natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Praksē Ekonomikas un monetārā komiteja (ECON) organizē Padomes izvirzītā(-o) kandidāta(-u) publisko uzklausīšanu.
In practice, the Committee on Economic and Monetary Affairs (ECON) organises a public hear-ing with the candidate(s) proposed by the Council.
Iepriekšējā pieredze ir apliecinājusi šāda mehānisma atbilstību.
Past experience has demonstrated that this arrangement was appropriate.
Kopš ECB izveides tā ir nodrošinājusi vienmērīgu un uzticamu apstiprinājuma procedūru un ļoti kompetentu, neatkarīgu un godīgu personu atlasi.
Since the set-up of the ECB, it has ensured a smooth and credible appointment proce-dure and the selection of persons of high competence, independence and integ-rity.
Pamatojoties uz šo informāciju, es uzskatu, ka pašreizējā procedūrā nav nepieciešamas nekādas izmaiņas.
Against this background, no change to the current procedure is in my view warranted.
Ja kādu no šīs procedūras posmiem plānotu pārskatīt, viedoklis, protams, būtu jāsniedz Līguma grozījumos iesaistītajām pusēm.
If, at some stage, this procedure were to be reconsidered, it is natu-rally up to the parties involved in Treaty amendments to take a position.
Kāds ir Jūsu viedoklis attiecībā uz tā saucamo „virpuļdurvju situāciju” starp pārraudzības un regulatīvajām iestādēm un šīs pašas jomas privātajām iestādēm?
What is your view on the problem of "revolving doors" between supervisory or regulartory bodies and private institutions of the same field?
Vai Jūs uzskatāt, ka jābūt „atturēšanās periodiem” starp profesionālo darbību valsts un privātās iestādēs?
Do you think there should be "abstinence periods" between professional activities in public and private institutions?
Attiecībā uz ECB padomes un valdes locekļiem interešu konflikta esamība ir konstatēta un tiek risināta.
As regards the members of the Governing Council and the Executive Board of the ECB, the existence of a conflict of interests has been recognised and ad-dressed.
Kas attiecas uz padomes locekļiem, padomes ētikas noteikumos ir paredzēts nogaidīšanas periods, kura ilgums ir 1 gads no pienākumu pārtraukšanas brīža, attiecībā uz jebkādām jaunām privātām vai profesionālām darbībām, kurās var rasties interešu konflikts.
As far as the members of the Governing Council are concerned, the ethical rules of the Governing Council foresee a cooling off period of one year after the cessation of duties for any new private or professional activities for which a conflict of interest could arise.
Valstu centrālo banku valdes locekļiem to NCB nodarbinātības nosacījumos var būt noteikti papildu noteikumi.
Additional rules may be fixed in the term and conditions of employment with their national central bank for the NCB Governors.
Kas attiecas uz Valdes locekļiem, to nodarbinātības nosacījumos ir noteiktas saistības nepieņemt nevienu darbinieka, vadības, padomdevēja vai konsultanta amatu, atalgotu vai neatalgotu, uzņēmumā vai iestādē, kas ir saistīta ar ESCB monetāro politiku vai valūtas maiņas operācijām, vai uzņēmumā vai iestādē, kas attiecas uz tā konsolidēto grupu, vienu gadu pēc tāda amata ieņemšanas pārtraukšanas, kam bijusi saistība ar Padomes lēmumu pieņemšanu.
As far as the members of the Executive Board are concerned, their terms and conditions of employment establish a commitment not to accept any staff, managerial, advisory or consulting position, remunerated or not, with any company or entity having been a counterpart to the ESCB in monetary policy or foreign exchange operations, or with any company or entity pertaining to its consolidated group, within one year following their ceasing to hold office sub-ject to any decision of the Governing Council.
Nobeigumā: es uzskatu, ka šis 12 mēnešu atturēšanās periods ir atbilstošs.
To conclude: I consider this 12 months abstinence period to be appropriate.
Es uzskatu, ka neatkarība un pārskatatbildība ir „vienas monētas divas puses”.
I consider independence and accountability as being ‘two sides of the same coin’.
Centrālās bankas neatkarība ir mūsu mūsdienu ekonomikas kopumā un īpaši EMS „monetārās konstitūcijas” monetārās politikas režīmu neatņemams elements.
Central bank independence is an indispensable element of the monetary policy regimes of our modern economies in general, and of the “monetary con-stitution” of EMU in particular.
Vienlaikus, lai saglabātu leģitimitāti, neatkarīgai centrālai bankai ir jābūt atbildīgai demokrātisko iestāžu un sabiedrības priekšā par savām darbībām, īstenojot savas pilnvaras.
At the same time, in order to retain legitimacy, an independent central bank must be accountable to democratic institutions and the general public for its actions in the pursuit of its mandate.
Citiem vārdiem sakot, tai ir atbilstoši jāizskaidro un jāpamato savi lēmumi iedzīvotājiem un citiem pārstāvjiem.
In other words, it must properly explain and justify its decisions towards citizens and their repre-sentatives.
Demokrātiskās pārskatatbildības jēdziens ir ECB un Eiropas Parlamenta kā iestādes, kas tieši pārstāv Eiropas iedzīvotājus, attiecību pamatā.
The concept of democratic accountability is at the heart of the ECB’s relations with the European Parliament, as the institution directly representing the Euro-pean people.
ECB ar uzviju izpilda savas noteiktās saistības, veicot tās pārskatatbildības pienākumus.
The ECB goes well beyond its statutory obligations when discharg-ing its accountability obligations.
Piemēram, ECB priekšsēdētājs reizi ceturksnī uzstājas ECON komitejā; ECB iesniedz Eiropas Parlamentam gada pārskatu; Valdes locekļi piedalās īpašu jautājumu ad hoc uzklausīšanās.
For instance, the ECB President appears be-fore the ECON Committee on a quarterly basis; the ECB’s Annual Report is presented to the European Parliament; Executive Board members take part in ad hoc hearings on specific topics.
Pārskatatbildību un pārredzamību cita starpā sekmē arī ECB priekšsēdētāja ievadpaziņojums ECB ikmēneša preses konferencēs, ECB ikmēneša biļetens un Valdes locekļu runas un intervijas.
Accountability and transparency are also fostered inter alia by the ECB’s monthly press conferences with the Introductory Statement by the ECB Presi-dent, the ECB’s Monthly Bulletin, speeches and interviews by Executive Board members.
Kopumā es uzskatu, ka ECB pirmajos 13 gados ir parādījusi lielu ieinteresētību un demokrātisku pārskatatbildību.
All in all, I believe the ECB has demonstrated over the first 13 years its high commitment to democratic accountability.
Attiecīgā gadījumā, pievienojoties institūcijai, es plānoju turpināt šo pozitīvo pieredzi.
I intend to keep up this track record if and when joining the institution.
Pārredzamībai ir nepieciešams, lai centrālā banka nepārprotami izskaidro, kā tā izprot savas pilnvaras un kā tā izmanto savu monetārās politikas stratēģiju, lai izvērtētu ekonomikas situāciju un pieņemtu monetārās politikas lēmumus.
Transparency requires the central bank to clearly explain how it interprets its mandate and how it applies its monetary policy strategy to assess the state of the economy and to take monetary policy decisions.
Tas ne tikai palīdz sabiedrībai pārraudzīt un izvērtēt centrālās bankas darbību, bet arī sniedz ieguldījumu nedrošības mazināšanā saistībā ar turpmākajām politikas rīcībām un tādējādi arī inflācijas svārstību mazināšanā.
This not only helps the public to monitor and evaluate the central bank’s performance, but also contributes to reduce uncertainty about the future policy action and, thereby, to a reduction in inflation volatility.
Kopumā pārredzamība un skaidrība saziņā ir veicinājusi labāku monetārās politikas izpratni, kuras mērķis stabilizēt cenas un padarīt monetāro politiku uzticamāku un efektīvāku.
Overall, transparency and clarity in communication has con-tributed to a better understanding of monetary policy aiming at price stability, making monetary policy more credible and effective.
Salīdzinājumam starptautiskā mērogā ECB ir viena no vadošajām bankām pasaulē attiecībā uz centrālo banku pārredzamību.
In an international comparison, the ECB is among the leading contenders in the world with respect to central bank transparency.
ECB ir izziņojusi oficiālu monetārās politikas stratēģiju un skaidro savus lēmumus monetārās politikas jomā, piemērojot šo stratēģiju.
The ECB has announced a for-mal monetary policy strategy and explains monetary policy decisions applying that strategy.
Savas stratēģijas ietvaros ECB kvantitatīvā izteiksmē ir skaidri norādījusi, ko nozīmē cenu stabilitāte.
Within its strategy, the ECB has clearly specified in quantitative terms what price stability means.
Skaidrais un nepārprotamais mērķis uzturēt cenu stabilitāti nodrošina, ka tiek pievērsta liela uzmanība visiem ECB lēmumiem, un tas ir radījis galveno jautājumu, koordinējot privātā sektora plānus.
The clear and unambiguous objective of main-taining price stability provides a strong focus for all of the ECB’s decisions and created a focal point for coordinating private sector expectations.
Lai arī pagātnē Federālā Rezervju banka, ņemot vērā arī tās divkāršo mandātu, nav darbojusies tik skaidri, nesenie paziņojumi rosina domāt, ka tā ir definējusi cenu stabilitāti līdzīgi kā ECB.
While the Fed – also given its dual mandate – has not been as explicit in the past, recent com-munications suggest that the Fed defines price stability in a similar manner as the ECB.
Centrālai bankai, iespējams, ir vairāki varianti savu lēmumu skaidrošanai, lai parādītu tās nolūkus attiecībā uz politiku un atainotu dažādību monetārās politikas procesā.
A central bank may have several options to explain its decisions, to signal its policy intentions and to reveal diversity within the monetary policy process.
Akadēmiskajā literatūrā un praktiskajā pieredzē ne vienmēr ir skaidrs, kāda pārredzamības metode ir piemērotākā attiecīgās situācijās.
From the academic literature and practical experience, it is not always clear what transparency mode is best in given circumstances.
Šajā sakarā protokolu publicēšana varētu sniegt papildu informāciju par komiteju daudzveidību un lēmuma pamatojumu.
In this respect, the pub-lication of minutes could provide additional information on the diversity of the committee and the reasoning underlying the decision.
Ir tikai loģiski, ka Anglijas Bankas Monetārās politikas komiteja, kas ievēro individuālās pārskatatbildības principu, publicē politikas sanāksmju protokolus.
For the Bank of England’s MPC which applies individual accountability it makes perfectly sense to publish minutes of policy meetings.
ECB ir atšķirīgs pārskatatbildības princips, t. i., valdes locekļi ir kopīgi atbildīgi par to lēmumiem.
The ECB has a different accountability regime, i.e. members of the Governing Council are collectively accountable for their deci-sions.
Turklāt tās statūtos ir norādīts, ka ECB valdes apspriedes patur slepenībā, kas neietver sanāksmju protokolu publicēšanas iespējamību.
Moreover, its statute requires the ECB to keep the deliberations of the Governing Council confidential, this excludes the possibility to publish the min-utes of the meetings.
Tas dod iespēju padomei lēmumus attiecībā uz monetāro politiku pieņemt pilnīgi neatkarīgi, lai uzsvērtu komitejas kolektīvo atbildību.
This allows the Governing Council to make monetary pol-icy decisions in full independence and with a view to emphasising the collective accountability of the committee.
ECB nodrošina citus komunikācijas līdzekļus, kuri nodrošina informāciju, kas var būt pielīdzināma citu minēto centrālo banku protokoliem.
The ECB provides other communication tools which provide information that can be compared to minutes of the other central banks mentioned.
Īpaši ECB priekšsēdētāja ievadpaziņojums preses konferencēs sniedz visaptverošu kopsavilkumu par attiecīgajai politikas jomai būtisku ekonomiskās dzīves notikumu vērtējumu.
Notably, the President’s Introductory Statement at the press conference provides a comprehensive summary of the policy-relevant assess-ment of economic developments.
Turklāt ikmēneša preses konferencē paredzēts arī jautājumu un atbilžu laiks, kas nodrošina pamatu tam, ka monetārās politikas jomā pieņemtie lēmumi un iekšējā dažādība tiek savlaicīgi un objektīvi skaidroti sabiedrībai.
Moreover, the monthly press conference in-cludes a question and answer session provides a platform for a timely and even-handed explanation of monetary policy decisions and internal diversity to the public.
ECB prezidenta ceturkšņa uzklausīšanas Ekonomikas un monetārajā komitejā ir būtiska ECB demokrātiskās pārskatatbildības sastāvdaļa.
The quarterly hearings of the ECB President before the ECON Committee are an essential component of the ECB’s democratic accountability.
Tās ir ļoti svarīga izdevība ne tikai ECB, lai tā izskaidrotu un pamatotu savu politiku un tādējādi sekmētu izpratni par ECB lēmumiem visā Eiropā, bet arī eiropiešu pārstāvjiem, lai tie ECB uzdotu jautājumus un pieprasītu no tās atbildes.
They provide a very important occasion not only for the ECB to explain and justify its policies and thereby contribute to enhance the understanding of the ECB’s decisions throughout Europe, but also for the representatives of the people of Europe to pose questions to, and request explanations, from the ECB.
Tās ir devušas iespēju veidot pamatīgu un auglīgu dialogu starp abām iestādēm ne tikai par ekonomikas un monetārajiem jautājumiem, bet arī par būtiskiem tiesību aktiem (piemēram, par ES uzraudzības sistēmas reformu, ekonomiskās pārvaldības paketi).
They have allowed for a thorough and fruitful dialogue between the two institutions, not only on economic and monetary issues but also on important legislative dossiers (e.g. re-form of the EU supervisory framework, economic governance package).
ECB cieši sadarbojas ar citiem ES politikas veidotājiem, piemēram, ar Eurogrupu, Ekonomikas un finanšu padomi un zemākā līmenī — ar Ekonomikas un finanšu komiteju, Euro darba grupu un ES Ekonomikas politikas komiteju.
The ECB has close relations with other EU policy-makers such as, for example, the Eurogroup, the ECOFIN Council and, at a lower level, the Economic and Financial Committee, the Euro Working Group and the Economic Policy Com-mittee of the EU.
Visbeidzot, ECB ir konkrēti un skaidri definēta loma finansiālās palīdzības un krīžu pārvaldības sistēmu, kas nesen ir izveidotas, darbībā.
Finally, the ECB has a specific and clearly defined role in the operation of the financial assistance and crisis management frameworks that have recently been established.
Visa šī saziņa notiek, pilnībā respektējot ECB pilnvaras un neatkarību.
All these contacts take place in full respect of the ECB’s mandate and independ-ence.
Tomēr es nedomāju, ka monetārās politikas un tās lēmumu apspriešana ar šiem dalībniekiem kaitē ECB neatkarībai.
However, I do not think that discussing monetary policy and its decisions with these actors harm the independence of the ECB.
ECB šajā ārkārtējā laikā saskaras ar dažādiem izaicinājumiem.
The ECB faces many challenges in these extraordinary times.
Savu atbildi ierobežošu, apskatot tikai trīs no tiem, tie ir savstarpēji saistīti.
Let me restrict myself here to three of them that are interlinked:
Sākšu ar ECB galveno mērķi: vidējā termiņā eurozonā saglabāt cenu stabilitāti.
Let me start with the main objective of the ECB, maintaining price stability in the euro area over the medium term.
Pašreizējā kontekstā tas nepavisam nav viegli, ņemot vērā monetārās politikas lielo nenoteiktību un traucējumus transmisijas kanālos.
This is far from easy in the current context given very high uncertainty and impaired transmission channels of monetary policy.
ECB politikas likmes ir jānosaka, lai saglabātu cenu stabilitāti eurozonā kopumā vidējā termiņā.
ECB policy rates should be set to maintain price stability for the euro area as a whole in the medium term.
Ar nestandarta monetārās politikas pasākumiem jāatbalsta monetārās politikas transmisijas mehānisma darbība, lai ECB procentu likmes ietekmē ekonomiku un galu galā — cenas — vairāk vai mazāk ierastā veidā.
Non-standard monetary policy measures need to support the functioning of the transmission mechanism of monetary pol-icy such that ECB interest rates affect the economy and, ultimately, prices in more or less the usual way.
Ņemot vēlā lielo nenoteiktību saistībā ar makroekonomikas attīstību gan ārvalstīs, gan eurozonā, kā arī mainīgos finansiālos apstākļus, kas saistīti ar valstu parādu krīzi, šis ir uzdevums ar ļoti augstām prasībām, kam nepieciešama nepārtraukta modrība un nepieciešamības gadījumā — drosmīga politiskā rīcība.
Given high uncertainty on macroeconomic devel-opments, abroad and in the euro area, and changing financial conditions related to the sovereign debt crisis, this is a very demanding task, requiring continuous alertness and bold policy action if needed.
Tajā pašā laikā saskaņā ar ECB monetārās politikas vidējā termiņa virzību tai ir jāraugās uz priekšu un jābūt sagatavotai atcelt ārkārtas pasākumus, kad finanšu tirgu apstākļi normalizēsies.
At the same time, in line with the medium-term orientation of its monetary policy, the ECB has to look ahead and be prepared to withdraw extraordinary measures once financial market condi-tions normalize.
Finanšu stabilitātes drošības sekmēšana ir vēl viens būtisks izaicinājums, ar ko saskaras ECB.
Contributing to the safeguarding of financial stability presents another key chal-lenge that the ECB must face.
Finanšu krīze tās daudzajos posmos šos izaicinājumus ir izvirzījusi priekšplānā.
The financial crisis, through its many stages, has brought these challenges to the fore.
Efektīvs atbalsts ESRK darbībai ir un arī turpmāk būs grūts uzdevums, kam nepieciešama nepārtraukta sistēmiskā riska avotu noteikšana un novērtēšana, taču šajā nolūkā var izmantot arī esošos instrumentus.
Effectively supporting the operation of the ESRB is and will continue to be a challenging task, requiring the ongoing identi-fication and assessment of sources of macro-prudential risk, while existing tools can also be used for this purpose.
Būs svarīgi nodrošināt, ka neparādās neskaidrības attiecībā uz ļoti atšķirīgajām ESRK un ECB Padomes pilnvarām: jo īpaši jāuzsver, ka nepastāv kompromiss starp cenu stabilitātes mērķi un lomu, kāda ECB var būt finanšu stabilitātes veicināšanā.
It will be important to ensure that confusion does not emerge concerning the very distinct mandates of the ESRB and the ECB’s Governing Council: in particular, it needs to be emphasized that there is no trade-off between the objective of price stability and the role that the ECB can play in fostering financial stability.
Šajā ziņā finanšu krīze ir radījusi vairākus jautājumus saistībā ar attiecībām starp monetāro politiku un finanšu stabilitāti.
In that regard, the financial crisis has raised a number of questions concerning the relation between monetary policy and financial stability.
Tāpēc būtiska nozīme ir labākai izpratnei par finanšu sektora nozīmi transmisijas mehānismā.
A better understanding of the role of the financial sector in the transmission mechanism is of the essence in this respect.
Visbeidzot, attiecībā uz iepriekš minēto Eiropas un jo īpaši eurozonas vispārējā attīstība ir nozīmīgākais izaicinājums.
Finally, and related to the above, the overall development of Europe, and of the euro area in particular, presents a major challenge.
Valstu parādu krīze ir atklājusi Eiropas ekonomiskās pārvaldības vājos punktus, kas steidzami jāizlabo.
The sovereign debt crisis has revealed weaknesses in Europe’s economic governance that need to be repaired urgently.
Dalībai ekonomiskajā un monetārajā savienībā ir ievērojamas priekšrocības, bet tās nav bezmaksas.
There are huge benefits in being part of economic and monetary union, but these do not come for free.
Dalībai ekonomiskajā un monetārajā savienībā nepieciešama eurozonas valdību stingra politiskā griba izpildīt saistības un ievērot kopējos noteikumus.
Membership in Economic and Monetary Union requires a strong political will from the euro area governments to live up to commitments and respect common rules.
To dalībvalstu valdībām, ko tieši ir skārusi valsts parāda krīze, vispirms jāsakārto savas iekšējās lietas.
Governments of the Member States di-rectly affected by the sovereign debt crisis first of all need to get their house in order.
Turklāt ekonomiskās un monetārās savienības institucionālie pamati jānostiprina gan valstu, gan Eiropas līmenī, lai uzrādītu augstāku eurozonas ekonomiku integrācijas līmeni.
Furthermore, the institutional foundations of EMU need to be strength-ened, both at the national level and at the European level, to reflect better the high degree of integration of the euro area economies.
Monetārā savienība vairāk jāintegrē, virzoties uz fiskālu un politisku savienību, kam nepieciešamas izmaiņas ES līgumā.
Monetary Union has to be complemented by more integration towards a fiscal and political union, which requires changes in the EU Treaty.
Tam būtu jāpalīdz izvairīties no jaunas nelīdzsvarotības.
This should help avoiding a renewed build-up of imbalances.
Veids, kādā šie izaicinājumi tiks risināti, ir būtisks ECB, jo tas ietekmē vidi, kurā ECB strādā.
The way these challenges will be met matters to the ECB as it affects the environment in which the ECB operates.
Turklāt man personīgi kā pārliecinātam eiropietim, kas saskata lielo devumu, ko Eiropas Savienība un euro sniedz pilsoņu labklājībai, šis jautājums ir tuvs.
Also personally, as a dedi-cated European who sees the large contributions that the European Union and the euro bring to the welfare of its citizens, this issue is very close to my heart.
par ES panākto progresu Vidusāzijas stratēģijas īstenošanā
on the state of implementation of the EU Strategy for Central Asia
Referente: Nicole Kiil-Nielsen
Rapporteur: Nicole Kiil-Nielsen
Starptautiskās tirdzniecības komitejaS ATZINUMS.......................................24
OPINION of the Committee on International Trade ......................................24
– ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 21. pantu,
– having regard to the Treaty on the European Union and in particular Article 21 thereof,
– ņemot vērā Partnerības un sadarbības nolīgumus (PSN), kas noslēgti starp ES un Uzbekistānu, Kirgizstānas Republiku, Kazahstānu un Tadžikistānu, Pagaidu nolīgumu par tirdzniecību un ar tirdzniecību saistītiem jautājumiem starp Eiropas Kopienām un Turkmenistānu un 1998. gada 25. maijā parakstīto ES un Turkmenistānas PSN, kas vēl nav ratificēts,
– having regard to the Partnership and Cooperation Agreements (PCAs) concluded between the EU and Uzbekistan, the Kyrgyz Republic, Kazakhstan and Tajikistan, to the Interim Agreement on Trade and Trade-Related Matters between the European Communities and Turkmenistan and to the PCA between the EU and Turkmenistan, signed on 25 May 1998, which has not yet been ratified,
– ņemot vērā Eiropadomes 2007. gada 21. un 22. jūnija sanāksmē pieņemto ES Stratēģiju jaunai partnerībai ar Vidusāziju
– having regard to the EU Strategy for a new Partnership with Central Asia, adopted by the European Council on 21-22 June 2007
http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/librairie/PDF/EU_CtrlAsia_EN-RU.pdf un Komisijas un Padomes 2008. gada 24. jūnija
http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/librairie/PDF/EU_CtrlAsia_EN-RU.pdf , and to the joint progress reports by the Commission and the Council of 24 June 2008
http://eeas.europa.eu/central_asia/docs/progress_report_0609_en.pdf un 2010. gada 28. jūnija
http://eeas.europa.eu/central_asia/docs/progress_report_0609_en.pdf and 28 June 2010
– ņemot vērā iepriekšējās rezolūcijas par Vidusāziju, jo īpaši 2008. gada 20. februāra rezolūciju par ES stratēģiju attiecībā uz Vidusāziju
– having regard to its previous resolutions on Central Asia, in particular those of 20 February 2008 on an EU Strategy for Central Asia
Pieņemtie teksti, P7_TA(2010)0283 . rezolūciju par stāvokli Kirgizstānā, 2010. gada 11. novembra rezolūciju par EDSO pilnveidošanu — ES loma
Texts adopted, P7_TA(2010)0283 . on the situation in Kyrgyzstan, of 11 November 2010 on strengthening the OSCE – a role for the EU
Pieņemtie teksti, P7_TA(2010)0399 . , 2010. gada 25. novembra rezolūciju par topošo jauno Eiropas enerģētikas stratēģiju 2011.–2020. gadam
Texts adopted, P7_TA(2010)0399 . , of 25 November 2010 entitled ‘Towards a new Energy Strategy for Europe 2011-2020’