natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Turklāt, papildus parastajam procentu likmju samazinājumam līdz vēsturiski zemākajiem līmeņiem, ECB atbildes reakcija atbilstoši apstākļiem bija pietiekami elastīga.
Moreover, in addition to conventional interest rate cuts to historically low levels, the ECB’s response was sufficiently flexible as circumstances required.
Tā pieņēma tā saucamos nestandarta pasākumus, lai nodrošinātu nekavētu monetārās politikas īstenošanu neparasti augstas nedrošības un finanšu tirgu nestabilitātes apstākļos.
It adopted so called non-standard measures with a view to ensuring the smooth transmission of monetary policy in a context of unusually high uncertainty and instability in financial markets.
Kā Jūs vērtējat institucionālās attiecības starp ECB, Padomi un/vai Eurogrupu?
How do you judge the institutional relation between the ECB, the Council and/or the Eurogroup?
Vai Jūs uzskatāt, ka vajadzētu uzlabot koordinēšanu un ekonomikas uzraudzību Eurogrupā?
Do you think that the coordination and economic surveillance inside the Eurogroup should be improved?
ECB pastāvīgi piedalās Ekonomikas un finanšu padomes, Eurogrupas un to sagatavošanas komiteju sanāksmēs.
The ECB takes part, on a permanent basis, in the meetings of the ECOFIN Council, the Eurogroup and their preparatory committees.
Tāpat ECB priekšsēdētājs regulāri piedalās Eiropadomes sanāksmju attiecīgajās daļās.
The ECB President is also regularly participating in relevant parts of the meetings of European Council.
Šī ciešā sadarbība ļauj ECB informēt ministrus par tās monetārās politikas lēmumiem un ekonomikas un finanšu attīstības novērtējumu.
This close cooperation allows the ECB to inform Ministers about its monetary policy decisions and its assessment of economic and financial developments.
Savukārt, izmantojot šādus forumus, ECB tiek iesaistīta diskusijās par ES dalībvalstu fiskālo politiku un citām makroekonomikas politikas un struktūrpolitikas jomām (ko paredz ES pusgads), starptautiskajām finanšu lietām un finanšu jomas politiku.
Conversely, via its participation in these fora, the ECB is engaged in discussions about EU Member States' fiscal and other macroeconomic and structural policies (as covered by the EU Semester), international financial affairs and financial sector policies.
Tomēr būtu jāizvirza stingrāki Komisijas likumdošanas priekšlikumi ES ekonomikas pārvaldības, koordinēšanas un ekonomikas uzraudzības jomā.
Nevertheless, the Commission's legislative proposals on economic governance in the EU, coordination and economic surveillance should indeed be strengthened.
Eurogrupai ir nozīmīga loma, jo tā veido EMS ekonomikas pīlāru.
The Eurogroup has a crucial role to play, embodying the “Economic” pillar of EMU.
Ar šādu pastiprinātu sadarbību jācenšas neļaut veidoties nelīdzsvarotībai, kas nav ilgtspējīga un varētu apdraudēt ekonomikas un monetārās savienības sekmīgu darbību, nodrošināt ilgtspējīgu fiskālo stāvokli un veicināt euro zonas izaugsmes potenciālu.
This strengthened cooperation should be aimed at avoiding the build-up of unsustainable imbalances that might endanger the smooth functioning of economic and monetary union, ensuring sustainable fiscal positions and enhancing the growth potential of the euro area.
Kāds ir Jūsu viedoklis par „ekonomikas pārvaldības reformas” likumdošanas projektiem, ko pašreiz apspriež Eiropas Parlaments?
What do you think of the "economic governance reform" draft legislative proposals currently debated in the European Parliament?
Vai, Jūsuprāt. integrētā uzraudzība ir solis uz priekšu vai arī Jūs vairāk koncentrētos uz budžeta uzraudzību?
Would you think that integrated surveillance is a step forward or would you rather focus on budgetary surveillance?
Lai gan Komisijas priekšlikumi nozīmīgi paplašina un stiprina pašreizējo fiskālo un makroekonomisko uzraudzību Eiropas Savienībā, tie tomēr nesniedzas tik tālu, lai varētu panākt EMS ekonomikas pārvaldības sistēmā paredzētās milzīgas pārmaiņas, kas palīdzētu sasniegt padziļinātu ekonomikas savienību, ko prasa ECB.
While the proposals put forward by the Commission represent an important broadening and strengthening of the existing framework for fiscal and macroeconomic surveillance in the EU, they do not go as far as the "quantum leap" in the economic governance framework of EMU to achieve a deeper economic union called for by the ECB.
Šajā sakarībā atzinīgi vērtēju Eiropas Parlamenta centienus un ceru, ka gaidāmajā trialoga diskusijā ar Padomi un Komisiju tas nodrošinās, ka tiek pilnībā izmantotas Līgumā pieejamās iespējas maksimāli pastiprināt ekonomikas pārvaldību.
In this respect, I welcome the efforts by the European Parliament and hope that they will fully use the room available in the Treaty to reinforce economic governance to the maximum possible in the upcoming trialogue discussions with the Council and the Commission.
No līdzšinējās uzraudzības prakses gūstamā galvenā mācība ir tāda, ka ir stingri jāievēro noteikumi un ka novirzes no to ievērošanas gandrīz automātiski jālabo ar koriģējošiem pasākumiem.
The main lesson we should draw from how surveillance was practiced in the past is that rules need to be adhered to strictly and that any deviations are followed by quasi-automatic corrective steps.
To var panākt ar skaidrām un savlaicīgām procedūrām, kuras ir vienkārši interpretējamas un ieviešamas.
This can be achieved through clear and timely procedures that are straightforward to interpret and implement.
Nesenā krīze parādīja, ka makroekonomiskā nelīdzsvarotība var radīt lielu risku valsts finansēm, un tas var notikt ļoti ātri.
The recent crisis has shown that macroeconomic imbalances can pose large risks to public finances, which might materialise very quickly.
Tāpat kļuva pilnīgi skaidrs, ka šie riski netika pienācīgi uzraudzīti un risināti pašreizējā pārvaldības sistēmā.
It has also become very clear that these risks were not sufficiently monitored and addressed in the current governance framework.
Tādēļ ir nepieciešama integrētāka pieeja uzraudzībai.
A more integrated approach to surveillance is therefore needed.
Ir labi, ka saistībā ar Eiropas pusgadu dažādu uzraudzības procesu ritms tiks pielāgots, lai nodrošinātu saskaņotību, kaut arī tie joprojām būs juridiski un procesuāli neatkarīgi.
It is good that under the European Semester, the timing of the various surveillance processes will be aligned to ensure consistency, while they will remain legally and procedurally separate.
Kāda, Jūsuprāt, varētu būt ECB un gaidāmā Eiropas Stabilitātes mehānisma loma, attiecības un uzdevumi?
What roles, relationships and challenges do you see for the ECB and the forthcoming European Stability Mechanism?
Eurogrupas 2010. gada 28. novembra paziņojumā par Eiropas Stabilitātes mehānismu (ESM) ECB ir paredzēti vairāki uzdevumi, kurus apstiprināja 2010. gada 16.–17. decembra Eiropadomes sanāksmē.
A number of tasks are foreseen for the ECB in the Eurogroup statement on the European Stability Mechanism (ESM) of 28 November 2010, endorsed by the European Council on 16-17 December 2010.
Pirmkārt, Komisija un SVF sadarbībā ar ECB apspriedīs un uzraudzīs ekonomiskās un finanšu palīdzības programmas euro zonas valstīs, prasot ESM atbalstu, kā to jau piemēroja Grieķijas aizdevumu mehānismā, un attiecībā uz palīdzību, kas sniegta saistībā ar Eiropas finanšu stabilizācijas instrumentu ( EFSF ) un Eiropas finanšu stabilizācijas mehānismu (EFSM).
First, the Commission and the IMF, in liaison with the ECB, will negotiate and monitor economic and financial assistance programmes for euro area countries seeking ESM assistance, as is the practice for the Greek Loan Facility and for assistance under the European Financial Stability Facility (EFSF) and the European Financial Stabilisation Mechanism (EFSM).
Tomēr ECB šajā jomā nevajadzētu uzņemties vadošo lomu, jo pārāk liela iesaistīšanās programmu uzraudzībā varētu vājināt tās neatkarību.
However, the ECB should not take a leading role here as a too strong involvement in monitoring of programmes might weaken its independence.
Otrkārt, pirms Eiropas finanšu stabilizācijas mehānisma palīdzības piešķiršanas Komisija un SVF sadarbībā ar ECB veiks padziļinātu parāda ilgtspējības analīzi, un, pamatojoties uz to, Eurogrupa pieņems vienbalsīgu lēmumu par palīdzības sniegšanu.
Second, prior to ESM assistance, the Commission and the IMF, in liaison with the ECB, will conduct a thorough debt sustainability analysis, on the basis of which the Eurogroup will take a unanimous decision on providing assistance.
Treškārt, šīs ESM izveidotās sistēmas vispārējo efektivitāti Komisija, sadarbojoties ar ECB, izvērtēs 2016. gadā.
Third, the overall effectiveness of the framework foreseen for the ESM will be evaluated in 2016 by the Commission, in liaison with the ECB.
Kāda nozīme euro zonas ekonomikas pārvaldībā būtu eiroobligācijām?
What would the issuance of Eurobonds imply for economic governance in the euro area?
Kopīgi garantētas obligācijas jeb eiroobligācijas ir ierosinājuši daudzi — gan kā instrumentu valsts parāda likviditātes uzlabošanai euro zonā, gan kā iespējamu mehānismu, kas palīdzētu risināt pašreizējo valsts parāda krīzi.
Jointly guaranteed bonds, or ‘Eurobonds’, have been suggested from various sides both as an instrument to increase liquidity in sovereign debt markets of the euro area and as a possible mechanism to help resolving the ongoing sovereign debt crisis.
Tomēr vispirms jārisina jautājumi saistībā ar vairākiem svarīgiem aspektiem.
However, several key aspects need first to be tackled.
Svarīgākais no tiem ir, ka kopīgi garantētas obligācijas ar vienotu visā zonā piemērotu procentu likmi veido vērā ņemamu kopēju stimulēšanas problēmu.
Most importantly, jointly guaranteed bonds with a single area-wide interest rate create a significant common pool incentive problem.
Tās var apdraudēt fiskālās piesardzības stimulu izmantošanu iekšzemes tirgū un var mazināt valstu vēlmi pieņemt politiski smagus pasākumus, lai tās pašas varētu novērst un risināt krīzi.
They might impair the incentives for fiscal prudence at the domestic level and make it less attractive for countries to take politically costly measures to prevent and resolve crises themselves.
Stimulu negatīvā ietekme varētu attiekties ne tikai uz valstīm, kuras gūtu labumu no šādu kopēju obligāciju zemākām procentu likmēm, bet arī uz tām, kuras atmaksā parādu, jo tās vairs negūs labumu no iepriekšējo gadu piesardzīgās fiskālās politikas.
The adverse incentive effects might apply not only for the countries benefiting from lower interest rates on such joint bonds, but also for those paying up as they would no longer reap the benefits of past fiscal prudence.
Kopējās eiroobligācijas ir lietderīgākas vidē, kurā liela daļa fiskālās kompetences tiek nodota no valsts līmeņa uz Savienības līmeni un kurā Savienībai ir pietiekami instrumenti, lai kompensētu kopējo obligāciju negatīvo stimulu ietekmi.
Joint Eurobonds make more sense in an environment where a considerable amount of fiscal competence is transferred from the national to the union level and where the union has sufficient instruments to countervail the adverse incentive effects of joint bonds.
Tā būtu kārtība, kas līdzinās tai, kuru pašreiz piemēro federālajās valstīs, sadarbojoties centrālajām un reģionālajam iestādēm.
This would be akin to current financial arrangements between the central government and regional authorities within federal states.
Kādi, Jūsuprāt, ir stratēģijas nodarbinātībai un izaugsmei līdz 2020. gadam svarīgākie mērķi ?
What do you think are the most important objectives for the strategy for jobs and growth until 2020?
Kā ECB un ekonomikas un politikas koordinēšanas instrumenti varētu sekmēt šīs stratēģijas izdošanos?
How could the ECB and the instruments of economic and policy coordination contribute to the success of this strategy?
Uzskaitiet (prioritārā kartībā) strukturālās reformas, kuras, Jūsuprāt, ir ES prioritātes.
Please list in order of importance the structural reforms which you believe are a priority in the EU.
Eiropai ir būtiski paaugstināt izaugsmes potenciālu.
It is crucial for Europe to raise its growth potential.
To vislabāk var panākt, veidojot inovāciju attīstībai un izplatībai labvēlīgu vidi.
The best way to do so is to create a climate for innovation to flourish and spread.
Eiropas galvenā vērtība ir cilvēkkapitāls.
The main asset of Europe is human capital.
Ar inovācijām būtu jāpalīdz risināt vides uzdevumus, turklāt ir jāpaaugstina ražīgums, lai paaugstinātu dzīves līmeni, kā arī, neraugoties uz izmaksām saistībā ar iedzīvotāju novecošanu, jāveicina valsts finanšu ilgtspējīga attīstība.
Innovation should help tackling the environmental challenges and higher productivity is needed to raise the living standards and help bringing public finances on a sustainable path despite the costs of ageing.
Uzlabota un pastiprināta dalībvalstu politikas uzraudzība, tostarp jaunais makroekonomiskās uzraudzības mehānisms, ko ierosinājusi Komisija, ir būtiski stratēģijas „ES 2020” panākumu nosacījumi.
Improved and strengthened surveillance over Member States’ policies, including the new macroeconomic surveillance mechanism proposed by the Commission, is essential for the success of the EU 2020 strategy.
Lai veidotu vidi, kas sekmē izaugsmi, papildus cenu stabilitātes nodrošināšanai ECB būtu jāveicina arī finanšu stabilitāte.
Besides ensuring price stability, the ECB should also contribute to financial stability to create a growth facilitating environment.
Attiecībā uz strukturālās reformu prioritātēm, lai atjaunotu konkurētspēju un panāktu iespējami augstāko ekonomikas izaugsmi un nodarbinātības līmeni, ir svarīgi ieviest vērienīgas un plašas strukturālās reformas, kas papildina fiskālo konsolidāciju.
In terms of the priority of structural reforms, it is crucial that substantial and far reaching structural reforms, which complement fiscal consolidation, are urgently implemented in order to restore competitiveness, and to achieve higher potential economic growth and employment.
Mērenu algu noteikšana, iedarbīgi stimuli darbam un pastiprināti centieni izglītības un apmācības jomā, kā arī nominālās un reālās darba tirgus neelastības novēršana nākamajos gados būtiski palīdzētu pazemināt strukturālo bezdarbu.
Moderate wage-setting, effective incentives to work as well as reinforced efforts on education and training and the removal of nominal and real labour market rigidities would contribute significantly to lower structural unemployment over the coming years.
Attiecībā uz produktu tirgiem politikas nostādnes, ar kurām veicina vietējo un pārrobežu konkurenci un atbalsta inovācijas, būtu tālāk jāizstrādā, lai paātrinātu pārstrukturēšanos un ieguldījumus, kā arī atvieglotu produktivitātes pieaugumu.
In the case of product markets, policies that enhance domestic and cross-border competition and support innovation should be further developed to speed up restructuring and investment and to facilitate advances in productivity growth.
Tas jo īpaši ietver pakalpojumu direktīvas ieviešanu, lai veicinātu konkurenci pārrobežu pakalpojumu jomā.
This includes in particular the implementation of the services directive to enhance cross border services competition.
Jāatbalsta arī strukturālās reformas, veicot pienācīgu banku nozares reorganizēšanu un konsolidēšanu.
Structural reforms should also be supported by an appropriate reorganisation and consolidation of the banking sector.
Stabilas bilances, efektīva riska pārvaldība un pārredzami un droši uzņēmējdarbības modeļi joprojām ir galvenie instrumenti, ar kuriem nodrošina banku noturību pret satricinājumiem un pienācīgu piekļuvi finansēm, tā liekot pamatu ilgtspējīgai izaugsmei un finanšu stabilitātei.
Sound balance sheets, effective risk management and transparent, robust business models remain key to strengthening banks' resilience to shocks and to ensuring adequate access to finance, thereby laying the foundations for sustainable growth and financial stability.
Kāds ir Jūsu viedoklis par tempu, kādā jaunajām dalībvalstīm vajadzētu pievienoties monetārajai savienībai un ieviest euro, ņemot vērā visus konverģences kritērijus un dalību Valūtas kursa mehānismā ( ERM II)?
What is your opinion regarding the pace at which the New Member States should join the monetary union and adopt the Euro, considering all of the convergence criteria and the participation in the exchange rate mechanism (ERM II)?
Kāds ir Jūsu viedoklis par Eiropas monetārās savienības nākotni ilgtermiņā un kādi ir galvenie turpmākie uzdevumi?
What are your views on the future of the European monetary union in the longer term and what are the main challenges ahead?
Visām jaunajām dalībvalstīm būtu jāievieš euro, kad tās būs sasniegušas augstu noturīgas konverģences līmeni, kā to paredz Līgums un Protokols.
All New Member States should adopt the euro once they have achieved a high degree of sustainable convergence as prescribed by the Treaty and Protocol.
Nepastāv iepriekš noteikts grafiks euro ieviešanai.
There is no predefined timetable for euro adoption.
Pirmais solis euro ieviešanai ir dalība ERM II.
A first step on the way to the euro is participation in ERM II.
Šajā periodā dalībvalstīm vajadzētu pierādīt, ka tās spēj saglabāt cenu stabilitāti, ievērot fiskālās prasības un konkurētspējas prasības, būtiski nemainot valūtas maiņas kursu.
During this period Member States should demonstrate that they can maintain price stability, fiscal discipline and also competitiveness without major changes in the exchange rate.
Konverģences kritēriju novērtējuma pamatā ir uzskats, ka ilgtspējībai ir galvenā nozīme.
The assessment of the convergence criteria is based on the idea that sustainability is of key importance.
Bez noturīgas konverģences ECB monetārās politikas nostāja varētu būt neatbilstoša valstij, un tā varētu saskarties ar vairāku pieauguma un krituma ciklu risku, jo tai nebūs svarīgu politikas instrumentu, ar kuriem stabilizēt apstākļus tautsaimniecībā.
Without sustainable convergence, the monetary policy stance of the ECB is likely to be inappropriate for the country, and it may face a risk of a series of boom-bust cycles as it lacks important policy tools to stabilise domestic economic conditions.
Ekonomikas un monetārajai savienībai ir bagāta nākotne, taču nepieciešams uzlabot Eiropas ekonomikas izaugsmes potenciālu (sk. 13. jautājumu) un stiprināt EMS ekonomikas pīlāru.
The economic and monetary union has a strong future, but there is a need to enhance the growth potential of the European economy (see question 13) and strengthen the economic pillar of EMU.
Šajā sakarībā es piekrītu ECB viedoklim, kas atbalsta milzīgas pārmaiņas EMS ekonomikas pārvaldības sistēmā, lai panāktu padziļinātu ekonomikas savienību.
In this respect, I agree with the ECB which advocates a ‘quantum leap’ in the economic governance framework of EMU to achieve a deeper economic union.
Precizējot, ir steidzami nepieciešams paplašināt un stiprināt euro zonas makroekonomisko un budžeta uzraudzību.
More specifically, there is an urgent need to broaden and strengthen the euro area’s macroeconomic and budgetary surveillance.
Pirmkārt un galvenokārt, tas nozīmē izveidot stiprākus un saistošākus fiskālās politikas noteikumus, kuru pamatā būtu pastiprinātas sankcijas vai mehānismi, kas nodrošinātu noteikumu pildīšanu.
First and foremost, this means creating stronger and more binding rules for fiscal policy, backed up by reinforced sanctions or mechanisms to ensure compliance.
Otrkārt, lai uzraudzītu konkurētspēju un nodrošinātu, ka tiek veikti pasākumi, lai novērstu nelīdzsvarotību, kas rodas privātajā sektorā (piemēram, pārmērīgs kredītu pieaugums) ir nepieciešama jauna sistēma.
Secondly, a new framework is needed to monitor competitiveness and to ensure that measures are taken to prevent imbalances emerging in the private sector (e.g. excessive credit growth).
Tiktāl, ciktāl fiskālās un makroekonomiskās uzraudzības stiprināšana pilnībā neaptver valsts parāda krīzes risku, būtu jāizveido pastāvīga krīzes pārvaldības sistēma, kas kā galējā instance varētu garantēt euro zonas stabilitāti kopumā.
To the extent that the strengthening of fiscal and macroeconomic surveillance does not fully contain the risk of sovereign debt crises, a permanent crisis management framework should be established which can, as ultima ratio, safeguard the stability of the euro area as a whole.
Kādi ir Jūsu uzskati par īstermiņa finanšu darījumu aplikšanu ar nodokļiem?
What is your view on the taxation of short-term financial transactions?
Vai Jūs uzskatāt, ka valūtas darījumu nodoklis ir saderīgs ar ES līgumiem, kas garantē kapitāla aprites brīvību?
Do you think that a currency transaction tax is compatible with EU Treaties which guarantee the freedom of capital movements?
Vai Jūs uzskatāt, ka labvēlīga ietekme varētu būt nodoklim, ko piemēro euro valūtas darījumiem, piemēram, attiecībā uz to valstu valūtas maiņas kursa stabilizāciju, kuras vēlas nākotnē pievienoties euro zonai?
Do you think that a tax on currency transactions involving the euro could have beneficial effects – for example by stabilising the exchange rates of countries wishing to join the euro area in the future?
Finanšu krīze ir atklājusi problēmas, kas saistītas ar aktīvu cenu pārmērīgu sadārdzināšanos un nestabilitāti.
The financial crisis has highlighted problems related to asset-price overshootings and excessive volatility.
Šie jautājumi ir jārisina.
These issues have to be addressed.
Tomēr es vēl neesmu pārliecināts, ka īstermiņa finanšu darījumu aplikšana ar nodokli būtu efektīvs veids to risināšanai.
However, I am not yet convinced that a tax on short-term financial transactions would be an effective way to address these issues.
Jebkurā gadījumā šīs problēmas mums būtu jārisina jaunajā makrouzraudzības regulējumā.
In any case, we should tackle these problems within the new macroprudential framework
Finanšu darījumu aplikšanu ar nodokli apgrūtina tehniski jautājumi.
Technical issues stand against the introduction of a tax on financial transactions.
Lai nodoklis būtu efektīvs, ir līdz minimumam jāsamazina izvairīšanās no nodokļu maksāšanas (piemēram, tirdzniecību ģeogrāfiski pārvietojot uz teritorijām, kur iepriekš minēto nodokli nepiemēro, vai arī pārvietojot līdzekļus pa dažādiem finanšu produktiem).
For this tax to be effective tax avoidance has to be minimised (e.g. geographical relocation of trade towards areas where the tax is not applied as mentioned above and mobility across different financial products).
Lai šo mērķi īstenotu, nodoklis būtu jāpiemēro visā pasaulē un jāattiecina uz plašu produktu klāstu.
To this purpose, the tax should be adopted on a global scale, and cover a wide range of products.
Tādējādi rastos nopietni jautājumi — kā koordinēt tiesiskā regulējuma definēšanu un kā to stingri īstenot.
This would pose serious coordination issues in the definition of the legal framework and in its strict implementation.
Turklāt finanšu darījumu aplikšana ar nodokli rada sekas, kas darbojas pavisam pretēji tiem mērķiem, kurus aizstāv nodokļa atbalstītāji, proti, nestabilitātes mazināšanai un spekulāciju apkarošanai.
Also, a tax on financial transactions risks producing opposite effects to those advocated by its supporters, namely reducing volatility and deterring speculation.
Es piekrītu, ka šie ir svarīgi mērķi, taču uzskatu, ka efektīvāk ir tos sasniegt citā veidā, piemēram, ar stingrāka regulējuma starpniecību.
I agree with the importance of these objectives but believe that there are other ways like stronger regulation that would be more efficient here.
Konkrēti pievēršoties darījumiem ar ārvalstu valūtu, to visu aplikšana ar nodokli varētu radīt kropļojošas sekas, jo nav iespējams klientus, kuriem valūta ir vajadzīga ārvalstu preču iegādei, atšķirt no spekulantiem.
Looking in particular at foreign exchange transactions, a tax on all foreign exchange transactions could produce perverse effects as it cannot discriminate between customers who require currency for the purchase of foreign goods or services and speculators.
Būtisku daļu ārvalstu valūtas tirgus veido dīleru darījumi, kuros pasūtījumi tiek pārdalīti, izlīdzinot to nelīdzsvarotību.
A considerable portion of the foreign exchange market is comprised of dealers redistributing order imbalances between themselves.