natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pienācīgu pasākumu princips un nesamērīgs slogs ir noteikts Direktīvā 2000/78/EK un ANO Konvencijā par personu ar invaliditāti tiesībām.
The principle of reasonable accommodation and disproportionate burden are established in Directive 2000/78/EC and the UN Convention on Rights of Persons with Disabilities.
(19a) Lai nodrošinātu pilnīgu vienlīdzību praksē, svarīgi ir pasākumi, kas ļauj personām ar invaliditāti efektīvi un bez diskriminācijas piekļūt jomām, uz ko attiecas šī direktīva.
(19a) Measures to enable persons with disabilities to have effective non-discriminatory access to the areas covered by this Directive play an important part in ensuring full equality in practice.
Turklāt dažos gadījumos var būt vajadzīgi atsevišķi pienācīgi pasākumi, lai nodrošinātu tādu piekļuvi.
Furthermore, individual measures of reasonable accommodation may be required in some cases to ensure such access.
Nekādā gadījumā nav vajadzīgi pasākumi, kas radītu nesamērīgu slogu.
In no case s are measures required that would impose a disproportionate burden.
Lai novērtētu, vai slogs ir nesamērīgs, jāņem vērā tas, vai attiecīgais pasākums nav grūti realizējams vai arī tas ir nedrošs un to nav iespējams realizēt un padarīt drošu, veicot pienācīgus noteikumu, politikas vai prakses pielāgojumus vai likvidējot arhitektoniskus, saziņas vai transporta šķēršļus, vai nodrošinot palīglīdzekļus vai palīgpakalpojumus.
In assessing whether the burden is disproportionate, account should be taken of whether the measure in question is impracticable and unsafe and could not be made practicable and safe by a reasonable change to rules, policies or practices or the removal of architectural, communication or transport barriers or the provision of auxiliary aids or services.
Lai nodrošinātu pienācīgus apstākļus, nav jāveic ievērojamas tādu ēku konstrukcijas izmaiņas, kuras īpaši aizsargā valsts noteikumi, pamatojoties uz šo ēku vēsturisko, kultūras vai arhitektonisko vērtību.
Reasonable accommodation would not necessarily require significant structural changes to buildings whose structure is protected specifically under national law on account of their historical, cultural or architectural value.
Pienācīgu pasākumu princips un nesamērīgs slogs ir noteikts Direktīvā 2000/78/EK un ANO Konvencijā par personu ar invaliditāti tiesībām.
The principle of reasonable accommodation and disproportionate burden are established in Directive 2000/78/EC and the UN Convention on the Rights of Persons with Disabilities.
(Pamatojas uz COM(2008)0426 tekstu 19. apsvēruma beigās)
(Based on the text at the end of Recital 19 of COM (2008)0426)
(21) Diskriminācijas aizliegums nedrīkst kavēt tādu pasākumu saglabāšanu vai pieņemšanu dalībvalstīs, kas paredzēti, lai novērstu vai kompensētu tos trūkumus, ar kuriem saskaras tādu personu grupa, kurām ir konkrēta reliģiskā piederība vai pārliecība, invaliditāte, vecums vai dzimumorientācija .
(21) The prohibition of discrimination should be without prejudice to the maintenance or adoption by Member States of measures intended to prevent or compensate for disadvantages suffered by a group of persons of a particular religion or belief, disability, age or sexual orientation.
Ar šādiem pasākumiem var atļaut tādu personu organizācijas, kurām ir konkrēta reliģiskā piederība vai pārliecība, invaliditāte, vecums vai dzimumorientācija, ja to galvenais mērķis ir veicināt minēto personu īpašās vajadzības.
Such measures may permit organisations of persons of a particular religion or belief, disability, age or sexual orientation where their main object is the promotion of the special needs of those persons.
(21) Diskriminācijas aizliegums nedrīkst kavēt tādu pasākumu saglabāšanu vai pieņemšanu dalībvalstīs, kas paredzēti, lai novērstu vai kompensētu tos trūkumus, ar kuriem saskaras personas ar konkrētu reliģisko piederību vai pārliecību, personas ar invaliditāti, personas noteiktā vecumā vai personas ar īpašu dzimumorientāciju, kā arī personas, uz kurām attiecas vairāki šādi aspekti, un personas, kuras biedrojas ar šādām personām .
(21) The prohibition of discrimination should be without prejudice to the maintenance or adoption by Member States of measures intended to prevent or compensate for disadvantages suffered by persons of a particular religion or belief, disability, age or sexual orientation , or having a combination of characteristics relating to these specific factors , and persons associated with them.
Šos pasākumus var papildināt ar citiem pasākumiem, kuri paredz veicināt vienlīdzīgu attieksmi un iespēju vienlīdzību saskaņā ar vienlīdzības principu un pozitīviem pasākumiem nolūkā apmierināt to personu vai personu kategoriju īpašās vajadzības, kurām to īpatnību dēļ ir nepieciešamas tādas struktūras, pakalpojumi vai atbalsts, kas nav vajadzīgi citiem.
This prohibition may be accompanied by measures designed to promote equal treatment and equal opportunities which take account of the gender dimension and affirmative actions aimed at meeting the special needs of persons or categories of persons who, because of their characteristics, require structures, services and assistance not required by others .
Šādus pasākumus papildina, izveidojot tādu personu neatkarīgas organizācijas, kurām ir konkrēta reliģiskā piederība vai pārliecība, invaliditāte, vecums vai dzimumorientācija, ja to galvenais mērķis ir veicināt minēto personu īpašās vajadzības.
Such measures shall be accompanied by the establishment of independent organisations of persons of a particular religion or belief, disability, age or sexual orientation where their main object is the promotion of the special needs of those persons.
(23) Personām, kas diskriminētas reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai dzimumorientācijas dēļ, jānodrošina pienācīgi tiesiskās aizsardzības līdzekļi.
(23) Persons who have been subject to discrimination based on religion or belief, disability, age or sexual orientation should have adequate means of legal protection.
Lai nodrošinātu efektīvāku aizsardzību, apvienībām, organizācijām un citām juridiskām personām jābūt pilnvarotām piedalīties procesos, tostarp upura vārdā vai tā atbalstam, neskarot valstu procesuālos noteikumus attiecībā uz pārstāvību un aizstāvību tiesā.
To provide a more effective level of protection, associations, organisations and other legal entities should be empowered to engage in proceedings, including on behalf of or in support of any victim, without prejudice to national rules of procedure concerning representation and defence before the courts.
(23) Personām, kas tieši, netieši, daudzkārtēji vai uz biedrošanās pamata diskriminētas reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma , dzimumorientācijas vai dzimuma dēļ, jānodrošina pienācīgi tiesiskās aizsardzības līdzekļi.
(23) Persons who have been subject to direct and indirect discrimination , multiple discrimination or discrimination by association, based on religion or belief, disability, age, sexual orientation or gender should have adequate means of legal protection.
(25) Efektīva vienlīdzīgas attieksmes īstenošana nosaka vajadzību pēc pienācīgas tiesiskas aizsardzības pret viktimizāciju.
(25) The effective implementation of the principle of equal treatment requires adequate judicial protection against victimisation.
Efektīva individuālo tiesību juridiskā aizsardzība ir jāpapildina ar nediskriminācijas un iespēju vienlīdzības aktīvu popularizēšanu.
Effective judicial protection of individual rights must be accompanied by active promotion of non ‑discrimination and equal opportunities.
(26) Rezolūcijā par turpmākiem pasākumiem pēc Eiropas gada par vienlīdzīgām iespējām visiem (2007. gads) Padome aicināja pilnībā iesaistīt pilsonisko sabiedrību (tostarp organizācijas, kuras pārstāv diskriminācijas apdraudētus cilvēkus, sociālos partnerus un ieinteresētās personas) tādas politikas un programmu izstrādē Eiropas un valstu mērogā, kuru mērķis ir nepieļaut diskrimināciju un veicināt vienlīdzību un vienlīdzīgas iespējas.
(26) In its resolution on the Follow-up of the European Year of Equal Opportunities for All (2007), the Council called for the full association of civil society, including organisations representing people at risk of discrimination, the social partners and stakeholders in the design of policies and programmes aimed at preventing discrimination and promoting equality and equal opportunities, both at European and national levels.
Šajā sakarā Komisija un dalībvalstis nodrošina, ka informācija par šīs direktīvas noteikumiem un attiecīgajiem jau spēkā esošajiem noteikumiem tiek sniegta plašai sabiedrībai, izmantojot piemērotus līdzekļus, tādus kā informācijas un preses kampaņas nolūkā cīnīties pret stereotipiem, un attiecīgajām personām, izmantojot visus piemērotos, atbilstīgos un pieejamos līdzekļus (kā zīmju valodu vājdzirdīgajiem vai īpašas tīmekļa vietnes vājredzīgajiem).
With this in view, the Commission and Member States should take steps to ensure that the provisions laid down in this Directive and those already in force in this sector are brought to the notice of the public and stakeholders – through information and press campaigns aimed inter alia at eliminating stereotypes – by appropriate, adequate and accessible means (such as sign language or special websites for the visually impaired).
(31a) Interpretējot diskriminācijas iemeslu nozīmi, tiesām un tribunāliem būtu jāņem vērā starptautiski un Eiropā atzīti instrumenti cilvēktiesību jomā, tostarp ieteikumi un to uzraudzības iestāžu, piemēram, Eiropas Cilvēktiesību tiesas, tiesu prakse.
(3 1 a) In interpreting the meaning of the grounds of discrimination, international and European human rights instruments should be taken into account by courts and tribunals, including the recommendations and case-law of their supervisory organs, such as the European Court of Human Rights.
Direktīvā izveidota sistēma, lai apkarotu diskrimināciju reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai dzimumorientācijas dēļ un dalībvalstīs īstenotu vienlīdzīgas attieksmes principu ārpus nodarbinātības un profesijas jomas.
This Directive lays down a framework for combating discrimination on the grounds of religion or belief, disability, age, or sexual orientation, with a view to putting into effect in the Member States the principle of equal treatment other than in the field of employment and occupation.
Direktīvā izveidota sistēma, lai apkarotu diskrimināciju , tostarp daudzkārtēju diskrimināciju, reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai dzimumorientācijas dēļ un dalībvalstīs īstenotu vienlīdzīgas attieksmes principu ārpus nodarbinātības un profesijas jomas.
This Directive lays down a framework for combating discrimination , including multiple discrimination, on the grounds of religion or belief, disability, age, or sexual orientation, with a view to putting into effect in the Member States the principle of equal treatment other than in the field of employment and occupation.
Daudzkārtējas diskriminācijas gadījums ir tad, ja diskriminācija notiek
Multiple discrimination occurs when discrimination is based:
a) vairāku iemeslu — reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai dzimumorientācijas — dēļ vai
(a) on any combination of the grounds of religion or belief, disability, age, or sexual orientation, or
b) viena vai vairāku 1. punktā minēto iemeslu dēļ, kā arī šāda viena vai šādu vairāku iemeslu dēļ:
(b) on any one or more of the grounds set out in paragraph 1, and also on the ground of any one or more of
i) dzimuma dēļ (ja uz diskriminācijas gadījumu, par kuru iesniegta sūdzība, attiecas Direktīva 2004/113/EK un šī direktīva);
(i) sex (in so far as the matter complained of is within the material scope of Directive 2004/113/EC as well as this Directive),
ii) rases vai etniskās izcelsmes dēļ (ja uz diskriminācijas gadījumu, par kuru iesniegta sūdzība, attiecas Direktīva 2000/43/EK un šī direktīva);
(ii) racial or ethnic origin (in so far as the matter complained of is within the material scope of Directive 2000/43/EC as well as this Directive), or
iii) valstspiederības dēļ (ja uz diskriminācijas gadījumu, par kuru iesniegta sūdzība, attiecas EK līguma 12. pants).
iii) nationality (in so far as the matter complained of is within the scope of Article 12 of the EC Treaty ).
Daudzkārtēja diskriminācija un diskriminācija vairāku iemeslu dēļ šajā direktīvā jāsaprot atbilstīgi iepriekš minētajam.
In this Directive , multiple discrimination and multiple grounds shall be construed accordingly.
Šīs direktīvas 1. punkta nozīmē
For the purposes of paragraph 1:
a) tieša diskriminācija notiek tad, ja kāda 1. pantā minētā iemesla dēļ pret vienu personu attiecas, attiecās vai attiektos nelabvēlīgāk, nekā salīdzināmā situācijā pret citu personu.
(a) direct discrimination shall be taken to occur where one person is treated less favourably than another is, has been or would be treated in a comparable situation, on any of the grounds referred to in Article 1;
a) tieša diskriminācija notiek tad, ja viena vai vairāku 1. pantā minēto iemeslu dēļ pret vienu personu vai personām, kas biedrojas ar šo personu, attiecas, attiecās vai attiektos nelabvēlīgāk, nekā salīdzināmā situācijā pret citu personu.
(a) direct discrimination shall be taken to occur where one person, or persons who are or who are assumed to be associated with such a person, is treated less favourably than another is, has been or would be treated in a comparable situation, on one or more of the grounds referred to in Article 1.
b) netieša diskriminācija notiek tad, ja šķietami neitrāls noteikums, kritērijs vai prakse īpašā veidā nelabvēlīgāk ietekmē personas, kuras ir piederīgas konkrētai reliģijai vai pārliecībai, tās ir ar konkrētu invaliditāti, tām ir konkrēts vecums vai konkrēta dzimumorientācija salīdzinājumā ar citām personām, ja vien minētais noteikums, kritērijs vai prakse nav objektīvi attaisnota, pamatojoties uz likumīgu mērķi, un līdzekļi šā mērķa sasniegšanai ir atbilstoši un vajadzīgi.
(b) indirect discrimination shall be taken to occur where an apparently neutral provision, criterion or practice would put persons of a particular religion or belief, a particular disability, a particular age, or a particular sexual orientation at a particular disadvantage compared with other persons, unless that provision, criterion or practice is objectively justified by a legitimate aim and the means of achieving that aim are appropriate and necessary.
b) netieša diskriminācija notiek tad, ja šķietami neitrāls noteikums, kritērijs vai prakse īpašā veidā nelabvēlīgāk ietekmē personas, kuras ir piederīgas konkrētai reliģijai vai pārliecībai, tās ir ar konkrētu invaliditāti, tām ir konkrēts vecums vai konkrēta dzimumorientācija , vai arī personas, kuras ir vai arī par kurām domā, ka tās ir saistītas ar šādām personām, salīdzinājumā ar citām personām, ja vien minētais noteikums, kritērijs vai prakse nav objektīvi attaisnota, pamatojoties uz likumīgu mērķi, un līdzekļi šā mērķa sasniegšanai ir atbilstoši un vajadzīgi .
b) indirect discrimination shall be taken to occur where an apparently neutral provision, criterion or practice would put persons of a particular religion or belief, a particular disability, a particular age, or a particular sexual orientation, or persons who are or who are assumed to be associated with such persons, at a particular disadvantage compared with other persons, unless that provision, criterion or practise is objectively justified by a legitimate aim and the means of achieving that aim are appropriate and necessary.
Uzmākšanos uzskata par diskriminācijas veidu 1. punkta nozīmē, ja vērojama nevēlama izturēšanās kāda 1. pantā minētā iemesla dēļ ar mērķi aizvainot personas cieņu vai ietekmēt to un radīt vidi, kura dominē iebiedēšana, naidīgums, pazemojumi vai aizvainojumi.
Harassment shall be deemed to be a form of discrimination within the meaning of paragraph 1, when unwanted conduct related to any of the grounds referred to in Article 1 takes place with the purpose or effect of violating the dignity of a person and of creating an intimidating, hostile, degrading, humiliating or offensive environment.
Neskarot tiesības uz vārda brīvību, uzmākšanos uzskata par diskriminācijas veidu 1. punkta nozīmē, ja vērojama nevēlama izturēšanās kāda 1. pantā minētā iemesla dēļ ar mērķi aizvainot personas cieņu vai ietekmēt to un radīt vidi, kurā dominē iebiedēšana, naidīgums, pazemojumi vai aizvainojumi.
Without prejudice to freedom of speech, harassment shall be deemed to be a form of discrimination within the meaning of paragraph 1, when unwanted conduct related to any of the grounds referred to in Article 1 takes place with the purpose or effect of violating the dignity of a person and of creating an intimidating, hostile, degrading, humiliating or offensive environment.
Šajā kontekstā uzmākšanās jēdzienu var definēt saskaņā ar dalībvalstu tiesību aktiem un praksi.
In this context, the concept of harassment may be defined in accordance with the national law and practice of the Member States.
Rīkojumu diskriminēt personas kāda 1. pantā minētā iemesla dēļ uzskata par diskrimināciju 1. punkta nozīmē.
An instruction to discriminate against persons on any of the grounds referred to in Article 1 shall be deemed to be discrimination within the meaning of paragraph 1.
Ja konkrētā gadījumā attiecībā uz personām ar invaliditāti atsakās veikt pienācīgus pasākumus saskaņā ar šīs direktīvas 4. panta 1. punkta b) apakšpunktu, uzskata, ka tā ir diskriminācija 1. punkta nozīmē.
Denial of reasonable accommodation in a particular case as provided for by Article 4 (1)(b) of the present Directive as regards persons with disabilities shall be deemed to be discrimination within the meaning of paragraph 1.
Ja konkrētā gadījumā attiecībā uz personām ar invaliditāti vai personām, kuras ir saistītas ar personu ar invaliditāti un kurām ir vajadzīgi konkrēti apstākļi, lai tās varētu sniegt palīdzību personai ar invaliditāti, atsakās veikt pienācīgus pasākumus saskaņā ar šīs direktīvas 4. panta 1. punkta b) apakšpunktu, uzskata, ka tā ir diskriminācija 1. punkta nozīmē.
Denial of reasonable accommodation in a particular case as provided for by Article 4(1)(b) of the present Directive as regards persons with disabilities or persons who associate with a person with a disability, where the accommodation is needed to enable such persons to provide personal assistance to a person with a disability, shall be deemed to be discrimination within the meaning of paragraph 1.
Neskarot 2. punktu, dalībvalstis var noteikt, ka atšķirīga attieksme vecuma dēļ nav diskriminācija , ja valsts tiesību aktu kontekstā tā ir attaisnojama, pamatojoties uz likumīgu mērķi, un līdzekļi šā mērķa sasniegšanai ir atbilstoši un vajadzīgi.
Notwithstanding paragraph 2, Member States may provide that differences of treatment on grounds of age shall not constitute discrimination, if, within the context of national law, they are justified by a legitimate aim, and if the means of achieving that aim are appropriate and necessary.
Jo īpaši ar šo direktīvu neizslēdz konkrēta vecuma noteikšanu saistībā ar piekļuvi sociālajiem pabalstiem, izglītībai un dažām precēm un pakalpojumiem.
In particular, this Directive shall not preclude the fixing of a specific age for access to social benefits, education and certain goods or services.
Šī direktīva neizslēdz atšķirīgu attieksmi vecuma dēļ, ja tā ir objektīvi un pamatoti attaisnojama, pamatojoties uz likumīgu mērķi, un līdzekļi šā mērķa sasniegšanai ir atbilstoši, proporcionāli, vajadzīgi un iedarbīgi .
This Directive does not preclude differences in treatment on grounds of age if they are objectively and reasonably justified by a legitimate aim, and if the means of achieving that aim are appropriate, proportionate, necessary and effective.
Neskarot 2. punktu, dalībvalstis, sniedzot finanšu pakalpojumus, var atļaut samērīgas attieksmes atšķirības, ja, izmantojot attiecīgus un precīzus aktuāros datus vai statistikas datus, jāņem vērā vecums vai invaliditāte kā riska novērtēšanas galvenais faktors.
Notwithstanding paragraph 2, in the provision of financial services Member States may permit proportionate differences in treatment where, for the product in question, the use of age or disability is a key factor in the assessment of risk based on relevant and accurate actuarial or statistical data.
Neskarot 2. punktu, dalībvalstis, sniedzot apdrošināšanas, banku un citus finanšu pakalpojumus, var atļaut attieksmes atšķirības, ja attiecīgā pakalpojuma riska novērtējumā, ko veic, izmantojot aktuāros principus, kā arī statistikas un medicīnas datus, kā noteicošs faktors jāņem vērā vecums vai invaliditāte.
Notwithstanding paragraph 2, in the provision of insurance, banking and other financial services Member States may permit differences in treatment where, for the product in question, the use of age or disability is a determining factor in the assessment of risk based on actuarial principles , statistical data , or medical data.
Šiem datiem jābūt precīziem, jauniem, atbilstīgiem un pēc pieprasījuma pieejamiem saprotamā veidā.
These data should be accurate, recent, and relevant and made available on request, in an accessible way.
Aktuārajiem un riska faktoriem ir jāatspoguļo pozitīvās pārmaiņas attiecībā uz vidējo mūža ilgumu un aktīvu novecošanu, kā arī mobilitātes un piekļuves uzlabojumi invalīdiem.
The actuarial and risk factors should reflect positive changes in life expectancy and active ageing as well as increased mobility and accessibility for people with disabilities.
Pakalpojumu sniedzējam jāspēj objektīvi pierādīt ievērojami augstāka riska esību un nodrošināt, ka attieksmes atšķirības ir objektīvi un pamatoti attaisnojamas, pamatojoties uz likumīgu mērķi, un līdzekļi šā mērķa sasniegšanai ir samērīgi, nepieciešami un iedarbīgi.
The service provider must be able to objectively demonstrate significantly higher risks and ensure that the difference in treatment is objectively and reasonably justified by a legitimate aim and the means of achieving that aim are proportionate, necessary and effective .
Dalībvalstis informē Komisiju un pārskata savu lēmumu piecus gadus pēc šīs direktīvas transponēšanas, ņemot vērā 16. pantā minēto Komisijas ziņojumu, un nosūta šīs pārskatīšanas rezultātus Komisijai.
The Member States shall inform the Commission and review their decision five years after transposition of this Directive , taking into account the Commission report referred to in Article 16, and shall forward the results of this review to the Commission.
Direktīva neskar vispārīgus valstu tiesību aktos paredzētus pasākumus, kas demokrātiskā sabiedrībā ir vajadzīgi sabiedriskai drošībai, sabiedriskās kārtības uzturēšanai un aizsardzībai pret kriminālnoziegumiem, veselības un tiesību un citu personu brīvības aizsardzībai.
This Directive shall be without prejudice to general measures laid down in national law which, in a democratic society, are necessary for public security, for the maintenance of public order and the prevention of criminal offences, for the protection of health and the protection of the rights and freedoms of others.
Direktīva neskar vispārīgus valstu tiesību aktos paredzētus pasākumus, kas demokrātiskā sabiedrībā ir vajadzīgi un samērīgi sabiedriskai drošībai, sabiedriskās kārtības uzturēšanai un aizsardzībai pret kriminālnoziegumiem, veselības un tiesību un citu personu brīvības aizsardzībai.
This Directive shall be without prejudice to general measures laid down in national law which, in a democratic society, are necessary and proportionate for public security, for the maintenance of public order and the prevention of criminal offences, for the protection of health and the protection of the rights and freedoms of others.
2. pants – 8.a punkts (jauns)
Article 2 – paragraph 8 a (new)
3. pants – 1. punkts - d apakšpunkts
Article 3 – paragraph 1 - point d
d) piekļuvi sabiedrībai pieejamām precēm un citiem pakalpojumiem, tostarp mājokļiem , un preču piegādei un citu pakalpojumu sniegšanai .
(d) Access to and supply of goods and other services which are available to the public, including housing.
d) piekļuvi sabiedrībai pieejamām precēm un pakalpojumiem, tostarp mājokļiem un transportam .
(d) Access to and supply of goods and other services which are available to the public, including housing and transport.