natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kaujamo dzīvnieku ciešanu samazināšana ir jāuztver kā svarīgs Eiropas civilizācijas, kultūras un morāles izaicinājums, noteikuma, ka dzīvnieki jūt, cieš sāpes un bailes un nevar tikt uztverti kā materiāli priekšmeti, izpratnē.
Limiting the suffering of animals for slaughter should be seen as an important cultural and moral challenge to European civilisation, bearing in mind the principle that animals are sentient beings capable of feeling pain and fear and cannot be treated as objects.
Eiropas civilizācijas kultūrā dzīvnieku ciešanām nevajadzētu palikt cilvēkam vienaldzīgām.
In a civilised European culture we cannot remain indifferent to the suffering of animals.
Ar gandarījumu ir jāpieņem regulas iniciatīva, kas tiecas uz kaujamo dzīvnieku samazināšanu.
The introduction of a regulation seeking to reduce the suffering of slaughtered animals is a welcome initiative.
Līdz šim saistošais 1993. gada direktīvas tiesiskais regulējums nav pietiekams un nenodrošina vienveidīgu pieeju visā Eiropas Savienībā un atsevišķās dalībvalstīs.
The existing EU provisions from 1993 are in the form of a directive and are inadequate since they fail to ensure a uniform approach throughout the European Union and in individual Member States.
Tiesiskā regulējuma aizstāšanas iniciatīva ar jaunu, tieši piemērojamu regulu ir pilnībā pamatota.
The proposal to replace them by a new and directly applicable regulation is fully justified.
Regula aptver audzēto dzīvnieku pārtikas produktu, vilnas, ādas, kažoka un citu produktu iegūšanas mērķiem aizsardzību kaušanas un nonāvēšanas laikā.
The regulation concerns protection at the time of killing or slaughter of farm animals for the production of food, wool, skin, fur or other products.
Ārpus tās regulējuma paliks eksperimentālo dzīvnieku nonāvēšana, kā arī nonāvēšana medību, kultūras un sporta pasākumu laikā, veterinārārsta veikta nonāvēšana tā amata pienākumu veikšanas laikā un putnu un cāļu nonāvēšana, ko īpašnieks veic ārpus kautuves savām vajadzībām.
It does not cover the killing of animals performed as part of hunting, cultural or sporting activities, performed by veterinarians in the framework of their medical practice, or the killing of poultry and lagomorphs slaughtered outside of a slaughterhouse by their owner for his or her personal consumption.
Atzīstot šo izņēmumu pamatotību, tomēr ir jāatzīst atsevišķs direktīvas regulējums attiecībā uz dzīvnieku, kas nav paredzēti saimnieciskiem mērķiem, nonāvēšanu.
While the justification for such exemptions can be recognised, there is a need for separate regulation by means of a directive for the killing of animals other than farm animals for economic purposes.
Tādam tiesiskajam regulējumam ir jāaptver eksperimentālo dzīvnieku u.c., kas minēti iepriekš, nonāvēšana un arī mājas un bez pajumtes palikušos dzīvniekus.
Such regulation should also cover the killing of animals used for experiments and others mentioned above, as well as domestic and stray animals.
To nonāvēšanai ir pēc iespējas vairāk jāaptver ciešanu samazināšanas nepieciešamība.
The killing of such animals should take account as far as possible of the need to minimise suffering.
Referents griežas pie Komitejas, lai tā sagatavotu atbilstošu direktīvu šajā jomā.
The rapporteur calls on the Commission to draw up an appropriate directive in this area.
Referents pilnībā atbalsta pamatnoteikuma noteikšanu, ka nonāvēšanas un ar to saistīto darbību laikā dzīvniekiem tiek aiztaupītas visa veida nevajadzīgas sāpes, stress un ciešanas.
The rapporteur fully supports the establishment of a general rule that animals should be spared all unnecessary pain, anxiety or suffering at the time of killing and related operations.
Referents aicina uz tādu līdzekļu izveidošanu, kas nodrošinātu šī noteikuma ievērošanu.
He urges that the measures be taken that will ensure compliance with this rule.
Referents atzīst par pareizu noteikuma ieviešanu, ka nonāvēšanas metodēm ir jāizraisa tūlītēja dzīvnieku nāve vai apdullināšana.
The rapporteur believes that it is right to stipulate that methods of killing must result in the immediate death or stunning of the animals concerned.
Referents atzīst problēmu, kas saistīta ar dzīvnieku nonāvēšanu saskaņā ar rekiģiskiem rituāliem, kad reliģisku apsvērumu dēļ dzīvnieki pirms kaušanas netiek apdullināti.
The rapporteur recognises the problem posed by ritual slaughter, which for religious reasons does not allow animals to be rendered unconscious before killing.
Atbilstošs risinājums būtu šo jautājumu atstāt valsts tiesību aktu ziņā.
An appropriate solution would be to leave it to the national legislators to rule on the inadmissibility of ritual slaughter.
Vienlaikus referents norāda uz dialoga nepieciešamību reliģiskajām grupām, kas piemēro dzīvnieku nokaušanu saskaņā ar reliģisku rituālu, lai pieņemtu iespējamos pasākumus rituālu laikā kauto dzīvnieku ciešanu samazināšanai.
At the same time, there is a need for dialogue with religious communities practising ritual slaughter with a view to taking possible measures to reduce the suffering of animals killed in this way.
Referents pievērš uzmanību, ka ievērojama daudzums gaļas no rituālos nokautajiem dzīvniekiem nonāk pie pircējiem, kas nepraktizē šāda veida kaušanu.
It should be pointed out that meat from animals killed by ritual slaughter to a large extent finds its way to consumers who do not belong to the communities which practise this kind of killing.
Parlaments saistībā ar to atbalsta noteikuma noteikšanu, ka gaļa, kas iegūta nokājot dzīvniekus saskaņā ar rituālu, ir atbilstoši jāmarķē, lai nodrošinātu informācijas pieejamību pircējiem, kuriem ir jābūt izvēles iespēja, vai tie vēlas lietot gaļu no dzīvniekiem, kas nav pirms tam apdullināti, vai to nevēlas.
In this connection, Parliament favours introducing the principle that meat originating from ritual slaughter must be appropriately labelled so as to inform consumers, who must be in a position to choose whether or not they wish to eat meat from animals slaughtered without first being rendered unconscious.
Referents atzīst, ka neņemot vērā atkāpēm reliģisku iemeslu dēļ, dzīvnieku kaušanas un nonāvēšanas galvenajai metodei Eiropas Savienībā ir jābūt to iepriekšējai apdullināšanai tādā veidā, kas ir pilnībā efektīvs un kontrolējams.
The rapporteur recognises that, apart from exemptions on religious grounds, the basic method of slaughter and killing of animals within the territory of the European Union must be prior stunning performed in a way that is fully effective and controlled.
Referents atzīst par atbilstošu darba standarta procedūru ieviešanu attiecībā uz dzīvnieku nonāvēšanu un ar to saistītām darbībām.
The rapporteur acknowledges that it is appropriate to introduce standard operating procedures for the killing of animals and related operations.
Šīm procedūrām ir jāietver ražotāju ieteikumi un ir jānosaka galvenie apdullināšanas metožu pielietošanas parametri.
These procedures must take account of producers’ recommendations and determine the most important parameters for the stunning methods used.
Referents atzīst par atbilstošu prasības ieviešanu, ka visas ar dzīvnieku kaušanas sagatavošanu un veikšanu saistītām darbībām ir jāveic personai, kurai ir atbilstoša, piemērotu apmācību rezultātā iegūta kvalifikācija.
The rapporteur believes it is appropriate to introduce the requirement that all processes related to the preparation and carrying out of the killing of animals should be performed by persons with suitable qualifications obtained through the proper training.
Svarīga ir arī noteikuma nodrošināšana, lai iekārtām, kas kalpo dzīvnieku kaušanai un sapīšanai pirms kaušanas, būtu atbilstošas ražotāja instrukcijas un šīs iekārtas pielietotu saskaņā ar šīm instrukcijām.
It is also vital to require that equipment for the killing and prior restraint of animals should be accompanied by the relevant manufacturers’ instructions and that these instructions should be closely observed when the equipment is used.
Par atbilstošu ir jāatzīst aizliegums lietot nežēlīgas un ciešanas palielinošas dzīvnieku saistīšanas metodes pirms to nonāvēšanas, tai skaitā tos iekārt un pacelt aiz nagiem vai kājām.
It is also right to ban methods for the restraint of animals prior to killing which are cruel or which increase their suffering, including the suspending or hoisting of animals by their feet or legs.
Referents atbalsta dzīvnieku apdullināšanas pirms kaušanas efektivitātes kontroles procedūru prasības ieviešanu līdztekus ar atbildības paredzēšanu par šīm procedūrām konkrētām personām.
The rapporteur supports the introduction of a requirement for procedures to monitor the effective stunning of animals prior to killing, and the need to assign responsibility for these procedures to specific persons.
Par īpaši svarīgu un nozīmīgu ir jāatzīst noteikums, ka katrā lielā kautuvē, veicot vismaz 1000 lielo dzīvnieku vai 150 tūkstošus putnu kaušanu gadā, ir jābūt noteiktai par dzīvnieku labturību atbildīgai personai, kuras pienākums būs dzīvnieku kaušanas un nonāvēšanas tiesiskā regulējuma piemērošanas nodrošināšana.
It is particularly important that, for each large slaughterhouse slaughtering at least 1000 livestock units or 150 000 units of poultry per year, an animal welfare officer should be designated to be responsible for ensuring compliance with the rules laid down in the regulation.
Referents uzskata, ka tomēr šīs personas pakļautības kautuves vadītājam gadījumā, ir nepieciešams nodrošināt tā stāvokli, kurā tiks aizsargāts pret iespējamo spiedienu nepiemērot darbības, kas ietilpst tā pienākumos.
However, the conditions of employment of the official by the slaughterhouse operator must include assurances that will protect his position from possible pressure to neglect the responsibilities of his post.
Īpašajos noteikumos, kas nosaka šī darbinieka statusu, ir jāparūpējas par to, lai tā loma nebūtu fiktīva.
The detailed provisions governing the status of this official must clearly specify that his role is not a token one.
Vienlaicīgi attiecībā uz mazākām kautuvēm, uz kurām neattiecas minētā darbinieka pieņemšanas prasība, ir precīzi jānosaka, ka dzīvnieku labturības noteikumu ievērošanas pienākums attiecas uz šādas kautuves vadītāju.
At the same time, for smaller slaughterhouses which are not required to employ an official of this kind, it must be clearly specified that the slaughterhouse owner is responsible for ensuring that the rules on animal welfare are enforced.
Referents ar apmierinājumu pieņem noteikuma par dzīvnieku likvidācijas nepieciešamību slimības apkarošanas gadījumā pieņemšanu.
The rapporteur welcomes the introduction of provisions for cases where depopulation may be necessary in order to combat outbreaks of disease.
Svarīgi ir, lai pirms likvidācijas tiktu ieviests atbilstošs, nepieciešamībām piemērots rīcības plāns.
It is vital that the depopulation should be carried out in accordance with an appropriate plan of action geared to actual needs.
Vienlaicīgi ir jāuzsver, ka likvidācija vienmēr ir jāierobežo līdz nepieciešam, zinātniski pamatotam apmēram, kā arī ir jāveic nonāvējamo dzīvnieku ciešanu pēc iespējas vairāk samazinošā veidā.
At the same time, depopulation must always be restricted to what is scientifically justified and must also be conducted in such a way as to keep animal suffering to a minimum.
Attiecībā uz dzīvnieka nonāvēšanu īpaši piemērota ir prasība, lai atbilstošā rīcība tiktu ieviesta pēc iespējas ātrāk, lai nepaildzinātu dzīvnieku ciešanas.
Where animals have to be killed as a necessity, this must be done as swiftly as possible to avoid prolonging the suffering of the animals concerned.
Par īpaši svarīgu ir jāatzīst valstu atbildīgo iestāžu izveidošanu, kas ir atbildīgi par pamatuzdevumu realizēšanu attiecībā uz pareizu rīcību kaušanas un nonāvēšanas laikā un kas citu starpā veiktu apdullināšanas metožu novērtēšanu un veiktu orgānu un iestāžu akreditāciju saistībā ar kvalifikācijas apliecinājumu izdošanu.
Of particular importance is the establishment of national reference centres responsible for the measures necessary to ensure that the killing and slaughter of animals is carried out properly, including carrying out assessments of stunning methods and accrediting bodies and entities for the issuing of certificates of competence.
Parlaments atzīst šo iestāžu lomu par galveno, ar noteikumu, ka tā netiks piešķirta jau pastāvošai institūcijai tādai kā veterinārā inspekcija, kā kārtējais uzdevums.
Parliament views the role of these reference centres as key and does not want to see it assigned as yet another task for existing institutions such as veterinary inspection.
Uzskata, ka šīm iestādēm ir jādarbojas atsevišķi.
These centres should be bodies which operate independently.
Var tām piešķirt arī atbilstošas kontroles tiesības attiecībā uz dzīvnieku kaušanas un nonāvēšanas noteikumu ievērošanu.
They could also be given appropriate supervisory powers as regards the implementation of provisions on the slaughter and killing of animals.
Referents atzīst par piemērotu regulā paredzēto procedūru kvalifikācijas apliecinājumu iegūšanai dzīvnieku kaušanas un nonāvēšanas darbību veikšanai.
The rapporteur welcomes the proposed procedure for obtaining a certificate of competence for operations related to the slaughter and killing of animals.
Referents pieņem arī regulā ierosinātos rīcības noteikumus neatbilstības gadījumā, kopā ar kompetentās iestādes tiesībām apturēt ražošanu.
He also accepts the proposed provisions on non-compliance, particularly the possibility for the competent authorities to stop production.
Tomēr tam ir jābūt cieši saistītam ar kontroles veikšanas tiesību noteikšanu.
However, this should be closely related to the right to perform controls.
Referents pieņem nepieciešamību noteikt atbilstošus sodus par dzīvnieku kaušanas un nonāvēšanas rīcības noteikumu pārkāpšanu, norādot, ka tiem ir jābūt efektīviem, proporcionāliem un atturošiem no pārkāpuma izdarīšanas.
The rapporteur accepts the need for appropriate penalties for infringement of the rules on the slaughter and killing of animals, while pointing out that they should be effective, proportionate and dissuasive.
Atbalstot regulu, referents vienlaicīgi uzsver to, ka dzīvnieku kaušanas un nonāvēšanas rīcības prasību pieaugums noved pie izmaksu pieauguma (atbilstošu tehnisko prasību, apmācību, papildus darbinieku u.c. nodrošināšana).
While supporting the directive, the rapporteur would point out at the same time that the increase in the requirements relating to the slaughter and killing of animals will lead to an increase in costs (compliance with relevant technical requirements, training, additional staff, etc.).
Izmaksu problēma var radīt barjeru regulas noteikumu ieviešanā.
The problem of costs may be a barrier to the implementation of the directive’s provisions.
Komiteja neparedz šim mērķim nekādus izdevumus no Kopienas budžeta un uzliek finansējuma nodrošināšanas pienākumu uz dalībvalstīm un uzņēmējiem.
The Commission makes no provision for EU budget expenditure for this purpose and places the entire financial burden on the Member States and economic operators.
Ir jāizsaka uztraukums pa to, vai šāds finansējuma modelis būs efektīvs.
It is to be feared that this financial system will not prove effective.
Ja dzīvnieku aizsardzība to nokaušanas laikā pamatojoties uz regulu kļūst par saistošu Eiropas Savienības tiesību normu, tad Eiropas Savienībai ir jānodrošina sava finansiālā līdzdalība šīs normas ieviešanā.
If the protection of animals at the time of killing is to be compulsory under European law as a result of the directive, the Union should also provide a financial contribution to the implementation of these provisions.
No Kopienas budžeta jo īpaši ir jāfinansē pasākumi saistīti ar jaunu metožu popularizēšanu, darbinieku apmācību, palīdzības sniegšanu attiecībā uz atbilstošu metožu izstrādāšanu utt.
Funding from the Community budget should be made available in particular for actions to promote new methods, training of staff, assistance with the drawing up of appropriate procedures, and so on.
Referents pievērš arī uzmanību uz konkurētspēju.
Attention should also be drawn to the question of competition.
Izmaksu pieaugums, kas saistīts ar augstākām dzīvnieku aizsardzības normām to nokaušanas laikā, var pavājināt Eiropas gaļas tirgus konkurētspēju.
Increased costs deriving from higher standards of animal protection at the time of killing could weaken Europe’s competitiveness in the meat sector.
Tādēļ ir jāpieņem pasākumi, kas ieviestu atbilstošus standartus importam ES tirgū.
Efforts should therefore be made to establish appropriate standards for imports to the EU market.
Dzīvnieku izcelsmes produktu importam ES tirgū ir jābūt atļautam tikai no tiem dalībniekiem, kas piemēro tādus pašus vai pietuvinātus standartus, kas minēti šajā regulā.
Products of animal origin imported into the EU market should be permissible only from operators who comply with standards which are the same as or similar to those laid down in this directive.
Eiropas Savienības lopkautuvēs katru gadu tiek nogalināti miljoniem tādu dzīvnieku kā cūkas, aitas, kazas un liellopi.
Every year millions of animals, such as pigs, sheep, goats and cattle are killed in EU slaughterhouses.
Turklāt ES katru gadu tiek nogalināti četri miljoni mājputnu.
In addition, four million poultry are killed yearly in the EU.
Daudzi no šiem dzīvniekiem tiek pakļauti lielām ciešanām ne tikai laikā, kad tos transportē uz lopkautuvēm, bet arī nonāvēšanas brīdī.
Many of these animals endure serious suffering, not only during transport to the slaughterhouses but also at the time of killing.
Eiropas Savienībai ir pienākums veikt būtiskas pārmaiņas, lai samazinātu šīs ciešanas, ņemot vērā, ka liels skaits ES iedzīvotāju pieprasa dzīvnieku labturības aizsardzības standartu paaugstināšanu.
The European Union has an obligation to enforce fundamental changes to minimize this suffering, bearing in mind that a great number of the EU citizens demand increased animal welfare protection standards.
Gaļas patēriņa samazināšana būtu vistiešākais veids, kā samazināt ciešanas miljoniem dzīvnieku un tādējādi izbeigt dzīvnieku ekstensīvo nonāvēšanu.
Cutting meat consumption would be the most obvious way to minimize the suffering endured by millions of animals and thereby putting an end to this extensive killing of animals.
Šim būtu jābūt prioritāram jautājumam, lai radītu atsevišķas ātras pārmaiņas.
This should be a matter of high priority, with a view to bringing about some prompt changes.
Diemžēl maz ticams, ka gaļas patēriņš tuvākajā nākotnē varētu samazināties.
Unfortunately, it is highly unlikely that meat consumption will cease in the near future.
Tāpēc ir būtiski, lai dzīvnieku ciešanas nonāvēšanas brīdī tiktu samazinātas līdz minimālam līmenim.
It is therefore essential that the suffering of animals at the time of slaughter be reduced to a minimum level.
Atzinuma sagatavotājs tāpēc atbalsta Komisijas ierosinājumu Direktīvas 93/119/EK pārskatīšanai.
As your draftsman, I therefore welcome the Commission proposal for a revision of Directive 93/119/EC.
Ierosinātā regula visā ES nosaka vienādu noteikumu minimumu attiecībā uz izturēšanos pret dzīvniekiem nonāvēšanas brīdī.
The proposed Regulation imposes the same minimum rules on the treatment of animals at the time of slaughter in the whole of the EU.
Svarīgi norādīt, ka dzīvnieku labturības nodrošināšana, stresa un ciešanu samazināšana līdz minimālam līmenim nonāvēšanas brīdī ir attiecīgo uzņēmumu atbildība.
It is important to point out that the operators bear the responsibility for ensuring animal welfare, to reduce distress and suffering at the time of killing to a minimum level.
Tomēr atzinuma sagatavotājs uzskata, ka Komisijas priekšlikumam nepieciešami atsevišķi uzlabojumi.
Your draftsman is, however, of the opinion that the Commission proposal needs some improvement.
Jāveicina pārvietojamu lopkautuvju izveide un izmantošana.
The establishment and use of mobile slaughterhouses should be encouraged.
Tas var būt efektīvs veids, lai samazinātu nepieciešamību dzīvniekus transportēt lielos attālumos visā Eiropā, un tādējādi samazinātu stresu, kādam dzīvnieki ir pakļauti šādu garu pārvadājumu laikā.
This can be an efficient way of reducing the need for animals to be transported over long distances across Europe and thereby eliminating the stress animals are forced to endure during such long transports.
Pārvietojamās lopkautuves bieži izmanto Norvēģijā.
Such mobile slaughterhouses are commonly used in Norway.
ES vajadzētu spēt virzīties tālāk, izmantojot Norvēģijas pieredzi.
The EU should be able to follow on from the experience made in Norway.
Komisijas regulā noteikts, ka visās lopkautuvēs jāieceļ oficiāli dzīvnieku labturības inspektori, kuri uzņēmumiem pieprasa nodrošināt dzīvnieku labturību.
The Commission Regulation requires all slaughterhouses to appoint official animal welfare protection inspectors, which requires operators to take real ownership of animal welfare enforcement.
Tomēr šis inspektors nevar un nedrīkst aizstāt kārtējās pārbaudes un inspekcijas, ko katrā dalībvalstī veic dalībvalsts varas iestādes.
This inspector cannot and should not, however, replace the normal controls and inspections which are conducted by the national authorities in each Member State.
Pamatojoties uz dalībvalstu pieredzi, šīm pārbaudēm un inspekcijām drīzāk jābūt vēl biežākām un uzlabotām.
Based on experience in the Member States, such controls and inspections rather need to be more frequent and improved.
Iespējama inspekciju finansēšanas metode varētu būt uzņēmuma līdzdalība, iemaksājot nelielu nodevu par katru saražoto gaļas kilogramu.
A possible method of financing the inspections would be for the industry to contribute with a small fee based on every kilo meat that is produced.
Atzinuma sagatavotājs turklāt vēlas uzsvērt, ka ir būtiski, lai neatkarīgi darbotos ierosinātie dalībvalstu references centri, jo šiem centriem jāsniedz specializētas zināšanas un tehniskā pieredze par jautājumiem, kas saistīti ar dzīvnieku labturības problēmām.
Your draftsman would furthermore like to underline that is it crucial that the proposed national centres of reference operate independently, as these centres should provide expertise and technical expertise on animal welfare issues.
Jāprecizē, ka ierosinātajā regulā noteikts tikai noteikumu minimums.
It has to be made clear that the proposed Regulation only lays down minimum rules.
Atsevišķām dalībvalstīm ir ne tikai jāļauj piemērot augstāki dzīvnieku labturības standarti, bet tas pat jāveicina.
Individual Member States should not only be allowed to apply higher animal welfare standards but should be encouraged to do so.
Augstāki standarti varētu veicināt pakāpenisku dzīvnieku labturības aizsardzības uzlabošanu un vienlaikus dzīvnieku ciešanu maksimālu samazināšanu pirms nonāvēšanas un tās laikā.
Higher standards could encourage a gradual improvement of animal welfare protection, at the same time as reducing to an absolute minimum the suffering of animals before and at the time of killing..
Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteja aicina par jautājumu atbildīgo Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteju ziņojumā iekļaut šādus grozījumus:
The Committee on the Environment, Public Health and Food Safety calls on the Committee on Agriculture and Rural Development, as the committee responsible, to incorporate the following amendments in its report:
Ieteikumi pakāpeniski izbeigt ogļskābās gāzes lietošanu cūkām un mājputniem, kā arī mājputnu apdullināšanu ūdens peldē, priekšlikumā netika iekļauti, jo to ietekmes novērtējums atklāja, ka šobrīd tie ES nav ekonomiski dzīvotspējīgi.
Recommendations to phase out the use of carbon dioxide for pigs and poultry, as well as to phase out the use of waterbath stunners for poultry were not included in the proposal because the impact assessment revealed that they were not economically viable at present in the EU.