natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pētniecības vienota darba tirgus izveide
Creating a single labour market for researchers
4. noteikti atbalsta Eiropas Pētnieku hartu un Rīcības kodeksu pētnieku pieņemšanai darbā, kas padara EPT pievilcīgāku pētniekiem; aicina Komisiju publicēt informāciju par to, kādā mērā harta un rīcības kodekss ir ieviests dalībvalstīs;
Strongly supports the European Charter for Researchers and the Code of Conduct for their recruitment as a means of making the ERA more attractive to researchers; calls on the Commission to publicise the degree to which the Charter and Code of Conduct have been implemented in the Member States;
10. uzskata, ka pētnieku piekļuvi ES nedrīkst kavēt pašreizējie valstu šķēršļi, piemēram, iegūto sociālo garantiju nepietiekama atzīšana un pārnesamība, neizdevīgi nodokļi un ģimenes pārvākšanās grūtības; mudina dalībvalstis publiskās tiesības nodarbinātības jomā attīstīt tā, lai, piemēram, pētniekiem no dalībvalstīm un trešām valstīm būtu līdzīgi darba apstākļi un nebūtu šķēršļu uzņemties pētniecisko darbu;
Considers that access to the EU for researchers should not be impeded by existing national barriers, such as insufficient recognition and portability of acquired social entitlements, tax disadvantages and difficulties in relocating families; urges the Member States to design their national legislation on public law employment in such way that researchers from Member States and third countries have comparable working conditions and are not prevented from taking up research work;
16. aicina dalībvalstis dalīties pieredzē, lai izstrādātu saskaņotu pieeju invalīdu atbalstam Kopienas finansētajā pētniecībā un ievērojami palielinātu to invalīdu skaitu, kas sāk vai turpina pētnieka karjeru;
Calls for exchanges of experience among the Member States in order to develop a coherent approach to promoting the participation of the disabled in Community-funded research and an increase in the proportion of disabled people embarking on and pursuing research careers;
21. mudina, lai finansējumu jaunām paneiropas pētniecības infrastruktūrām piešķirtu tikai tad, ja nav līdzvērtīgu valsts infrastruktūru, kas pētniekiem no citām dalībvalstīm sniedz līdzīgas piekļuves iespējas;
Urges that funding for new, pan-European research infrastructures only be provided if there are no national infrastructures of equal value providing similar access opportunities for researchers from other Member States;
24. vienlaikus iesaka, lai organizācijas no valstīm ar mazāk dinamisku pētniecības nozari, bet pienācīgu potenciālu, būtu pilnībā iesaistītas paneiropas pētniecības infrastruktūras izveidošanā;
Recommends at the same time that bodies from countries with less dynamic research sectors but appropriate research potential should be fully involved in the process of building the pan-European research infrastructure;
Pētniecības iestāžu stiprināšana
Strengthening research institutions
31. aicina Komisiju nodrošināt, lai izcilības tīkli un pētniecības kopienas, kas atrodamas tiešsaistē, būtu pilnībā papildinošas, nosakot to mērķus, kā arī darbības un finansēšanas noteikumus;
Calls on the Commission to make sure that networks of excellence and online research communities are fully complementary, by spelling out their objectives, operating rules and funding arrangements;
35. uzskata, ka spēcīgai pētniecībai jābūt ciešām saitēm ar jauninājumiem, tādēļ uzskata, ka jāplāno konkrēta rīcība, lai izveidotu pilnībā integrētu Eiropas Pētniecības un jauninājumu telpu;
Considers that strong research must be closely linked to innovation, therefore believes that concrete steps towards creation of a fully integrated European research and innovation area should be envisaged;
Zināšanu apmaiņa
Sharing knowledge
39. aicina Komisiju sadarbībā ar dalībvalstīm izveidot Eiropas forumu, lai koordinētu Eiropas un valsts līmeņa pilsoniskās sabiedrības iesaistīšanos diskusijā par zinātni, pētniecību un tehnoloģijām;
Calls on the Commission, in collaboration with the Member States, to establish a European forum whereby European- and national-level processes of civil society engagement in the discussion of science, research, and technology can be coordinated;
41. uzskata, ka līdz ar atjaunoto uzdevumu atbalstīt un veicināt centru darbību un līdz ar koncentrēšanos uz ieguvumiem no to struktūras, arī kopīgajiem pētniecības centriem ir nozīmīga loma, veicinot īsti eiropeiskas iespējas jaunu pētnieku mācīšanas un mobilitātes jomā;
Believes that, with a renewed mission supporting and encouraging their activities and focused on optimising the benefits to be derived from their structures, the JRCs could also promote ‘truly European opportunities’ in the field of training and mobility of young researchers;
42. uzskata par lietderīgu īstenot principu par nacionālo programmu savstarpēju atvēršanu dalībniekiem no citām dalībvalstīm, jo tas būtu solis tuvāk informācijas apmaiņai par nacionālajām programmām un veicinātu valstu pētniecisko darbību novērtējumu starptautiskā līmenī;
Deems it appropriate to implement the principle of the reciprocal opening of national programmes to participants from other Member States since this would be a step towards the exchange of information on existing national programmes and would encourage the evaluation of national research activities by international panels;
45. uzsver, ka labāk jāsaskaņo ES un valstu pētniecības finansēšana;
Stresses the need to enhance complementarity between EU and national research funding;
49. mudina dalībvalstis garantēt atbilstīgu finansējumu valsts un reģionu līmeņa pētniecības pasākumiem, kas paredzēti darbības programmās, un nodrošināt efektīvu paraugprakses apmaiņu un sadarbību starp reģioniem; konstatē, ka paraugpraksi, kas ir efektīva vienā reģionā, nevar bez izmaiņām automātiski pārnest uz citiem reģioniem; uzsver, ka tādēļ reģionu līmenī ir jāveic īpaši novērtējumi, pamatojoties uz ticamiem, pārredzamiem un visu pušu pieņemtiem rādītājiem;
Urges the Member States to ensure optimal funding of national and regional research activities defined in the Operational Programmes and to ensure the efficient exchange of good practices and cooperation between regions; notes that examples of good practice that are effective in one region cannot be transferred to other regions without adaptation; underlines, therefore, the specific nature of assessments carried out at regional level using reliable, transparent and universally accepted indicators;
52. atzīst izcilības tīklu nozīmi EPT izveidē, jo tie nodrošina ilgtspējīgu integrāciju, tādējādi izvairoties no pētniecības sadrumstalotības, un aicina Komisiju arī turpmāk atbalstīt veiksmīgus tīklus, lai sasniegtu šo mērķi;
Recognises the role that the networks of excellence are playing in creating the ERA through durable integration, thus avoiding fragmentation of research efforts, and calls upon the Commission to continue to support successful networks in order to reach this goal;
58. aicina Komisiju uzsākt, īstenot un atbalstīt pasākumus, lai palielinātu jaunattīstības valstu zinātnieku dalību starptautiskajā zinātnieku sadarbībā un pētniecības un izstrādes projektos, un veicināt piekļuvi intelektuālajam īpašumam visā pasaulē; uzsver, cik būtiski Eiropas Savienībā ir piesaistīt pētniekus arī no trešām valstīm, jo īpaši no ES kaimiņvalstīm, tostarp ātrāk transponējot Padomes 2005. gada 12. oktobra Direktīvu 2005/71/EK par īpašu procedūru trešo valstu valsts piederīgo uzņemšanai zinātniskās pētniecības nolūkos
Calls on the Commission to initiate, implement and support measures to improve the level of participation of scientists from developing countries in international collaborative science and R&D projects and promote access to existing intellectual property globally; underlines the importance of attracting researchers from third countries to the EU, particularly from the European neighbourhood countries, inter alia through a faster transposition of the Council Directive 2005/71/EC of 12 October 2005 on a specific procedure for admitting third-country nationals for the purposes of scientific research
59. vēlas, lai Eiropas Pētniecības telpa, ņemot vērā tās atvērtību pasaulei, pievērstu īpašu nozīmi attālākajiem reģioniem un aizjūras zemēm un teritorijām, lai izmantotu to priekšrocības un bagātības, tos saskaņoti iekļaujot ar izcilības tīkliem saistītajos zinātniskās un tehniskās sadarbības pasākumos;
Hopes that the ERA, from the point of view of its openness to the world, will favour the outermost regions (ORs) and the Overseas Countries and Territories (OCT) in order to make the most of the advantages and riches offered by these European or partner regions, by incorporating them coherently into scientific and technological cooperation actions in the context of ‘networks of excellence’;
Pētniecība, sabiedrība un ekonomiskā izaugsme
Research, society and economic growth
Zinātnes un tehnoloģiju lomu sabiedrībā būtiski ietekmē viedoklis, kas pētniecību un izstrādi galvenokārt skata kā ekonomiskās konkurences instrumentu — pētniecībai ir vērtība tikai tad, ja tā var veicināt jauninājumus.
The role of science and technology in the society has been strongly influenced by the view that sees Research and Development (R&D) mainly as an instrument of economic competition: research is worthwhile only if able to promote innovation.
Šāda pieeja drīzāk atbalsta lietišķo pētniecību, nevis tikai izpēti, jaunu tehnoloģiju attīstību, nevis jaunu zinātnes teoriju atklāšanu, īstermiņa perspektīvu, nevis ilgtermiņa saistības.
This analysis leads to favour applied research rather than basic investigation, the development of new technologies rather than the discovery of new scientific theories, a short term perspective instead of a long period commitment.
Līdz šim debates gandrīz pilnībā veltītas pētniecības un izstrādes ekonomiskajai vērtībai, un uzmanība arvien vairāk pievērsta intelektuālā īpašuma tiesību (IĪT) aizsardzības instrumentiem.
The debate has been focused almost entirely on the economic value of R&D, more and more attention has been paid to instruments to protect Intellectual Property Rights (IPR’s).
Pēdējos gados attiecībā uz IĪT sistēmu ir notikušas lielas pārmaiņas: aizsargāto zināšanu jomu paplašināšana un plašāku tiesību piešķiršana patentu īpašniekiem.
In recent years, deep changes took place regarding the system of IPR’s: widening areas of protected knowledge and granting a broader range of rights to patent holders.
Ir paplašinātas patentējamās jomas, tostarp programmatūra un datu bāzes (kas saistītas ar ģenētiku un ģeofiziku), un ir iekļautas pat fundamentālās zinātnes (piemēram, matemātika un bioloģija).
Patentable topics has been widened including software and databases (those related to genetics and geophysics) and even basic science has been involved (like mathematics and biology).
Taču šajā jautājumā pastāv divas atšķirīgas nostājas.
But two divergent positions exist on the matter.
No vienas puses ir jāgarantē stimuli izgudrotājiem — ja ekonomiskā atdeve autoriem nav aizsargāta, pastāv risks palēnināt jauninājumus.
On one side, it is due to guarantee incentives to inventors: if the economic return for the author is not protected, there is a risk of slowing down innovation.
No otras puses, paplašinot IĪT, var rasties nevēlami šķēršļi zināšanu izplatīšanai, kas ir ļoti būtiska jauninājumu daļa.
On the other side, broadening IPR´s can create undesired obstacles to the spread of knowledge, the very basic ingredient for innovation.
Patentu pārmērīga paplašināšana var kropļot tehniskajiem jauninājumiem piešķirtos resursus — ieguldījumus jomās ar lielāku privāto labumu, nevis tajās, kuras vairāk ir visas sabiedrības interesēs
An excessive extension of patents could generate a distortion of resources allocated for technical innovation, investments that are routed towards areas with bigger private return rather than on those with greater interest for the whole society
Referents uzskata, ka ir svarīgi atgriezties pie zinātniskās pētniecības galvenā uzdevuma – jaunu zināšanu radīšanas
The rapporteur believes that it is important to go back to the main mission of scientific research: the creation of new knowledge
Ir jāpārvērtē izplatītais uzskats, ka starp IĪT un jauninājumiem pastāv lineāras attiecības.
It is necessary to re-evaluate a diffused preconception that sees a linear relationship between R&D and innovation.
Patiesi, saikne eksistē, taču tai ir augstāks sarežģītības līmenis un tā ir potenciāli saistīta ar jomām, kas ir tālu ārpus zinātnes sfēras.
Indeed, correlations do exist but they involve higher levels of complexity and potentially have to do with areas well outside the realm of science.
Tāpēc ir jāatsakās no izpratnes par pētniecību kā panaceju, kas atrisinās ekonomiskās un sociālās problēmas.
Therefore, the perception of research as a sort of "panacea" to solve economic and social problems needs to be corrected.
Tomēr mēs nevaram iztēloties iespēju atstāt IĪT tikai to zinātnieku rokās, kas strādā savā „ziloņkaula tornī”.
On the other hand, we cannot imagine leaving R&D only in the hands of scientists working in their "ivory tower".
Kaut arī IĪT tiešā veidā neparedz redzamus un tūlītējus ieņēmumus, tās ir galvenais faktors, lai Eiropā izveidotu uz zināšanām balstītu sabiedrību .
Although it does not directly address visible and immediate economic dividends, R&D is a fundamental factor for the creation of the knowledge based society in Europe.
Pastāv pārliecinoši pierādījumi, ka publiski finansēti pētījumi rada ievērojamu labumu sabiedrībai.
There is convincing evidence that public-funded research produces considerable social benefits.
Tomēr šie ieguvumi bieži ir nelieli, neviendabīgi, grūti raksturojami un grūti izmērāmi, kā arī lielākoties netieši.
However, these benefits are often thin, heterogeneous, difficult to characterize and to measure, and mainly indirect.
Publiski finansēta pētniecība drīzāk jāuzskata par avotu jaunām idejām, metodēm un galvenokārt par līdzekli, kā apmācīt cilvēkus risināt kompleksas problēmas.
Public research must be considered more like a source of new ideas, methods and, above all, as a mean to train people to solve complex problems.
Diemžēl nav vienkāršu modeļu, lai aprakstītu tos ieguvumus, kas rodas no publiski finansētas pētniecības, un ir pat vēl grūtāk noteikt resursu daudzumu un ieguldījumu jomas arī tāpēc, ka pastāv ievērojamas atšķirības starp valstīm un jomām.
Unfortunately there are no simple models to describe the nature of the benefits stemming from public funded research and it is even more difficult to establish the amount of resources and the areas on which to invest, also because there are considerable differences among countries and fields.
Pieejamā literatūra norāda, ka pētniecības finansēšanu, tāpat kā daudzas citas jomas ar publisko finansējumu (piemēram, drošību un aizsardzību ), nav viegli pamatot tikai ar „ izmērāmiem ekonomiskiem ieguvumiem ” .
The literature available indicates that the financing of research, like many other public funded fields (such as security and defence ), is not easy to justify only in terms of " measurable economic benefits ”.
Pētniecības pārvaldības nepieciešamība
The need for research governance
Dalībvalstu valdības ir pieņēmušas vērienīgo Lisabonas programmu, kas uzsver to, cik liela nozīme ir zināšanu ekonomikai, kura veiksmīgāk nodrošina ilgtspējīgu izaugsmi, vairāk un labākas darbavietas un sociālo kohēziju.
EU governments have set the ambitious Lisbon agenda, which emphasises the key role of the transition to the knowledge-based economy in securing sustainable growth, more and better jobs and greater social cohesion.
Šādi mērķi un šāds nākotnes redzējums ir būtiski, ja Eiropas politikai ir jārisina sabiedrības galvenās problēmas.
Such ambitions and such a vision of the future are vital if policy in Europe has to reflect major societal concerns.
Tomēr tā nozīme, kas šajā procesā var būt pētniecībai un izstrādei, tiks ierobežota, ja netiks pievērsta pienācīga uzmanība vairākiem galvenajiem faktoriem, kuri pašlaik neļauj pilnībā sasniegt zinātnes un tehnoloģiju potenciālu.
However, the part that R&D can play in this process will be constrained if a number of key factors, which currently prevent Europe from achieving its full S&T potential, are not adequately addressed.
Referents uzskata, ka jauninājumu rezultāti jeb izaugsmes potenciāls Eiropā ir atkarīgs no zināšanu radīšanas un izplatīšanas „ līdzsvarotas sistēmas ” .
The rapporteur believes that the innovative performance of Europe, and thus its growth potential, depends upon the development of a “ balanced system " of knowledge production and distribution.
Tāpēc Komisijas un dalībvalstu uzdevums ir ieguldīt cilvēkkapitālā, pastiprināt attiecības un optimizēt zināšanu plūsmas.
The role of the Commission and MS’s then is to invest in human capital, intensify relationships, and optimise the flows of knowledge.
Eiropai ir jāmeklē alternatīvi kritēriji, lai mērītu politikas instrumentu efektivitāti, it īpaši ņemot vērā publiskā atbalsta katalizatoru rezultātus, ko dēvē arī par „ mobilizējošo ietekmi ”
Europe has to search for alternative criteria to measure the effectiveness of policy instruments, especially looking at the catalyst effects of public support, also referred to as “ behavioural additionality ”
Zinātnes un tehnoloģiju jomā Eiropu vājinošs faktors ir nepietiekami ieguldījumi pētniecībā un izstrādē
A factor contributing to Europe's weakness in Science and Technology is the lack of sufficient investment in R&D
Ja Eiropa vēlas atrisināt ekonomiskās, sociālās un vides problēmas, ar kurām tā saskaras divdesmit pirmā gadsimta sākumā, tai būs nepieciešams vairāk tērēt pētniecībai.
If Europe wants to tackle the tough economic, social and environmental challenges it faces at the beginning of the twenty-first century, it will need to spend more on research.
2000. gada Lisabonas Eiropadomē pieņemtie lēmumi bija reakcija uz šīm bažām par Eiropas nepietiekamo ieguldījumu zināšanu ekonomikā, un to vēl vairāk atbalstīja Barselonas sammitā 2002. gadā, kur ES sev noteica mērķi līdz 2010. gadam sasniegt 3 % pētniecības un izstrādes intensitāti.
The steps taken at the Lisbon European Council in 2000 were a reaction to these concerns about Europe's underinvestment in the knowledge economy, and this was further reinforced at the Barcelona summit in 2002, where the EU set itself the objective of reaching an R&D intensity of 3 per cent by 2010.
Tomēr izdevumu pieaugums pētniecības un izstrādes jomā kopš 2000. gada ir bijis nepietiekams, lai sasniegtu šo mērķi
However, the growth in its R&D spending since 2000 has been insufficient to achieve this target
Salīdzinot ar konkurentiem, izdevumi pētniecībai un izstrādei atpaliek privātā sektora mazāka ieguldījuma dēļ.
Yet much of the gap in spending compared with its competitors relates to R&D financed by industry.
Tirgus nepilnības neļauj privātajam sektoram ieguldīt pētniecībā sociāli optimālā līmenī.
Market failures prevent the private sector from investing in research at the socially optimum level.
Valdībām jāuzņemas svarīga loma, gan sniedzot stimulus un nosacījumus, kas veicina lielākus privātos ieguldījumus pētniecībā un izstrādē, gan sniedzot atbalstu pētniecībai un izstrādei gadījumos, kad uzņēmēji paši to nedara.
Governments have an important role to play: both by providing incentives and conditions which encourage more private investment in R&D, and by stepping in to support R&D in cases where business would not otherwise do so.
Taču galvenokārt valdību uzdevums ir izveidot apstākļus, kas ļautu radīt jaunas zināšanas un padarīt tās pieejamas visai sabiedrībai.
But, above all, the role of governments is creating the conditions to allow new knowledge to be created and made available to all society.
Patiesi, zināšanām un jauninājumiem ir „ sabiedriska labuma ” īpašības, proti, kaut kas, kam jābūt pieejamam ikvienam sabiedrībā.
Indeed, knowledge and innovation have the characteristics of a " public good", that is, something that should be accessible to everybody in a society.
„Vajadzība pēc publiskā atbalsta pētniecībai rodas no jauninājumu sistēmas būtības un no svarīguma ieguldīt cilvēkkapitālā un tīklos, lai nodrošinātu zināšanu uzņemšanu.
"The need for public support of research also derives from the system nature of innovation, and from the importance to invest in human capital and networks to ensure the absorption of knowledge.
Zināšanu radīšanas process ir daudz sarežģītāks, nekā tas atainots lineārajā modelī.
The process of knowledge production is much more complex than the linear model suggests.
Starp dažādajiem jauninājumu ieviešanas procesa posmiem pastāv daudzi atgriezeniskās saites rezultāti, un to var uzskatīt par sistēmu, kurā iestāžu attiecības un „zināšanu plūsmas” dažādu dalībnieku starpā ir ļoti svarīgas.”
There are many feedback effects between the various stages in the innovation process, which is best considered as a system, where institutional relationships and the flows of knowledge between actors are of critical importance."
„Situācijā, kad resursi pētniecībai un izstrādei ir ierobežoti, ir vēl svarīgāk nodrošināt, lai nepietiekamos līdzekļus iztērētu pēc iespējas lietderīgāk.
"Against the background of limited resources for R&D it has become even more important to ensure that scarce funds are spent as effectively as possible.
Tomēr jau tagad Eiropas relatīvi mazā ieguldījuma pētniecībā negatīvie rezultāti (..) sajaucas ar virkni strukturālu nepilnību, kas ir raksturīgas Eiropas pētniecības un izstrādes sistēmai.
However, the already negative effects of Europe's relatively low investment in research (...) are compounded by a number of structural deficits inherent in the European R&D system.
Šīs sistēmas nepilnības padara Eiropu mazāk pievilcīgu pētniecības un izstrādes investoriem un pētniekiem un rada pētniecības centienu izšķērdīgu sadrumstalotību.
These systemic weaknesses make Europe a less-attractive place for R&D investors and researchers, and produce a wasteful fragmentation of research efforts.
Problēmas centrā ir jautājums par pētniecības pārvaldību Eiropā.
At the heart of the problem is the issue of research governance in Europe.
It īpaši rodas jautājums, kā labāk sadalīt politikas kompetences un resursus pa dažādajiem valsts iestāžu organizācijas līmeņiem: vietējo/reģionālo, valsts un Eiropas Savienības.”
In particular, the question arises of how best to allocate policy competences and resources across the different organizational levels of public authority - local/regional, national and EU."
Eiropas Pētniecības telpas devums
ERA Contribution
ES aizvien vairāk apzinās nepieciešamību labāk organizēt pētniecības vairāklīmeņu pārvaldības sistēmas, lai nodrošinātu politiku lielāku papildināmību, samazinātu finansējuma sadrumstalotību un novērstu pasākumu dublēšanos.
In the EU there has been an increasing awareness of the need to better organize the multi-level governance systems for research in order to ensure greater complementarities of policies, to reduce fragmentation of funding and to avoid duplication of efforts.
Ir arī pierādījumi par pieaugošu reģionalizāciju.
There is also evidence of the increasing regionalization.
Tādu teritoriju kā Silikona ieleja un Kembridža panākumi ir pārliecinājuši valdības, ka ir jāveido vairāk šādi novatoriski zināšanu centri.
The success of areas like Silicon Valley and Cambridge has convinced governments of the need to create more of these innovative knowledge clusters.
„Tomēr (..) ir būtiski palielinājies ES intervences līmeņa apmērs un darbības joma.
"On the other hand .... there has been a significant growth in the scale and scope of the EU level of intervention.
Kopš Pirmās pamatprogrammas 1984. gadā Eiropas pētniecības politika ir paplašinājusies mērķu un budžeta ziņā. (..)
Since the 1st Framework Programme in 1984, European research policy has expanded in terms of its ambition and its budget. ...
Taču pētniecības politika un jauninājumu politika joprojām lielā mērā tiek īstenotas paralēli (valsts, ES un reģionālā līmenī), kas rada sliktu integrāciju un koordināciju starp šiem līmeņiem: daži to dēvē par „pārvaldības plaisu”.
However,.... research and innovation policies continue to be pursued largely in parallel -at national, EU and regional levels- leading to what some have called a "governance gap" of poor integration and coordination between these different levels"