natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ik minūti kāda sieviete mirst no grūtniecības vai dzemdību radītajām komplikācijām, bet ik pēc trim sekundēm kāds bērns mirst no slimības, ko ārsts būtu varējis novērst.
Every minute, a woman dies of pregnancy-related complications or in childbirth, and a child dies every three seconds from a medically preventable illness.
Tomēr piekļuve veselības aprūpei un pamatizglītībai ietilpst arī cilvēktiesībās, par kuru īstenošanas nodrošināšanu ir atbildīgas valdības.
Yet access to health care and basic education is a human right which it is governments' responsibility to put into practice.
Pēdējo desmit gadu laikā daudzas jaunattīstības valstu valdības ir pielikušas ievērojamas pūles šo mērķu sasniegšanā, bet tām gluži vienkārši nav nepieciešamo līdzekļu, lai to panāktu.
Over the last ten years, the governments of many developing countries have made extraordinary efforts in that direction, but simply do not have the necessary resources to achieve their objectives.
Tikmēr Āfrika uz dienvidiem no Sahāras vēl joprojām ir pasaules reģions, kas atrodas viskritiskākajā situācijā un, redzot lietu virzību, šī tendence draud turpināties vēl daudzus gadus.
At present, sub-Saharan Africa is the region of the world where the situation is the most disastrous by far and, judging by recent developments, is likely to remain so for many years to come.
Gandrīz puse afrikāņu iztiek ar EUR 0,78 (1 USD) dienā, trīs ceturtdaļas no AIDS upuriem ir afrikāņi, un aptuveni 42% Āfrikas iedzīvotāju aizvien nav pieejams dzeramais ūdens.
Almost half of all Africans live on less than € 0.78 (1 dollar) a day, three-quarters of all Aids victims are African and about 42% of the population in Africa still has no access to safe drinking water.
Vēl bez minētā Āfrikas reģiona ir citas jaunattīstības valstis, kas ir Eiropas Savienības partneri un kam izmisīgi nepieciešama efektīvāka sabiedriska sadarbība attīstības jomā.
Beyond sub-Saharan Africa, all the European Union's developing-country partners desperately need more effective development cooperation.
Budžeta palīdzība ir viens no šīs sadarbības instrumentiem, kas pie dažiem nosacījumiem ļauj sniegt prognozējamāku un ilgtermiņā balstītu palīdzību saņēmējvalstu budžetiem, lai galvenokārt finansētu vajadzības veselības aprūpes un izglītības nozarēs, kā arī citās prioritārajās darbības jomās.
Budget support is one instrument of such cooperation which, in certain conditions, makes it possible to provide aid on a more predictable and longer-term basis by supporting the recipient countries' budgets, essentially to provide funding for urgently required health care, education and other priority sectors.
Šajā palīdzības veidā Eiropas Komisija ir viena no pirmajiem palīdzības sniedzējiem.
The Commission is one of the main donors of this kind of aid.
Referents atgādina, ka Eiropas Parlaments jau sen ir lūdzis pastiprināt uzmanību Eiropas Kopienas sadarbībai attīstības jomā (ar Kopienas budžetu) primārās veselības aprūpes un pamatizglītības jomās.
The rapporteur notes that the European Parliament has been calling for many years for greater attention to be paid to basic health care and primary education in the Community budget for development cooperation.
Kopš 2000. gada Parlaments budžeta pārrunās un budžeta izpildes atzinumos ir sistemātiski prasījis, lai vismaz 20% no Kopienas finanšu līdzekļiem tiktu ieguldīti šajās nozarēs.
From the year 2000 onwards, Parliament has systematically called, both in the course of budgetary negotiations and in the comments it makes in connection with the budgetary discharge, for at least 20% of the Community's financial resources to be invested in those sectors.
Diemžēl tas ir tālu no patiesības: pēc Parlamenta aprēķiniem 2007. gada budžeta izpildē tikai 7% no Kopienas budžeta sadarbībai attīstības jomā tika ieguldīti šajās nozarēs.
Unfortunately, this is currently far from being the case: according to Parliament's calculations in the course of the 2007 budget discharge, less than 7% of the Community's development cooperation budget was invested in those sectors.
Ja šī Komisijas iniciatīva jaunattīstības valstīm šķiet saistoša un vēlama, tā tomēr ietver virkni jautājumu, uz kuriem ir nepieciešamas skaidras atbildes.
However interesting and desirable this approach appears to be for the developing countries, the Commission initiative still raises a number of questions which require a clear answer.
Tā tas ir, piemēram, attiecībā uz izvirzītajiem kritērijiem, lai jaunattīstības valsts varētu pieteikties uz šī tipa līguma noslēgšanu.
For example, the criteria on the basis of which a developing country would be eligible to conclude a contract of this kind need to be clarified.
Tāpat aktuāls ir jautājums par faktu, ka līdz šim Komisija nav publicējusi nevienu oficiālu paziņojumu par šo tik atzinīgi vērtējamo iniciatīvu un šobrīd ir tikai viens dokuments iekšējai izmantošanai, kuru var izmantot kā pamatu, neskaitot pamatinformāciju, kas publicēta Komisijas interneta vietnē.
Furthermore, the Commission has not so far published any official communication concerning the initiative, so that the only means of finding any more about it is by consulting the internal Commission paper which is the only available source of information other than the basic information published on the Commission's website.
Tas pats attiecas uz šīs iniciatīvas paredzēto darbības ilgumu un, vispārīgākā kontekstā, tās īstenošanas nosacījumiem.
The Commission also needs to clarify the expected duration of the initiative and, more generally, the arrangements for its implementation.
Lai arī Komisijas budžeta palīdzībai piemīt vairāki pozitīvi aspekti, piemēram, palīdzības saistīšana ar uzrādītajiem rezultātiem veselības un izglītības nozarēs, kā arī plānošana trīs gadu periodam, šī palīdzība ne tuvu nav nevainojama.
Although it has several positive features, including the fact that the aid is linked to performance in the fields of health and education and is generally programmed for a three-year period, the Commission's budget support system is far from perfect.
Pirmkārt, tā nav brīva no palīdzības saņēmēju valstu attīstībai kaitējošiem nosacījumiem.
Firstly, budget support may be subject to conditions which are detrimental to the recipient countries' development.
Patiesībā fakts, ka Komisija, gluži tāpat kā lielākā daļa palīdzības sniedzēju, lielākoties piešķir budžeta palīdzību tikai valstīm, kas ir īstenojušas SVF programmu, ir sevišķi problemātisks, jo tādas programmas var ierobežot valdības spēju ieguldīt attīstībā, ņemot vērā pārmērīgu mērķu izvirzīšanu inflācijas un budžeta deficīta jomā.
The fact that the Commission – like most other aid donors – generally only provides budget support for countries which have introduced an IMF programme is particularly problematic, as such programmes may limit governments' capacity to invest in development by setting excessively ambitious objectives in relation to inflation and budget deficits.
Turklāt, pat ja Komisija izvēlas sniegt ilgtermiņa budžeta palīdzību, nekādā veidā netiek garantēta īstermiņa prognozējamības uzlabošana, neskatoties uz šo birokrātisko procedūru slogu, kas tomēr ļoti bieži un ievērojami aizkavē palīdzības izmaksāšanu.
Next, even if the Commission opts to provide longer-term budget support, there is no guarantee that it will improve short-term predictability, as its cumbersome bureaucratic procedures very often result in long delays before the aid is disbursed.
Visbeidzot, Komisijas budžeta palīdzības procesā krietni trūkst caurredzamības un palīdzības apgūšanas no saņēmējvalstu un to iedzīvotāju puses.
Finally, the Commission's budget support is seriously deficient in terms of transparency and the ownership of aid by the countries concerned and their inhabitants.
Finansēšanas nolīgumi tikai retos gadījumos tiek publiskoti, turklāt Komisija nesistemātiski iesaista parlamenta un pilsoniskās sabiedrības organizāciju pārstāvjus dialogos ar jaunattīstības valstu valdībām.
Financing agreements are only rarely published and the Commission does not systematically include civil society organisations and members of parliament in the dialogue it conducts with the governments of developing countries.
Tomēr šobrīd ir plaši atzīts, ka efektivitātes vārdā attīstība būtu pilnībā jāuztic ne tikai valdībai, bet arī jaunattīstības valstu pilsoņiem.
However, it is now widely recognised that, if such aid is to be effective, not only developing countries' governments, but also their citizens, must be fully in charge of their countries' development.
Projekts „TAM līgumi” tādējādi nespēs dot reālu pozitīvu iespēju uzlabot Eiropas sadarbības efektivitāti, ja netiks skaidri precizēta tās definīcija, kā arī piemērotības, īstenošanas un novērtēšanas noteikumi.
The MDG contracts project will be able to provide a positive opportunity for improving the effectiveness of European cooperation only if such contracts are defined very precisely, together with all the conditions governing eligibility, implementation and assessment.
par lauksaimniecības zemes kvalitātes pasliktināšanos ES un it īpaši Dienvideiropā: problēmas risināšana ar ES lauksaimniecības politikas instrumentu palīdzību
on the challenge of deterioration of agricultural land in the EU and in particular in southern Europe: the response through EU agricultural policy instruments
Inés Ayala Sender , Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteja
Inés Ayala Sender Committee on the Environment, Public Health and Food Safety
Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejaS ATZINUMS (*) 12
OPINION of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety ……………………………………………………………………………… 13
KOMITEJAS GALĪGAIS BALSOJUMS ..................................................................................16
RESULT OF THE FINAL VOTE IN COMMITTEE................................................................17
– ņemot vērā ANO konvencijas par cīņu pret neauglīgu platību rašanos un par bioloģisko daudzveidību,
– having regard to the UN Convention to Combat Desertification and the UN Convention on Biological Diversity,
– ņemot vērā 2007. gada 14. novembra normatīvo rezolūciju par Eiropas Parlamenta un Padomes priekšlikumu direktīvai, ar ko izveido pamatnostādnes augsnes aizsardzībai un groza Direktīvu 2004/35/EK
– having regard to its legislative resolution of 14 November 2007 on the proposal for a directive of the European Parliament and of the Council establishing a framework for the protection of soil and amending Directive 2004/35/EC
– ņemot vērā 2008. gada 9. oktobra rezolūciju par risinājumu meklēšanu sausuma un ūdens trūkuma problēmai Eiropas Savienībā
– having regard to its resolution of 9 October 2008 on addressing the challenge of water scarcity and droughts in the European Union
Šajā dienā pieņemtie teksti, P6_TA(2008)0473 . ,
Texts adopted , P6_TA(2008)0473 . ,
– ņemot vērā Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas ziņojumu un Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas atzinumu ( A6‑0086/2009 ),
– having regard to the report of the Committee on Agriculture and Rural Development and the opinion of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety ( A6‑0086/2009 ),
A. tā kā lauksaimniecība ir ekonomikas nozare, kura ir ļoti atkarīga no dabas parādībām un kurai tajā pašā laikā ir plašas iespējas iejaukties,
A. whereas farming is an economic sector that is heavily dependent on natural phenomena and, at the same time, offers extensive scope for intervention,
B. tā kā lauksaimniecība ir vislabākais līdzeklis, kas ļauj novērst augšņu kvalitātes pasliktināšanos, un tā kā tas rada nepieciešamību pēc pamatotas stratēģijas, kura veicinātu šīs darbības veida saglabāšanu;
B. whereas agriculture is the best means of preventing soil deterioration, and whereas this calls for a reasoned strategy that will help maintain this activity,
C. tā kā Eiropas lauku iedzīvotājiem ir būtiska loma pārtuksnešošanās apkarošanā un Eiropas ražotāji sniedz ievērojamu ieguldījumu augu segas saglabāšanā reģionos, kuros pastāvīgi mēdz būt sausums; kā arī tā kā jo īpaši ilggadīgām kultūrām, pļavām un mežsaimniecības kultūrām ir labvēlīga ietekme uz ūdens aizturēšanu;
C. having regard to the role of farmers in Europe in fighting desertification, to the key role of European producers in preserving surface vegetation in areas affected by persistent drought, and to the particular benefits afforded by permanent crops, meadows and woodlands for the capturing of water,
D. tā kā jo īpaši Dienvideiropas lauksaimniecības zemi, tomēr arī citus Eiropas Savienības dalībvalstu reģionus skar vides pasliktināšanās process, ko izraisa negatīvā mijiedarbība starp cilvēka rīcību un laika apstākļiem;
D. whereas, in particular, agricultural soils in southern Europe and other regions of the Union’s Member States are at the centre of a process of environmental degradation brought about by negative interactions between human activity and climate events,
E. tā kā arī intensīva lauksaimniecība var veicināt augsnes eroziju un padarīt augsni neražīgu;
E. whereas over-intensive farming can contribute to soil erosion, rendering it non-productive,
F. tā kā pašlaik pārtuksnešošanās ir uzskatāma par vienu no parādībām, kas visvairāk apdraud augsni Vidusjūras valstīs;
F. whereas desertification is now considered to be one of the most significant threats in terms of land deterioration in the Mediterranean countries,
G. tā kā no augsnes iegūst izejvielas, lai ražotu cilvēku pārtiku, lopbarību, tekstilmateriālus un degvielu, un tā kā augsne būtiski sekmē CO 2 uztveršanu; tomēr tā kā augsne vairāk nekā jebkad ir pakļauta neatgriezeniskiem bojājumiem, ko rada vēja un laminārā erozija, piesārņojums, sasāļošanās, sablīvēšanās, organisko vielu noārdīšanās un augsnes bioloģiskās daudzveidības samazināšanās;
G. whereas soil is the basis for the production of human foodstuffs, fodder, textiles and fuels, and whereas it plays an important role in CO2 capture; whereas, however, soil is now more than ever at risk of irreversible damage caused by wind and laminar erosion, pollution, salinisation, sealing, depletion of organic substances and the loss of soil biodiversity,
H. tā kā jau ir novērota negatīva ietekme saistībā ar hidroģeoloģiskā līdzsvara izjaukšanu, jūras ūdeņu nonākšanu piekrastes gruntsūdeņos, augsnes sasāļošanos, lauksaimniecības zemes zaudēšanu, bioloģiskās daudzveidības samazināšanos, uguns nedrošības paaugstināšanos, kā arī augu un dzīvnieku patoloģiju pieaugumu;
H. whereas the adverse effects identified to date are disruption of the hydrogeological balance, the infiltration of seawater into coastal aquifers, soil salinisation, agricultural land loss, a reduction in biodiversity and greater vulnerability to fire, plant disease and animal disease,
I. tā kā izmaiņas, ko ir izraisījusi mijiedarbība starp cilvēka un dabisko vidi un ražošanu, būtiski ietekmē augkopības un lopkopības sistēmas, augsnes ražību, produktu piedāvājumu un neizbēgami skar nodrošinātību ar pārtiku, kā arī ietekmē attiecīgo reģionu sociālo, kultūras un ekonomikas plānošanu, kam cēlonis ir lauku pamešana arī hidroģeoloģisko seku dēļ;
I. whereas the above changes in the interaction between the natural/human environment and agricultural production are having a major impact on arable and livestock farming systems, agricultural land use and the supply of foodstuffs, with obvious repercussions for food security, and the social, cultural and economic structures of the areas concerned as a result of population exodus, as well as hydro-geological repercussions,
J. tā kā apūdeņošana palīdz arī uzturēt mitrumu augsnē un papildināt gruntsūdeni un tā kā šie faktori būtu jāņem vērā, izstrādājot kopējo lauksaimniecības politiku (KLP);
J. whereas irrigation also serves to maintain soil humidity and to recharge aquifers, and whereas these factors should be taken into account when shaping the common agricultural policy (CAP),
K. tā kā ūdens trūkums un sausums vēl vairāk veicina lauksaimniecības izejvielu cenu pieaugumu un tā kā iedzīvotāji ir pastāvīgi jānodrošina ar pārtikas produktiem;
K. recalling that water shortages and drought result in even higher prices for agricultural raw materials, and aware of the need to ensure secure food supplies for the population,
L. tā kā lauksaimniecības un mežsaimniecības sistēmu pārvaldība sniedz iespēju ietekmēt kopējo oglekļa līdzsvaru un sniegt ieguldījumu, lai samazinātu siltumnīcefekta gāzu emisijas;
L. whereas farming and forestry management provides opportunities for action to affect the overall carbon balance that can help to reduce greenhouse gas emissions,
M. atgādinot, ka pastāv Apvienoto Nāciju Organizācijas 1994. gadā pieņemtā Konvencija par cīņu pret pārtuksnešošanos valstīs, kurās novērojami būtiski sausuma periodi un/vai pārtuksnešošanās, jo īpaši Āfrikā, un ka šīs konvencijas mērķis ir cīnīties pret aramzemju kvalitātes pasliktināšanos un sausumu, kā arī atgādinot, ka Parlaments atbalsta šo konvenciju;
M. recalling the existence of the United Nations Convention to combat desertification in countries experiencing serious drought and/or desertification, particularly in Africa, adopted in 1994, whose objective is to combat the deterioration of arable land and drought, and recalls Parliament’s support for this convention,
N. atzīstot, ka Ūdens pamatdirektīvā (Direktīva 2000/60/EK) darbojas kā reglamentējoši noteikumi, ka tā ir augšņu aizsardzības pamatinstruments un ka tā veicina reģionu sadarbību, ilgtspējīgu ūdens izmantošanu un pieejamo ūdens resursu aizsardzību un vienlaikus sekmē plūdus izraisošu nokrišņu un sausuma mazināšanos;
N. recognising the role of the Water Framework Directive (Directive 2000/60/EC) as a regulatory framework and a basic instrument for soil protection, promoting interregional cooperation, the sustainable use of water and the protection of available water resources whilst at the same time helping to mitigate the effects of floods and drought,
O. uzskatot, ka ir vajadzīga integrēta un daudznozaru pieeja, lai nepieļautu, ka risinājumi ir jāmeklē steidzami, kas varētu izraisīt citas negatīvas sekas un kaitējošu ķēdes reakciju;
O. whereas an integrated, multidisciplinary approach is required in order to avoid being forced to look for emergency solutions, which can generate further adverse impacts and damaging chain reactions,
P. uzskatot, ka ir lietderīgi veikt situācijas monitoringu, lai novērtētu izmaiņas pašreizējās norisēs un atklātu jaunu riska situāciju parādīšanos, jo īpaši izmantojot ar satelītu iegūtus datus un pedoloģiskos modeļus (kartogrāfija);
P. whereas the situation needs to be monitored to identify changes in existing phenomena and the emergence of new risk situations, making specialised use of satellite readings and geological and biochemical models (mapping),
Q. tā kā aizvien biežāk tiek novēroti ārkārtas meteoroloģiskie apstākļi, mijoties sausuma un stipru nokrišņu gadījumiem, un šie apstākļi paātrina litosfēras noārdīšanos, jo īpaši teritorijās, kur zemes struktūra ir trauslāka, t. i., Eiropas ziemeļos un dienvidos;
Q. whereas extreme weather conditions have become more common, with an alternation between periods of drought and extreme rainfall events, which speed up lithosphere degradation processes, in particular in areas where soils are structurally more vulnerable in both northern and southern Europe,
R. konstatējot, ka pasaules līmenī pieaug pieprasījums pēc pārtikas produktiem un to cenas;
R. whereas there has been a worldwide increase in food demand and prices,
7. ierosina Eiropas Savienībai vairāk atbalstīt lauksaimniecībā izmantojamo zemju ūdens apsaimniekošanas uzlabošanu, kas rada nepieciešamību veicināt efektīvāku un dažādiem kultūraugiem labāk pielāgotu apūdeņošanas sistēmu ieviešanu, atbalstīt pētījumus šajā jomā un sekmēt biotehnoloģisko sasniegumu izmantošanu;
Believes that the EU should provide greater support for improving water management in respect of agricultural land; stresses that this will necessitate creating incentives for introducing more efficient irrigation systems adapted to different crops, promoting appropriate research, and encouraging ways of building on advances in biotechnology;
10. uzskata, ka lauksaimniecības un mežsaimniecības sistēmās ir jāiekļauj mazauglīgu vai piesārņotu lauksaimniecības zemju apmežošanas programmas, jo koku saknes var iesakņoties nestabilā klints virsējā slānī, kas darbojas kā attīrīšanas substrāts;
Takes the view that agricultural and forestry systems should include programmes for the forestation of marginal and/or polluted farm land, given that shrub roots can anchor the unstable upper layer to the stable underlying rock, which acts as a purifying substrate;
18. atgādina, ka lauksaimniecības zemju atjaunošanā un ūdens uzkrāšanā liela nozīme ir atmatām; aicina Komisiju un attiecīgās dalībvalstis veicināt tādas lauksaimniecības sistēmas, kas ir piemērotas Vidusjūras reģiona zemju ekosistēmām;
Points to the importance of set-aside areas for the recovery of agricultural land and for water retention; calls on the Commission and the Member States concerned to encourage agricultural systems that are adapted to the land in Mediterranean ecosystems;
25. uzskata, ka ir jāpastiprina pētniecība, attīstība un jauninājumu ieviešana, īpašu uzmanību veltot ūdens trūkuma un sausuma vairāk skartajiem reģioniem un ņemot vērā biotehnoloģijas sasniegumus;
Considers it necessary to strengthen research, development and innovation, paying particular attention to the areas most affected by water scarcity and drought and taking account of biotechnological progress;
28. uzskata, ka ir jāparedz atbilstīgas mācību un profesionālās pilnveides programmas gan nozarē strādājošiem, gan sabiedrībai ar divkāršu mērķi meklēt īpašus risinājumus un veicināt lietotāju izpratni par viņu kolektīvo atbildību, izmantojot teritorijā esošos resursus;
Considers that appropriate training and refresher programmes should be provided for both those working in the sector and the general public, with the dual aim of seeking specific solutions and raising user awareness of the shared responsibility for environmental resource use;
32. saistībā ar CO 2 tirdzniecību pasaulē aicina veicināt mežu saglabāšanu un atjaunošanu, jo īpaši tajās dalībvalstīs, kurās ir samazinājušies dabisko mežu resursi, un uzsver, ka Eiropas Savienībā ir jāievieš integrēta un ilgtspējīga mežu apsaimniekošanas sistēma.
Calls, in the framework of a global CO 2 market, for the promotion of the preservation and regeneration of forests and reafforestation using mixed species, primarily in Member States which have lost their natural forest heritage, and underlines the need to launch an integrated, sustainable forest management system in the European Union;
34. aicina, lai lauksaimniecības darbību jomā attiecībā uz pļavu, pastāvīgo ganību vai apmežotu platību saglabāšanu atzītu, ka ir iespējams saistīt „zaļo” sertifikātu iegūšanu ar sabiedriskā labuma radīšanu (CO 2 uzglabāšana, bioloģiskā daudzveidība, augsnes aizsardzība);
Calls, with reference to farming activities relating to the maintenance of fields, permanent grazing land and wooded areas, for it to be made possible for the issue of green certificates to be tied to the production of public goods (carbon dioxide storage, biodiversity, soil conservation);
36. prasa Padomei pieņemt kopējo nostāju par priekšlikumu ( COM(2006)0232 ) augšņu aizsardzības pamatdirektīvai, lai ieviestu Kopienas instrumentu, ar ko cīnīties pret iepriekšminētajiem apdraudējumiem;
Urges the Council to adopt a common position on the proposal ( COM(2006)0232 ) for a framework directive on soil protection so that a Community instrument can be introduced which will enable these dangers to be combated;
Lauksaimniecības augsne ir tā litosfēras daļa, kur iespējams kultivēt un audzēt produktus, kas galvenokārt domāti pārtikai.
Agricultural soil is defined as that part of the lithosphere given over to growing or rearing activities conducted primarily for food production purposes.
No lauksaimniecības augsnes ne tikai iegūst izejvielas pārtikas produktu ražošanai, bet tā veic arī citas svarīgas funkcijas:
In addition to enabling food to be produced, agricultural soils perform a variety of important functions,
- izveido saikni starp atmosfēru, ūdens resursiem un ģeoloģiski litoloģiskām sistēmām;
- creating a link between the atmosphere, water resources and geological systems,