natgillin/translations-raw huggingface dataset:
12. aicina Komisiju un dalībvalstis visaptveroši izvērtēt ar trešām valstīm noslēgtos zvejniecības nolīgumus, lai Savienības ārpolitika zvejniecības jomā pilnībā saskanētu ar tās attīstības politiku — šo saskanību nodrošina, uzlabojot Savienības partnervalstu spēju savos ūdeņos garantēt ilgtspējīgu zvejniecību, un šis solis uzlabo nodrošinātību ar pārtiku un vairo vietējo nodarbinātību šajā nozarē;
Calls on the Commission and Member States to give an overall assessment of the fisheries agreements with third countries, so as to ensure that the European Union's external policy in the field of fisheries is completely consistent with its development policy, while strengthening European Union partner countries' capacity to guarantee sustainable fishing in their waters, enhancing food security and local employment in the sector;
15. atgādina, ka 75 % no pasaules trūcīgajiem iedzīvotājiem dzīvo lauku apvidos, bet tikai 4 % no OAP tiek novirzīti lauksaimniecībai; tāpēc aicina Komisiju, dalībvalstis un jaunattīstības valstis attīstības programmās lauksaimniecībai piešķirt prioritāti;
Recalls that 75 % of the world’s poor population lives in rural areas, but that only 4 % of ODA is dedicated to agriculture; calls on the Commission, Member States and developing countries, therefore, to put the issue of agriculture at the top of their development agendas;
21. aicina Komisiju uzraudzīt ne tikai ekonomikas izaugsmi, bet īpašu uzmanību pievērst nevienlīdzības samazināšanai ienākumu sadalē gan atsevišķās jaunattīstības valstīs, gan globālā mērogā.
Invites the Commission not only to monitor economic growth objectives, but to look particularly at reducing inequalities in income distribution both within individual developing countries and globally.
22. aicina Komisiju atbalstīt attīstības atbalsta pasākumus, ar kuriem, ņemot vērā finanšu krīzes sekas, var novērst nedrošības pieaugumu, konfliktus, pasaules politisko un ekonomisko nestabilitāti, kā arī apstākļu radītu migrāciju („bēgļi no bada”);
Invites the Commission to promote development assistance actions that, taking account of the effects of the financial crisis, can prevent a rise in insecurity and conflict, global political and economic instability, and an increase in forced migration (‘refugees from hunger ’);
24. aicina Komisiju novērtēt digitālās plaisas ietekmi starp bagātām un nabadzīgām valstīm, īpaši pievēršot uzmanību varbūtībai, ka informātikas tehnoloģijas kļūst par diskriminācijas faktoru, kas atstumj iedzīvotājus, kuriem sociālu, ekonomisku un politisku iemeslu dēļ nav pieejami jaunie produkti, ar kuriem ievieš jauno informātikas apvērsumu;
Invites the Commission to assess the impact of the digital divide between rich and poor nations, looking particularly at the risk of information technologies being instrumental in discrimination, since they marginalise those who, for social, economic or political reasons, cannot access these new products, which are ushering in the new information revolution;
34. atzīst, ka OAP saistību izpilde ir obligāta, bet nav pietiekama, lai atrisinātu neatliekamos attīstības jautājumus, un atkārtoti aicina Komisiju steidzami atrast inovatīvus attīstības finansējuma avotus un iesniegt priekšlikumus starptautisko finanšu darījumu nodokļa noteikšanai, lai gūtu papildu ienākumus krīzes smagāko seku pārvarēšanai un turpinātu iesākto kursu uz Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanu;
Recognises that the fulfilment of the ODA commitments is imperative but still not sufficient to tackle the development emergency, and reiterates its call upon the Commission to identify as a matter of urgency additional innovative sources of finance for development, and to present proposals for the introduction of an international financial transaction tax to generate additional resources in order to overcome the worst consequences of the crisis and to keep on track towards the achievement of the MDGs;
Uzsver to, cik no labākas attīstības un konkrētas īstenošanas viedokļa svarīga ir tirdzniecības un attīstības politikas saskaņotība, un šajā ziņā atzinīgi vērtē ES 2009. gada ziņojumu par Attīstības politikas saskaņotību ( COM(2009)0461 );
Emphasises the importance of coherence between trade and development policies for better development and tangible implementation, and welcomes in this respect the EU 2009 Report on Policy Coherence for Development ( COM(2009)0461 );
43. atgādina tirdzniecības un attīstības politikas saskaņotības svarīgumu un uzsver, ka ilgtspējīgas attīstības nodaļu iekļaušana tirdzniecības nolīgumos varētu Eiropas Komisijai būt laba iespēja veicināt labu pārvaldību un Eiropas pamatvērtību piemērošanu;
Reiterates the importance of coherence between trade and development policies and stresses that the implementation of the Sustainable Development Chapters in the trade agreements should serve as an opportunity for the European Commission to promote good governance and the application of fundamental European values;
45. aicina pārtraukt eksporta subsīdijas; tālab atgādina par saistībām, kuras visas PTO dalībvalstis uzņēmās Dohā 2001. gadā, proti, noslēgt attīstības sarunu kārtu, izvirzot par mērķi novērst esošo tirdzniecības sistēmas nelīdzsvarotību, ar tirdzniecību veicinot attīstību un piedaloties nabadzības izskaušanā un Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanā;
Calls for the cessation of export subsidies; to this end, recalls the commitment made in Doha in 2001 by all WTO members to conclude a Development Round of negotiations aiming at rectifying the existing imbalances in the trade system, putting trade at the service of development, and contributing to poverty eradication and the achievement of the Millennium Development Goals;
47. aicina Komisiju veikt visus nepieciešamos pasākumus, ar kuriem nodrošina, ka ES partnerus neskar neviena būtiska tirgus periodiskā izmaiņa, kaut arī cukura protokola termiņš šobrīd beidzas un patlaban notiek ES cukura režīma reforma;
Calls on the Commission to take every measure available to it to ensure that, while the Sugar Protocol is ending and the EU reform of the sugar regime is taking place, it safeguards its relevant partners against any temporary upheavals in the market;
49. vēlreiz aicina Komisiju pilnvērtīgi izmantot GSP un GSP+ mehānismus jaunattīstības valstu iestāžu kapacitātes stiprināšanai un šo valstu iekšējās saskaņotības pilnveidošanai attīstības stratēģiju izstrādē;
Calls again on the Commission to make full use of the GSP and GSP + mechanisms for building institutional capacity in developing countries in order to enhance their own internal coherence in drawing up development strategies;
52. šajā sakarībā atzinīgi vērtē visas ES un PTO līmenī ierosinātās iniciatīvas tirdzniecības ar jaunattīstības valstīm jomā, jo īpaši iniciatīvu „Viss, izņemot ieročus”, VPS un VPS+, visos spēkā esošos Eiropas partnerattiecību nolīgumos iestrādāto asimetriju un pārejas periodus, kā arī darba
Welcomes, in this connection, all the existing initiatives in the area of trade with developing countries at EU and WTO levels, in particular the Everything But Arms (EBA) initiative, GSP and GSP+ , the asymmetry and transitional periods in all existing European Partnership Agreements (EPAs) and the
programmu „Tirdzniecības atbalsts 2010. un 2011. gadā” , kuru aicina pārskatīt, lai palielinātu tās spēju ietekmēt ilgtspējīgu attīstību;
Aid-for-Trade Work Programme 2010-2011 , and calls for the revision of the last of these, with a view to giving it greater leverage to foster sustainable growth;
54. atgādina, ka ES vajadzētu atbalstīt tās jaunattīstības valstis, kas izmanto TRIPS nolīgumā iestrādāto „elastīgumu”, lai saskaņā ar vietējām sabiedrības veselības programmām varētu nodrošināt zāles par pieņemamām cenām;
Reiterates that the EU should support those developing countries which use the 'flexibilities' built into the TRIPS Agreement in order to be able to provide medicines at affordable prices under their domestic public health programmes;
61. atzinīgi vērtē nesenos Komisijas komentārus par to, ka tā vēlreiz izvērtēs Regulu (EK) Nr. 1383/2003, jo tai bijusi neparedzēta ietekme uz tādu ģenērisko zāļu tranzītu caur ES, kuru galamērķis ir jaunattīstības valstis;
Welcomes the Commission's recent comments to the effect that it will look again at Regulation (EC) No 1383/2003, which has had unintended consequences for the transit through the EU of generic medicines which were ultimately destined for developing countries;
64. atzinīgi vērtē Komisijas komentārus, ka gadījumā, ja nevarēs vienoties Pasaules Tirdzniecības organizācijā, ES varētu līdzīgi domājošām valstīm samazināt videi nekaitīgu preču tarifus;
Welcomes the Commission's comments to the effect that the EU could lower tariffs on environment-friendly goods with like-minded countries in the event that an agreement cannot be found within the WTO;
69. vēlas, lai tirdzniecības palīdzības stratēģija būtu izdevīga visām jaunattīstības valstīm, nevis tikai tām, kas piekrīt vēl vairāk liberalizēt savus tirgus; tirdzniecības sarunu, jo īpaši sarunu par ekonomiskās partnerības nolīgumiem, sakarībā aicina Komisiju vienpusēji nenoteikt pretēji jaunattīstības valstu vēlmēm sarunu atvēršanu par Singapūras jautājumu un finanšu pakalpojumu nodaļām un neslēgt šāda veida nolīgumus, kamēr šīs valstis nebūs pieņēmušas atbilstošus reglamentējošos un uzraudzības noteikumus;
Asks that the ‘aid for trade’ strategy benefit all developing countries, and not only those agreeing to a greater liberalisation of their markets; during trade negotiations, notably in the context of Economic Partnership Agreements, calls on the Commission not to impose, against the wishes of developing countries, the opening of negotiating chapters on the ‘Singapore issues’ and financial services, and not to enter into agreements of this type unless these countries have first set up an appropriate national regulatory and supervisory framework;
73. prasa Komisijai iesaistīt Eiropas Parlamentu Komisijas APS ziņojuma sagatavošanā, piemēram, attiecībā uz anketu, labāku grafiku, kā arī ņemt vērā Parlamenta patstāvīgos ziņojumus;
Calls on the Commission to involve the European Parliament in the process of the Commission’s PCD report, e.g. in terms of the questionnaire, better timing, and taking account of Parliament’s own initiative reports;
77. aicina dalībvalstis un to parlamentus popularizēt APS, īstenojot īpašu darba programmu ar saistošiem grafikiem, lai uzlabotu Eiropas APS darba programmu un atbalsta centienus, nodrošinot, ka šī programma nav pretrunā partnervalstu attīstības stratēģijām;
Calls on the Member States and their national parliaments to promote PCD through a specific working programme with binding timetables, in order to improve the European PCD work programme, as well as aid efforts, whilst ensuring that this agenda does not run counter to partner countries' development strategies;
82. uzsver, cik nozīmīga Eiropas Parlamentā ir starpkomiteju sadarbība; šim nolūkam ierosina, ka jutīgo APS jautājumu apspriež viena no komitejām, cieši iesaistot citas attiecīgās komitejas, un, kad komiteja rīko ekspertu uzklausīšanu par kādu jutīgu jautājumu, kas attiecas uz APS, citām attiecīgajām komitejām jāpiedalās uzklausīšanas rīkošanā;
Underlines the importance of inter-committee cooperation in the European Parliament; to this end, suggests that, when a sensitive issue regarding PCD is discussed by a committee, the other relevant committees are closely associated, and that when a committee organises an expert hearing on a sensitive issue concerning PCD, the other relevant committees must take part in organising the hearing;
Politikas saskaņotība nozīmē, ka visas ES politikas jomas izstrādā tā, lai ar tām atbalstītu jaunattīstības valstu attīstības vajadzības.
Policy coherence implies that all EU policy areas must be designed to support developing countries’ development needs.
ES gan ir uzņēmusies saistības ievērot APS, taču tās politiskās nostādnes attīstības mērķu sasniegšanu vairākos veidos kavē, piemēram:
Despite the EU’s commitment to PCD, its policies undermine development objectives in several ways, for example:
− jaunattīstības valstu tirgus pārplūdina ievērojami subsidētās Eiropas preces, kas ir viens no šo valstu ekonomisko un sociālo infrastruktūru vājināšanās, vēl lielākas pārtikas nepietiekamības un bada faktoriem, kā arī viens no faktoriem, kura dēļ vietējie lauksaimnieki cieš no strukturālas nabadzības un arvien straujāk ir atkarīgi no ārējā atbalsta;
− In developing countries, markets are flooded by heavily subsidised European products, which contribute to the weakening of these countries’ economic and social infrastructure, exacerbating malnutrition and famine and exposing local farmers to structural poverty and accelerated dependence on external aid;
− vairākas valstis, piemēram, Malaizija, Indonēzija un Kolumbija, tāpat vairākas Āfrikas valstis, lielas lauksaimniecības zemes platības ir atvēlējušas agrodegvielas ražošanai, lai uz nodrošinātības ar pārtiku un bioloģiskās daudzveidības rēķina apmierinātu ES vajadzību pēc atjaunojamās enerģijas;
− Several countries, such as Malaysia, Indonesia and Colombia, as well as a number of African countries, have set aside large parts of their farmland for agrofuel production to meet the EU’s renewable energy need at the expense of food security and biodiversity;
− lielu zemes platību iekopšana agrodegvielas vajadzībām ir nopietns drauds mazo lauksaimnieku izdzīvošanai.
− A massive land grab for agrofuel constitutes a serious threat to the livelihood of small farmers.
Ziemeļganā jatrofas plantācijām ir nolīsti vairāk nekā 10 000 hektāri; Tanzānijā agrodegvielai ir atvēlēti līdz pat 60 % auglīgo zemju; Senegālā notiek sarunas par 50 000 līdz 200 000 hektāriem, tomēr neviena no šīm valstīm nav pašpietiekama pārtikas ražošanā vietējam patēriņam;
Over 10,000 hectares have been cleared for jatropha plantation in Northern Ghana; up to 60% of fertile land has been allocated for agrofuel in Tanzania; 50,000 to 200,000 hectares are under negotiation in Senegal, and yet all these countries are not self sufficient in producing food to cover local consumption;
− no dokumenta „Globālā Eiropa — konkurence pasaulē”, kurā ir ietverta ES tirdzniecības stratēģija, izriet, ka divpusējas un reģionālas brīvās tirdzniecības stratēģijas sekmē ES piekļuvi jaunattīstības valstu izejmateriālu tirgiem, tostarp lauksaimniecības preču tirgiem, tos atverot lieliem ES uzņēmumiem un pasliktinot mazo lauksaimnieku stāvokli un situāciju jaunizveidotajā rūpniecībā;
− The document ‘Global Europe: competing in the World’ containing the EU’s trade strategy shows that the bilateral and regional free trade policy strategies foster the EU’s access to developing countries’ raw materials markets, including agricultural commodities, by opening them to EU large companies at the expense of small scale farmers and infant industry;
− jaunattīstības valstu piekļuve ES tirgiem faktiski aprobežojas ar izejvielu eksportu, kam piemēro mazāku nodokli nekā precēm ar pievienoto vērtību.
− The EU market access for developing countries is in practice relegated to raw material export, which is less taxed compared to processed goods.
Šīs politikas rezultātā jaunattīstības valstis joprojām ir ES rūpniecības izejvielu piegādātājas;
This policy perpetuates developing countries in their role as providers of raw materials for EU industry;
− finanšu liberalizācija, tostarp spekulatīvas un nestabilas finanšu plūsmas, ko jaunattīstības valstis kontrolē maz, starptautiskā līmenī ir radījusi būtisku nestabilitāti ar postošām sekām jaunattīstības valstu ekonomikām;
− Financial liberalisation, including speculative and volatile financial flows, over which the developing countries have little control, has generated significant instability at international level with disastrous impacts on developing countries’ economies;
− dažādi asociācijas un brīvās tirdzniecības nolīgumi, par kuriem pašreiz notiek sarunas, ir saistīti ar risku, ka banku un finanšu sektori varētu tikt liberalizēti bezatbildīgā veidā, tādējādi jau tā nabadzīgās kopienas apdraudot ar nedrošiem finanšu produktiem, spekulācijām, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas utt.;
− The different association and free-trade agreements under negotiation at present risk liberalising the banking and the financial services sector in an irresponsible way, threatening the already impoverished communities with unsafe financial products, speculation, tax evasion etc.;
− Eiropas Komisija 2009. gadā atkārtoti ieviesa eksporta subsīdijas piena pārstrādes produktiem, kas galvenokārt tiek eksportēti uz Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna (ĀKK) valstīm, bet nabadzīgo valstu tirgi tajā pašā laikā ir neaizsargāti.
− In 2009 the European Commission reintroduced export subsidies for dairy products, which are mainly exported to ACP countries while at the same time markets in poor countries are unprotected.
Piemēram, ĀKK valstu tirgos noteicošās ir piena cenas pasaules tirgū, un lielā cenu nestabilitāte nopietni ietekmē vietējos lauksaimniekus un piena nozari (tostarp izpaužas kā krass atkarības no importa pieaugums un vietējo cenu deformācija).
For instance, world market prices for milk dominate ACP countries' prices and the high volatility of prices has serious impacts on local farmers and milk industry (including a sharp increase in import dependency and undermining local prices).
Nigērijā, kur 80 % iedzīvotāju ir liellopu audzētāji, piena pārstrādes produktu imports kopš 1996. gada ir četrkāršojies, turklāt ES importa daļa ir 65 %;
In Nigeria, where 80% of the population are cattle farmers, the imports of dairy products have quadrupled since 1996, while the EU’s share accounts for 65% of imports;
− būdama liels bruņojuma eksportētājs, ES eksportē bruņojumu un veicina tā sūtījumus pāri savām robežām.
− As a major arms exporter, the EU exports or facilitates the shipment of arms across its borders.
No vienas puses, ES nodrošina būtisku attīstības atbalsta finansējumu, taču, no otras puses, uz tām pašām valstīm, kur attīstības finansēšanai tiek tērēti miljoni (ES-15 dalībvalstis attīstības finansēšanai katru gadu tērē aptuveni 70 miljardus euro, savukārt ES bruņojuma eksporta vērtība katru gadu sasniedz apmēram 360 miljardus euro), tā tieši vai netieši eksportē bruņojumu;
While the EU provides sustainable amounts of developing aid it exports arms, either directly on indirectly, to the same countries where millions are spent on development funds (the EU-15 spends approximately 70 billion € yearly on development funds, while the value of the EU arms exports amounts to approximately 360 billion € annually;
− arī saskaņā ar jaunajiem zvejniecības partnerattiecību nolīgumiem ir iespējama zivju pārmērīgā izķeršana, jo bieži vien trūkst drošu zinātnisku datu, ar kuriem varētu noteikt, kāda maksimālā nozveja būtu ilgtspējīga.
− Also, in the new Fisheries Partnership Agreements, overexploitation of fish stocks will still occur since reliable scientific data to determine a sustainable maximum catch is often lacking.
Vietējiem zvejniekiem nav prioritāru piekļuves tiesību zvejas vietām, un viņi joprojām nespēj konkurēt ar subsidētajiem Eiropas zvejniekiem.
Local fishermen do not have priority access to fishing grounds and will still be harmed by subsidized competition from European vessels.
Šajā situācijā vietējā pārstrādes rūpniecība, kurai ražošanas ķēdē ir pats augstākais pievienotās vērtības potenciāls, nesaņem gandrīz nekādu atbalstu;
In this case, the local processing industry, which has the highest potential added value in the production chain, receives little support;
− ilgtspējīgu attīstību, mežu izciršanu, ar to saistītu bioloģiskās daudzveidības zaudēšanu, klimata pārmaiņas un nabadzības mazināšanu ES ir iekļāvusi politikas darba kārtībā.
− The EU has put sustainable development, deforestation, related biodiversity loss, climate change and poverty alleviation prominently on its policy agenda.
Pielāgotajā Meža tiesību īstenošanas, pārvaldības un tirdzniecības rīcības plānā ( FLEGT ) ir ietverti visi elementi, kas vajadzīgi, lai attiecībā uz ilgtspējīgu attīstību nodrošinātu politikas saskaņotību.
The adaptation of the Forest Law Enforcement on Governance and Trade (FLEGT) Action Plan incorporates all ingredients for a coherent policy approach towards sustainable development.
Tomēr praktiskā šo saistību īstenošanā nav vērojama liela ES virzība.
However, in putting these commitments into practice the EU doesn’t show much progress.
Īstenojot FLEGT tā, kā to īsteno pašreiz, nevarēs panāks izšķirīgas pārmaiņas cīņā pret nelikumīgu un postošu mežu izciršanu;
The current implementation of FLEGT will not make a decisive difference in tackling illegal and destructive logging;
− attiecībā uz globālo sasilšanu jāteic, ka ES nemazina izmešus pietiekamā mērā, lai sasniegtu 2ºC mērķi, taču globālās temperatūras paaugstināšanās vispirms un galvenokārt skars jaunattīstības valstis.
− Regarding global warming, the EU is not cutting its emissions enough to reach the 2C goal and a rise of the global temperature will first and foremost hit developing countries.
ES valstīm līdz pat 70 % savu izmešu vajadzētu kompensēt, tomēr līdz šim ir pārāk maz konkrētu saistību par jaunattīstības valstu klimata finansēšanu, un tehnoloģiju nodošanas jautājumā nav reālas sadarbības ar vismazāk attīstītajām valstīm (lielākā daļa tīrās attīstības mehānisma projektu tiek īstenoti ar jaunajām tirgus ekonomikas valstīm, piemēram, Ķīnu);
EU countries should offset up to 70% of its emissions and so far there is too little concrete commitments for climate financing for developing countries and no real technology transfer cooperation with Least Developed Countries (most of the Clean Development Mechanism’s projects are done with emerging economies like China);
− minot tikai presē dokumentētus gadījumus, nāves gadījumu skaits pie ES robežām kopš 1988. gada ir sasniedzis 14 794.
− Taking just the cases documented by the press, the number of deaths along EU borders since 1988 has reached 14,794.
Taču Eiropas Aģentūras operatīvās sadarbības vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām ( FRONTEX ) budžets laikposmā no 2007. gada līdz 2009. gadam ir divkāršojies.
At the same time, the budget of the European Agency for the Management of Operational Cooperation at the External Borders (FRONTEX) has doubled between 2007 and 2009.
Tajā pašā laikposmā nelegālās imigrācijas apkarošanai paredzētais ES budžets ir palielināts sešas reizes.
The EU budget devoted to fighting irregular immigration has increased by six during the same period.
Šīs politikas svarīgumu ilustrē daži piemēri: ES dalībvalstis 2007. gadā īstenoja 174 275 deportācijas, 2008. gadā 27 ES dalībvalstīs tika reģistrēti gandrīz 240 000 patvēruma meklētāji, kas ir 480 patvēruma meklētāji uz miljonu iedzīvotāju.
A few examples help illustrate how important this policy has become: EU member states carried out 174,275 deportations in 2007; the 27 EU member states registered nearly 240,000 asylum applicants in 2008, or 480 applicants per million inhabitants.
Līdz 73 % šo pieprasījumu tika noraidīti, un tikai 24 425 patvēruma meklētājiem (13 %) piešķīra bēgļa statusu, 18 560 (10 %) noteica alternatīvo statusu un 8970 (5 %) piešķīra atļauju uzturēties valstī humanitāru iemeslu dēļ.
Up to 73% of these requests were rejected and only 24,425 asylum seekers (13%) were granted refugee status, 18,560 (10%) subsidiary protection and 8,970 (5%) were granted authorisation to stay for humanitarian reasons.
Uzskaitījums nav pilnīgs, un varētu minēt daudz vairāk neatbilstības piemēru.
The list is not exhaustive and far more cases of incoherence could be added.
Kopumā — lai gan APS process aizsākās 2005. gadā, reālu sasniegumu nav bijis daudz.
Overall, although the PCD process started in 2005, not much real progress has been made.
Stāvoklis neuzlabosies, pievēršoties tikai atsevišķām problēmām, — daudzas no nosauktajām neatbilstībām ir sistēmiskas.
The situation will not improve if only single problems are addressed: many of the incoherencies presented are inherent to the system.
Īslaicīgās ES intereses bieži vien ir dominē pār ilglaicīgām interesēm un attīstības mērķiem.
The EU’s short-term interests often prevail over long-term interests and development objectives.