natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Smagākos gadījumos šajās valstīs pastāv ekonomiskās pielāgošanās programmas, ar kuru palīdzību laika gaitā jāpanāk šo valstu banku uzrādītā paaugstinātā pieprasījuma attiecībā uz centrālās bankas likviditāti pakāpeniska samazināšanās.
In the more severe cases, these countries have economic adjustment programmes in place which should lead, over time, to a gradual reduction of the elevated demand for central bank liquidity displayed by the banks of these countries.
ECB Padome ļoti cieši uzrauga situāciju, lai nodrošinātu, ka likviditātes atbalsts nekavē monetārās politikas īstenošanu, koordinējot īstermiņa valūtas tirgus procentu likmes atbilstoši monetārās politikas nostājai.
The Governing Council of the ECB is very closely monitoring the situation with a view to ensure that liquidity support does not hamper the implementation of monetary policy through steering short-term money market interest rates in line with the monetary policy stance.
Neskarot cenu stabilitātes mērķi, kā, pēc Jūsu domām, ECB vajadzētu pildīt tās sekundāros pienākumus saskaņā ar Līgumu (veicināt ekonomikas izaugsmi un pilnīgu nodarbinātību) un kādus instrumentus ECB varētu izmantot, lai to darītu?
Without prejudice to the objective of price stability, how in your view should the ECB fulfil its secondary obligations under the Treaty (to contribute to economic growth and full employment) and what instruments could the ECB use to do so?
Pastāv plaša vienprātība, ka stabilu cenu uzturēšana vidējā termiņā ir labākā palīdzība, ko monetārā politika var sniegt ilgtspējīgai ekonomikas izaugsmei un darbavietu radīšanai.
A broad consensus exists that maintaining stable prices over the medium-term is the best contribution that monetary policy can make to sustainable economic growth and job creation.
Mūsdienās ir labi zināms, ka centrālā banka nevar ilgtspējīgā veidā ietekmēt ekonomikas izaugsmi, mainot naudas piedāvājumu.
It is nowadays well established that a central bank can-not influence economic growth in a sustainable manner by changing the money supply.
Cenu stabilitāte, piemēram, uzlabo relatīvo cenu pārskatāmību, samazina inflācijas riska uzcenojumu procentu likmēs un samazina nodokļu un sociālā nodrošinājuma sistēmu kropļošanu.
Price stability, for example, improves the transparency of relative prices, reduces inflation risk premia in interest rates and reduces distortions of tax and social security systems.
Tādēļ cenu stabilitāte ir visnozīmīgākā palīdzība, ko monetārā politika var sniegt, lai veidotu labvēlīgu ekonomisko vidi un augstu nodarbinātības līmeni.
Hence, price stability is the most important contribution that monetary policy can make to achieve a favourable economic environment and a high level of employment.
Īsumā: cenu stabilitāte ir izaugsmes pamats.
To put it shortly: Price stability is a foundation to growth.
Līguma par Eiropas Savienības darbību 127. pantā ir noteikts Eurosistēmas galvenais mērķis: uzturēt cenu stabilitāti.
Article 127 of the Treaty on the Functioning of the EU assigns the Eurosystem the primary objective of maintaining price stability.
Tādēļ cenu stabilitāte ir ne tikai ECB monetārās politikas galvenais mērķis, bet arī visas ES mērķis.
Price stability is therefore not only the primary objective of the ECB’s monetary policy, but also an objective of the EU as a whole.
ECB Padome ir noteikusi skaidru skaitlisku kritēriju cenu stabilitātes sasniegšanai.
The ECB’s Governing Council has set a clear numerical benchmark for the achievement of price stability.
Tās mērķis ir vidējā termiņā saglabāt inflāciju zem, bet tuvu 2 %, un tā ir pilnībā sasniegusi šo mērķi jau no paša sākuma.
It aims to maintain inflation below, but close to, 2% over the medium term, and it has fully accom-plished this goal from the start.
Neskarot cenu stabilitātes mērķi, Līgums paredz ECB sekundāros pienākumus, atbalstot vispārējo ekonomikas politiku Savienībā, kas ietver līdzsvarotu ekonomikas izaugsmi un pilnīgu nodarbinātību.
Without prejudice to the objective of price stability, the Treaty envisages secon-dary obligations of the ECB in support of the general economic policies in the Union, which include balanced economic growth and full employment.
Līdz ar to Līgumi nosaka skaidru Eurosistēmas mērķu hierarhiju, norādot, ka uzticama cenu stabilitātes sasniegšana veicina vispārēju makroekonomikas stabilitāti, lai visefektīvākajā veidā norobežotu ekonomiku no neparedzētu satricinājumu sekām.
The Treaties thus establish a clear hierarchy of objectives for the Eurosystem, which clarifies that a credible achievement of price stability fosters overall macroeco-nomic stability to best insulate the economy from consequences of unforeseen shocks.
Faktiski finanšu krīzes laikā monetārā politika uz ekonomikas un finanšu satricinājumiem reaģēja ar atbilstošu vidēja termiņa virzību, lai pamatīgi nostabilizētu inflācijas gaidas un makroekonomikas attīstību.
In fact, during the financial crisis, monetary policy reacted to economic and financial shocks with the appropriate medium-term orientation to ensure a solid anchoring of inflation expectations and to stabilise macroeconomic devel-opments.
ECB sniedza ekonomikai nepārtrauktu atbalstu, padarot savu monetārās politikas nostāju ļoti elastīgu, bez negatīvas ietekmes uz vidēja termiņa cenu stabilitātes perspektīvu, tādējādi nostabilizējot vidēja termiņa inflācijas gaidas.
The ECB gave ongoing support to the economy by making its mone-tary policy stance very accommodative without negatively affecting medium-term term outlook for price stability, thereby firmly anchoring medium-term in-flation expectations.
Kādas ir Jūsu domas par nesen pieņemto „ekonomikas pārvaldības pakotni"?
What do you think of the "economic governance package" as recently adopted?
Kādus turpmākus pasākumus Jūs uzskatāt par nepieciešamiem, lai stiprinātu ekonomikas pārvaldību ES?
What further steps would you see as necessary to strengthen the economic governance in the EU?
Vienu gadu pēc Komisijas tiesību aktu priekšlikumu publicēšanas es vērtēju atzinīgi ekonomikas pārvaldības pakotnes neseno pieņemšanu, tā ir sūtījusi pozitīvu uzticības vēstījumu ES pilsoņiem un finanšu tirgum, kas ir īpaši būtiski šajā situācijā.
I welcome the recent adoption of the economic governance package, one year after the publication of the Commission's legislative proposals, which has sent a positive signal of confidence to EU citizens and financial market that is espe-cially important in the current situation.
Nav šaubu, ka pieņemtie pasākumi ir solis pareizajā virzienā uz nostiprinātu un paplašinātu ekonomikas uzraudzību.
There can be no doubt that the agreed measures constitute a step in the right direction of reinforced and broadened economic surveillance.
Šobrīd galvenais jautājums ir jaunā tiesību akta un pievienoto deklarāciju (piemēram, „ievēro vai paskaidro” noteikuma) precīza piemērošana ne tikai teorētiski, bet arī pēc būtības.
A key issue is now rigorous application of the new legis-lation and the accompanying declarations (such as the ‘comply or explain’ rule) not only to the letter but also in spirit.
Tas nosaka, ka visas atbilstošās valsts varas iestādes uzņemas atbildību par pieņemtajiem noteikumiem.
This requires that all pertinent national authorities take ownership of the agreed rules.
Tiesību aktā iekļautā pārskatīšanas klauzula būs iespēja vēl vairāk uzlabot ekonomikas pārvaldību ES un eurozonā.
The review clause included in the legislation will be an opportunity to further enhance economic governance in the EU and the euro area.
Tas sniegs iespēju nostiprināt uz noteikumiem balstītu sistēmu un labot atlikušos trūkumus ekonomikas pārvaldībā.
It will enable to reinforce the rules-based system and cor-rect some remaining weaknesses in economic governance.
Lai vēl vairāk stiprinātu ekonomikas pārvaldību, dalībvalstīm jāievieš stingras valsts fiskālās struktūras, piemēram, „parādu bremzes” valstu konstitūcijās.
To strengthen economic governance further, Member States should implement strong national fiscal frameworks, such as ‘debt brakes’ in national constitu-tions.
Jāveic papildu institucionālas reformas, lai stiprinātu eurozonas pārvaldību, piemēram, nodrošinot EFC / EWG pilna laika priekšsēdētāju.
Further institutional reforms should be carried out to strengthen euro area governance, such as providing the EFC/EWG with a full-time chairperson.
Papildus tam sekundārajā tiesību aktā varētu iekļaut un padarīt saistošas „Euro plus” pakta un „Eiropa 2020” stratēģijas saistības „Eiropas konkurētspējas pakta” veidā.
Be-yond that, the commitments under the Euro Plus Pact and the Europe 2020 Strategy could be enshrined in secondary legislation and made binding, in the form of a ‘European Competitiveness Pact’.
Nozīmīgs ir arī turpmāks progress vienotā tirgus ieviešanā, jo īpaši pakalpojumu jomā, lai uzlabotu ES izaugsmes potenciālu.
Further progress in the implementa-tion of the Single Market, in particular in the field of services, to enhance the EU’s growth potential is also important.
Visbeidzot, turpmāks progress attiecībā uz ekonomikas savienību būtu nepilnīgs bez papildu pasākumiem plašākai Eiropas dimensijai ES finanšu tirgu regulēšanas un uzraudzības jomā, jo īpaši eurozonā, un konkrētāk attiecībā uz finanšu krīzes pārvaldības rīkiem (noregulējuma fonds, noguldījumu garantiju shēmas).
Finally, further progress towards eco-nomic union would be incomplete without additional steps to a greater European dimension in the regulation and supervision of the financial markets in the EU, and especially in the euro area, and in particular with regard to the tools of fi-nancial crisis management (resolution fund, deposit guarantee schemes).
Ekonomikas savienība būs jāpapildina ar atbilstošu progresu ceļā uz integrētāku fiskālo un politikas savienību, kam nepieciešamas izmaiņas Līgumā.
Eco-nomic union will need to be complemented by an appropriate progress towards a more integrated fiscal and political union, requiring treaty changes.
Kādas lomas, attiecības un uzdevumus Jūs saskatāt ECB un gaidāmajam Eiropas stabilizācijas mehānismam?
What roles, relationships and challenges do you see for the ECB and the forthcoming European Stability Mechanism?
Eiropas stabilizācijas mehānisms (ESM) un Eiropas Centrālā banka (ECB) pilda dažādus uzdevumus.
The European Stability Mechanism (ESM) and the European Central Bank (ECB) have different mandates to fulfil.
ESM tiks aktivizēts, ja nepieciešams, lai nodrošinātu eurozonas stabilitāti kopumā, ar atbilstošiem nosacījumiem sniedzot stabilitātes atbalstu ESM dalībnieku interesēs; un ESM kā tādam būs plaša makrofinansiāla virzība.
The ESM will be activated if indispen-sable to safeguard the stability of the euro area as a whole, providing stability support under appropriate conditionality to the benefit of the ESM Members, and as such it will have a broad macro-financial orientation.
ECB ir uzdots izpildīt galveno mērķi: vidējā termiņā uzturēt cenu stabilitāti eurozonā.
The ECB has been charged with the primary objective to maintain price stability in the euro area over the medium-term.
Tādējādi ECB un ESM uzdevumi viens otru papildina, ne mazāk kā cenu stabilitāte ir nepieciešams nosacījums plašai makrofinansiālai stabilitātei.
The ECB and ESM mandates are thus complementary to each other, not least as price stability is a necessary condition for broad macro-financial stability.
Turklāt ESM līgumā ir sīkāk norādīta ECB līdzdalība Eiropas stabilizācijas mehānismā (ESM) 4 galvenajās jomās.
Moreover, the ESM Treaty further specifies the involvement of the ECB in the European Stability Mechanism (ESM) in four main areas.
Pirmkārt, pēc finansiāla atbalsta pieprasījuma no eurozonas dalībvalsts ECB sadarbosies ar Komisiju un SVF, izvērtējot, vai, izdodot rīkojumu par ESM aktivizēšanu, pastāv risks eurozonas finansiālajai stabilitātei kopumā.
First, following a request for financial assistance from a euro area Member State, the ECB will liaise with the Commission and the IMF in assessing whether there is a risk to the financial stability of the euro area as a whole war-ranting an activation of the ESM.
Otrkārt, ja tiek izdots rīkojums par ESM aktivizēšanu, ECB sadarbosies ar Komisiju un SVF, izvērtējot attiecīgās dalībvalsts faktiskās finanšu vajadzības.
Second, where activation of the ESM is warranted, the ECB will liaise with the Commission and IMF in assessing the actual financing needs of the Member State concerned.
Treškārt, attiecīgā gadījumā ECB darbinieki ar savu tehnisko ekspertīzi piedalīsies saprašanās memorandu (SM) sarunās, kas ietver attiecīgos politikas nosacījumus, un šādu SM īstenošanā un turpmākā uzraudzībā.
Third, ECB staff will contribute, with its technical expertise where relevant, to the negotiation of Memoranda of Understanding (MoU) containing appropriate policy conditionality, and to the subsequent monitoring and implementation of such MoU.
Ceturtkārt, saskaņā ar 21. jūlija eurozonas samita secinājumiem paredzēts, ka ESM īstenotā sekundāro tirgus intervenču aktivizēšana tiks veikta, pamatojoties uz ECB analīzi, kurā identificēti finanšu tirgus ārkārtas apstākļi un finansiālās stabilitātes riski.
Fourth, in line with the conclusions of the Euro Area Summit on 21 July, it is expected that the activation of secondary market interventions by the ESM will be on the basis of an ECB analysis recognising exceptional financial market cir-cumstances and risks to financial stability.
Paredzēts, ka ESM izsniegtie vērtspapīri būs kvalificēti kā pieņemams nodrošinājums ECB monetārās politikas darbībām, kā tas ir EFSI gadījumā .
Securities issued by the ESM are expected to qualify as eligible collateral for the ECB’s monetary policy operations, as is the case for the EFSF.
Tomēr, ņemot vērā monetārās finansēšanas aizliegumu, kas noteikts Līguma par Eiropas Savienības darbību 123. pantā, ESM nebūs tiesīgs partneris ECB monetārās politikas darbībās.
However, in view of the prohibition on monetary financing laid down in Art. 123 TFEU, the ESM will not be an eligible counterpart for the ECB’s monetary policy opera-tions.
ECB galvenais mērķis ir un paliek cenu stabilitātes uzturēšana eurozonā.
The ECB’s primary objective is and remains the maintenance of price stability in the euro area.
Visi pasākumi, kas saistīti ar ESM darbību, jebkurā gadījumā ir palīgpasākumi un atbalsta pasākumi, un ECB tos veic ar skaidru nosacījumu, pilnībā apzinoties, ka tie neskar ES Līgumos noteikto ECB pilnvaru īstenošanu.
Any activities related to the operation of the ESM are, in any case, of an auxiliary and assisting nature and would be undertaken by the ECB on the clear condition of a full understanding that they are without prejudice to the fulfilment of the ECB’s mandate as laid down in the EU Treaties.
Nesen ir radusies ideja iesaistīt ECB Eiropas finanšu stabilitātes instrumenta (EFSI) darbību īstenošanā.
The idea has been floated recently to involve the ECB in leveraging the EFSF operations.
Kāds ir Jūsu viedoklis šajā jautājumā?
What are your views on this?
Pastāv plaša vienprātība, ka EFSI resursus nepieciešams izmantot pēc iespējas efektīvāk.
There is broad consensus that the EFSF resources should be used as efficiently as possible.
Tas kalpo diviem mērķiem: palielināt eurozonas ieguvumu kopumā saistībā ar katru euro, kas tiek izlietots kādas valsts programmas ietvaros, un vienlaikus aizsargāt Eiropas nodokļu maksātāju naudu šajā procesā.
This serves the dual goal of maximising the benefit for the euro area as a whole associated with every euro that is spent as part of any country pro-gramme while protecting European taxpayer’s money in the process.
Šajā sakarā ir būtiski arī tas, lai valdības ātri ieviestu jaunos EFSI instrumentus atbilstoši valstu vadītāju un valdību 21. jūlija lēmumam.
In this re-gard it is also essential that the governments swiftly implement the new instru-ments of the EFSF in line with the Heads of State and Government decision of 21 July.
Svarīgi, ka EFSI spēj efektīvā un prasmīgā veidā pildīt savu funkciju finansiālās stabilitātes nodrošināšanai.
It is important the EFSF has the capacity to fulfil its function for safe-guarding financial stability in an effective and efficient manner.
Attiecībā uz ECB līdzdalību EFSI darbību īstenošanā, manuprāt, skaidri jāapzinās, ka ECB vienmēr stingri ievēros gan Līgumā ietvertā monetārās finansēšanas aizlieguma būtību, gan tiesisko dimensiju.
With regard to the ECB involvement in leveraging the EFSF, it should be clear in my view that the ECB will always strictly adhere to both the spirit and the le-gal dimension of the monetary financing prohibition contained in the Treaty.
Ņemot vērā EFSI vienīgo mērķi: nodrošināt finansējumu eurozonas dalībvalstīm, kurām ir finansiālas grūtības, ECB iesaistīšana šādā finansēšanā būtu LESD 123. pantā ietvertā monetārās finansēšanas aizlieguma pārkāpums.
Given the EFSF’s sole purpose to provide financing to euro area Member States in financial difficulties, involving the ECB is such financing would contravene the monetary financing prohibition under Article 123 TFEU.
Tomēr neatkarīgi no šāda tiesiska novērtējuma EFSI finansējums ar ECB starpniecību tiks uztverts kā ECB īstenots Līguma noteikumu būtības pārkāpums, radot nopietnu apdraudējumu ECB uzticamībai un reputācijai.
However, inde-pendent from such legal assessment, EFSF financing via the ECB will be per-ceived as the ECB breaching the spirit of the Treaty provisions constituting a se-rious risk for ECB’s credibility and reputation.
Pieņemot, ka monetārā politika tiek pakļauta fiskālās politikas interesēm, tiktu pārkāpts galvenais princips, kas ir bijis modernas centrālo banku monetārās politikas struktūru iezīme (centrālās bankas neatkarība), un tā rezultātā tiktu apdraudēta monetāro varas iestāžu spēja nodrošināt cenu stabilitāti.
With the perception that mone-tary policy would be subjugated to fiscal policy concerns, the key principle which has been the hallmark of modern central banking monetary policy frame-works – that of central bank independence - would be broken, and the ability of monetary authorities to deliver price stability would be compromised as a result.
Kā euroobligāciju emisija ietekmētu ekonomikas pārvaldību eurozonā?
What would the issuance of Eurobonds imply for economic governance in the euro area?
„Euroobligācijas” ir termins, kas ietver virkni dažādu ideju.
‘Eurobonds’ is a term that encapsulates a variety of different ideas.
Euroobligāciju priekšlikumi cita starpā atšķirtas atkarībā no to garantijas struktūras, kapitāla struktūras un pārvaldības struktūras, tāpēc ietekme uz ekonomikas pārvaldību katrā gadījumā atšķiras.
Proposals for Eurobonds differ inter alia according to their guarantee structure, capital struc-ture and governance structure, hence the implications for economic governance in each case are not uniform.
Pamatojoties uz to, visi euroobligāciju priekšlikumi ietver kopēju obligāciju emisiju starp eurozonas dalībvalstīm un noteiktu savstarpējās garantijas formu.
That said, all Eurobond proposals imply common debt issuance between euro area Member States and some form of mutual guarantee.
Ja šī garantija ir solidāra, to nepieļauj Līgums tā pašreizējā formā.
Where this guarantee is joint and several, it would be precluded by the Treaty as it stands.
Kopumā šādas savstarpējas garantijas noteikti nemudina dalībvalstis piekopt stabilu fiskālo politiku (un makropolitiku).
More gener-ally, such mutual guarantees necessarily reduce the incentive for sound fiscal (and macro) policies for the participating countries.
Būtiski, lai šādu pasākumu pārvaldības struktūra nodrošinātu, ka šīs stimulu mazinošās ietekmes tiktu pilnībā kompensētas ar citiem mehānismiem.
It is crucial that the govern-ance structure of any such arrangement ensures that these incentive-weakening effects are fully offset by other mechanisms.
Nešķiet, ka patreizējie priekšlikumi nodrošinātu šādas ar stimulu apvienojamas struktūras, neradot būtiskas izmaiņas ES pārvaldības struktūrā (ietverot izmaiņas Līgumā).
Current proposals do not seem to provide for such incentive-compatible frameworks without substantial changes to the EU governance structure (including Treaty changes).
Turklāt attiecībā uz apmēru, kādā šāda emisija izlīdzinātu procentu likmes iesaistīto dalībvalstu starpā, tas radītu netiešas subsīdijas starp fiskāli stabilām un fiskāli mazāk stabilām dalībvalstīm, vēl vairāk pavājinot stimulus fiskālajai disciplīnai EMS.
Moreover, to the ex-tent that such issuance would equalise interest rates between participating Mem-ber States, it would create an implicit subsidy between fiscally sound and fis-cally less sound Member States, further weakening incentives for fiscal disci-pline within EMU.
Vai Jūs uzskatāt, ka ECB būtu nepieciešami papildu jauni instrumenti, lai novērstu eurozonas krīzi?
Do you think the ECB should need further new instruments to cope with the euro area crisis?
Ļaujiet man vispirms izklāstīt, ka ECB ir nodrošinājusi eurozonas banku sistēmai izcili augsta līmeņa likviditātes atbalstu visā finanšu krīzes laikā un ir apņēmusies to turpināt tik ilgi, cik šāds atbalsts ir nepieciešams.
Let me first state that the ECB has provided to the euro area banking system an exceptional high degree of liquidity support throughout the financial crisis and is committed to continue to do so as long as such support is needed.
Kopš 2008. gada oktobra eurozonas bankām apmaiņā pret plaša klāstu pieņemamu vērtspapīru kā nodrošinājumu un attiecībā pret fiksēto likmi ir iespēja iegūt neierobežotus centrālās bankas likviditātes apjomus (jebkurā ECB pārfinansēšanas darbībā ar termiņu no 1 nedēļas līdz (pašlaik) 3 mēnešiem).
Euro area banks have since October 2008 the possibility to obtain, against a broad range of eligible securities as collateral and against a fixed rate, unlimited amounts of central bank liquidity (at any refinancing operation of the ECB at maturities ranging from 1 week to currently three months).
Šī fiksētās likmes pilna apjoma piešķīruma procedūra efektīvā veidā un ar relatīvi zemām izmaksām sniedz bankām nodrošinājumu pret likviditātes risku.
This fixed-rate full allotment procedure effectively provides to banks an insurance against liquidity risk at relatively low costs.
Šāds nodrošinājums pašreizējos apstākļos ir ļoti pieprasīts, bet ļoti dārgs vai neiegūstams vienīgi starpbanku tirgos.
Such insurance is, under current circumstances, in high de-mand and only very costly or impossible to obtain in the interbank markets.
Uzsverot šāda instrumenta pagaidu raksturu, ECB jau ir paziņojusi, kas šis pasākums tiks saglabāts tik ilgi, cik tas būs nepieciešams, bet vismaz līdz 2012. gada sākumam.
While emphasising the temporary nature of this instrument, the ECB has already stated that this measure will remain in place for as long as needed but at least until the beginning of 2012.
ECB pastāvīgi pārbauda vispārējo situāciju.
The ECB is constantly reviewing the overall situa-tion.
Visbeidzot, attiecībā uz apmēru, kādā esošās problēmas eurozonas finanšu tirgos no maksātspējīgo banku puses pārsniedz likviditātes ierobežojumus un vairāk ir saistītas ar maksātspējas jautājumiem, no citām pusēm (jo īpaši valstu valdībām) nepieciešami risinājumi, ar kuriem nodrošināt atbalsta pasākumus rekapitalizācijai, saskaņā ar neseno izturības testu rezultātiem, ja attiecīgajām bankām nav iespējams iegūt tirgus finansējumu.
Finally, to the extent that the current problems in euro area financial markets go beyond liquidity constraints on the part of solvent banks and rather relate to sol-vency concerns, solutions need to be sought from other sides, notably national governments who would need to provide support measures for recapitalisation, in line with the findings of the recent stress tests, if no market funding for the banks concerned could be obtained.
Tomēr esošo problēmu pamatiemeslu nevar un nevajadzētu risināt ar centrālās bankas intervences līdzekļiem.
The root cause of the current problems, however, cannot and should not be dealt with by means of central bank interven-tion.
Tādēļ es nesaskatu jaunu instrumentu nepieciešamību ECB.
Therefore I do not see the need for new instruments for the ECB.
Kādai, pēc Jūsu domām, būtu jābūt suverēno reitingu lomai ECB politikā?
What role should sovereign ratings have in your view on ECB policy?