natgillin/translations-raw huggingface dataset:
30. uzsver, ka šo jauno nodokļu iespējamā ieviešana finanšu nozarē būtu jāanalizē nozarei piemērojamo pašreizējo nodokļu kontekstā, ņemot vērā to sekundāro ietekmi un īpašu uzmanību veltot nepieciešamībai noskaidrot veco un jauno nodokļu sinerģiju;
Emphasises that the possible introduction of these new taxation tools in the financial sector should be analysed in the context of the existing tax environment in that sector, taking into account secondary effects and keeping a special focus on identifying synergies between old and new taxes;
Eiroobligācijas un Eiropas projektu obligācijas
Eurobonds and European p roject b onds
34. uzsver, ka ES budžets lielākā mērā jāizmanto investīciju veicināšanai; uzsver, ka projektus ar ilgtermiņa komerciālo potenciālu principā būtu jāveido tā, lai ES līdzekļi tiktu izmantoti sadarbībā ar privātajām bankām, jo īpaši ar Eiropas Investīciju bankas (EIB) un Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības bankas (ERAB) starpniecību;
Emphasises that greater use should be made of the EU budget to leverage investment; stresses that the norm for projects with long-term commercial potential should be that EU funds are used in partnership with the private banking sector, in particular via the European Investment Bank (EIB) and the European Bank for Reconstruction and Development (EBRD);
42. aicina Komisiju veikt priekšizpēti par to, vai būtu iespējams līdzīgi kā PVN ieviest Eiropas oglekļa emisiju nodokli ikvienam produktam, ko tirgo iekšējā tirgū, jo tas būtu mazāk traucējošs un taisnīgāks mehānisms; vēl prasa ES izvirzīt jautājumu par vispārēju oglekļa dioksīda emisiju nodokli, lai novērstu konkurences kropļojumus iekšējā tirgū un stiprinātu cīņu par ilgtspējīgu bezoglekļa atjaunojamās enerģijas ražošanu;
Calls on the Commission to research the feasibility of a European carbon-added tax along the lines of VAT, imposed on every product within the internal market, which would be a less distortive and fairer tool; also calls on the EU to raise the issue of a global carbon tax in order to rule out competitive disadvantages for the internal market and to strengthen the fight to establish carbon-free, sustainable and renewable energy production;
46. norāda, cik svarīga ir energoefektivitāte, un tādēļ mudina Komisiju un dalībvalstis efektīvi izmantot struktūrfondus, lai palielinātu ēku un jo īpaši dzīvojamo ēku energoefektivitāti; aicina efektīvi izmantot EIB un citu publiskā finansējuma iestāžu piešķirto finansējumu, kā arī nodrošināt koordinēšanu starp ES un valstu fondiem un citām palīdzības struktūrām, kas ieguldījumus varētu novirzīt energoefektivitātes jomā nolūkā sasniegt ES mērķus;
Notes the importance of energy efficiency and therefore urges the Commission and Member States to make effective use of the Structural Funds to increase energy efficiency in buildings, in particular residences; calls for the effective use of funding by the EIB and other public funding bodies, as well as coordination between EU and national funds and other forms of assistance which could leverage investment in energy efficiency with a view to achieving EU objectives;
Attīstības finansēšana
Financing for d evelopment
55. uzsver, ka efektīvas augstas kvalitātes attīstības palīdzības sniegšanai nepieciešami īpaši centieni tās sniedzēju koordinācijas un pārvaldības pasākumu ziņā; uzskata, ka, atrisinot Eiropas attīstības palīdzības fragmentācijas problēmu, kas samazina efektivitāti un rada gan finanšu, gan politiskas sekas, dalībvalstis ieguvums būtu vērtējams līdz pat EUR 6 miljardu apmērā gadā un papildus tiktu atvieglots arī partnervalstu administrāciju darbs;
Stresses that effective, high-quality development aid delivery calls for a particular effort in terms of donor coordination and governance arrangements; believes that tackling the problem of fragmentation in European development aid, which causes inefficiencies which have both financial and political consequences, would bring efficiency gains estimated at up to EUR 6 billion a year for Member States and also facilitate the work of partner country administrations;
60. norāda, ka klimata pārmaiņas jo īpaši ietekmēs jaunattīstības valstis, un uzskata, ka, finansējot pasākumus klimata pārmaiņu seku un energoresursu trūkuma mazināšanai, tiks sekmēta TAM sasniegšana;
Points out that climate change will affect developing countries in particular and takes the view that funding measures to alleviate the effects of climate change and reduce energy poverty will contribute to achieving the MDGs;
72. norāda, ka ekonomikas un finanšu krīze daudzas jaunattīstības valstis iedzīs jaunā parādu krīzē, un aicina Komisiju un dalībvalstis no jauna censties atvieglināt jaunattīstības valstu parādu slogu;
Notes that the economic and financial crisis will throw many developing countries into a new debt crisis, and calls on the Commission and the Member States to renew their efforts to alleviate the debt burden on developing countries;
74. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Eiropas Parlamenta Politikas uzdevumu komitejai, Komisijai, Eiropadomei, EIB, ECB, SVF un ĀKK un ES Apvienotajai parlamentārajai asamblejai.
Instructs its President to forward this resolution to the European Parliament Policy Challenges Committee, the Commission, the European Council, the EIB, the ECB, the IMF, and the ACP-EU Joint Parliamentary Assembly.
Apstākļi, kuros norisinās diskusijas par novatoriskiem finansēšanas instrumentiem
The general framework into which the debate on innovative financing is taking place
Globālās ekonomikas un finanšu krīzes laikā 2007.–2009. gadā atklājās nopietni trūkumi globālās finanšu sistēmās regulējumā un uzraudzībā.
The global economic and financial crisis of 2007-2009 has exposed the severe weaknesses in the regulatory and supervisory framework of the global financial system.
Pašlaik finanšu darīju apjomi strauji pieaug, turklāt ir liela neatbilstība starp finanšu darījumu apjomu un „reālās ekonomikas” vajadzībām.
Financial transactions today are characterised by an enormous rise of volume and by a remarkable discrepancy between the volume of financial transactions and of the underlying needs in the "real world".
Tādas jaunas tirdzniecības tendences kā īstermiņa investīcijas un automatizēta ātrā datorizētā tirdzniecība ir kļuvušas par būtiski svarīgām globālās finanšu sistēmas tendencēm un novedušas pie lielas nestabilitātes un riska.
Moreover new trading patterns such as short term investing and automated high frequency trading have taken a central role in the global financial trends and have led to excessive volatility and risk taking.
Kļuvis skaidrs, ka finanšu nozare lielā mērā atteikusies no reālās ekonomikas vajadzību finansēšanas un pārgājusi uz īstermiņa peļņu nesošiem darījumiem, kas var nopietni ietekmēt cenu stabilitāti tirgū.
It is clear that the financial sector switched to a large extent its role of financing the needs of the real economy to short term profits through operations that can severely affect market prices.
Eiropas Savienībā finanšu krīzei 2009. un 2010. gadā sekoja fiskālā krīze, kurā izšķiroša loma bija pārlieku lielam un atsevišķos gadījumos nepamatotam tirgu spiedienam uz dalībvalstu vērtspapīriem.
In EU the financial crisis was followed by a fiscal crisis in 2009-2010, an important factor of which was the excessive and in several occasions unjustified pressures of the markets against national bonds.
Atkal krīzi izraisīja īstermiņa un ārkārtīgi spekulatīvi darījumi, parādot, ka pastāv cieša saikne starp neefektīvu finanšu regulāciju un uzraudzību un valstu budžetu ilgtspēju.
It was once more short term and highly speculative transactions that were in the middle of that crisis and have underlined the clear connection between inefficient financial regulatorion and supervision and the sustainability of public finances.
Problēmām, ko radīja šāda rīcība tirgos, bija ļoti liela ietekme uz valstu budžetiem un iedzīvotājiem visā pasaulē, jo krīzes laikā triljoniem dolāru tika tērēts, lai glābtu lielākās finanšu nozares iestādes, ka bija „pārāk lielas, lai nogrimtu”.
The problems caused by that behaviour of the markets were fully impacted on public finances and citizens around the world, when in the outburst of the crisis trillions of dollars were spent on bailing out the main players of the financial sector that were "too big to fail".
Krīzes izmaksas vēl nav pilnībā novērtētas, jo jāņem vērā ne tikai izmaksas, kas saistītas ar palīdzības sniegšanu grūtībās nonākušām finanšu iestādēm, bet arī tas, ka krīze noveda pie ekonomikas lejupslīdes visā pasaulē un tās rezultātā radās līdz šim nepiedzīvoti valstu budžetu deficīti (saskaņā ar ESAO 2010. gada datiem nākamajos gados fiskālajai konsolidācijai nāksies tērēt 300 līdz 370 miljardus dolāru).
The economic costs of the crisis are still to be fully assessed, since apart from the bailing out costs, the crisis has led to an important slowdown of the global economy and has triggered unprecedented levels of government deficits (according to 2010 OECD data the estimated size of fiscal consolidation is projected at 300-370 billion dollars for the next years).
Tomēr ir kļuvis skaidrs, ka pasaule un ES nevar atļauties vēl vienu tik smagu krīzi un nedrīkst to pieļaut.
However, what is clear by now is that the world and EU can not afford and should not allow for another crisis of a similar magnitude.
Pirmā reakcija starptautiskā līmenī (G20 augstākā līmeņa sanāksmēs, kas ļāva krīzei izvērsties) un arī ES līmenī bija turpināt ieviest konkrētas izmaiņas regulatīvajā un uzraudzības sistēmā, kas palīdzētu izveidot drošāku finansiālo vidi un novērst līdzīgu krīžu atkārtošanos nākotnē.
The first reactions at the global level (in the G20 summits that followed the outburst of the crisis) but also at EU level were to go forward with concrete regulatory and supervisory changes that would help shape a safer financial environment and would prevent similar crisis in the future.
Lai nodrošinātu visaptverošu un integrētu reakciju uz krīzi, mums ir vajadzīgi jauni instrumenti, ar kuriem ir iespējams:
In order to provide with comprehensive and integrated responses to the crisis we need new tools which can:
§ ierobežot spekulācijas un atjaunot finanšu nozares galveno lomu, proti, segt reālās ekonomikas vajadzības un atbalstīt ilgtermiņa investīcijas;
§ Curb speculation and reinstore the main role of the financial sector towards covering real economy's needs and supporting long term investments;
§ nodrošināt izmaksu godīgu sadali, īpaši starp lielākajām finanšu iestādēm;
§ Guarantee a fair distribution of the burden especially amongst the key financial players;
§ radīt jaunus papildresursus, lai varētu risināt tādas nopietnas globālas un Eiropas problēmas kā klimata pārmaiņas, izpildīt attīstības mērķus un ilgtermiņā panākt lielāku izaugsmi saistībā ar stratēģiju „Eiropa 2020”.
§ Create new additional resources to meet the key global and European challenges such as climate change and development goals and to achieve a long term higher growth in the framework of the EU 2020 strategy.
Novatorisku finansēšanas instrumentu izvēle — instrumenti, no kuriem var gūt divkāršu labumu
The choice of innovative financing - The "Double Dividend"
Lai izpildītu minētos trīs mērķus, mums ir vajadzīgi instrumenti, ar kuriem iespējams panākt vairākus rezultātus.
In order to deal with those three targets we need tools that can assume multiple roles.
Ar tradicionālajiem nodokļu instrumentiem, kas orientēti tikai uz budžeta ieņēmumu gūšanu, nepietiek.
Traditional taxation tools, focused only on revenues raising, are not sufficient.
Turklāt valstu izdevumu samazināšanu un esošo nodokļu likmju palielināšanu nevar uzskatīt par ilgtspējīgu rīcību, jo pašlaik ir jāstimulē globālā un Eiropas ekonomikas izaugsme.
Moreover cuts on public expenditures and further increases of the rates of existing taxation can not be a sustainable response given the current demand for boosting global and European growth.
Mums jādod priekšroka stimulēšanas pasākumiem, nevis vienpusējai taupības stratēģijai, tādēļ diskusijām par novatoriskiem finansēšanas instrumentiem ir jākļūst par mūsu svarīgāko prioritāti.
We need to opt for a stimulus rather than a single approach austerity strategy and in that sense the debate on innovative financing tools should become our key priority.
Ar novatoriskiem finansēšanas instrumentiem ir iespējams atrisināt pašreizējās problēmas, jo ar tiem ir iespējams vienlaikus veikt regulatīvās funkcijas (piemēram, palielināt tirgus efektivitāti, pārredzamību un stabilitāti) un palielināt budžeta ieņēmumus (radīt jaunus un svarīgus resursus ES un dalībvalstu budžetiem).
Innovative financing tools can address today's challenges as they can assume at the same time a regulatory role (for example by reinforcing market efficiency, transparency and stability) and a revenue raising role (by generating important and new resources for EU and national budgets).
Papildu budžeta ieņēmumu sadale
The allocation of the additional revenues
ES un dalībvalstu politikas veidotāji ir pievērsuši uzmanību jauno finansēšanas instrumentu spējai radīt budžeta ieņēmumus.
EU and national policy makers are focusing their interest on the revenue potential deriving from those new financing tools.
Tomēr mēs nedrīkstam aizmirst, ka tikai pēc tam, kad būs panākta vienošanās par novatoriskā instrumenta ieviešanu, mēs varēsim apspriest konkrētus jautājumus, kas saistīti ar jaunajiem budžeta ieņēmumiem.
However what we should not forget is that only after an agreement on the implementation of an innovative tool, can we really discuss in concrete regarding the new revenues.
Ir dažādi argumenti un izvēles iespējas attiecībā uz šo budžeta ieņēmumu apsaimniekošanu.
There are different arguments and choices to be made regarding the management of those revenues.
Tomēr principā mums vajadzētu vienoties par to, ka šiem novatoriskajiem finansēšanas instrumentiem būs vēlamā pievienotā vērtība tikai tad, ja liela daļa no budžeta ieņēmumiem, ko tie nodrošinās, tiks ieskaitīta ES budžetā ES projektu un politikas finansēšanai.
However in principle we should agree that in order for those innovative financing tools to have the added value we need them to have, a substantial part of those revenues should be allocated at a EU budget to finance EU projects and policies.
Nedrīkst aizmirst, ka šobrīd ir ārkārtīgi svarīgi panākt vienošanos par novatoriskiem finansēšanas instrumentiem un ieviest tos, tikai pēc tam varēs runāt par budžeta ieņēmumu sadali.
One should not forget that the critical point today is to reach an agreement and implement innovative financing tools, the allocation of revenues coming in second.
Nodokļu piemērošana finanšu nozarē
Taxation on Financial Sector
Atšķirībā no citām nozarēm, kas nodrošina preces un pakalpojumus patērētājiem, finanšu nozare tikpat kā netiek aplikta ar nodokļiem.
Contrary to any other industry providing goods and services to final consumers, the financial sector is largely untaxed.
ES gandrīz visas finanšu pamatdarbības ir atbrīvotas no PVN.
In EU there is a basic VAT exemption approach for all basic financial activities.
Tajā pašā laikā finanšu nozaru darbības veido 73,5 % no IKP, tādēļ atbrīvojums no nodokļu maksāšanas ir uzskatāms par tirgus kropļošanu.
At the same time financial sector's activities stand for 73.5% of global GDP and therefore their tax exemption a major market distortion.
Jau 1930. gados parādījās idejas par to, ka finanšu darījumus vajadzētu aplikt ar nodokļiem; pašreizējās krīzes apstākļos šāds nodoklis būtu ļoti vajadzīgs.
The idea of a tax on financial transactions (FTTs) -already suggested since 1930s - presents an important advantage especially today in the aftermath of the crisis.
Ieviešot finanšu darījumu nodokli, mēs varam ierobežot spekulācijas un stabilizēt tirgus, varam radīt stimulus ilgtermiņa investīcijām, varam padarīt revidējamu ikvienu darījumu un palielināt pārredzamību un varam likt finanšu iestādēm godīgi sniegt savu ieguldījumu finanšu krīzes izmaksu segšanā.
By placing an FTT we can curb speculation and stabilize markets, we can create incentives for long term investments, we can put an audit trail on every transaction and thus reinforce transparency and we can make the financial actors assume their fair share for the cost of the crisis.
Turklāt, ieviešot 0,05 % finanšu darījumu nodokli, ES iespējams gūt budžeta ieņēmumus 200 miljardu eiro apmērā un citur pasaulē — 650 miljardu ASV dolāru apmērā, un šie līdzekļi būs jauni un ilgtspējīgi resursi.
Moreover with the revenues potential of a 0.05% FTT being nearly 200 bn € in EU and 650 bn $ at global level, it can decisively contribute to the need for new and sustainable resources.
Globālā krīze ir parādījusi, ka ir vajadzīga starptautiska reakcija, tādēļ FDN ieviešana visā pasaulē ir vislabākais risinājums.
The global crisis has revealed the need for global responses and therefore the introduction of a global scale FTT is of course the best possible way to move forward.
Tomēr, neraugoties uz progresīvajiem viedokļiem, kas tika pausti augstākā līmeņa G20 sanāksmēs tūlīt pēc krīzes sākuma, pašlaik ir sajūta, ka notiek atkāpšanās uz ierasto „lietu kārtību”.
However and in spite of the progressive views of the G20 summits right after the crisis, there seems to be today a retreat towards "business as usual".
Ja palaidīsim garām šo iespēju un nerīkosimies, mēs nespēsim gūt mācību no krīzes pieredzes un nolemsim tautsaimniecību triecieniem nākotnē.
If we leave this momentum go by and opt for inaction, we will be unable to draw the right lessons of the crisis and deem our economies for yet another hit in the years to come.
Šobrīd ES ir lielākais finanšu tirgus pasaulē, un kā tādam tam nevajadzētu slēpties aiz starptautisko partneru nevēlēšanās rīkoties, bet gan uzņemties vadošo lomu starptautiskajā un Eiropas līmenī.
EU is today the biggest financial market of the world and as such its own interest is not to "hide" behind the reluctance of its international partners but to lead the way both at global and European level.
Ilgi gaidītais Komisijas ietekmes vērtējums par iespējām ieviest ES FDN, ko EP prasa jau kopš 2010. gada marta un kurš tā arī netika iekļauts Komisijas 2010. gada aprīļa paziņojumos, būtu jāiesniedz tik ātri, cik vien iespējams.
The long anticipated impact assessment by the Commission on the feasibility of an EU FTT - already asked by the EP since March 2010 but absent from the Commission's Communications of April and October 2010 - should be presented as soon as possible.
Tas būtu pirmais solis ceļā uz tiesību aktu priekšlikumiem, ar kuriem ievieš ES FDN.
It should constitute the first step towards legislative proposals for the introduction of an EU FTT.
Tajā pašā laikā tas nodrošinātu ES ar nepārprotamu mandātu izdarīt spiedienu uz partneriem G20 līmenī.
At the same time this will provide a clear mandate for the EU to put pressure at G20 level.
Kas attiecas uz draudiem konkurencei, ko varētu radīt vienpusēja ES FDN ieviešana, tādi neseni piemēri kā zīmoga nodokļa ieviešana Lielbritānijā vai FDN Honkongā rāda, ka pārdomāta FDN gadījumā šos draudus ir iespējams efektīvi novērst un izvairīties no darījumu aizplūšanas uz citām valstīm.
Regarding the argument on competitiveness risks possibly caused by unilateral introduction of an EU FTT, the recent examples of UK stamp duty or of the Hong Kong FTT show that a well designed FTT can efficiently deal with that risk and avoid transaction flaws.
Jāpatur arī prātā, ka investori nebūs pārāk ieinteresēti doties uz mazpazīstamām un neskaidrām jurisdikcijām, ja darījumu izmaksas būs zemas.
Moreover investors are not going to be keen to opt for less known or opaque jurisdictions if the transaction costs are low.
Tie, kas izrādīs interesi par migrāciju, būs īstermiņa tirgotāji (kuriem būs vislielākais nodokļa slogs), taču pat, ja daļa no šiem īstermiņa darījumiem aizplūdīs no ES, Eiropas ekonomikai tas nāks tikai par labu.
The main actors tempted to "migrate" will be the extremely short term traders (which will assume the main burden), but even if parts of short term transactions fly outside EU, this could be of an added value for the European economy.
Galvenās vēlamās ES FDN īpašības:
The main features for an EU FTT should be:
§ zema likme (starp 0,01 % un 0,05 %), lai neradītu nopietnus darījumu aizplūšanas draudus;
§ Low rate, between 0.01% and 0.05% so that there is no important risk for transaction flaws;
§ plaša piemērojamības joma, piemērojot šo nodokli visiem darījumu veidiem, lai nodrošinātu godīgus konkurences apstākļus nozarē un izvairītos no darījumu aizplūšanas uz mazāk regulētiem finanšu nozares sektoriem;
§ Broad tax base including every type of transaction, in order to enable a level playing field and avoid flaws towards less regulated parts of the financial sector;
§ precīzi noteikti atbrīvojumi un sliekšņi, ņemot vērā mazumtirgotāju un mazo investoru vajadzības.
§ Clearly defined exemptions and thresholds, taking into account the needs of the retail and small investors.
Bez FDN pašreiz notiekošās diskusijas par nodokļu piemērošanu finanšu nozarei ietver vēl divus instrumentus — banku nodevas un finanšu darbību nodokļus.
Additionally to FTT the current debate on the taxation of financial sector includes two other instruments: bank levies and Financial Activities Taxes (FATs).
Abus atbalsta gan SVF, gan Komisija.
Both of them seem to have the support from IMF and the Commission.
Kā ar vienu, tā otru instrumentu iespējams radīt mazāk budžeta ieņēmumu nekā ar FDN, turklāt nevienam no tiem nav arī regulatīvas funkcijas.
However apart from the fact that the revenue potential of both is lower than the one from FTT, the main characteristic in both cases is the absence of the "regulatory value".
Nedz banku nodevas, nedz finanšu darbību nodokļi tiešā veidā nepalīdz ierobežot spekulācijas un atjaunot tirgus stabilitāti un efektivitāti.
Neither bank levies nor FATs can directly contribute to curbing speculation and reinforcing market stability and efficiency.
Banku nodevas ir balstītas uz bilanču rādītājiem un neaptver darījumus banku sistēmu „ēnu” sektoros, kuri rada vislielākos draudus stabilitātei.
Bank levies are based on balance sheet positions leaving outside the transactions in shadow banking systems, which are the ones presenting the main leverage risks.
Finanšu darbību nodokļi tiktu piemēroti peļņai, ko gūst no finanšu darījumiem, neatkarīgi no darījuma „kvalitātes”.
FATs constitute taxation on the profits deriving from financial transactions but irrespective of the "quality" transaction itself.
Tādēļ šie instrumenti nekādā gadījumā nav uzskatāmi par alternatīvu FDN.
Therefore they can in no way constitute an alternative to a FTT.
Tomēr gan viens, gan otrs var uzņemties papildinošu lomu.
Each one however can assume a supplementary role:
Banku nodevas var kļūt par instrumentu, ar kuru tiek finansētu dalībvalstu krīzes atrisināšanas fondi banku nozarē, nodrošinot, ka nākotnē banku krīzes gadījumā tās izmaksas segs nozare pati.
Bank levies as a tool to finance national crisis resolution funds in the banking sector, ensuring that in the case of a next crisis its costs will be bared by the sector itself.
Finanšu darbību nodokļi kā papildu instrumentu, ja pēc FDN ieviešanas finanšu nozares likmes vēl aizvien saglabājas pārāk augstas un nodokļu taisnīguma princips paredz vēl kāda nodokļa ieviešanu.
FATs as an additional tool in the case that after introducing FTT the rents of financial sector continue to be excessively high and taxation equity principle would imply additional tax.
Ideja par kopīgu Eiropas finanšu instrumentu, kas ļautu kopīgi pārvaldīt parādus, apvienojot daļu no dalībvalstu parādiem, tiek apspriesta jau labu laiku.
The idea for a common European financial instrument that will enable a common debt management through the mutual pooling of parts of national sovereign debt has been debated for a long time.
Nesenās finanšu un fiskālās krīzes laikā nepieciešamība pastiprināt ekonomikas pārvaldību un iesviest pastāvīgus instrumentus un mehānismus ir kļuvusi skaidrāka nekā jebkad agrāk.
However in the light of the recent financial and fiscal crisis, the need for reinforcing economic governance and putting in place permanent tools and mechanisms became more clear than ever.