natgillin/translations-raw huggingface dataset:
e) apsūdzība vai sods par atteikšanos veikt militāro dienestu konflikta laikā, ja militāra dienesta veikšana ietvertu noziegumu vai tādu darbību izdarīšanu, uz ko attiecas 12. panta 2. punktā minētie izslēgšanas noteikumi;
(e) prosecution or punishment for refusal to perform military service in a conflict, where performing military service would include crimes or acts falling under the exclusion clauses as set out in Article 12(2);
f) darbības, kas īpaši vēršas pret kādu dzimumu vai pret bērniem.
(f) acts of a gender-specific or child-specific nature.
Saskaņā ar 2. panta d) apakšpunktu ir jābūt saiknei starp 10. pantā minētajiem iemesliem un 1. punktā minētajām vajāšanas darbībām vai neaizsargātībai pret šādām darbībām.
In accordance with Article 2 (d) , there must be a connection between the reasons mentioned in Article 10 and the acts of persecution as qualified in paragraph 1 or the absence of protection against such acts.
Vajāšanas iemesli
Reasons for persecution
Izvērtējot vajāšanas iemeslus, dalībvalstis ņem vērā šādus elementus:
Member States shall take the following elements into account when assessing the reasons for persecution:
a) rases jēdziens jo īpaši ietver apsvērumus, kas saistīti ar ādas krāsu, izcelsmi vai piederību kādai noteiktai etniskai grupai;
(a) the concept of race shall in particular include considerations of colour, descent, or membership of a particular ethnic group;
b) reliģijas jēdziens jo īpaši ietver teisma, neteisma un ateisma uzskatu esamību, piedalīšanos vai nepiedalīšanos oficiālos privātos vai publiskos dievkalpojumos vienatnē vai kopā ar citiem, citas reliģiskas darbības vai uzskatu izteikšanu vai arī personīgu vai grupas uzvedību, kuras pamatā ir vai kuru izraisa jebkāda reliģiska ticība;
(b) the concept of religion shall in particular include the holding of theistic, non-theistic and atheistic beliefs, the participation in, or abstention from, formal worship in private or in public, either alone or in community with others, other religious acts or expressions of view, or forms of personal or communal conduct based on or mandated by any religious belief;
c) valstspiederības jēdziens neietver vienīgi pilsonību vai tās neesamību, bet jo īpaši ietver piederību kādai grupai, ko nosaka kultūras, etniskā vai valodas identitāte, kopēja ģeogrāfiskā vai politiskā izcelsme vai tās attiecības ar citas valsts iedzīvotājiem;
(c) the concept of nationality shall not be confined to citizenship or lack thereof but shall in particular include membership of a group determined by its cultural, ethnic, or linguistic identity, common geographical or political origins or its relationship with the population of another State;
d) uzskata, ka grupa veido īpašu sociālu grupu jo īpaši, ja:
(d) a group shall be considered to form a particular social group where in particular:
– šās grupas dalībniekiem piemīt kopīgas iedzimtas pazīmes vai kopēja pagātne, ko nevar mainīt, vai tiem piemīt kopējas pazīmes vai pārliecība, kas ir tik svarīga identitātei vai apziņai, ka personu nevar spiest no tās atteikties, un
– members of that group share an innate characteristic, or a common background that cannot be changed, or share a characteristic or belief that is so fundamental to identity or conscience that a person should not be forced to renounce it; and
– minētajai grupai attiecīgajā valstī ir īpatna identitāte, jo apkārtējā sabiedrība to uztver kā atšķirīgu.
– that group has a distinct identity in the relevant country, because it is perceived as being different by the surrounding society.
Atkarībā no apstākļiem izcelsmes valstī jēdziens īpaša sociāla grupa var ietvert grupu, kuras pamatā ir seksuālās orientācijas kopīgas pazīmes.
Depending on the circumstances in the country of origin, a particular social group might include a group based on a common characteristic of sexual orientation.
Nevar uzskatīt par seksuālai orientācijai piederīgām tādas darbības, kas saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem tiek uzskatītas par noziedzīgām.
Sexual orientation cannot be understood to include acts considered to be criminal in accordance with national law of the Member States.
Ar dzimumu saistīti aspekti , tostarp dzimumidentitāte, tiek pienācīgi ņemti vērā, lai noteiktu piederību noteiktai sociālai grupai vai identificētu šādas grupas pazīmes.
Gender related aspects, including gender identity, shall be given due consideration for the purposes of determining membership of a particular social group or identifying a characteristic of such a group.
e) politisko uzskatu jēdziens jo īpaši ietver viedokļa, domu vai pārliecības esamību par jautājumu, kas saistīts ar potenciālajiem vajāšanas subjektiem, kuri minēti 6. pantā, un viņu politiku vai metodēm, neatkarīgi no tā, vai pieteikuma iesniedzējs rīkojies saskaņā ar šo viedokli, domām vai pārliecību.
(e) the concept of political opinion shall in particular include the holding of an opinion, thought or belief on a matter related to the potential actors of persecution mentioned in Article 6 and to their policies or methods, whether or not that opinion, thought or belief has been acted upon by the applicant.
Izvērtējot, vai pieteikuma iesniedzējam ir pamatotas bailes no vajāšanas, nav būtiski, vai pieteikuma iesniedzējam faktiski piemīt rases, reliģijas, valstspiederības, sociālās vai politiskās pazīmes, kas ir pamats vajāšanai, ja vajāšanas dalībnieks attiecina uz pieteikuma iesniedzēju šādas pazīmes.
When assessing if an applicant has a well-founded fear of being persecuted it is immaterial whether the applicant actually possesses the racial, religious, national, social or political characteristic which attracts the persecution, provided that such a characteristic is attributed to the applicant by the actor of persecution.
Trešās valsts valstspiederīgais vai bezvalstnieks zaudē bēgļa statusu, ja viņš:
A third country national or a stateless person shall cease to be a refugee, if he or she:
a) brīvprātīgi no jauna pieņēmis savas valstspiederības valsts aizsardzību vai
(a) has voluntarily re-availed himself or herself of the protection of the country of nationality; or
b) brīvprātīgi atguvis savu valstspiederību pēc tam, kad bija to zaudējis; vai
(b) having lost his or her nationality, has voluntarily re-acquired it; or
c) ieguvis jaunu valstspiederību un to aizsargā tā jaunā valstspiederības valsts; vai
(c) has acquired a new nationality, and enjoys the protection of the country of his or her new nationality; or
d) no jauna brīvprātīgi apmeties valstī, kuru pametis vai ārpus kuras uzturējies sakarā ar bailēm no vajāšanas; vai
(d) has voluntarily re-established himself or herself in the country which he or she left or outside which he or she remained owing to fear of persecution; or
e) vairs nevar atteikties no savas valstspiederības valsts aizsardzības, jo vairs nepastāv apstākļi, saistībā ar kuriem viņš tika atzīts par bēgli; vai
(e) can no longer, because the circumstances in connection with which he or she has been recognised as a refugee have ceased to exist, continue to refuse to avail himself or herself of the protection of the country of nationality; or
f) būdams bezvalstnieks, var atgriezties savā agrākās pastāvīgās dzīvesvietas valstī, jo vairs nepastāv apstākļi, ar kuriem saistībā viņš ticis atzīts par bēgli.
(f) being a stateless person , he or she is able, because the circumstances in connection with which he or she has been recognised as a refugee have ceased to exist, to return to the country of former habitual residence.
Izskatot 1. punkta e) un f) apakšpunktu, dalībvalstis ņem vērā, vai apstākļu maiņa ir tik nozīmīga un vai tai ir tik pastāvīgs raksturs, ka bēgļa bailes no vajāšanas vairs nevar uzskatīt par pamatotām.
In considering points (e) and (f) of paragraph 1, Member States shall have regard to whether the change of circumstances is of such a significant and non-temporary nature that the refugee's fear of persecution can no longer be regarded as well-founded.
Šā panta 1. punkta e) un f) apakšpunktu nepiemēro bēglim, kurš var atsaukties uz nepārvaramiem iemesliem, kas izriet no iepriekš veiktas vajāšanas, lai atteiktos pieņemt valstspiederības valsts aizsardzību vai — ja viņš ir bezvalstnieks — viņa agrākās pastāvīgās dzīvesvietas valsts aizsardzību.
Points (e) and (f) of paragraph 1 shall not apply to a refugee who is able to invoke compelling reasons arising out of previous persecution for refusing to avail himself of the protection of the country of nationality or, being a stateless person , of the country of former habitual residence.
Trešās valsts valstspiederīgo vai bezvalstnieku izslēdz no to personu loka, kas atzīti par bēgļiem, ja:
A third country national or a stateless person is excluded from being a refugee, if:
a) uz viņu attiecas Ženēvas konvencijas 1. panta D. daļas darbības joma, kas attiecas uz aizsardzību vai palīdzību, ko sniedz ANO organizācijas vai aģentūras, izņemot UNHCR.
(a) he or she falls within the scope of Article 1 D of the Geneva Convention, relating to protection or assistance from organs or agencies of the United Nations other than UNHCR.
Ja šāda aizsardzība vai palīdzība jebkādu iemeslu dēļ izbeigta, līdz galam nenokārtojot šādu personu stāvokli saskaņā ar attiecīgajām ANO Ģenerālās asamblejas rezolūcijām, šīs personas paša šā fakta dēļ ir tiesīgas izmantot šīs direktīvas sniegtās priekšrocības;
When such protection or assistance has ceased for any reason, without the position of such persons being definitely settled in accordance with the relevant resolutions adopted by the General Assembly of the United Nations, these persons shall ipso facto be entitled to the benefits of this Directive;
b) tās valsts kompetentās iestādes, kurās viņš uzturas, atzinušas, ka viņam ir tiesības un pienākumi, kādi attiecināti uz šīs valsts valstspiederības turētājiem, vai arī tiesības vai pienākumi, kas tiem līdzvērtīgi.
(b) he or she is recognised by the competent authorities of the country in which he or she has taken residence as having the rights and obligations which are attached to the possession of the nationality of that country; or rights and obligations equivalent to those.
Trešās valsts valstspiederīgo vai bezvalstnieku izslēdz no to personu loka, kas atzītas par bēgļiem, ja ir nopietni iemesli uzskatīt, ka:
A third country national or a stateless person is excluded from being a refugee where there are serious reasons for considering that:
a) viņš izdarījis noziegumu pret mieru, kara noziegumu vai noziegumu pret cilvēci, kā noteikts starptautiskos dokumentos, kas izstrādāti, lai paredzētu noteikumus pret šādiem noziegumiem;
(a) he or she has committed a crime against peace, a war crime, or a crime against humanity, as defined in the international instruments drawn up to make provision in respect of such crimes;
b) viņš, pirms tika uzņemts kā bēglis, ir ārpus patvēruma valsts izdarījis smagu, ar politiku nesaistītu noziegumu; tas nozīmē laiku, kad izdota uzturēšanās atļauja, pamatojoties uz bēgļa statusa piešķiršanu; īpaši nežēlīgas darbības, pat ja tās veiktas šķietami politisku mērķu vārdā, var atzīt par smagiem, ar politiku nesaistītiem noziegumiem;
(b) he or she has committed a serious non-political crime outside the country of refuge prior to his or her admission as a refugee; which means the time of issuing a residence permit based on the granting of refugee status; particularly cruel actions, even if committed with an allegedly political objective, may be classified as serious non-political crimes;
c) viņš ir vainojams darbībās, kas ir pretējas ANO mērķiem un principiem, kuri izklāstīti ANO Statūtu preambulā un 1. un 2. pantā.
(c) he or she has been guilty of acts contrary to the purposes and principles of the United Nations as set out in the Preamble and Articles 1 and 2 of the Charter of the United Nations.
Šā panta 2. punktu piemēro personām, kas kūda vai citādi piedalās tajā minēto noziegumu vai darbību izdarīšanā.
Paragraph 2 applies to persons who instigate or otherwise participate in the commission of the crimes or acts mentioned therein.
Bēgļa statuss
Refugee Status
Bēgļa statusa piešķiršana
Granting of refugee status
Dalībvalstis piešķir bēgļa statusu trešās valsts valstspiederīgajam vai bezvalstniekam, kas tiek kvalificēts kā bēglis saskaņā ar II un III nodaļu.
Member States shall grant refugee status to a third country national or a stateless person, who qualifies as a refugee in accordance with Chapters II and III.
Bēgļa statusa atcelšana, izbeigšana vai atteikums to pagarināt
Revocation of, ending of or refusal to renew refugee status
Attiecībā uz starptautiskās aizsardzības pieteikumiem, kas iesniegti pēc Direktīvas 2004/83/EK stāšanās spēkā, dalībvalstis atceļ, izbeidz vai atsaka pagarināt trešās valsts valstspiederīgā vai bezvalstnieka bēgļa statusu, ko piešķīrusi valsts, administratīva, tiesu vai tiesām līdzīgu iestāžu struktūra, ja viņš vairs nav bēglis saskaņā ar 11. pantu.
Concerning applications for international protection filed after the entry into force of Directive 2004/83/EC, Member States shall revoke, end or refuse to renew the refugee status of a third country national or a stateless person granted by a governmental, administrative, judicial or quasi-judicial body, if he or she has ceased to be a refugee in accordance with Article 11.
Neskarot 4. panta 1. punktā noteikto bēgļa pienākumu darīt zināmus visus būtiskos faktus un sniegt visu attiecīgo viņa rīcībā esošo dokumentāciju, dalībvalsts, kas piešķīrusi bēgļa statusu, individuāli par katru personu apliecina, ka attiecīgā persona zaudējusi bēgļa statusu vai nekad nav bijusi bēglis saskaņā ar šā panta 1. punktu.
Without prejudice to the duty of the refugee in accordance with Article 4(1) to disclose all relevant facts and provide all relevant documentation at his/her disposal, the Member State, which has granted refugee status, shall on an individual basis demonstrate that the person concerned has ceased to be or has never been a refugee in accordance with paragraph 1 of this Article.
Dalībvalstis atceļ, izbeidz vai atsaka pagarināt trešās valsts valstspiederīgā vai bezvalstnieka bēgļa statusu, ja attiecīgā dalībvalsts pēc tam, kad viņam piešķirts bēgļa statuss, konstatē, ka:
Member States shall revoke, end or refuse to renew the refugee status of a third country national or a stateless person, if, after he or she has been granted refugee status, it is established by the Member State concerned that:
a) viņš saskaņā ar 12. pantu būtu jāizslēdz vai ir izslēgts no to persona loka, ko atzīst par bēgli;
(a) he or she should have been or is excluded from being a refugee in accordance with Article 12;
b) bēgļa statusa piešķiršanā izšķiroša nozīme bijusi nepareizi uzrādītiem vai neuzrādītiem faktiem, tostarp viltotu dokumentu izmantošanai.
(b) his or her misrepresentation or omission of facts, including the use of false documents, were decisive for the granting of refugee status.
Dalībvalstis var atcelt, izbeigt vai atteikt pagarināt bēgļa statusu, ko piešķīrusi valsts, administratīva, tiesu vai tiesām līdzīgu iestāžu struktūra, ja:
Member States may revoke, end or refuse to renew the status granted to a refugee by a governmental, administrative, judicial or quasi-judicial body, when:
a) ir pamats uzskatīt, ka viņš rada draudus tās dalībvalsts drošībai, kurā viņš uzturas;
(a) there are reasonable grounds for regarding him or her as a danger to the security of the Member State in which he or she is present;
b) viņš pēc notiesāšanas ar galīgu spriedumu par sevišķi smaga nozieguma izdarīšanu rada draudus šīs dalībvalsts sabiedrībai.
(b) he or she, having been convicted by a final judgement of a particularly serious crime, constitutes a danger to the community of that Member State.
Situācijās, kas aprakstītas 4. punktā, dalībvalstis var izlemt nepiešķirt bēglim statusu, ja šāds lēmums vēl nav bijis pieņemts.
In situations described in paragraph 4, Member States may decide not to grant status to a refugee, where such a decision has not yet been taken.
Personām, uz kurām attiecas 4. vai 5. punkts, ir tiesības, kas izklāstītas Ženēvas konvencijas 3., 4., 16., 22., 31., 32. un 33. pantā, vai līdzīgas tiesības tiktāl, ciktāl šādas tiesības ir spēkā dalībvalstī.
Persons to whom paragraphs 4 or 5 apply are entitled to rights set out in or similar to those set out in Articles 3, 4, 16, 22, 31 and 32 and 33 of the Geneva Convention insofar as they are present in the Member State.
Pretendēšana uz alternatīvo aizsardzību
Qualification for subsidiary protection
Smags kaitējums
Serious harm
Smags kaitējums ir:
Serious harm consists of:
a) nāves sods vai tā izpilde vai
(a) death penalty or execution; or
b) pieteikuma iesniedzēja spīdzināšana vai necilvēcīga pazemojoša izturēšanās pret viņu, vai necilvēcīga vai pazemojoša sodīšana izcelsmes valstī, vai
(b) torture or inhuman or degrading treatment or punishment of an applicant in the country of origin, or
c) smagi un individuāli draudi civiliedzīvotāja dzīvībai vai veselībai plaši izplatītas vardarbības dēļ starptautisku vai iekšēju bruņotu konfliktu gadījumā.
(c) serious and individual threat to a civilian's life or person by reason of indiscriminate violence in situations of international or internal armed conflict.
Trešās valsts valstspiederīgajam vai bezvalstniekam vairs nav tiesību uz alternatīvo aizsardzību, ja apstākļi, kuru dēļ bijis piešķirts alternatīvais aizsardzības statuss, vairs nepastāv vai ir mainījušies tādā mērā, ka aizsardzība vairs nav nepieciešama.
A third country national or a stateless person shall cease to be eligible for subsidiary protection when the circumstances which led to the granting of subsidiary protection status have ceased to exist or have changed to such a degree that protection is no longer required.
Piemērojot šā panta 1. punktu, dalībvalstis ņem vērā, vai apstākļu izmaiņas ir tik būtiskas un pastāvīgas, ka persona, kurai ir tiesības uz alternatīvo aizsardzību, vairs nesaskaras ar reālu smaga kaitējuma risku.
In applying paragraph 1, Member States shall have regard to whether the change of circumstances is of such a significant and non-temporary nature that the person eligible for subsidiary protection no longer faces a real risk of serious harm.
Šā panta 1. punktu nepiemēro alternatīvās aizsardzības saņēmējam, kurš var atsaukties uz nepārvaramiem iemesliem, kas izriet no iepriekš nodarīta smaga kaitējuma, lai atteiktos pieņemt valstspiederības valsts aizsardzību, vai, ja viņš ir bezvalstnieks, kuram nav valstspiederības, viņa agrākās pastāvīgās dzīvesvietas valsts aizsardzību.
Paragraph 1 shall not apply to a beneficiary of subsidiary protection who is able to invoke compelling reasons arising out of previous serious harm for refusing to avail himself of the protection of the country of nationality or, being a stateless person with no nationality, of the country of former habitual residence.
Trešās valsts valstspiederīgo vai bezvalstnieku izslēdz no to persona loka, kurām ir tiesības uz alternatīvo aizsardzību, ja ir nopietni iemesli uzskatīt, ka:
A third country national or a stateless person is excluded from being eligible for subsidiary protection where there are serious reasons for considering that:
b) viņš izdarījis smagu noziegumu;
(b) he or she has committed a serious crime;
c) viņš ir vainojams darbībās, kas ir pretējas ANO mērķiem un principiem, kuri izklāstīti ANO Statūtu preambulā un 1. un 2. pantā;
(c) he or she has been guilty of acts contrary to the purposes and principles of the United Nations as set out in the Preamble and Articles 1 and 2 of the Charter of the United Nations;
d) viņš rada draudus tās dalībvalsts sabiedrībai vai drošībai, kurā viņš uzturas.
(d) he or she constitutes a danger to the community or to the security of the Member State in which he or she is present.
Šā panta 1. punktu piemēro personām, kas kūda vai citādi piedalās tajā minēto noziegumu vai darbību izdarīšanā.
Paragraph 1 applies to persons who instigate or otherwise participate in the commission of the crimes or acts mentioned therein.
Dalībvalsts var izslēgt trešās valsts valstspiederīgo vai bezvalstnieku no to personu loka, kurām ir tiesības uz alternatīvo aizsardzību, ja viņš, pirms ielaists dalībvalstī, ir izdarījis vienu vai vairākus noziegumus, uz kuriem neattiecas 1. punkts, par kuriem būtu piemērojams cietumsods, ja tie būtu izdarīti attiecīgajā dalībvalstī, un ja viņš pametis savu izcelsmes valsti vienīgi tādēļ, lai izvairītos no sankcijām par šiem noziegumiem.
Member States may exclude a third country national or a stateless person from being eligible for subsidiary protection, if he or she prior to his or her admission to the Member State has committed one or more crimes, outside the scope of paragraph 1, which would be punishable by imprisonment, had they been committed in the Member State concerned, and if he or she left his or her country of origin solely in order to avoid sanctions resulting from these crimes.
Alternatīvais aizsardzības statuss
Subsidiary Protection Status
Alternatīvā aizsardzības statusa piešķiršana
Granting of subsidiary protection status
Dalībvalstis piešķir alternatīvo aizsardzības statusu trešās valsts valstspiederīgajam vai bezvalstniekam, kas ir tiesīgs saņemt alternatīvo aizsardzību saskaņā ar II un V nodaļu.
Member States shall grant subsidiary protection status to a third country national or a stateless person eligible for subsidiary protection in accordance with Chapters II and V.
Alternatīvā aizsardzības statusa atcelšana, izbeigšana vai atteikums to pagarināt
Revocation of, ending of or refusal to renew subsidiary protection status
Attiecībā uz starptautiskās aizsardzības pieteikumiem, kas iesniegti pēc ▌Direktīvas 2004/83/EK stāšanās spēkā, dalībvalstis atceļ, izbeidz vai atsaka pagarināt trešās valsts valstspiederīgā vai bezvalstnieka alternatīvo aizsardzības statusu, ko piešķīrusi valsts, administratīva, tiesu vai tiesām līdzīgu iestāžu struktūra, ja viņam vairs nav tiesību uz alternatīvo aizsardzību saskaņā ar 16. pantu.
Concerning applications for international protection filed after the entry into force of ▌Directive 2004/83/EC , Member States shall revoke, end or refuse to renew the subsidiary protection status of a third country national or a stateless person granted by a governmental, administrative, judicial or quasi-judicial body, if he or she has ceased to be eligible for subsidiary protection in accordance with Article 16.
Dalībvalstis var atcelt, izbeigt vai atteikt pagarināt trešās valsts valstspiederīgā vai bezvalstnieka alternatīvo aizsardzības statusu, ko piešķīrusi valsts, administratīva, tiesu vai tiesām līdzīgu iestāžu struktūra, ja pēc alternatīvā aizsardzības statusa piešķiršanas viņš saskaņā ar 17. panta 3. punktu būtu jāizslēdz no to personu loka, kurām ir tiesības uz alternatīvo aizsardzību.
Member States may revoke, end or refuse to renew the subsidiary protection status of a third country national or a stateless person granted by a governmental, administrative, judicial or quasi‑judicial body, if after having been granted subsidiary protection status, he or she should have been excluded from being eligible for subsidiary protection in accordance with Article 17(3).
Dalībvalstis atceļ, izbeidz vai atsaka pagarināt trešās valsts valstspiederīgā vai bezvalstnieka alternatīvo aizsardzības statusu, ja:
Member States shall revoke, end or refuse to renew the subsidiary protection status of a third country national or a stateless person, if:
a) viņš pēc tam, kad viņam piešķirts alternatīvais aizsardzības statuss, saskaņā ar 17. panta 1. un 2. punktu būtu jāizslēdz vai ir izslēgts no to personu loka, kurām ir tiesības uz alternatīvo aizsardzību;
(a) he or she, after having been granted subsidiary protection status, should have been or is excluded from being eligible for subsidiary protection in accordance with Article 17(1) and (2);
b) alternatīvā aizsardzības statusa piešķiršanā izšķiroša nozīme bijusi nepareizi uzrādītiem vai neuzrādītiem faktiem, tostarp viltotu dokumentu izmantošanai.
(b) his or her misrepresentation or omission of facts, including the use of false documents, were decisive for the granting of subsidiary protection status.