natgillin/translations-raw huggingface dataset:
C. tā kā ar Lisabonas līgumu tiek uzsākta Eiropas Pētniecības telpas kā Eiropas politikas īpaša īstenošanas līdzekļa izveide;
C. whereas the Treaty of Lisbon introduces achievement of the European research area as a specific medium of European policy,
D. tā kā stratēģija „Eiropa 2020” nosaka, ka pētījumi un inovācija ir inteliģentas, ilgtspējīgas un integrējošas izaugsmes galvenais elements;
D. whereas the Europe 2020 strategy makes research and innovation central to smart, sustainable and inclusive growth,
E. tā kā pētniecība ir process, kurā ekonomiskā vara tiek pārvērsta zināšanās, savukārt jauninājumi ir apgriezts process — zināšanas tiek pārvērstas ekonomiskā varā;
E. whereas research is the process of converting economic power into knowledge, while innovation is the reverse process of transforming knowledge into economic power,
F. tā kā ES un tās dalībvalstīm ir jāatrod līdzekļi, lai rastu kopīgu risinājumu lielām sociālām, ekonomiskām, vides, demogrāfiskajām un ētiskajām problēmām, ar kurām saskaras Eiropas nācijas, piemēram, demogrāfisko novecošanos, veselības problēmu, apgādi ar pārtiku, ilgtspējīgu attīstību, nozīmīgām vides problēmām u. c., un tā kā ar iegūtajiem risinājumiem indivīdi ir jāstimulē par savu rīcību uzņemties lielāku atbildību;
F. whereas the EU and its Member States must give themselves the means to respond jointly to the major societal, economic, environmental, demographic and ethical challenges facing the peoples of Europe, such as demographic ageing, health, food supply, sustainable development, the major environmental challenges etc., and whereas the resulting solutions must motivate individuals to shoulder greater responsibility for their actions,
G. tā kā ieguldījumi pētniecības, izstrādes un jauninājumu jomā ir labākais veids, kā ilgtermiņā pārvarēt pašlaik valdošo ekonomisko un finanšu krīzi un kā ES varētu kļūt par sabiedrību, kurai ir pasaules līmenī konkurētspējīgas prasmes;
G. whereas investment in RDI is the best possible long-term response to the current economic and financial crisis, enabling the EU to become a society with skills that are competitive at world level,
H. tā kā Eiropa sacenšas ar tādām ekonomikas lielvarām kā Ķīna, Indija, Brazīlija, Austrālija, Amerikas Savienotās Valstis un Krievija un tā kā mūsu spēja apvienot un saskaņot Eiropas Savienības un dalībvalstu pūliņus, īpaši pētniecības jomā, lielā mērā nosaka mūsu ekonomisko konkurētspēju un līdz ar to iespēju apmaksāt mūsu plānotās sociālās vajadzības un izpildīt pašu saistības Eiropas iedzīvotāju labklājības un vides aizsardzības jomā;
H. whereas Europe is competing with economic powers such as China, India, Brazil, Australia, United States of America, and Russia, and whereas our capacity to unite and coordinate our efforts, particularly in research, between the European Union and the Member States very largely determines our economic competitiveness, and hence the possibility of financing our social ambitions and meeting our commitments concerning the wellbeing of Europe's citizens and the protection of the environment,
I. tā kā pētniecības un izstrādes izdevumi Eiropā salīdzinājumā ar citām pasaules lielvarām ir nelieli, jo cita starpā nepietiekams ir privāto ieguldījumu apjoms un nav radīti jauninājumus veicinoši pamatnosacījumi; tā kā līdz ar to nav pilnībā apliecināta Septītās pamatprogrammas pievilcība no rūpniecības nozares viedokļa un pētniecības lietderība ekonomikā; tā kā papildus vajadzīgajām summām ir arī acīmredzama nepieciešamība uzlabot koordināciju un līdzfinansējumu Savienības, dalībvalstu un reģionu starpā, pilnībā ievērojot dalībvalstu īpatnības un ētiskos risinājumus;
I. whereas R&D expenditures in Europe is low compared with other global powers, among others due to a lack of private investment and innovation friendly framework conditions; whereas the attractiveness of FP7 for the industrial sector and the use of research for the benefit of the economy are thus not fully demonstrated; whereas beyond the sums involved, there is also a clear need for better coordination and co-financing between the Union, the Member States, and the regions, with full respect for the specificities and the ethical options made by the Member States,
J. tā kā sadarbība Eiropas līmenī attiecas uz salīdzinoši mazu publiskā sektora ieguldījumu daļu pētniecībā, izstrādē un jauninājumos;
J. whereas only a relatively low level of public investment in RDI is the subject of European cooperation,
K. tā kā labākas attiecības starp akadēmisko, pētniecības un rūpniecības sfēru ir svarīgas, lai pētījumu rezultātus labāk pārvērstu par precēm un pakalpojumiem, tādējādi radot ekonomisku izaugsmi un izdevīgumu visai sabiedrībai kopumā;
K. whereas a better relationship between the academic, research and industrial worlds is essential for research results to be better converted into products and services generating economic growth and benefits for the society as a whole,
L. tā kā Septītā pamatprogramma būtu jāveido pēc tiem pašiem vispārīgajiem principiem, pēc kuriem tiek veidota Eiropas Pētniecības telpa (EPT);
L. whereas FP7 should be modelled on the same general principles as European Research Area (ERA),
M. tā kā no programmā noteiktajiem 54,6 miljardiem euro 25,8 miljardi bija jāparedz pirmajiem četriem gadiem (no 2007. gada līdz 2010. gadam), proti, vidēji 6,5 miljardi gadā, un tā kā atlikušajos trīs gados (no 2011. līdz 2013. gadam) ir jāparedz pārējie 28,8 miljardi, kas ir vidēji 9,6 miljardi gadā;
M. whereas, of the EUR 54.6 billion in the programme, 25.8 billion have been committed over the first four years (2007 to 2010), i.e. 6.5 billion a year on average, and 28.8 billion remain to be committed over the last three years (2011 to 2013), i.e. 9.6 billion a year on average,
N. tā kā laikposms no 2011. līdz 2013. gadam ir nestabils periods, kurā īpaša uzmanība ir jāpievērš konkurētspējas un sociālās kohēzijas faktoriem un līdz ar to arī pētniecībai un inovācijai, kas ir ļoti svarīgi faktori;
N. whereas the years 2011 to 2013 are fragile years, requiring immediate particular attention with regard to competitiveness and social cohesion factors, of which research and innovation are essential components,
O. tā kā administratīvās pārvaldības sarežģītība, ievērojamā birokrātija, administratīvās procedūras, nepārredzamība, neefektivitāte un neattaisnota kavēšanās joprojām ir lielākie Septītās pamatprogrammas īstenošanas trūkumi, kas nopietni mazina zinātnieku, rūpniecības nozaru pārstāvju un MVU interesi piedalīties šajā programmā, un tā kā tāpēc vienai no galvenajām prioritātēm vajadzētu būt kvantitatīvam solim vienkāršošanas jomā;
O. whereas complexity of administrative management, considerable red tape, bureaucracy, lack of transparency, inefficiency and unjustified delays remain major handicaps for FP7 and provide important disincentives for researchers, industry and SMEs from participating in the programme and therefore achieving a quantum leap in simplification should be one of the highest priorities,
P. tā kā mērķis attiecībā uz Septīto pamatprogrammu — panākt zinātnieču dalību 40 % apmērā — ir augsts un pareizs, tā kā pašlaik zinātnieču līdzdalības līmenis ir neapmierinoši zems –—25,5 %,
P. whereas the target of participation of 40 % women researchers in FP7 is ambitious and the right target; whereas the current female participation of researchers in FP7 research projects is a disappointingly 25.5 %,
2. pauž neizpratni par Komisijas kavēšanos, publicējot savu paziņojumu 2011. gada 9. februārī, kaut arī tās pienākums bija to izdarīt vēlākais 2010. gadā, un izsaka nožēlu par Komisijas paziņojuma nepietiekamību, aplūkojot aktuālos jautājumus, īpaši pašreizējās ekonomiskās krīzes situāciju, summas, kas vēl Septītajā pamatprogrammā ir jāpiešķir u. c.;
Fails to understand the delay on the part of the Commission, which published its communication on 9 February 2011 although it had an obligation to do so no later than 2010, and regrets the weakness of the Commission communication in view of current challenges, particularly the current economic crisis situation, the sums remaining to be committed under the FP7 etc.;
10. atbalsta tādas īpašās programmas „Sadarbība” pilnveidošanu, kura joprojām ir aktuāla, ņemot vērā šā brīža zinātniskās un tehniskās problēmas; uzsver tās lomu pētniecības, izstrādes un jauninājumu kritiskās masas izveidē, ko nevarētu šādā apjomā sasniegt valsts vai reģionālā līmenī, tādējādi apliecinot Eiropas pievienoto vērtību; uzskata, ka sadarbībai starptautiskās pētniecības jomā arī turpmāk jābūt prioritārai; iesaka īstenot “Nākotnes un jauno tehnoloģiju” shēmu un „ceļvežus” piemērot arī visām tematiskajām jomām; aicina būt elastīgākiem attiecībā uz uzaicinājumu tematu noteikšanu un apakšējām un augšējām finansiālajām robežvērtībām, lai noteiktu atšķirību starp lielajiem un mazajiem projektiem; uzsver, ka šā brīža programmas „Sadarbība” darbības joma ir pārāk šaura un ka temati ir pārāk specifiski, lai ar tiem varētu risināt lielas sabiedriskās problēmas; iesaka nākamajā pamatprogrammā noteikt uzaicinājumus, kuriem būtu plašāks tematiskais tvērums;
Approves the strengthening of the ‘Cooperation’ specific programme, which remains relevant given current scientific and technological challenges; stresses its role in developing RDI critical mass of a kind not achievable at national/regional level, thus demonstrating European added-value; believes that collaborative transnational research should remain a priority; recommends implementation of the ‘Future and Emerging Technologies’ scheme and extension of the use of ‘roadmaps’ to all thematic areas; asks for more flexibility in setting call themes and financial thresholds and ceilings, making a distinction between large and small projects; underlines that the current Cooperation programme is too narrow and the topics often too specific to address grand societal challenges; recommends that the next framework programme provides for calls with a broader thematic scope;
16. uzskata — lai Eiropas pētniecībā palielinātu cilvēkresursus, šajā jomā ir jāuzlabo profesionālās karjeras pievilcība, novēršot administratīvus šķēršļus un atzīstot nopelnus, mācību laiku un darbu jebkurā pētniecības centrā; šim nolūkam mudina Komisiju un dalībvalstis izveidot kopēju sistēmu, ar kuru izvērtē pētījumu izcilību un karjeru, kā arī universitāšu darbību; vēlreiz apstiprina to, cik svarīgi ir ieguldīt izglītībā, apmācībā un prasmju attīstīšanā un papildināt saiknes starp izglītību, pētniecību un jauninājumiem;
Considers that in order to increase the human resources dedicated to research in Europe, it is necessary to make professional careers in this field more attractive by eliminating administrative barriers and recognising merit and training time and work at any research centre; to this end, encourages the Commission and Member States to establish a common system to evaluate the researchers’ excellence and career, as well as to assess universities’ performance; reaffirms the importance of investing in education, training and skills development and complementing the linkages between education, research and innovation;
19. aicina Komisiju sniegt Parlamentam precīzu un sīki izstrādātu informāciju par KTI darbību, katrā gadījumā norādot to juridisko statusu, valdes locekļus un veiktos pasākumus;
Asks the Commission to give Parliament clear and detailed information on the functioning of JTIs, stating in each case their legal status, the people who make up the governing board, and activities undertaken;
21. uzskata, ka, ņemot vērā īpaši stratēģiju „Eiropa 2020” un gudras izaugsmes mērķi, ir nepieciešams noteikt kopīgas pētniecības jomas to vidū, kas liekas visdaudzsološākās konkrētas piemērošanas ziņā, nodrošinot maksimālu informācijas izplatību, ievērojot ētiskas normas; norāda, ka šādas jomas varētu kļūt par daļu no kopīgas pētniecības platformas, ko finansē ES un atbalsta datu apmaiņas kopīgais tīkls, kas būtu jāuzskata par ļoti svarīgu un prioritāru;
Believes that given, notably, the EU 2020 strategy and the objective of ‘intelligent growth’, it is necessary to identify common research areas among those which appear most promising in terms of concrete applications enabling the highest extent of sharing in an ethical context; points out that such areas could form part of a common research platform financed by the EU and supported by a common network for data exchange, which should be treated as being of major importance and priority interest;
24. uzsver to, cik svarīgas ir Kopīgā pētniecības centra tiešās darbības, un to nozīmību no ilgtspējīgas attīstības, konkurētspējas un kodolenerģijas drošības nodrošināšanas viedokļa;
Underlines the importance of the direct actions of the Joint Research Centre and their contribution to sustainable development, competitiveness and the security and safety of nuclear energy;
31. uzskata, ka jāstimulē jaunu zinātnieku iesaistīšanās projektu grupās, ņemot vērā ražošanas un zinātnisko organizāciju sadarbības pasākumus pētniecības jomā; prasa Komisijai un dalībvalstīm veikt konkrētas darbības, ar kurām palielina jaunu zinātnieku piedalīšanos pamatprogrammās; aicina Komisiju izmantot Septītās pamatprogrammas termiņa visdusposma pārskatu, lai veicinātu jauno zinātnieku nodarbinātību, paredzot tādus noteikumus un piedalīšanās nosacījumus, lai ievērojamu finansējuma daļu novirzītu jaunu zinātnieku algošanai;
Believes that the participation of young scientists in project teams in the context of collaborative research activities by industry and science organisation should be incentivated; calls for the Commission and the Member States to take specific measures designed to increase the participation of young researchers in the framework programmes; calls on the Commission to use the mid-term review of the Seventh Framework Programme to promote the employment of young scientists by designing the rules and modes of participation in such a way as to devote a substantial portion of funding for hiring young researchers;
34. aicina reģionālā līmenī atzīt, ka vidutāju organizācijām (piemēram, tirdzniecības kamerām, Uzņēmumu Eiropas tīklam un reģionālām jauninājumu aģentūrām) ir būtiska loma, veidojot saikni starp katra reģiona MVU, kas īsteno jauninājumus, un Komisiju;
Calls for recognition at regional level of the important role played by intermediary organisations (such as chambers of commerce, the Enterprise Europe Network and regional innovation agencies) as a link between innovative SMEs in each region and the Commission;
40. uzskata, ka pētniecības infrastruktūru finansējuma saņēmējiem precīzi jāpamato viņu loma un tas, kā viņi izmanto iekārtas, laboratorijas un pētniecības vai tehnisko personālu; tādēļ uzskata, ka jāizveido pārraudzības un pārbaudes sistēma, lai varētu pārliecināties par līgumu ievērošanu;
Considers that the beneficiaries of research infrastructure financing should clearly justify their role and their use of the equipment, laboratories and research or technical staff; to this end, believes that a monitoring and inspection system which verify compliance of the agreements should be created;
Jauninājumu nozīme
Role of innovation
45. uzskata, ka, īstenojot gan Septīto pamatprogrammu, gan turpmāk astoto, ir vairāk jāveicina Eiropas ražošanas attīstība, un aicina Komisiju un dalībvalstis sekmēt lietišķo pētījumu veikšanu;
Believes that both FP7 and the future FP8 should make a greater contribution to the development of industry in Europe, and calls on the Commission and the Member States to encourage applied research;
Vienkāršošanas pasākumu uzraudzība
Follow-up to simplification measures
Riska dalīšanas finanšu mehānisms (RDFM)
Risk-Sharing Finance Facility (RSFF)
54. tomēr pauž bažas par to, ka pētniecības infrastruktūrai, universitātēm, pētniecības struktūrām un MVU, jo īpaši jauninājumus veicošiem MVU, piešķirtais finansējums ir niecīgs, kā arī par vispārzināmo faktu, ka aizdevumus piešķir, neievērojot ģeogrāfisko un nozaru līdzsvaru; tāpēc atbalsta ekspertu grupas konkrētos ieteikumus, ar kuriem ir gribēts uzlabot atsevišķu nepietiekami pārstāvētu mērķa grupu piedalīšanos, un piekrīt Eiropadomes 2011. gada 4. februāra secinājumiem, jo īpaši tās prasībai noskaidrot visas iespējas izmantot intelektuālā īpašuma tiesības Eiropas līmenī un īpaši — atvieglot MVU piekļuvi zināšanu tirgum;
Expresses concern, however, in the light of the derisory sums allocated to research infrastructures, universities and research bodies and SMEs, in particular innovative SMEs, and also given the acknowledged geographical and sectoral imbalance in loans allocated; supports, therefore, the specific recommendations made by the expert group aimed at improving participation of certain under-represented target groups, and endorses the European Council’s conclusions of 4 February 2011, especially its call for all possible options to be explored with a view to the valorisation of intellectual property rights at the European level, in particular to ease SMEs’ access to the knowledge market;
56. aicina Komisiju un dalībvalstis pārbaudīt informētības līmeni par RDFM aizdevumu pieejamību dalībvalstīs un nodrošināt, ka potenciālajiem dalībniekiem tiek sniegta atbilstoša informācija un palīdzība, lai iegūtu RDFM aizdevumus — jo īpaši tajās dalībvalstīs, kuru valūta nav euro;
Calls on the Commission and Member States to investigate the publicity regarding the availability of the RSFF loans at Member State level and ensure that potential participants have adequate information and assistance to access RSFF loans, especially in those Member States whose currency is not the Euro;
Vispārējs secinājums un turpmākās ievirzes
Overall conclusion and future orientations
61. uzsver, ka ir jāapsver katrā tādā jomā iegūto rezultātu novērtējums, kas finansējuma nolūkā ir noteikta kā politiski prioritāra, un ka ir jānosaka tās efektivitāte, lai uzlabotu turpmāko programmu novērtējumu;
Stresses that it is important to consider the assessment of the results obtained in each of the areas defined as political priorities for funding, and how effective they were, in order to improve the evaluation of future programmes;
Rast saskaņu starp zinātni un pilsoņiem
Reconciling science and the citizen
Eiropadome 2000. gada 23. un 24. marta sanāksmē Lisabonā noteica Eiropas Savienībai (ES) vērienīgu stratēģisku mērķi līdz 2010. gadam kļūt par konkurētspējīgāko un dinamiskāko uz zināšanām balstīto ekonomiku pasaulē.
On 23 and 24 March 2000, the European Council, meeting in Lisbon, set the European Union (EU) an ambitious strategic objective: to become, by 2010, the most competitive and dynamic knowledge-based economy in the world.
Šajā stratēģijā tika atzīta pētījumu būtiskā loma.
The central role played by research in this strategy has been acknowledged.
Šis mērķis šķita sasniedzams 15 augstāk attīstītām Savienības valstīm, no kurām dažas, kam ir nostalģija pēc savas zudušās impērijas, saredz Eiropas Savienībā cerību uz jaunu sabiedrību.
Such an objective seemed within the reach of the 15 States that made up the Union, some of which, nostalgic for their vanished empire, saw in the EU hope for a new society.
Šī tā saucamā Lisabonas stratēģija ir izrādījusies neveiksme, kaut arī Savienība patiesībā nav analizējusi tās cēloņus.
This strategy, termed the ‘Lisbon Strategy’, has been a failure without the Union having really analysed the reasons why.
Vai tā ir dalībvalstu kļūda, nepildot Eiropas saistības, kurām tās bija piekritušas?
Was it the fault of the States, which failed to meet the European commitments they had signed up to?
Vai tā ir tautu kļūda, kuras jūtas nepietiekami iesaistītas un liek par to dārgi maksāt vadošajām aprindām?
Was it the fault of the peoples, who did not feel sufficiently involved and would make the elites pay dearly for that?
Vai tā ir šo vadošo aprindu kļūda, jo tās nav ņēmušas vērā tautu vēlmi saprast jēgu tam, kas tām tiek piedāvāts?
Was it the fault of the elites, who had not understood people’s hunger to understand the meaning of what they were being offered?
Vai tas ir pretrunīgu politisko apstākļu spēks, kas ir bijis pārāks par Savienības un tās dalībnieku spēku?
Was it the force of contrary political events, which outweighed that of the Union and its members?
Vēsturniekiem būs jānoskaidro, kas ir noticis šajā sarežģītajā desmitgadē no 2000. līdz 2010. gadam, kas, iespējams, iezīmē miera, labklājības un Eiropas tautu brālības posma beigas, kurš sākās pēc Otrā Pasaules kara un kuru noslēdza Berlīnes mūra krišana un tā sekas.
Historians will have to make sense of what happened in the challenging decade 2000 – 2010, which probably saw the end of a cycle of peace, prosperity and fraternity among the peoples of Europe that began after the Second World War and ended with the fall of the Berlin Wall and its consequences.
Šī desmitgade sākas ar euro ieviešanu, lielām cerībām uz monetāro stabilitāti, kas izvēršas par milzīgu budžeta fiasko, jo aizmirsām, ka monetārā apvienība nav iespējama bez ekonomiskās apvienības, un tāpēc, ka valstis nepildīja stabilitātes līgumu, ko bija parakstījušas.
The decade opened with the introduction of the euro, the great hope for monetary stability that turned into an enormous budget fiasco, since it had been forgotten that there can be no monetary union without economic union and the States did not abide by the stability pact they had signed.
Pēc tam 2003. gada 1. februārī stājas spēkā Nicas līgums, kurš bija tik vājš un sarežģīts, ka parakstītāji nekavējoties uzsāka „diskusiju par Eiropas nākotni”, kuras rezultātā, domājams, būtu jārodas jaunam tekstam.
It continued via the Treaty of Nice, which entered into force on 1 February 2003 and was so disastrous and complex that the signatories immediately launched a ‘debate on the future of the Union’, which would supposedly lead to a new text.
Tika izjusts milzīgs prieks, kad kontinents beidzot atkal apvienojās 2004. gadā un 2007. gadā, pievienojoties 12 valstīm, no kurām desmit ir postkomunisma valstis, bet krīzes sākums iekvēlina valstu egoismu, kas nelabvēlīgi ietekmē noteiktu sabiedrības viedokļa daļu.
It experienced immense joy when the continent was finally reunified in 2004 and 2007 with the accession of 12 States, 10 of which were post-communist, but the onset of the crisis inflamed national self-interest, which had an impact on public opinion in some quarters.
Šajā desmitgadē tiek pieredzēts tautu apjukums — tās, sākot no 2005. gada Francijā un Nīderlandē pauž vēlmi saprast Eiropas konstrukciju, kuru tās vairs nesaprot, un nevēlas šajā procesā tikt aizmirstas.
It witnessed the disarray of peoples who, starting in 2005 with France and the Netherlands, expressed their hunger to understand and not be forgotten by a European project that they no longer understood.
Lai nepadarītu par vainīgām Franciju un Nīderlandi — ja 2005. gadā būtu bijuši 25 referendumi, vairāk nekā 2 valstīs balsojums būtu bijis negatīvs.
France and the Netherlands should not be made to feel guilty: had there been 25 referendums in 2005, more than two States would have voted NO.
Desmitgade noslēdzas ar finanšu un ekonomisko krīzi, kura sākas 2008. gadā.
The decade drew to a close with the financial and economic crisis from 2008 onwards.
Tā beidzas 2009. gadā, rodoties jaunām institūcijām, Eiropas Komisijai (EK) atjaunojot sastāvu un Eiropas Parlamentam (EP) uzsākot jaunā sasaukuma termiņu.
It ended in 2009 with new institutions, a new European Commission and a new European Parliament.
Tajā laikā Savienība iesaistījās divos svarīgos projektos: GALILEO un ITER , kuros zinātne un pētniecība ir panākumu atslēga un kuru grūtības ilustrē sarežģīto Eiropas realitāti.
In the meantime, the Union had committed itself to two major projects: Galileo and ITER, for the success of which science and research are crucial and the difficulties of which illustrate the harsh European reality.
Kā šādu politisku notikumu gadījumā ir iespējams iedomāties, ka pastāv cerība kļūt par pirmo konkurētspējīgāko uz zināšanām balstīto ekonomiku pasaulē?
How, in the light of such political events, can we have imagined that we might hope to become the leading knowledge-based economy, the most competitive in the world?