natgillin/translations-raw huggingface dataset:
16. uzsver, ka ir jānovērtē sociālās integrācijas politika, atklātās koordinācijas metodes piemērošana, kopīgo mērķu ievērošana un valstu rīcības plānu īstenošana, ņemot vērā nabadzības izplatības tendences, lai apņēmīgāk rīkotos Eiropas un dalībvalstu līmenī un apkarotu nabadzību, izmantojot plašāku, saskaņotāku un skaidrāk formulētu politiku, kas vērsta uz absolūtās nabadzības un bērnu nabadzības izskaušanu līdz 2015. gadam, kā arī būtisku relatīvās nabadzības samazināšanu;
Stresses the need for an evaluation of social inclusion policy, the application of the open method of coordination, fulfilment of the joint objectives and the national action plans in the context of the development of poverty, with a view to more committed action at European and national level and fighting poverty by means of policies that are more inclusive and coherent and better articulated, aimed at eradicating absolute poverty and child poverty by 2015, as well as substantially reducing relative poverty;
21. uzskata, ka Komisijai būtu jāveic pētījums par to, kāda ietekme katrā dalībvalstī būtu tās izstrādātam tiesību akta projektam par algas minimuma noteikšanu Eiropā; jo īpaši ierosina šāda veida pētījumā aplūkot tādus aspektus kā atšķirības starp pienācīgu minimālo ienākumu un minimālo algu attiecīgajā dalībvalstī un to ietekme uz darba meklētājiem;
Takes the view that the Commission should study the impact which a legislative proposal it might submit concerning the introduction of an adequate minimum income at European level would have in each Member State; suggests, in particular, that any such study should examine the difference between the adequate minimum income and the minimum wage in the Member State concerned and the implications for jobseekers of the introduction of an adequate minimum income;
25. uzsver, ka tiesības uz cilvēka cienīgai dzīvei pietiekamiem resursiem un pabalstiem ir cilvēka pamattiesības un uzskatāmas par daļu no visaptverošiem, saskaņotiem sociālās atstumtības apkarošanas pasākumiem; aicina dalībvalstis pieņemt politiku, kas veicinātu attiecīgo personu ekonomisko un sociālo integrāciju;
Maintains that having sufficient resources and benefits to live a decent life is a fundamental human right to be enjoyed within the wider context of comprehensive, coherent measures to combat social exclusion and of an active strategy to promote social inclusion; calls on the Member States to adopt national policies to foster the economic and social integration of the persons concerned;
27. konstatē, ka Komisijas paziņojumā „Eiropa 2020 ― Stratēģija gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei” ierosināts Eiropas Savienībai izvirzīt piecus lielus mērķus, tostarp mērķi par 20 miljoniem samazināt nabadzības apdraudēto cilvēku skaitu; atgādina, ka šis mērķis iezīmē atkāpšanos no Lisabonas stratēģijas sākotnējiem mērķiem, kas diemžēl nav izpildīti (nabadzības izskaušana); uzskata, ka nabadzība un sociālā atstumtība jālikvidē, izmantojot ticamus, konkrētus un saistošus pasākumus; uzskata, ka šis mērķskaitlis nav pietiekams un ka nav jāatsakās no mērķa nabadzību Eiropā izskaust; uzskata, ka šajā nolūkā ir jāveic attiecīgi pasākumi un ka šis absolūtais skaitliskais mērķis ir jāpapildina ar nabadzības samazināšanas mērķiem katrā dalībvalstī, lai rosinātu šā mērķa īstenošanā piedalīties ikvienu un lai to padarītu ticamu, izmantojot attiecīgus pasākumus, jo īpaši politiskus pasākumus apgādājamo atbalstam; uzskata, ka šis mērķis būtu jāsasniedz, nosakot konkrētus un atbilstīgus pasākumus, jo īpaši visās ES dalībvalstīs ieviešot minimālā ienākuma shēmas;
Notes that, in its communication entitled ‘Europe 2020: a strategy for a smart, sustainable and inclusive growth’, the Commission proposes setting five headline targets for the EU, one of which is to reduce the number of people at risk of poverty by 20 million; points out that this target falls short of the initial ambitions of the Lisbon Strategy (to overcome poverty), which, regrettably, have not been achieved; believes that poverty and social exclusion must be eradicated by credible, concrete and binding measures; believes that this target is too low and that the objective of a poverty-free Europe must not be abandoned; takes the view that, in order to achieve this goal, appropriate measures should be taken and this absolute target should be combined with a target for reducing poverty in each Member State, in order to encourage every Member State to contribute to the task of achieving it, and should be made more credible with appropriate measures, particularly as regards the effectiveness of policies targeting those in need; believes that this target should be achieved through concrete and appropriate measures, in particular through the introduction of minimum income schemes by all EU Member States;
31. uzskata, ka gan dalībvalstīm, gan Komisijai jāpievērš īpaša uzmanība bezpajumtniekiem un jāveic papildu pasākumi, lai sagatavotu viņus pilnīgai integrēšanai sabiedrībā līdz 2015. gadam; tādēļ Kopienas līmenī jāapkopo salīdzināmi un ticami statistikas dati, kā arī vienu reizi gadā tie jāpublicē kopā ar pārskatu par sasniegumiem un attiecīgajās dalībvalstu un Kopienas stratēģijās cīņai pret nabadzību un sociālo atstumtību izvirzītajiem mērķiem;
Believes that particular attention and additional measures are needed for the homeless on the part of both the Member States and the Commission, with a view to their full integration into society by 2015, which will require collecting comparable data and reliable statistics at Community level, as well as their annual publication, together with an account of the progress achieved and the objectives defined in the respective national and Community strategies for fighting poverty and social exclusion;
34. uzskata, ka daudzveidīgā pieredze attiecībā uz minimālo ienākumu un pamatienākumu ikvienam bez nosacījumiem apvienojumā ar papildu sociālās integrācijas un sociālās aizsardzības pasākumiem liecina, ka tas ir efektīvs līdzeklis nabadzības un sociālās atstumtības apkarošanai un cilvēka cienīgas dzīves nodrošināšanai ikvienam; prasa, lai Komisija īstenotu iniciatīvu, kas atbalstītu citus eksperimentus dalībvalstīs, kurās tiek ņemta vērā un atbalstīta labākā prakse, kas dod iespēju atsevišķi nodrošināt atšķirīgus pietiekama minimālā ienākuma un pamatienākumu modeļus nabadzības novēršanai kā līdzekli, ar kura palīdzību izskaust nabadzību un garantēt sociālo taisnīgumu un iespēju vienlīdzību visiem iedzīvotājiem, tādēļ attiecīgā reģionālā līmenī nabadzība ir jāapzina, ievērojot subsidiaritātes principu un neapstrīdot nevienas dalībvalsts īpatnības; uzskata, ka šīs iniciatīvas rezultātā Komisijai vajadzētu Eiropas iniciatīvai par minimālo ienākumu dalībvalstīs izstrādāt rīcības plānu, kurā būtu ņemta vērā dalībvalstu atšķirīgā prakse, kolektīvie nolīgumi un dalībvalstu tiesību akti, lai sasniegtu šādus mērķus:
Believes that the various experiments with minimum incomes and with a guaranteed basic income for everyone, accompanied by additional social integration and protection measures, show that these are effective ways of combating poverty and social exclusion and providing a decent life for all; therefore calls on the Commission to prepare an initiative to support further experiments in the Member States, taking into account and promoting best practices, and ensuring various individually guaranteed poverty-preventing adequate minimum and basic income models as a means of fighting to eradicate poverty and guarantee social justice and equal opportunities for every individual whose need can be established on the basis of the relevant regional yardstick, in keeping with the subsidiarity principle, and without calling into question the specific situations in each Member State; takes the view that this Commission initiative should lead to the drawing-up of an action plan, designed to accompany the implementation of a European initiative on minimum income in the Member States, in accordance with different national practices, collective bargaining and Member States' legislation, in order to achieve the following objectives:
– iedibināt kopīgus standartus un rādītājus minimālā ienākuma shēmu piemērojamības un pieejamības nosacījumiem;
- setting common standards and indicators on the eligibility and accessibility conditions for the minimum income schemes,
– apstiprināt kritērijus, kas dod iespēju novērtēt, kāds institucionālais vai teritoriālais līmenis minimālā ienākuma shēmu pasākumu īstenošanai ir vispiemērotākais, tostarp, vai ir jāiesaista sociālie partneri un attiecīgās ieinteresētās personas;
- setting criteria to evaluate which institutional and territorial levels - including the involvement of social partners and relevant stakeholders - could be most appropriate to implement the minimum income scheme measures,
– iedibināt kopīgus rādītājus un kritērijus, pēc kuriem novērtēt nabadzības apkarošanas politikas rezultātus, sasniegumus un efektivitāti,
- setting common indicators and benchmarks for the assessment of the results, outcomes and effectiveness of policy against poverty,
– nodrošināt uzraudzību un efektīvu labākās prakses apmaiņu;
- ensuring follow-up and effective exchange of best practices;
37. atzīstot, ka pēc ESAO datiem 20–40 % pabalstu netiek apgūti, aicina dalībvalstis veikt steidzamus pasākumus, lai paaugstinātu pabalstu pieprasīšanas līmeni, sekotu pabalstu nepieprasīšanas līmenim un cēloņiem, uzlabojot pārredzamību, efektīvāk veicot informatīvos un konsultatīvos pasākumus, vienkāršojot saņemšanas kārtību un īstenojot pasākumus un politiku ar minimālo ienākumu saņēmējiem saistīto aizspriedumu un diskriminācijas apkarošanai;
Calls on Member States to take urgent action to improve take-up of benefits and monitor levels of non-take-up and its causes, recognising that cases of non-take-up account for between 20-40% of benefits according to the OECD, by increasing transparency, by providing more effective information and advice facilities, by simplifying procedures, and by putting in place effective measures and policies to fight stigma and discrimination associated with minimum income recipients;
40. kritizē dalībvalstis, kurās minimālā ienākuma shēma nenodrošina ienākumus virs relatīvā nabadzības sliekšņa; atkārto prasību dalībvalstīm šo situāciju pēc iespējas labot; prasa, lai Eiropas Komisija, vērtējot valstu rīcības plānus, uzsvērtu labu un sliktu praksi;
Criticises Member States where minimum income schemes do not meet the relative poverty threshold; reaffirms its demand to Member States to remedy this situation as soon as possible; demands that good and bad practices be addressed by the Commission in the evaluation of national action plans;
45. uzskata, ka nabadzības samazināšanas politika, kas pavada pienācīga minimālā ienākuma ieviešanu dalībvalstīs, prasa pārveidot atklātās koordinācijas metodi, lai starp valstīm nodrošinātu patiesu labākās prakses apmaiņu;
Takes the view that, in respect of the poverty reduction policies which accompany the establishment of an adequate minimum income in the Member States, the open method of coordination should be revised in order to make for a genuine exchange of best practices among the latter;
51. pauž nožēlu, ka dažas dalībvalstis nav ņēmušas vērā Padomes Ieteikumu 92/441/EEK, kurā atzītas „cilvēka pamattiesības uz pietiekamiem resursiem un sociālo palīdzību, lai dzīvotu cilvēka cienīgu dzīvi”;
Deeply regrets that some Member States appear not to have regard to Council Recommendation 92/441/EEC, which recognises the 'basic right of a person to sufficient resources and social assistance to live in a manner compatible with human dignity';
55. aicina dalībvalstis un Komisiju veikt pasākumus jauniešu un vecāku iedzīvotāju integrācijai darba tirgū, jo šīs ir mazaizsargātas iedzīvotāju grupas, ko pašreizējās recesijas apstākļos smagi skar darbvietu trūkums;
Urges the Member States and the Commission to take measures for the integration of younger and older people into the labour market, since these are vulnerable groups that are severely affected by the lack of jobs in the present recession;
Nabadzība un sociālā atstumtība
Poverty and social exclusion
2010. gada janvārī Statistikas birojs
Poverty and social exclusion figures were recently published by Eurostat
Dzīves apstākļi 2008. gadā, Statistikas birojs, 18.1.2010. ziņojumā par dzīves apstākļiem 2008. gadā publiskoja jaunākos datus par nabadzību un sociālo atstumtību (sk. I tabulu) .
Living conditions in 2008, Eurostat, 18.1.10.
Var secināt, ka, neraugoties uz visiem paziņojumiem par nabadzības mazināšanu, sociālā nevienlīdzība ir palielinājusies, un 2008. gada beigās nabadzība apdraudēja 85 miljonus Eiropas Savienības iedzīvotāju (t. i.
(January 2010) with regard to living conditions in 2008 (see Table I).
2008. gada beigās 17 % no aptuveni 500 miljoniem Eiropas Savienības iedzīvotāju pat pēc sociālā pabalsta pārskaitījumu saņemšanas dzīvoja zem nabadzības sliekšņa
These figures show that, despite all the statements on eliminating poverty, social inequalities have worsened and around 85 million people are at risk of poverty in the European Union (at the end of 2008, 17% of the 500 million inhabitants of the European Union were living below the poverty threshold, even after social transfers)
Valsts nabadzības riska slieksnis ir noteikts 60 % no ienākumu mediānas valstī, un tas ir mazāks par vidējo ienākumu. . ), lai gan 2005. gadā ES 15 dalībvalstīs šis rādītājs bija 16 % un 2000. gadā — 15 %.
The national poverty threshold is set at 60% of the national median income, which is less than the average income. , whereas in 2005 this percentage was 16% and in 2000 it was 15% in the EU-15.
Visaugstākie rādītāji reģistrēti Rumānijā (33 %), Bulgārijā (26 %), Itālijā un Latvijā (25 %), Spānijā (24 %), Grieķijā, Portugālē, Lietuvā un Apvienotajā Karalistē (23 %), un Polijā (22 %), savukārt viszemākais līmenis ir Dānijā (9 %), Slovēnijā un Somijā (12 %).
The lowest rates were in Denmark (9%), Slovenia and Finland (both 12%).
Arī vecāki cilvēki ir vairāk pakļauti nabadzības riskam nekā citas sabiedrības grupas.
Elderly people also face a higher risk of poverty than the general population.
2008. gadā nabadzības riska līmenis personām, kuru vecums ir vismaz 65 gadi, bija 19 % ES 27 dalībvalstīs.
In 2008, the at-risk-of-poverty rate for people aged 65 years and over stood at 19% in the EU-27.
Turklāt palielinās nabadzīgu darba ņēmēju skaits.
However, the number of poor workers is also increasing.
Vairāk nekā 19 miljonu darba ņēmēju dzīvo trūkumā.
More than 19 million workers live in a state of poverty.
Lai gan nodarbinātība ievērojami samazina nabadzības risku, tomēr nepastāvīgu darba attiecību skaita pieauguma un zemā atalgojuma dēļ palielinās to darba ņēmēju īpatsvars, kas pakļauti nabadzības riskam.
This means that, although actually having a job significantly reduces the risk of poverty, the proliferation of precarious employment and low wages means that the percentage of workers at risk of poverty is increasing.
2008. gadā vidējais nabadzības riska līmenis nodarbinātajiem iedzīvotājiem bija 8 % ES 27 dalībvalstīs, no kurām visaugstākais riska līmenis reģistrēts Rumānijā (17 %), Grieķijā (14 %), Polijā un Portugālē (12 %), Spānijā un Latvijā (11 %).
In 2008, the at-risk-of-poverty rate for those in employment was 8% on average in the EU-27, with the highest rates being recorded in Romania (17%), Greece (14%), Poland and Portugal (both 12%), Spain and Latvia (both 11%).
Lai gūtu plašāku priekšstatu par sociālo atstumtību Eiropas Savienībā, nabadzības riska līmeņa rādītājs, kas ir relatīvs lielums, papildināms ar materiālās nenodrošinātības rādītājiem, kas sociālo atstumtību raksturo drīzāk ar absolūtiem skaitļiem.
In order to draw a broader picture of social exclusion in the European Union, the at-risk-of-poverty rate, which is a relative measure, can be complemented by the material deprivation rate, which describes social exclusion in more absolute terms.
- spēja samaksāt neparedzētus izdevumus;
- ability to face unexpected expenses;
- spēja katru gadu atļauties nedēļu ilgu atvaļinājumu ārpus pastāvīgās dzīvesvietas;
- ability to pay for one week annual holiday away from home;
- spēja kārtot parādu maksājumus (hipotekārie vai īres maksājumi, regulārie rēķinu maksājumi, līzinga maksājumi vai citi aizņēmuma maksājumi);
- existence of arrears (mortgage payments, car loan payments or other bills in arrears);
- spēja katru otro dienu atļauties maltīti ar gaļu, vistu vai zivi (vai veģetāru ekvivalentu);
- capacity to have a meal with meat, fish or vegetarian equivalent every day;
- spēja pienācīgi nodrošināt pastāvīgās dzīvesvietas apsildīšanu;
- capacity to keep home adequately warm;
- mājsaimniecībā ir veļas mazgājamā mašīna;
- possession of a washing machine;
- mājsaimniecībā ir krāsu televizors;
- possession of a colour television;
- mājsaimniecībā ir tālrunis;
- possession of a telephone;
- mājsaimniecībā ir privāta automašīna;
- possession of a personal car.
II tabulā redzams, ka 2008. gadā materiālās nenodrošinātības līmenis Eiropas Savienībā bija 17 %, taču desmit dalībvalstīs tas bija daudz augstāks: Bulgārijā 51 %, Rumānijā 50 %, Ungārijā 37 %, Latvijā 35 %, Polijā 32 %, Slovākijā 28 %, Lietuvā 27 %, Kiprā un Portugālē 23 %, Grieķijā 22 %.
As can be seen in Table II, in 2008 in the European Union, this material deprivation rate was also 17%, but was much higher in 10 Member States: 51% in Bulgaria, 50% in Romania, 37% in Hungary, 35% in Latvia, 32% in Poland, 28% in Slovakia, 27% in Lithuania, 23% in Cyprus and Portugal, and 22% in Greece.
Svarīgi ir citās politikas jomās integrēt tādus nabadzības un atstumtības novēršanas un apkarošanas elementus kā īpaši nodrošinātu vispārēju piekļuvi sabiedriskiem pakalpojumiem, kvalitatīvām un tiesiski aizsargātām darbvietām, kā arī ienākumiem, kas ļauj nodrošināt cilvēka cienīgu dzīvi.
Preventing and combating poverty and exclusion must be incorporated in other policies, with a guarantee of universal access to public services, high-quality jobs with rights and an income allowing people to live with dignity.
Tas nozīmē arī grozījumus vai radikālas izmaiņas Eiropas Savienības līdzšinējos politikas virzienos..
This means that we must change and break with the EU’s current policies.
Jāatceras, ka rezultāti, kas gūti nesenā Eirobarometra apsekojumā par ES pilsoņu attieksmi pret nabadzību, liecina, ka lielākā daļa (73 %) nabadzību uzskata par valstī izplatītu problēmu, 89 % iedzīvotāju vēlas, lai šīs problēmas risināšanai steidzamus pasākumus veiktu valdība, savukārt 74 % iedzīvotāju gaida, lai šīs problēmas risināšanā aktīvi iesaistītos arī ES.
It should also not be forgotten that, according to a recent Eurobarometer survey of attitudes of EU citizens to poverty, the vast majority (73%) consider that poverty is a widespread problem in their country, 89% want urgent action by their government to tackle the problem and 74% expect the EU to also play an important role in this context.
Eiropas gads cīņai pret nabadzību
European Year for Combating Poverty
Eiropas Komisijas sociālajā programmā 2005.–2010. gadam 2010. gads noteikts par „Eiropas gadu cīņai pret nabadzību un sociālo atstumtību”, tādējādi no jauna apstiprinot un stiprinot ES sākotnējo politisko apņemšanos, ar kādu tika uzsākta Lisabonas stratēģijas īstenošana ar mērķi „būtiski veicināt nabadzības izskaušanu”.
The European Commission’s Social Agenda 2005-2010 proposed to designate 2010 as the ‘European Year for Combating Poverty and Social Exclusion’, with the stated objective of reaffirming and strengthening the political commitment of the EU at the start of the Lisbon Strategy to making ‘a decisive impact on the eradication of poverty’.
Statistikas biroja
The Eurostat study
„ Combating poverty and social exclusion — a statistical portrait of the European Union 2010 ” pētījums par nabadzības risku (pirms un pēc sociālo pabalstu pārskaitījumu saņemšanas) pēc vecuma un dzimuma 2007. gadam parāda sociālo pabalstu pārskaitījumu nozīmi nabadzības novēršanā, taču sievietes un bērni joprojām ir grupas, ko visvairāk ietekmē bezdarbs, nepastāvīgs un zemu apmaksāts darbs, diskriminācija atalgojuma un pensiju jomā (sk. tabulu turpmāk tekstā).
'Combating poverty and social exclusion – a statistical portrait of the European Union 2010'. for 2007 on the risk of poverty before and after social transfers, by age and gender, highlights the importance of social transfers in preventing poverty, although women and children continue to be the worst affected, due to unemployment, precarious and low-paid jobs, and wage and pension discrimination (see table below).
Nabadzības risks pirms sociālo pabalstu pārskaitījumiem
Before social transfers – risk of poverty
Mazāk par 18 gadiem
Under the age of 18
Vairāk par 65 gadiem
Over the age of 65
Nabadzības risks pēc sociālo pabalstu pārskaitījumiem
After social transfers – risk of poverty
Jāņem vērā Eiropas gada cīņai pret nabadzību un sociālo atstumtību mērķi un pamatprincipi, proti: tiesību atzīšana, kopatbildība un līdzdalība, kohēzija, iesaistītība un konkrēta rīcība.
The objectives and guiding principles of the European Year for Combating Poverty, which are recognition of rights, shared responsibility and participation, cohesion, commitment and concrete action, should be taken into account.
Jāveic konkrēti pasākumi, lai Eiropas Savienības mērogā un dalībvalstu līmenī šos mērķus integrētu vispārējā politikā, jo īpaši ekonomiskās un sociālās krīzes novēršanas pasākumos, lai tiem piešķirtu praktisku nozīmi un lai ar tiem sasniegtu konkrētus rezultātus nabadzības mazināšanā.
Concrete measures are needed, at both EU and Member State level, to include these objectives in general policies, including in measures to tackle the economic and social crisis, so that these policies have a practical content and concrete effects in terms of eliminating poverty.
Tomēr šis priekšlikums ne vien nozīmē atkāpšanos no Lisabonas stratēģijas sākotnējiem mērķiem, bet arī kavē sasniegt Tūkstošgades mērķus, kuros paredzēts to personu skaitu, kas dzīvo zem nabadzības sliekšņa, samazināt uz pusi.
However, this proposal not only represents a backward step with regard to the initial objectives of the Lisbon Strategy, but also prevents us even getting close to the Millennium Development Goals of halving the number of people living below the poverty threshold.
Tādēļ šai stratēģijai jāizvirza vismaz divreiz augstāks mērķis un tas jākonkretizē atbilstīgos pasākumos.
As a result, this target should be at least doubled and made more credible with appropriate measures.
Jācenšas veicinātu vispārīgo un sociālo integrāciju, lai nodrošinātu cilvēku pamattiesību ievērošanu, un jāuzņemas skaidras saistības izstrādāt Eiropas Savienības un dalībvalstu politikas izstrādi nabadzības un sociālās atstumtības apkarošanai, nodrošināt vispārēju piekļuvi publiskajiem pamatpakalpojumiem, tiesības uz veselības aprūpi, izglītību un profesionālo apmācību, mājokli, sociālo aizsardzību, tiesiski aizsargātas darbvietas un taisnīgu atalgojumu, kā arī nodrošināt cilvēka cienīgas reformas un pienācīgus ienākumus ikvienam.
We need to ensure the promotion of social integration and inclusion, in order to guarantee protection of fundamental human rights, and we need clear commitments to draw up EU and national policies to combat poverty and social exclusion, by ensuring universal access to essential public services and the right to health, vocational education and training, housing, social protection, employment with rights, fair wages, decent pensions and an adequate income for everyone.
Jānosaka arī vispārējs mērķis, par prioritātēm izvirzot ekonomisko un sociālo kohēziju un cilvēka pamattiesību aizsardzību, kas nozīmē, ka jāpanāk līdzsvars starp ekonomikas, nodarbinātības, sociālo un vides politiku, kā arī jānodrošina taisnīga bagātību un ienākumu un bagātības resursu pārdale.
A global objective also needs to be established, prioritising economic and social cohesion and the protection of fundamental human rights, which implies a balance between economic, employment, social and environmental policies and a fair redistribution of income and wealth.
Minimālā ienākuma nozīme cīņā pret nabadzību un sociālās integrācijas veicināšanā
Role of minimum income in combating poverty and promoting social inclusion