natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Šajā sakarībā ECB īsteno patiesus centienus, lai uzlabotu savu veiktspēju un analītiskos līdzekļus, kas nepieciešami sistēmiskā riska analīzei.
In this context, the ECB is making the utmost effort to enhance its capability and analytical tools to conduct systemic risk analysis.
Konkrētāk, ECB loma ESRK darbības atbalstīšanā (izņemot Sekretariāta nodrošināšanu) ir šāda:
More specifically, the ECB role in supporting the ESRB (apart from providing the Secretariat) is as follows:
· ECB nodrošinās ESRK sistemātiskus produktus sistēmiskā riska identificēšanai un novērtēšanai ES, paļaujoties uz sistēmu, kas pieņemta ECB uzdevumu izpildei finanšu stabilitātes jomā;
· The ECB will provide regular products to the ESRB for the identification and assessment of systemic risk in the EU by relying on the organisation adopted for performing the ECB financial stability tasks;
· sistemātisko ECB ieguldījumu papildinās: i) analītiskā infrastruktūra , ar kuras palīdzību tiks izstrādāti un uzturēti analītiskie instrumenti un metodoloģija sistēmiskā riska analīzei, ii) infrastruktūra makroprudenciālo datu ieguvei un apstrādei, izmantojot ECB statistisko funkciju, un iii) tirgus izpētes tīklu izveide.
· The regular contribution of the ECB will be supported by: (i) analytical infrastructure which will develop and maintain analytical tools and methodologies for systemic risk analysis; (ii) infrastructure for macro-prudential data drawing on the ECB statistical function; and (iii) market intelligence networks to be developed.
Tas, cik sekmīgi darbosies ESRK, būs atkarīgs no augstas kvalitātes un savlaicīgas informācijas pieejamības, kura nepieciešama makroprudenciālās uzraudzības īstenošanai.
The success of the ESRB will crucially depend on the availability of high quality and timely information that enables macroprudential supervision.
Tam, savukārt, būs nepieciešama ESRK, triju Eiropas Uzraudzības iestāžu, ECB un dalībvalstu attiecīgo (uzraudzības) iestāžu un centrālo banku sadarbība.
This will require a close collaboration between the ESRB, the three ESAs, the ECB and the relevant national (supervisory) authorities and central banks.
Informācijas apmaiņai būs jānotiek galvenokārt apkopotā veidā (ja iespējams, izmantojot izkliedes pasākumus) un regulāri (parasti reizi ceturksnī) vai attiecībā uz individuālo iestāžu līmeni saskaņā ar ESRK regulas 15. pantu — tikai tad, kad tas būs nepieciešams konkrētam mērķim.
The exchange of information will be needed mainly in aggregated form (whenever possible with dispersion measures) on a regular (usually quarterly) basis or for individual institution-level basis and, following the ESRB regulation (Art. 15), can only occur on an ad-hoc basis.
Būtiska nozīme būs arī sadarbībai un informācijas apmaiņai ar citām jurisdikcijām un līdzīgām struktūrām citur pasaulē.
Cooperation and information sharing with other jurisdictions and similar bodies around the world will also be important.
Attiecībā uz ES institucionālā satvara mikroprudenciālo pīlāru Eiropas Uzraudzības iestādēm tika uzticēts būtisks kompetenču kopums saistībā ar likumdošanu, tiesību aktu īstenošanas uzraudzību un uzraudzības koordinēšanu, un tās tika nodrošinātas ar efektīviem instrumentiem šo uzdevumu izpildei.
As regards the microprudential pillar of the EU institutional framework, the ESAs have been allocated a significant set of competences, related to rule-making, enforcement of rules and coordination of supervision and with a set of effective tools to exercise these tasks.
Pirmkārt, likumdošanas jomā Eiropas Uzraudzības iestādes var izdot finanšu regulēšanas un uzraudzības tehniskos standartus, kas vai nu var kļūt juridiski saistoši, ja tos pieņem Komisija, vai arī tiem var būt ieteikuma raksturs.
First, as regards rule-making, the ESAs can issue technical standards for financial regulation and supervision, which may either become legally binding through adoption by the Commission or have a soft law nature.
Tiek sagaidīts, ka Eiropas Uzraudzības iestādes ar šo instrumentu palīdzību izveidos ES noteikumu krājumu, tādējādi atrisinot minētos pašreizējā satvara galvenos trūkumus, proti, svarīgāko regulatīvo elementu atšķirības starp valstīm.
Through these tools the ESAs are expected to set up a EU rulebook, thereby addressing the above-mentioned main lacunae of the current framework, namely the existing divergences across countries in key regulatory elements.
Otrkārt, Eiropas Uzraudzības iestādēm būtu jānodrošina uzraudzības noteikumu konsekventa piemērošana.
Second, the ESAs should ensure that supervisory rules are applied in a consistent manner.
Šajā nolūkā Eiropas Uzraudzības iestādēm ir piešķirtas ļoti iedarbīgas pilnvaras, proti, iespēja pieņemt juridiski saistošus lēmumus, kas attiecas uz dalībvalstu uzraudzības iestādēm vai (ja tās nav panākušas atbilstību) pat konkrētām finanšu iestādēm īpašos gadījumos, kad tas tiek pamatots ar finanšu stabilitātes apsvērumiem.
To this aim, the ESAs are granted a very effective power, namely the possibility to take legally binding decisions addressed to national supervisors or (in case of non compliance by them) even to specific financial institutions in some specific instances, when justified by financial stability considerations.
Šādas svarīgas pilnvaras (kurām piemēro īpašu procedūru) var tikt izmantotas, lai it īpaši rastu risinājumu gadījumos, kad i) uzraudzības iestādes ir pārkāpušas ES tiesību aktus, ii) dalībvalstu uzraudzības iestāžu starpā radušās domstarpības attiecībā uz pārrobežu jautājumiem un iii) Padome izsludina ārkārtas stāvokli.
Such important powers (subject to a specific procedure) may be triggered for addressing in particular (i) the breach of EU law by supervisors; (ii) the disagreement between national supervisory authorities in cross-border situations; and (iii) when the Council declares an emergency situation.
Pēdējos divos gadījumos Eiropas Uzraudzības iestāžu pilnvarām piemēro svarīgo „fiskālo klauzulu”, ko paredz Eiropas Uzraudzības iestāžu regulas 38. pants, nosakot, ka Eiropas Uzraudzības iestāžu pilnvaras nedrīkst skart dalībvalstu fiskālos pienākumus.
In the latter two cases the ESAs’ powers are subject to the important “fiscal clause” laid down by article 38 of the ESA regulation, providing that ESAs’ powers can not impinge on the national fiscal responsibilities.
Visbeidzot, vēlos norādīt, ka Eiropas Uzraudzības iestādēm nav piešķirts nekāds īpašs instruments krīžu pārvaldībai un novēršanai.
Finally, I note that the ESAs are not allocated any specific tool as regards crisis management and resolution.
Raugoties no ECB viedokļa, ir ļoti svarīgi akcentēt šādus Eiropas Uzraudzības iestāžu īstermiņa pamatuzdevumus:
From the ECB’s point of view it is very important to underline in the short term the following key challenges for the ESAs:
1) strādājot kopā ar ESRK un ECB, noteikt darbības satvaru Eiropas Uzraudzības iestāžu sadarbībai un informācijas apmaiņai ar ESRK;
1) the definition of the operational framework concerning the cooperation and exchange of information of the ESAs with the ESRB, together with the latter and the ECB.
2) pabeigt ticama stresa testa režīma izveidi.
2) the completion of a credible stress-test regime.
Vai attiecībā uz ESRK Jūs saskatāt iespējamu interešu konfliktu ar ECB pilnvarām monetārās politikas jomā?
As far as ESRB is concerned, do you see a potential conflict of interest with the ECB mandate in relation to monetary policy?
ECB un ESRK atbildība dažādās politikas jomās ir skaidri nošķirta.
The policy responsibilities of the ECB and the ESRB are clearly distinct.
Kā jūs jau zināt, ECB galvenais mērķis ir uzturēt cenu stabilitāti euro zonā.
As you are well aware, the ECB’s primary objective is to maintain price stability in the euro area.
Turklāt tā palīdz kompetentajām iestādēm „netraucēti īstenot politiku attiecībā uz … finanšu sistēmas stabilitāti” un veicina tirgus infrastruktūru netraucētu darbību.
Furthermore, it contributes “to the smooth conduct of policies pursued by the competent authorities relating to… the stability of the financial system” and promotes the smooth functioning of market infrastructures.
No otras puses, jaunizveidotajai ESRK ir svarīgs uzdevums atbildēt par visas ES finanšu sistēmas makrouzraudzību, identificēt finansiālās stabilitātes riskus un attiecīgā gadījumā brīdināt par risku un sniegt ieteikumus attiecībā uz rīcību šo risku novēršanai.
On the other hand, the newly created ESRB is importantly responsible for macro-prudential oversight across the EU’s financial system, identifying risks to financial stability and issuing any necessary risk warnings and recommendations for action to address such risks.
Tomēr ir skaidrs, ka cenu stabilitāti un finanšu stabilitāti nedrīkst analizēt šķirti.
This notwithstanding, it is clear that price stability and financial stability cannot be analysed independently from each other.
Ilgtermiņā cenu stabilitāte palīdz nodrošināt finanšu stabilitāti, savukārt finanšu stabilitāte ir priekšnosacījums centrālās bankas spējai uzturēt cenu stabilitāti.
In the long-run, price stability contributes to financial stability, while financial stability is a prerequisite for the central bank’s ability to maintain price stability.
Tādējādi gan ECB, gan ESRK mērķi cits citu savstarpēji papildina.
Thus both, the ECB’s and the ESRB’s objectives, are mutually self-reinforcing.
Patiešām, lai pilnībā ievērotu ESRK kā struktūras, kas atbild par ES makroprudenciālo politiku, lomu, būs svarīgi nodrošināt abu struktūru dialogu par politikas jautājumiem, kuri var ietekmēt sistēmisko risku.
Indeed, while fully respecting the ESRB’s role as the body responsible for EU macroprudential policy, it will be important for there to be dialogue between the two bodies on policy issues that can affect systemic risk.
Esmu pilnībā pārliecināts — ECB un ESRK institucionālā neatkarība nodrošinās to, ka attiecīgie politikas instrumenti tiek vērsti uz to mērķu sasniegšanu, kuriem tie paredzēti.
I am fully confident that the institutional independence of the ECB and ESRB will make sure that the respective policy instruments will be geared to the objectives for which these have been designed.
Kāda, Jūsuprāt, būs ECB turpmākā loma banku darbības uzraudzībā?
How do you see the ECB's role in banking supervision in the future?
ECB loma finanšu uzraudzībā ir skaidri noteikta Līgumā kā ieguldījums dalībvalstu kompetento iestāžu īstenotās politikas netraucētā norisē banku darbības uzraudzības un finansiālās stabilitātes jomā.
The ECB’s role in financial supervision is clearly defined by the Treaty in terms of contribution to the smooth conduct of the policies pursued by competent national authorities in the field of banking supervision and financial stability.
Turklāt Līgums dalībvalstīm paredz iespēju piešķirt ECB īpašus uzdevumus attiecībā uz politikas jomām, kas saistītas ar kredītiestāžu un citu finanšu iestāžu prudenciālo uzraudzību.
Moreover, the Treaty provides Member States with the possibility to assign to the ECB specific tasks concerning policies relating to the prudential supervision of credit and financial institutions.
Šī iespēja tika izmantota, piemēram, nosakot ECB pienākumu sniegt analītisku, statistisku, loģistisku un administratīvu atbalstu ESRK.
This possibility has been exploited for instance by attributing to the ECB the responsibility to provide the analytical, statistical, logistical and administrative support to the ESRB.
Es atbalstu jauno ES institucionālo satvaru, kas koncentrējas uz ESRK un Eiropas Uzraudzības iestādēm, un sagaidu, ka šo abu pīlāru — makroprudenciālās un mikroprudenciālās uzraudzības — efektīva darbība un netraucēta mijiedarbība nodrošinās labi funkcionējošu satvaru finansiālās stabilitātes veicināšanai ES.
I support the new EU institutional framework centred on the ESRB and the ESAs and I expect that the smooth interplay and effective functioning of its two pillars, macro and microprudential supervision will provide an effective framework to promote financial stability in the EU.
Kuri, Jūsuprāt, ir vissteidzamāk risināmie jautājumi finanšu pakalpojumu tiesību aktu jomā?
What do you see as the most pressing issues in the financial services legislation?
Ar G20 atbalstu Finanšu stabilitātes padome, kuru man ir tas gods vadīt, ir veikusi vērā ņemamu darbu.
Under the auspices of the G20, the Financial Stability Board, which I have the honour to Chair, has done a remarkable amount of work.
Tomēr gan starptautiskā, gan Eiropas līmenī vēl ir ļoti daudz darāmā.
However, both at international level as well as at European level the work is far from finished.
Minēšu četras jomas, kurās nepieciešams saglabāt uzņemto tempu un sasniegt progresu.
Let me mention four issues on which work needs to progress and stay apace.
Pirmkārt, „Bāzeles III” jomā svarīgākie uzdevumi ir savlaicīga, pilnīga un konsekventa jaunā satvara īstenošana, kā arī pilnīgāka jauno pasākumu, tādu kā bankas 1. līmeņa kapitāla attiecība pret tās aktīviem un likviditātes standarti, novērtēšana un iespējama pielāgošana novērošanas periodā.
Firstly, as regards Basel III, the main challenge ahead lies in a timely, full and consistent implementation of the new framework, as well as a fuller assessment of and possible adjustments to some of the new measures, such as the leverage ratio and liquidity standards, during the observation period.
Šo pasākumu pielāgošana balstīsies uz novērošanas periodā savākto informāciju, un ar tiem tiks novērsta jebkāda veida neparedzēta ietekme uz atsevišķām bankām, banku sektoru, finanšu tirgu un ekonomiku kopumā.
Adjustments to these measures will be based on the information gathered during the observation period, and will address any unintended consequences for individual banks, the banking sector, the financial market and the economy as a whole.
Turklāt, lai radītu vienlīdzīgus konkurences apstākļus un novērstu regulatīvu patvaļu gan pasaules, gan Eiropas mērogā, ir svarīgi „Bāzeli III” pilnībā un konsekventi transponēt valstu tiesību aktos (Eiropā — ar IV Kapitāla prasību direktīvas palīdzību), turklāt ņemot vērā tās būtību.
Furthermore, in order to create a level playing field and avoid regulatory arbitrage, globally as well as in the EU, it is important that Basel III is fully and consistently transposed into national legislation and regulation (in Europe via CRD IV), in both letter and spirit.
Attiecībā uz neseno diskusiju par Kapitāla prasību direktīvas projekta tekstu vēlos atzīmēt, ka „Bāzele III” nosaka minimālos standartus, kurus dalībvalstis drīkst brīvi paaugstināt.
I note, with reference to recent discussions of the draft CRD IV text, that Basel III sets minimum standards which countries should be free to exceed.
Otrkārt, attiecībā uz sistēmiski svarīgām finanšu iestādēm Finanšu stabilitātes padome un Bāzeles Banku uzraudzības komiteja ir apņēmušās šā gada novembra G20 augstākā līmeņa sanāksmē iesniegt apstiprināšanai ieteikumus par pasaules mērogā sistēmiski svarīgu finanšu iestāžu ( G-SIFI ) identificēšanu, kā arī zaudējumu papildu absorbēšanas spēju un pasākumiem, kas uzlabotu attiecīgos instrumentus un režīmus.
Secondly, as regards systemically important financial institutions, the Financial Stability Board and the Basel Committee on Banking Supervision are committed to delivering to the November G20 Summit for endorsement recommendations on the identification of G-SIFIs, as well as the appropriate degree of additional loss absorbency and measures to improve resolution tools and regimes.
Ir svarīgi, lai tie tiktu konsekventi īstenoti starptautiskā līmenī un lai FSP izveidotu salīdzinošās novērtēšanas padomi šī procesa uzraudzībai.
It is crucial that these are implemented in an internationally consistent way, and the FSB will establish a Peer Review Council to monitor this.
Treškārt, lai mēs nākotnē varētu efektīvi novērst krīzes, ir svarīgi izveidot konsekventu krīžu pārvaldības un novēršanas sistēmu, kas palīdzētu efektīvi risināt ar pārrobežu institūcijām saistītos jautājumus.
Thirdly, development of a consistent crisis management and resolution framework that can credibly address cross-border institutions is crucial if we are able to deal effectively with crisis in the future.
Šajā sakarībā būtisks pavērsiens būs Eiropas Komisijas likumdošanas priekšlikums par krīžu pārvaldības sistēmu, kuru tiek plānots iesniegt šā gada rudenī.
In this context, the legislative proposal of the European Commission on a crisis management framework expected in the fall will constitute a landmark.
Attiecībā uz krīžu novēršanas sistēmu ir būtiski vienoties par visaptverošu pilnvaru un uzticamu finansēšanas pasākumu kopumu, kas izslēdz paļaušanos uz valsts budžetu.
As regards the development of a resolution framework, it is essential that a comprehensive toolbox of powers and credible financing arrangements that avoid the reliance on state budgets is agreed upon.
Kamēr pasaules līmenī tiek īstenoti centieni, lai panāktu vienošanos par visefektīvākajiem krīzes novēršanas instrumentiem iekšzemes kontekstā, FSP turpina darbu pie ieteikumiem attiecībā uz pārrobežu jautājumu risināšanu un analizē iespējas segt zaudējumus ar saistībām, kas nav pakļautas zaudējumiem, kamēr kredītiestāde vēl ir dzīvotspējīga, no dažādām perspektīvām (t. i., zaudējumu rekapitalizācija vai absorbēšana, ko veic pakļautie un augstākstāvošie parāda turētāji).
While there much agreement at international level as regards the most effective resolution tools in a domestic context, the FSB is currently further working on recommendations to address cross-border issues, and on analysing the potential for bail-inable debt from different perspectives (i.e. recapitalization or absorption of losses by subordinated and senior debt holders).
Visbeidzot, ir ļoti svarīgi panākt progresu, pastiprinot t. s. „ēnu banku darbības” uzraudzību.
Lastly, it is vital that work progresses on strengthening oversight on what is referred to as “shadow banking”.
Ir svarīgi labāk izprast kredītu starpniecībā iesaistīto, bet regulētās banku darbības nozarē neietilpstošo darbību un struktūru sarežģīto ķēdi un pēc tam novērtēt pašreizējās regulatīvās sistēmas atbilstību, kā arī identificēt sistēmisko risku, kas atrodas ārpus regulētās banku darbības jomas.
It is important to better understand the complex chain of activities and entities involved in credit intermediation outside the regulated banking sector and consequently assess the adequacy of the current regulatory framework and identify areas of systemic risk concerns that are outside the perimeter of regulated banking activities.
Ņemot vērā visu iepriekš minēto, mums izdosies izpildīt apņemšanos panākt elastīgāku finanšu sistēmu un nodrošināt kolektīvo atbildību par to tikai tad, ja vajadzīgās reformas tiks īstenotas konsekventi visās svarīgākajās jurisdikcijās.
In all of the above, we will fall short of our commitment to, and collective responsibility for, a more resilient financial system if implementation of agreed reforms does not occur in a consistent manner across major jurisdictions.
ASV un ES šajā sakarībā ir īpaša atbildība.
The US and the EU have a special responsibility in this regard.
Tā būtu nopietna valsts un reģionālo iestāžu kļūda, ja tās ļautu nacionālajām interesēm vājināt turpmāko krīžu novēršanai nepieciešamo pasaules līmeņa reformu īstenošanu.
It would be a serious mis-judgment of national and regional authorities to allow national interests to weaken implementation of global reforms necessary to avert future crises.
ECB Valdes pienākumi ir noteikti ECBS un ECB Statūtu (turpmāk — Statūti) 12. pantā, kas tai paredz uzdevumu īstenot monetāro politiku saskaņā ar ECB Padomes pieņemtajiem lēmumiem un sagatavot ECB Padomes sanāksmes.
The responsibilities of the ECB’s Executive Board are laid down in Article 12 of the Statute of the ESCB and the ECB (“the Statute”) which allocates to it the tasks of implementing monetary policy in accordance with the decisions laid down by the Governing Council and of preparing the meetings of the Governing Council.
Turklāt Statūtu 11. pantā noteikts, ka Valde atbild par ECB ikdienas darbu.
In addition Article 11 of the Statute stipulates that the Executive Board shall be responsible for the current business of the ECB.
Abi minētie panti attiecas uz Valdi kopumā, kas ir saskaņā ar Valdes kā koleģiālas lēmumu pieņemšanas struktūras sastāvu.
Both articles refer to the Executive Board as a whole, which is in line with the construction of the Executive Board as a collegiate decision-making body.
Valde visus lēmumus pieņem kopumā, neparedzot, ka atbildību uzņemas atsevišķi tās locekļi.
All decisions are taken by the Executive Board in its totality without allocating responsibility to any individual Executive Board member.
Tādēļ visi Valdes locekļi pēc definīcijas ir iesaistīti visās tās kompetences jomās — vai tā būtu monetārā politika, maksājumu sistēmas, banknotes vai kāda cita joma.
Therefore, all Executive Board members are by definition involved in all areas of the Executive Board’s competence, be it monetary policy, payment systems, banknotes, etc.
Valdes kā koleģiālas lēmumu pieņemšanas struktūras raksturu atspoguļo arī veids, kādā ECB publikācijās parasti tiek parādīts tās organizatoriskais sastāvs.
The Executive Board’s nature as collegiate decision-making body is also reflected in the way the organisational structure of the ECB is usually shown in its publications.
Tomēr, ņemot vērā daudzos Valdei risināmos jautājumus, ir pilnīgi pamatoti, ka administratīvu apsvērumu dēļ Valdes locekļi savstarpēji vienojas, par kurām ECB darbības jomām galvenokārt būs atbildīgs konkrētais Valdes loceklis, tomēr neatsakoties no Valdes kolektīvās atbildības.
However, given the multitude of issues that the Executive Board has to deal with, it makes perfect sense that, for administrative reasons, Executive Board members agree among themselves which ECB business areas should primarily report to which Executive Board member, without, however, giving up the collective responsibility of the entire Executive Board.
Es, protams, apzinos, ka Reglaments paredz īpašu atbildību priekšsēdētājam, kad runa ir par pienākumu sadali, kas ļauj ņemt vērā atsevišķo Valdes locekļu kompetenci un to pēc iespējas labāk izmantot bankas labā.
I am, of course, aware that the Rules of Procedure attribute a special responsibility to the President, when it comes to the ‘portfolio distribution’, which allows taking into account the expertise of individual Executive Board members and to make best possible use of it for the benefit of the Bank.
Valdes locekļu iecelšana, izmantojot mainīga izkārtojuma metodi, ļauj laiku pa laikam pārskatīt ziņošanas jomu sadalījumu.
As the Executive Board members are appointed in a staggered approach, this allows reviewing the allocation of reporting lines from time to time.
Šāda Valdes locekļu pienākumu sadalījuma maiņa pastiprina arī koleģialitāti lēmumu pieņemšanas procesā.
The change from time to time of responsibilities among Executive Board members also strengthens the collegiality of the decision-making process.
Kā Jums šķiet, kāda sistēma būtu piemērota, lai nodrošinātu ECB Valdes locekļu objektīvu rotāciju arī no pilsonības un dzimuma viedokļa?
What system do you think is appropriate to ensure an equitable rotation of membership on the ECB-executive board also in terms of nationalities and gender?
Līgumā galvenā uzmanība veltīta profesionālās pieredzes un kompetences kritērijiem — kas, manuprāt, ir pilnīgi pareizi —, nosakot, ka ECB Valdes locekļus „ieceļ no personām ar nevainojamu reputāciju un profesionālu pieredzi monetāros vai banku jautājumos”.
The Treaty – and to my mind rightly so - mainly focuses on the criterion of professional experience and expertise, by stating that the members of the ECB’s Executive Board ‘shall be appointed among persons of recognised standing and professional experience in monetary or banking matters’’.
Kas attiecas uz pilsonību, minētie panti aprobežojas ar noteikumu, ka par Valdes locekļiem var kļūt tikai euro zonas dalībvalstu pilsoņi.
These articles restrict consideration of nationality to stipulating that only nationals of euro area Member States may be members of the Executive Board.