natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vairumā gadījumu runa ir par sievietēm, kas palīdz laulātajam vai atzītajam partnerim.
In most cases, the assisting spouse or recognised partner is female.
Līdzstrādājošie laulātie nav viendabīga grupa.
Assisting spouses do not form a homogenous group.
Šāds nodarbinātības veids dominē lauksaimniecībā, amatniecībā un tirdzniecībā, kā arī brīvajās profesijās.
This type of occupation is found mainly in farming, the craft industry and trade, but also in the liberal professions.
Atsevišķās dalībvalstīs līdzstrādājošiem laulātajiem ir paredzēts noteikts statuss.
In some Member States, assisting spouses may have their own status.
Piemēram, Francijā ir iespēja izvēlēties vienu no trim variantiem: algots laulātais, laulātais kompanjons vai laulātais sadarbības partneris — un reģistrēties komercreģistrā vai profesiju reģistrā.
In France, for example, they can choose between three options: employed spouses, associated spouses or collaborating spouses, and be enrolled in the commercial registry or the registry of trades.
Vairākumā dalībvalstu viņiem vēl aizvien nav atbilstīga statusa.
In most Member States, they still do not have a status in their own name.
Viņu darbs netiek atzīts.
Their work is not recognised.
Viņiem nav atsevišķas sociālās apdrošināšanas iespējas.
They do not receive any social security protection separate from that of their spouse.
Lielākajā daļā dalībvalstu viņiem ir atvasinātas tiesības, t. i., viņi ir apdrošināti (tāpat kā bērni) pašnodarbinātās personas slimokasē, un viņiem ir tiesības uz atraitņa/atraitnes pensiju pēc pašnodarbinātās personas nāves.
In most Member States they have derived rights, i.e. they are covered (like their children) by the health insurance of the self-employed worker and are entitled to a widow/widower’s pension on the death of the self-employed worker.
Bet kā ir laulības šķiršanas gadījumā — īpaši pēc daudziem laulībā pavadītiem gadiem?
The question is what happens in the event of divorce, especially after many years of marriage.
Laulātais ir pakļauts paaugstinātam nabadzības riskam bez attiecīgas sociālās aizsardzības, jo viņam nav nekāda statusa un pierādījumu par darba gadiem, lai varētu pretendēt uz tiesībām saņemt vecuma vai invaliditātes pensiju.
Spouses run a high risk of poverty if they have no social protection in their own name because they do not have any status and do not have the proof of the years worked that would entitle them to a retirement or disablement pension.
1986. gada direktīva savu mērķi nav sasniegusi, lai gan atsevišķās dalībvalstīs līdzstrādājošiem laulātajiem piedāvā iespēju brīvprātīgi pievienoties sociālās drošības sistēmai, kas parasti ir pašnodarbināto personu sociālās drošības sistēma, ja tāda pastāv.
The 1986 directive did not achieve its objective, even though some Member States do allow assisting spouses to join a social security scheme, on a voluntary basis, usually the scheme covering self-employed workers, where such a scheme exists.
Atsevišķās dalībvalstīs līdzstrādājošo laulāto pienākums ir pievienoties sociālās aizsardzības sistēmām (Francijā kopš 2007. gada jūlija, Beļģijā kopš 2006. gada).
Some Member States make it compulsory for assisting spouses to join social protection schemes (France since July 2007, Belgium since 2006).
Arī Portugālē līdzstrādājošiem laulātajiem ir obligāti jāiekļaujas pašnodarbināto personu sistēmā un viņi saņem tās pakalpojumus.
In Portugal too, it is compulsory for assisting spouses to join the self-employed workers’ scheme and they are entitled to the benefits provided under that scheme.
Luksemburgas Lielhercogistē kopš 1974. gada pastāv obligāta apdrošināšanas sistēma līdzstrādājošiem laulātajiem un ģimenes locekļiem, kas strādā lauksaimniecības nozarē.
In the Grand Duchy of Luxembourg, there has been a compulsory insurance scheme for assisting spouses and relatives working in the agricultural sector since 1974.
Līdzīga sistēma pastāv amatniecībā, tirdzniecībā un brīvo profesiju jomā, bet tā paredz daudzas atkāpju un atbrīvojumu iespējas.
The same scheme exists for the craft industry, trade and the liberal professions, although it also provides for many derogations and exemptions.
Somijā ikviens iedzīvotājs tiek automātiski iekļauts sociālās drošības sistēmā neatkarīgi no nodarbošanās veida.
In Finland, all residents are automatically covered by the social security system, regardless of their type of occupation.
Vācijā līdzstrādājoši laulātie tiek uzskatīti par uzņēmuma vai zemnieku saimniecības līdzīpašniekiem, un viņiem ir pašnodarbinātu personu statuss.
In Germany, assisting spouses are regarded as co-owners of the business or farm concerned and are entitled to the status of self-employed workers.
Šo dalībvalstu pieredze ir parādījusi, ka vienīgais efektīvais mehānisms ir obligāta dalība.
The experience gained by these Member States has shown that compulsory affiliation is the only effective system.
Direktīvā 86/613/EEK ir paredzēta tikai brīvprātīga līdzstrādājošo laulāto iesaistīšanās sociālās aizsardzības sistēmā.
Directive 86/613/EEC provides only for the voluntary affiliation of assisting spouses to social protection schemes.
Šāda pieeja ir atzīta par neefektīvu.
It has, therefore, proved ineffectual.
Tomēr arī Komisijas jaunajā priekšlikumā ir paredzēta sistēma, kuras pamatā ir brīvprātības princips.
Yet the Commission’s new proposal still provides for a voluntary system.
Priekšlikuma 6. pantā ir noteikts, ka: „ laulātie, kas piedalās pašnodarbinātas personas darbībās, pēc pieprasījuma var saņemt vismaz tāda paša līmeņa sociālo aizsardzību, kāda paredzēta pašnodarbinātajām personām ”.
Article 6 of the proposal stipulates that ‘assisting spouses can, at their request, benefit from at least an equivalent level of protection as self-employed workers under the same conditions applicable to self-employed workers’.
Tādējādi Komisijas priekšlikums paredz pašnodarbinātu personu līdzstrādājošo laulāto brīvprātīgu pievienošanos uz iemaksām balstītai sociālās nodrošināšanas programmai.
The Commission’s proposal therefore provides for the affiliation of assisting spouses of self-employed workers on a voluntary and contributory basis.
Referente ir pārliecināta, ka šāda pieeja ir neefektīva un ne mazākajā mērā neuzlabos līdzstrādājošo laulāto situāciju.
The rapporteur is convinced that this approach is ineffectual and will in no way improve the situation of assisting spouses.
Dalībvalstu, kurās pastāv brīvprātīgas iesaistīšanās iespēja, pieredze liecina, ka gadījumos, kad līdzstrādājošiem laulātajiem piedāvā izvēli pievienoties vai nepievienoties pensiju apdrošināšanas sistēmai, viņi lielākoties izvēlas to nedarīt.
The experience gained in Member States where affiliation is voluntary has shown that when assisting spouses are offered the option to join or not join a pension scheme, in most cases they will not join.
Viņi baidās, ka pievienošanās varētu radīt ievērojamus izdevumus par iemaksām.
They fear that the contributions involved would represent a major outlay.
Tomēr tikai neliels līdzstrādājošo laulāto skaits apzinās, ka šādas pievienošanās neesamībai var būt smagas sekas laulības šķiršanas vai tā laulātā nāves gadījumā, kurš bijis iesaistīts sistēmā.
Few assisting spouses realise that not joining such a scheme would have serious consequences in the event of divorce or the death of the affiliated spouse.
Visu šo iemeslu dēļ referente ir pārliecināta, ka līdzstrādājošo laulāto pievienošanās sociālās aizsardzības sistēmām ir jānosaka par obligātu.
For all those reasons, the rapporteur is convinced that it should be made compulsory for assisting spouses to be covered by social protection schemes.
Eiropas Savienībai ir nepieciešami daudz stingrāki tiesību akti, kas nosaka minimālo garantiju apjomus līdzstrādājošiem laulātajiem, kuru ietvaros dalībvalstis varēs izvēlēties piemērotāko līdzekli savu sistēmu pielāgošanai.
The Union must adopt more binding legislation that sets out a framework of minimum guarantees for assisting spouses, within which Member States may choose the most appropriate means of adapting their systems.
Tāpēc ir jāgroza direktīvas priekšlikuma 13. apsvērums un 6. pants, lai garantētu iespēju pievienoties pašnodarbināto personu sistēmai, nepieļautu atbrīvojumus, pat ja ir jāparedz iespēja aprēķināt iemaksas uz vienotas likmes pamata.
Recital 13 and Article 6 of the proposal for a directive must, therefore, be amended, primarily in order to ensure that assisting spouses benefit from the same scheme as self-employed workers, with no exemptions, i.e. compulsory affiliation, even if that means having to calculate the contributions at a standard rate.
Ir svarīgi arī noteikt, ka sociālās iemaksas ir atskaitāmas no nodokļiem, iekļaujot tās, piemēram, saimniecisko izmaksu kategorijā.
It is also vital to ensure that these social contributions are tax-deductible, perhaps by regarding them as operating expenses.
Grūtniecības un dzemdību atvaļinājums ir jāpielāgo līdzstrādājošo laulāto īpašajai situācijai, un to nevar kopēt no darba ņēmējiem paredzētās sistēmas, kas šeit tika pieminēta pašnodarbinātu personu gadījumā.
Maternity leave must be adapted to the special situation of assisting spouses and not modelled on that of employees, as we argued above for self-employed workers.
Izvēle pārtraukt darbu ģimenes uzņēmumā pirms un pēc dzemdībām arī līdzstrādājošo laulāto gadījumā ir pilnībā atkarīga no šā pārtraukuma laikā saņemamā pabalsta apmēra, un tā garumam vajadzētu būt vismaz 4 nedēļām pirms un 4 nedēļām pēc bērna piedzimšanas.
For assisting spouses, the decision whether or not to stop working in a family business before and after childbirth depends also on whether benefits are paid during this break in activity, which it is recommended should last at least four weeks before and after childbirth.
Motivācija šādi rīkoties galvenokārt ir atkarīga no grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma finansējuma.
The incentive to do so depends mainly on whether this maternity leave is funded.
Piemēram, Luksemburgas Lielhercogistē par šo finansējumu pilnībā atbild valsts, nevis darba devēji un darba ņēmēji vai pašnodarbinātas personas un viņu laulātie, un šāda kārtība ir noteikta, lai nepieļautu konkurences kropļojumu vienotajā tirgū.
As is the case in the Grand Duchy of Luxembourg, it should be funded entirely by the State and not by employers and employees or self-employed workers and their spouses, as that would also avoid any distortions of competition in the single market.
Līdzstrādājoša laulātā darba atzīšana
Recognition of the work of assisting spouses
Direktīvas priekšlikumā 1986. gada direktīvas aizstāšanai Komisija ignorē līdzstrādājošo laulāto darba atzīšanas nozīmi.
In its proposal for a directive replacing the 1986 directive, the Commission plays down the importance of recognising the work done by assisting spouses.
Agrākās direktīvas 7. pantā bija noteikts, ka: „ Dalībvalstis apņemas izskatīt to, atbilstīgi kādiem nosacījumiem var veicināt tāda darba atzīšanu, ko veic laulātie .”
Article 7 of the earlier directive provided that ‘Member States shall undertake to examine under what conditions recognition of the work of [assisting spouses] may be encouraged’.
Priekšlikumā par direktīvas grozīšanu Komisija ir pilnībā svītrojusi šo pantu.
In its proposal to revise the directive, the Commission has deleted that article completely.
Šajā ziņā ir jāpievērš uzmanība faktam, ka ir grūti atzīt līdzstrādājošo laulāto ieguldītās pūles uzņēmuma darbībā, ja netiek nodrošināta obligāta viņu reģistrācija.
In this connection, we must draw attention to the fact that it is difficult to recognise the contribution of assisting spouses to business profit unless registration is made compulsory.
Darba atzīšana kompensācijas saņemšanas nolūkā ir likumīga laulības šķiršanas vai attiecību pārtraukšanas gadījumā.
It is certainly legitimate to recognise their work in terms of providing compensation in the event of divorce or separation.
Nenoliedzami, ņemot vērā šā jautājuma sarežģītību, regulējums skars ģimenes, nodokļu un uzņēmumu tiesības.
It is also true that, given the complex nature of the subject, regulatory measures will impact on matrimonial, fiscal and company law.
Līdztiesības struktūras
Equality bodies
Ir grūti pieņemt Komisijas priekšlikumus (10. pants), kas jauc kompetences cilvēktiesību jomā un diskrimināciju dzimuma dēļ.
It is difficult to accept the Commission’s proposals in Article 10, as they confuse competences in the field of human rights with discrimination on the grounds of sex.
Vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm skar visus iedzīvotājus, nevis minoritātes, kas tiek diskriminētas citu iemeslu, piemēram, rases, reliģiskās piederības u. c., dēļ.
Equal treatment between men and women must apply to the entire population and not only to minorities facing discrimination on other grounds, such as race or religion.
Tieši tāpēc pareizu šīs direktīvas piemērošanu varēs uzraudzīt tā pati struktūra, kas pārzina direktīvas, kuras attiecas uz vienlīdzīgu attieksmi pret darba ņēmējiem un darba ņēmējām, nevis cilvēktiesību aizsardzības struktūra.
That is why the body entrusted with ensuring that the directive is applied correctly could be the same body that is competent for directives in the field of equal treatment between employed men and women, but not a body concerned with protecting human rights.
1986. gada direktīva nav sasniegusi savus mērķus, jo tā nebija pietiekami stingra.
The 1986 directive did not achieve its objectives because it was too timid.
Arī pašreizējais Komisijas priekšlikums nav pietiekami mērķtiecīgs, jo piedāvā ne pārāk konkrētus risinājumus.
The current Commission proposal still does not go far enough because it only proposes non-binding measures.
Pašnodarbinātas personas un īpaši līdzstrādājoša laulātā iespēja atteikties, atbrīvojums no pienākuma pievienoties sociālās nodrošināšanas sistēmai negarantēs vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm.
Providing for opt-outs and exempting self-employed workers and especially assisting spouses from compulsory social security cover will not ensure equal treatment between men and women.
Ir jāņem vērā, ka dalībvalstu nostāja nebūt nav vienprātīga attiecībā uz nepieciešamību uzlabot tiesību sistēmu, lai nodrošinātu vienlīdzības principa pareizu piemērošanu attieksmē pret vīriešiem un sievietēm, kas darbojas pašnodarbinātas personas statusā, un viņu līdzstrādājošiem laulātajiem vai atzītiem dzīves partneriem.
We are aware that the Member States are far from unanimous about the need to improve the legal framework in order to ensure the sound application of the principle of equal treatment between men and women engaged in a self-employed activity and their assisting spouses or recognised life partners.
Eiropas Parlaments pieprasīja izstrādāt priekšlikumu direktīvai, ar kuru aizstātu pašreizējo Direktīvu 86/613/EEK, „lai novērstu netiešo diskrimināciju un attīstītu vienlīdzīgas attieksmes pienākumu un uzlabotu to dzīvesbiedru, kuri palīdz otram dzīvesbiedram, tiesisko situāciju”.
The proposal for a directive, that would replace the existing directive 86/613/EEC, was requested by the European Parliament "with a view to eliminating indirect discrimination, introducing a positive requirement of equal treatment and improving the legal status of assisting spouses.
Situāciju, kādā atrodas tie laulātie, kas palīdz amatniecībā, tirdzniecībā, lauksaimniecībā, zivsaimniecībā un mazajos ģimenes uzņēmumos, izskatīja gan no dzimumu līdztiesības viedokļa, gan ņemot vērā to, ka sievietes ir neaizsargātākas nekā vīrieši.
Consideration was given to the situation of spouses helping in handcrafts, trade, agriculture, fisheries and small family businesses from the gender equality perspective as well as taking into account the fact that women are in amore vulnerable position than men.
Eiropas Parlamenta 2008. gada 3. septembra rezolūcija par sieviešu un vīriešu līdztiesību — 2008. gads.
EP resolution of 3 September 2008 on Equality between women and men - 2008
Šā atzinuma mērķis ir uzsvērt minēto prasību.
This opinion has the aim to underline this request.
Turklāt atzinumā ir pausts atbalsts Komisijas priekšlikumam papildināt direktīvas tekstu ar jēdzienu “dzīves partneri”, kuri ir tādu personu grupa, uz kurām arī būtu jāattiecina šī direktīva.
Additionally, it supports the proposal of the Commission to add ´life partners` as a group which should also be covered by the Directive.
Tā kā dalībvalstīs situācija saistībā ar tiesību aktiem par dzīves partneriem ir ļoti sarežģīta, ir lietderīgi precizēt, ka, raugoties no Eiropas tiesību viedokļa, visām personām, kas pašnodarbinātai personai palīdz darbā un nav šīs personas darba ņēmējs vai biznesa partneris, vajadzētu būt tādām pašām tiesībām un aizsardzības līmenim.
As the situation in the Member States is very complex concerning legislation on life partners, it seems necessary to make clear that from a European point of view all persons who participate in the activities of self-employed workers without being an employee or business partner should benefit from the same level of rights and protection.
Ņemot vērā sieviešu un vīriešu līdztiesību, vienlīdzīgas attieksmes princips jāpiemēro ne tikai attiecībā uz uzņēmuma dibināšanu un aprīkošanu vai tā darbības paplašināšanu, bet arī attiecībā uz vadīšanu, paredzot līdzdalību lēmumu pieņemšanā.
With respect to equality between women and men, the principle of equal treatment has to be applied not only to the establishment, equipment, or extension of a business but also to management, which includes the participation in decision making processes.
Attiecībā uz vienlīdzīgu attieksmi atzinīgi jāvērtē arī Komisijas centieni nodrošināt labāku sociālo aizsardzību līdzstrādājošajiem laulātajiem un dzīves partneriem.
With respect to equal treatment, also the effort of the Commission is welcomed to ensure better social protection for assisting spouses and life partners.
Tomēr labumus, ko nodrošina sociālās aizsardzības sistēmas, var piešķirt pēc brīvprātības principa tikai tad, ja šo pašu principu attiecina arī uz pašnodarbinātām personām.
However, benefits from social protection systems should only then be on a voluntary basis if the same principle is applied to self-employed workers.
Ja kādā dalībvalstī ir noteikta pašnodarbinātu personu obligāta dalība sociālās aizsardzības sistēmā, tad tajā obligāti būtu jāiesaista arī viņu līdzstrādājošie laulātie un dzīves partneri.
If a Member State obliges self-employed workers to join a social security system, it should also be obligatory for assisting spouses and life partners.
Visbeidzot, būtu vēlams, lai dalībvalstis spētu nodrošināt atbilstību direktīvā noteiktajiem mērķiem daudz ātrāk, nekā to paredz Komisija, jo jau ir viena direktīva, kuras darbības joma tiks tikai paplašināta dažos aspektos.
Finally, it is suggested that Member States should be able to comply with the aims of the directive much earlier than the Commission envisages as there is already a directive in place that will only be extended in some respect.
Nodarbinātības un sociālo lietu komiteja aicina par jautājumu atbildīgo Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komiteju ziņojumā iekļaut šādus grozījumus:
The Committee on Employment and Social Affairs calls on the Committee on Women's Rights and Gender Equality, as the committee responsible, to incorporate the following amendments in its report:
(7) Šī direktīva būtu jāpiemēro attiecībā uz pašnodarbinātām personām un līdzstrādājošajiem laulātajiem, jo abi šie subjekti piedalās attiecīgā uzņēmuma darbībā.
(7) The Directive should apply to self-employed workers and assisting spouses, as both participate in the activities of the business.
(7) Šī direktīva būtu jāpiemēro attiecībā uz pašnodarbinātām personām , viņu līdzstrādājošajiem laulātajiem un dzīves partneriem , jo visi minētie subjekti piedalās attiecīgā uzņēmuma darbībā.
(7) The Directive should apply to self-employed workers , assisting spouses and life partners , as both participate in the activities of the business.
(11) Pašnodarbinātības jomā vienlīdzības principa piemērošana nozīmē to, ka diskriminācija nedrīkst būt saistībā ar uzņēmuma dibināšanu, vadīšanu, aprīkošanu vai paplašināšanu vai jebkura citāda veida darbības sākšanu pašnodarbinātības jomā.
(11) In the area of self-employment, the application of the principle of equal treatment means that there must be no discrimination in relation to the establishment, management , equipment or extension of a business or any other form of self-employed activity.
Šajā direktīvā, izmantojot jēdzienus “ģimenes stāvoklis” un “ģimenes uzņēmums”, ņem vērā to, ka dzīves partneru kopdzīve ir atzīta saskaņā ar Eiropas Kopienu Tiesas spriedumiem.
For the purposes of this Directive, the terms 'marital status' and 'family business' should be interpreted in the light of the recognition accorded to life partnerships in the relevant judgments of the European Court of Justice.
(13) Ņemot vērā minēto subjektu devumu ģimenes uzņēmumam, līdzstrādājošajiem laulātajiem pēc pašu pieprasījuma jābūt tiesībām saņemt vismaz tāda paša līmeņa sociālo aizsardzību, kāda paredzēta pašnodarbinātajām personām, īpaši attiecībā uz iemaksām.
(13) In view of their contribution to the family business, assisting spouses should be entitled, at their request, to benefit from at least an equal level of protection as self-employed workers, under the same conditions applicable to self-employed workers, notably on contributions.
(13) Ņemot vērā minēto subjektu devumu ģimenes uzņēmumam, līdzstrādājošajiem laulātajiem un dzīves partneriem pēc pašu pieprasījuma jābūt tiesībām saņemt vismaz tāda paša līmeņa sociālo aizsardzību, kāda paredzēta pašnodarbinātajām personām, īpaši attiecībā uz iemaksām.
(13) In view of their contribution to the family business, assisting spouses and life partners should be entitled, at their request, to benefit from at least an equal level of protection as self-employed workers, under the same conditions applicable to self-employed workers, notably on contributions.
Dalībvalstīm jānosaka pienākums veikt vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu šādu iespēju vai iekļautu līdzstrādājošos laulātos un dzīves partnerus obligātajās sociālās drošības sistēmās saskaņā ar nosacījumiem, kas piemērojami pašnodarbinātām personām .
Member States should be required to take the necessary measures to make that choice possible or to include assisting spouses and life partners in their compulsory social security scheme under the same conditions applicable to for self-employed workers .
Jebkurā gadījumā pašnodarbināto personu , viņu līdzstrādājošo laulāto un dzīves partneru aizsardzības līmeni var nodrošināt proporcionāli subjekta līdzdalībai ģimenes uzņēmuma darbībā.
In any case, the level of protection of self-employed workers , assisting spouses and life partners can be proportional to the rate of participation in the activities of the family business.
(14) Tādu pašnodarbināto personu, kuras ir grūtnieces, un līdzstrādājošo laulāto ekonomiskā un fiziskā neaizsargātība rada nepieciešamību piešķirt šiem subjektiem tiesības uz grūtniecības un dzemdību atvaļinājumu, turklāt būtu jāievēro, ka daļai no tā jābūt obligāti.
(14) The economic and physical vulnerability of pregnant self-employed workers and assisting spouses makes it necessary for them to be granted the right to maternity leave, part of which should be considered mandatory.
Dalībvalstis joprojām būs kompetentas, nosakot ieguldījumu līmeni un visus pasākumus attiecībā uz pabalstiem un iemaksām, ar noteikumu, ka tiek izpildīti šīs direktīvas obligātie noteikumi.
Member States remain competent to establish the level of contributions and all the arrangements concerning benefits and payments, provided the minimal prescriptions of this Directive are complied with.
Tomēr, lai ņemtu vērā īpašo situāciju, kādā ir pašnodarbinātās personas un laulātie, kas piedalās pašnodarbinātas personas darbībās, jāparedz iespēja šiem subjektiem pašiem galīgi izvēlēties, vai gūt labumu no grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma.
To take into consideration the specific situation of self-employed workers and assisting spouses, they should be given the final choice on whether or not benefit from maternity leave.