natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tā, piemēram, ir nepietiekami pārstāvēta dalībvalstu juridiskajos izdevumos un bieži vien publicēta pārāk novēloti.
It was insufficiently represented in national legal journals for instance, and often published too late.
Ievērojams respondentu skaits aicināja izveidot regulāru izdevumu par Kopienas tiesību jautājumiem, kā arī par būtiskākajiem spriedumiem viņu tiesību subjektu jomās citās dalībvalstīs.
A considerable number of respondents called for a regular newsletter on Community law matters, but also on judgments in other Member States relevant to their subject area.
Galvenā uzmanība tika pievērsta ar elektroniskā pasta palīdzību iegūstamajiem resursiem, kamēr citi tiesneši izteicās, ka labprātāk dotu priekšroku papīra versijām.
The main focus was on an email-based resource, but several judges expressed a preference for paper versions.
Izdevumu jānosūta regulāri (piemēram, trīs vai četras reizes gadā) vieglā un kompaktā formā un galvenokārt tam jābūt efektīvi piemērotam savai auditorijai un pilnībā saistošam dalībvalstu tiesnešiem.
The newsletter had to be sent regularly (eg. three or four times per year), in a light and compact format, and above all had to be efficiently targeted and thus entirely relevant to national judges.
Kāds augstākās tiesnesis Vācijā, uzskatīja, ka šādam specializētam izdevumam jānodrošina tiesnešiem jaunākā informācija to atbilstošajā jomā tā vietā, lai nosūtītu daudz nesaistošus dokumentus.
One second instance judge in Germany thought that such a specialised newsletter would encourage judges to keep up-to-date in their particular area without having to trawl through a mass of mostly irrelevant material.
Vairāki tiesneši savos komentāros pieminēja informācijas trūkumu par judikatūru citās dalībvalstīs.
Several judges commented on the lack on information on case-law in Member States other than their own.
Viņi pieminēja ideju par spriedumu datu bāzēm, kurās būtu apkopoti spriedumi vai to kopsavilkumi no dalībvalstīm attiecībā uz Kopienas tiesību aktiem.
They mentioned the idea of a judgment database collating judgments or summaries of judgments from national courts concerning Community law.
Kāds augstākās tiesas tiesnesis apgalvoja, ka pašlaik pietrūkst šādas salīdzinošās datu bāzes un ka informācijai pār ārvalstu tiesas spriedumiem jebkurā gadījumā jābūt bez maksas un pieejamai oriģinālvalodā un angļu valodā.
A supreme court judge stated that such a comprehensive database was currently lacking and that information on foreign judgments should in any event be free of charge and accessible in the original language and in English.
Citi ieteikumi bija arī par datu bāžu tīklu izvedi un iespēju, kas atļautu valstu tiesnešiem no visām dalībvalstīm iegūt spriedumus no Eiropas Savienības datu bāzes.
Other suggestions included a network of national databases, and a facility allowing national judges from all Member States to upload their judgments onto the European database.
Kāds tiesnesis izcēla Starptautiskās bēgļu tiesību tiesnešu asociācijas pūliņus, datu bāzei saskaroties ar zināmām grūtībām finansējuma trūkuma dēļ
One judge pointed to the efforts of the International Association of Refugee Law Judges whose database had encountered difficulties due to lack of funding
Datu bāze ir pieejama šeit:
The database is available at:
Visbeidzot, kāds Vācijas tiesnesis uzskatīja, ka Jurifast datu bāze, kas ir pieejama Eiropas Savienības Valstu padomju un augstāko administratīvo tiesu jurisdikciju mājas lapā
Finally, a German judge considered that the Jurifast database available on the website of the Association of the Councils of State and Supreme Administrative Jurisdictions of the European Union
http://www.juradmin.eu/en/jurisprudence/jurifast/jurifast_en.php , satur pietiekamu informāciju par spriedumiem citās dalībvalstīs.
http://www.juradmin.eu/en/jurisprudence/jurifast/jurifast_en.php contained adequate information on judgments in other Member States.
Tā sniedz labu pārskatu par uzsāktajām prejudiciālā nolēmuma tiesvedībām un par prejudiciālo nolēmumu piemērošanu dalībvalstu tiesās.
It also gave a good overview of pending preliminary rulings and the application of preliminary rulings by national courts.
(v) Kopienas tiesību aktu integrācija dalībvalstu kodeksos un mācību grāmatās
(v) Integrating Community law in national codes and textbooks
Vairāki respondenti no pirmās instances tiesām Francijā un Vācijā aicināja integrēt Kopienas tiesību aktus ar tiem saistīto judikatūru dalībvalstu kodeksos un praktizējošo darbinieku rokasgrāmatās un komentāros, ņemot vērā , ka tie līdz šim tur nav pārstāvēti.
A number of respondents from first instance courts in France and Germany called for the integration of Community legislation and related case-law in national codes and practitioners’ handbooks and commentaries, given that it was so far underrepresented.
Tiesnesis no augstākās reģionālās tiesas Vācijā uzskatīja, ka Kopienas tiesību aktiem jābūt uzskatāmāk saistītiem ar valstu tiesību aktiem šādās grāmatās atsauču meklēšanai, tad tā netiktu uztverta kā pilnībā atšķirīga tiesiskā kārtība no pašmāju likumiem.
A judge from a supreme regional court in Germany was of the opinion that if Community law was more prominently linked to national law in such reference books, then it would not be perceived as a legal order totally distinct from national rules.
Atsevišķi tiesneši aicināja izveidot lietotājam draudzīgākas meklēšanas iespējas, lai piekļūtu likumdošanai un EKT spriedumiem.
A few respondents called for more user-friendly search functions to access legislation and ECJ judgments.
Šajā saistībā tika piedāvāti vairāki ieteikumi, arī spriedumu meklēšana pēc atslēgas vārdiem, padarīt meklēšanu pieejamāku pēc konkrētās problēmas , un modernizēt meklēšanas ierīces.
Various suggestions were offered in that respect, including searching by keyword within judgments, making the search more “problem-related”, and modernising the appearance of the search engines.
Visbeidzot, viens respondents ieteica spriedumus padarīt interaktīvākus, nodrošinot lasītājiem iespēju, kad var nospiest uz lietas atsauces jebkuram no dotajiem spriedumiem un uzreiz atvērt šo spriedumu tā vietā, lai veiktu jaunu meklēšanu.
Finally, one respondent suggested making judgments more interactive by enabling readers to click on case references in any given judgment and be able to automatically link up to that judgment, rather than having to carry out a new search.
Nākamais ieteikums bija apsvērt iespēju padarīt pieejamākus agrākos ģenerāladvokātu secinājumus, kas pašlaik tiešsaistē nav pieejami.
A further suggestion was to consider making available older Advocate General Opinions which were not always available online.
Vairāki respondenti no Zviedrijas, Kipras un Spānijas par svarīgu uzskatīja nodrošināt, ka Kopienas tiesību akti vairāk tiktu pieminēti nacionālajos plašsaziņas līdzekļos, un vairāk tiktu paskaidrots, kāda būs to ietekme uz pilsoņu ikdienas dzīvi visā ES.
Ensuring that Community law was more visible in the national media and explaining how this body of law affects the daily lives of citizens throughout the EU was important for several respondents from Sweden, Cyprus and Spain.
Tā vietā, lai izveidotu Eiropas Savienības datu bāzi, kā tas tika ierosināts iepriekšējos priekšlikumos 7. sadaļā c) punkta iv apakšpunktā, divi tiesnešu ierosina integrēt meklēšanas iespējas par Kopienas tiesību aktiem ar labi pazīstamām un bieži izmantotām nacionālās likumdošanas datu bāzēm, tādu kā Vācijas juridiskās informācijas sistēmu Juris .
Rather than the creation of a European database as proposed above in section 7(c)( iv ), two judges proposed the better integrate Community law search functions within well-known and often-used national legal databases, such as the German Juris legal information system.
(d) Kopienas tiesību aktu izstrādes pilnveidošana
(d) Improvements in the way in which Community legislation is made
Proporcionāli liels respondentu skaits (71 %) ierosināja izmaiņas Kopienas līmenī tam veidam, kādā tiek pieņemti tiesību akti.
A very large proportion of respondents (71%) proposed changes at Community level related to the way in which laws are made.
Dažas atbildēs tika uzstāts uz to, ka likumdošanas valodai un struktūrai ir jābūt skaidrākai.
One series of answers insisted that the language and structure of legislation must be clearer and more systematic.
Bulgārijas tiesneša izteiktā vēlme pēc lielākas vienkāršošanas, mazāk neskaidrības un lielākas precizitāte bija raksturīga daudzām atbildēm.
A wish for greater simplification, less ambiguity and more precision in legislation expressed by a first instance judge from Bulgaria was typical of many of these responses.
Vācijas pirmās instances tiesnesis ierosināja novērst pārmērīgi lielo atsaukšanos uz agrāko likumdošanu.
A German first instance judge proposed avoiding excessive cross-referencing to older legislation.
Francijas tiesnesis savā komentārā pievērsās Kopienas tiesību aktu sarežģītībai, formulējumiem dažkārt sasniedzot “sirreālistisku” līmeni, un, ka kam kā paraugi varētu būt Augu šķirņu aizsardzības Regula
A French first instance judge commented that the complexity of Community acts and formulations sometimes reached “surrealist” levels, and that the Regulation on Plant Varieties
Padomes 1994 .gada 27. jūlija Regula (EK) Nr. 2100/94 par Kopienas augu šķirņu aizsardzību, Oficiālais Vēstnesis L 227 , 01.09.1994., 1. lpp. un Briseles II "bis" Regula.
Council Regulation (EC) No 2100/94 of 27 July 1994 on Community plant variety rights, Official Journal L 227 , 01.09.1994, p.1. and the Brussels II "bis" Regulation were examples of this.
Vēl viens viedoklis saistībā ar izmantoto valodu bija, ka tai jātiek izmantotai pastāvīgākā veidā attiecībā dažādos likumdošanas instrumentos.
Another point made in relation to language was that it had to be more consistently used across different legislative instruments.
Tomēr Vācijas tiesnesis uzskatīja, ka neskaidrība un sarežģītība ir neizbēgamas sekas, tāpēc, ka dalībvalstis nevēlās saskaņot to tiesiskās sistēmas, kaut vai visniecīgākajā mērā.
However, a German judge considered that ambiguity and complexity was an inevitable product of the unwillingness of Member States to harmonise their legal systems, even to a modest extent.
Pēdējās instances patentu tiesas tiesnesis uzsvēra faktu, ka noteiktas normas tikušas iekļautas Kopienas tiesību aktos pēdējā brīdī.
A last instance patent judge highlighted the fact that certain provisions were inserted into Community acts at the very last minute.
Tomēr Kopienas likumdevējiem jābūt saistoši pārbaudīt, vai šādi pēdējā brīža papildinājumi savienojami ar acquis un vai tie loģiski iekļaujas kopējā sistēmā.
It was nevertheless incumbent on the Community legislator to make sure that such last-minute additions were compatible with the acquis and fitted into a logical regulatory system.
Daži tiesneši kritizēja garās preambulas kā nevajadzīgas.
The lengthy preambles of certain Community acts were criticised as superfluous by several judges.
Divi tiesneši aicināja palielināt regulu izmantošanu direktīvu vietā juridiskās skaidrības un precizitātes dēļ.
Two judges called for an increased use of Regulations as opposed to Directives, for reasons of legal certainty and clarity.
Vairāki tiesneši aicināja Padomi un Parlamentu nodrošināt likumdošanas procesā lielāku pārredzmību un palīdzēt precizēt pieņemtos tiesību aktus.
Several respondents called for more transparency by Council and Parliament during the legislative process so as to help teleological interpretations of acts once adopted.
Noslēgumā, viens no tiesnešiem, kurš kā eksperts bija piesaistīts Kopējam modelim Eiropas Savienības līgumtiesību jomā, saskatīja vajadzību pēc sistemātiskākas Komisijas apspriešanās ar tiesnešiem pirms tā iesniedz priekšlikumus par tiesību aktiem.
Finally, one judge who had been involved as an expert in the network on the Common Frame of Reference in the area of European contract law saw a need for a more systematic consultation of the judiciary by the Commission before it came forward with legislative proposals.
(ii) Kopienas tiesību aktu kodificēšana un to oficiālie krājumi
(ii) Codification and official compendia of Community law
Nedaudzi tiesneši no Polijas un Somijas (kopumā 6 % no atbildēm, par šo tematu) gribētu labākus Kopienas tiesību aktu un spriedumu tulkojumus.
A small number of Polish judges and a Finnish judge (in total, 6% of responses related to this theme) would have liked to see better translations of Community legal acts and judgments.
(e) Tiesnešu valodu prasmju uzlabošana
(e) Improvements in the foreign language skills of judges
Tiesneši no dažādām dalībvalstīm, galvenokārt no jaunām dalībvalstīm, uzskatīja, ka valodu apmācībām tiesnešiem jākļūst par prioritāti.
Judges from a very wide variety of Member States, with “new” Member States strongly represented, were keen to prioritize language training for judges.
Tie respondenti, kuri izteica citus priekšlikumus, arī pieminēja šo ieteikumu.
A large number of respondents who made other suggestions also mentioned this as an accompanying suggestion.
Piemēram, Slovēnijas tiesnese uzskatīja, ka tas ir ļoti steidzami, kamēr Polijas tiesnesis pauda viedokli, ka nepietiekamās citu valodu zināšanas ir pamatproblēma, kas kavē attīstību citās jomās.
Indeed, a Slovenian judge saw this as absolutely urgent, whilst a Polish judge commented that insufficient knowledge of other languages was a fundamental problem preventing progress on other fronts.
Itālijas tiesnesis pauda viedokli, ka valodu zināšanas ir priekšnoteikums tiešajam kontaktam starp tiesnešiem no dažādām dalībvalstīm, kas savukārt ir priekšnoteikums tiesu iestāžu sadarbībai civillietās un krimināllietās.
An Italian judge commented that knowledge of language was a precondition to direct contact between judges in different Member States which, in turn, was a cornerstone for judicial cooperation in civil and criminal matters.
Vācijas tiesnesis papildināja šo pieņēmumu, ierosinot izveidot veidni, kurā tiktu norādītas visu tiesnešu svešvalodas prasmes noteiktajā jomā, lai veicinātu pārrobežu sadarbību, piemēram, izmantojot tādu tiesību aktu, piemēram, Regulu par pierādījumu iegūšanu.
A German judge built on this concept to suggest the idea of a template indicating the foreign language capacity of all judges in a particular field, to facilitate cross-border cooperation using instruments such as the Regulation on the Taking of Evidence.
Austrijas tiesnesis uzdeva jautājumu par to, vai valodu kursiem tiesnešiem un tiesnešu palīgiem nevajadzētu būt obligātiem.
An Austrian judge questioned whether language courses should be made compulsory for judges or trainee-judges.
Visi respondenti piekrita saskaņā ar iepriekš minētām atbildēm par tiesisko apmācību, ka šādiem kursiem to dalībniekiem jābūt pieejamiem bez maksas.
All respondents agreed, in line with previous answers on legal training, that such courses should be free of charge for participants.
Visbeidzot, tiesnesis no Apvienotās Karalistes brīdināja par valodu trūcīgajām zināšanām, tomēr pieminot ierobežoto budžetu tiesām.
Finally, a judge from the United Kingdom warned against linguistic insularity but also recalled the limited budgets on which judiciaries were run.
Skatīt Eiropas Padomes izveidotās Eiropas Komisijas tiesiskuma efektivitātei ( CEPEJ ) 2006. gada ziņojuma Eiropas juridiskā sistēma 17.–44. lpp.
See 2006 Edition of the Report European Judicial Systems of the European Commission for the Efficiency of Justice (CEPEJ), p.17-44.
Viņa valodas zināšanu lietošanai netika pievērsta uzmanība, tāpēc viņš necentās papildināt savas zināšanas, aprobežojoties tikai ar savas dalībvalsts tiesībām.
Little interest had been shown in making use of his varied linguistic expertise, and he had not taken matters further, sticking to domestic law.
(i) Kopienas tiesību aktu labākas transponēšana un īstenošana
(i) Better transposition and implementation of Community law
Populārākās atbildes attiecībā dalībvalstu iestāžu lomu (42 %) ietvēra pieprasījumu nodrošināt labāku Kopienas tiesību aktu transpozīcijas un ieviešanu pašmāju līmenī.
The most popular answer focusing on the role of national authorities (42%) was the request for better transposition and implementation of Community law at domestic level.
Pārnesumam ir jābūt precīzām un pilnīgam.
Transposition had to be prompt and full.
Divi tiesneši brīdināja par “apzeltīšanu”, t.i., vēl citu prasību pievienošanu dalībvalsts tiesību aktam, kuras sākotnējā direktīvā netiek paredzētas.
Two judges warned against the dangers of “goldplating”, ie. adding further requirements in the national transposition measures which were not contained in the original Directive.
Vairāki tiesneši, arī Francijas apelācijas tiesas tiesnesis, uzskatīja, ka ir svarīgi, lai tiktu publicētas tās tabulas, kurās būtu norādīts, kā katra direktīvas konkrētā daļa iestrādāta dalībvalsts tiesību aktos.
Several judges, including a French court of appeal judge, considered it essential that tables be published which indicated where each part of any given Directive had been incorporated into national law.
Visbeidzot, vēl viens ieteikums bija pieprasīt publicēt konkrēto direktīvu kopā ar tiesību aktu vai instrumentu, kurā ir tās pārnesums, kas veicinātu zināšanās par dalībvalsts tiesības akta avotu.
Finally, one suggestion was to require the publication of the Directive together with the national act or instrument transposing it, which would raise awareness of the source of the national act.
(ii) Labāki apmācības nosacījumi
(ii) Better conditions for training
Daudzi tiesneši (31 %) atzīmēja, ka izveidotās apmācības iespējas ir neefektīvas, ja tiesnesis ir pārslogots darbā, jo nav iespējams atrast laiku mācībām.
Many judges (31%) noted that creating training opportunities was ineffective if a judge’s workload made it impossible to find time for such training.
Vairāki tiesnešu uzskatīja sevi par pārslogotiem un neapskaužamā profesionālajā situācijā.
Several respondents considered themselves overstretched and in an unenviable situation professionally.
Kāds tiesnesis pauda viedokli, ka apmācības Kopienas tiesībās netiek ņemtas vērā spriežot par paaugstinājumiem un iecelšanu amatā, un arī tas kavē vairāk iemācīties par Kopienas tiesībām.
One judge commented that training in Community law was not taken into account for promotions and appointments, and this was a clear disincentive to learn more about Community law.
Neliels tiesnešu skaits uzskatīja, ka specializēta struktūra viņu valsts tieslietu ministrijā būtu ideāls risinājums, lai palīdzētu viņiem.
A small minority of judges considered that a specialised body forming part of their national justice ministry would be ideally placed to assist them.
Tiesneši no visām tiesām varētu vērsties pie šīs struktūras ar konkrēto pētījuma jautājumu vai gadījumos, kad steidzami nepieciešama kāda veida informācija.
Judges from all courts could turn to this body for particular research questions or urgent queries.
(iv) Specializēti tiesneši dalībvalstu tiesās un "sadarbības" tiesneši
(iv) Specialised judges within national courts and "liaison" judges
Vairāki Zviedrijas pirmās instances tiesneši uzskatīja, ka laba prakse būtu katrā tiesā nodrošināt viena tiesneša iepazīstināšanu ar jaunāko informāciju konkrētajā jomā (arī par Kopienas tiesību aktiem), kurš varētu atbildēt uz savu kolēģu jautājumiem.
Several Swedish first instance judges considered it good practice for each judge within a given court to keep updated on a particular area (including Community law) and answer related questions from colleagues.
Nākamā ideja bija par Eiropas tiesību koordinatoru tiesās, kā tas paredzēts Nīderlandē.
A further idea was that of court coordinators for European law, as introduced in the Netherlands.
Beļģijas tiesnesis labprāt vēlējās, lai arī viņa valstī tiktu noteikta koordinējošā tiesneša loma, lai veicinātu sadarbību pārrobežu prāvās, piemēram, ģimenes lietās, kā tas jau notiek dažās dalībvalstīs.
A Belgian judge was keen for his Member State to import the role of liaison judge to facilitate cooperation between courts in cross-border disputes, for example in family matters, as already existing in certain Member States.
Viens respondents no Polijas mudināja izveidot e-tiesiskumu un jo īpaši veicināt informācijas tehnoloģiju izmantošanu tiesu sistēmā.
One respondent from a trial court in Poland encouraged the development of “e-Justice” and, in particular, an enhanced use of information technology within the court system.
Vairāki tiesneši, ka dalībvalstu augstākajām tiesām turpmāk jāpieliek pūliņi, lai tuvinātu savu judikatūru Eiropas Kopienu Tiesas judikatūrai, kas atsevišķos gadījumos labāk pasargā patērētāju.
Several first instance judges felt that national supreme courts should make further efforts to align their case-law with that of the Court of Justice which in some instances better protected the consumer.
(i) Mazāk tiesību aktu, vairāk atsauču uz subsidiaritāti
(i) Less legislation, more reference to subsidiarity
Daudz tiesnešu aicināja ES sagatavot mazāk likumdošanas aktu un EKT būt aktīvākiem līgumu un sekundāro tiesību aktu interpretācijā.
A large number of judges called for the EU to produce less legislation and for the ECJ to be less activist in its interpretation of the Treaties and secondary law.
Tika uzskatīts, ka pārāk liels tiesību aktu daudzums apgrūtinātu pilsoņus un daži tiesneši to uzskatīja par biedējošu.
Too much law was considered in itself to be “unjust” for citizens, and some judges found this intimidating.
Ierobežošana šeit bija visbiežāk minētais atslēgas vārds, īpaši normatīvajā, līmenī ar subsidiaritātes principa stigrāku ievērošanu.
Self-restraint was the keyword here, particularly at legislative level through a stricter application of the principle of subsidiarity.
Tās jomas, kurās tiesiskās aktivitātes tika uzskatītas par pārmērīgām, bija veselības un nesaskaņotie ienākumu nodokļu jautājumi.
Areas in which judicial activity was perceived to be excessive included health matters and non-harmonised profit tax.
(ii) Tiešās ietekmes atcelšana
(ii) Abolishing direct effect
Tikai pāris tiesneši uzskatīja, ka grūti lemt mazliet atšķirīgu situāciju gadījumos ar tiešās iedarbības principu.
Only a few respondents found it difficult to get to grips with the principle of direct effect.
Piemēram, kāds tiesnesis uzskatīja, ka ir ārkārtīgi grūti izskaidrot pusei, ka tā ir zaudējusi lietu, lai gan tā ir pat skrupulozi ievērojusi pašmāju likumus.
For instance, one judge considered it extremely difficult to have to explain to a party that it had lost a case, even though it had scrupulously respected domestic law.
Tāpēc šie tiesneši ieteica atgriezies pie duālās sistēmas, kurā Kopienas tiesību akti varētu būt spēkā, ja tie ieviesti dalībvalstu likumos.
These respondents therefore recommended reverting to a strictly dualist system according to which Community law would only produce legal effects through national implementing laws.
Tiesvedības procesi par likumu pārkāpšanu būtu tikai kā Komisijas metode nodrošinot, lai dalībvalstis pienācīgi pildītu savas saistības saskaņā ar līgumiem, un individuāli pilsoņi nepiedalītos šajā starptautiskajā procesā.
Infringement proceedings would be the only tool available to the Commission to ensure that Member States properly discharged their obligations under the Treaties, and individual citizens had no part to play in this international process.
Daudziem tiesnešiem bija problēmas izprast EKT spriedumus.
Many judges had problems understanding the judgments of the ECJ.
Galvenie kritika bija par sistemātiska pamatojuma trūkumu un iekšējām un ārējām nolēmuma neatbilstībām, lai gan viens respondents pauda viedokli, ka tiesneši no dalībvalstīm pievērš pārāk lielu uzmanību šim jautājumam.
The main point of criticism from German judges was the lack of systematic reasoning and internal and external consistency of rulings, although one respondent commented that judges from that Member State were arguably too concerned about this.
Galvenās sūdzības bija par to, ka EKT stils ir ļoti atšķirīgs no pieņemtā pašmāju stila, un tāpēc, lai izpētītu EKT spriedumus, ir jāpieliek īpaši pūliņi.
Most complained that the ECJ’s style was very different from the style adopted domestically, and this meant that studying ECJ judgments required extraordinary efforts.