natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ieviešot „Eiropas pusgadu”, šobrīd vienlaicīgi tiek iesniegtas un novērtētas gan stabilitātes, gan konverģences programmas, gan valstu reformu programmas, ieskaitot saistības, kuras dalībvalstis uzņēmušās saskaņā ar „Euro plus” paktu, lai Eiropas līmenī uzlabotu ieteikumu atbilstību attiecībā uz politikas veidošanu.
With the introduction of the European Semester, both stability and convergence programmes and the national reform programmes, including the commitments made under the Euro Plus Pact, are now submitted and as-sessed at the same time to enhance consistency of policy recommendations at the European level.
Pašreiz ir ļoti svarīgi, lai katrai valstij atsevišķi sniegtie ieteikumi attiecībā uz politikas veidošanu tiktu pilnībā īstenoti.
It is now crucial that the country-specific policy recommen-dations issued are fully implemented.
Eurozonas dalībvalstīm tie būtu jāturpina, ļoti laicīgi īstenojot vērienīgas reformas.
Euro area Member States should go fur-ther by frontloading ambitious reforms.
Tāpat saskaņā ar jauno „Pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūru” dalībvalstīm, kurās izveidojusies liela ekonomikas un fiskālā nelīdzsvarotība, šī nelīdzsvarotība būs jākoriģē, īstenojot atbilstošus ekonomikas un fiskālās politikas pasākumus.
Also, under the new “Excessive Imbal-ances Procedure”, Member States where major economic and fiscal imbalances have accumulated will be obliged to correct these imbalances by implementing appropriate economic and fiscal policy measures.
Tāpēc ir ļoti svarīgi, lai nesen apstiprinātie dalībvalstu politikas uzraudzības instrumenti tiktu efektīvi īstenoti nolūkā atbalstīt izaugsmes un nodarbinātības stratēģijas mērķus.
It is therefore crucial that the newly agreed surveillance instruments over Member States policies are force-fully implemented to support the objectives for the strategy for jobs and growth.
Nodrošinot cenu stabilitāti un sekmējot finanšu stabilitāti, ECB sekmē arī izaugsmi veicinošu vidi.
By ensuring price stability and contributing to financial stability, the ECB also contributes to a growth-enhancing environment.
Runājot par strukturālo reformu, augstākā prioritāte būtu jāpiešķir mērķim stiprināt Eiropas Savienības konkurētspēju un uzlabot tās izaugsmes potenciālu, ņemot vērā konkurenci, ko rada attīstītās un jaunietekmes valstis pasaules mērogā.
When thinking about structural reform, highest priority should be given to the objectives of strengthening competitiveness and enhancing growth potential of the European Union in view of competition with developed and emerging coun-tries on a global scale.
Tas attiecas uz dažādām jomām, piemēram, izglītību, pakalpojumiem, darba tirgu, ilgtspējību, pētniecību un izstrādi un iekšējā tirgus stiprināšanu.
This relates to various fields such as education, services, labour markets, sustainability, research and development and the strengthening of the internal market.
Vienlaicīga pievēršanās šīm jomām var veicināt procesu kopumā un sniegt abpusēji pozitīvus rezultātus.
Tackling these fields at the same time may fuel the whole process and have reciprocal positive effects.
Konkrētie pasākumi šajās jomās varētu būt šādi.
Concrete measures in these areas could be:
- Izglītības jomā — pietiekams valsts ieguldījums, izglītības pieejamība neatkarīgi no sociālā stāvokļa un izglītības grādu pārrobežu atzīšana.
- In education, sufficient public investment, accessibility to education irre-spective of social rank and cross-border recognition of degrees.
- Pakalpojumu nozarēs — lielāka liberalizācija, piemēram, slēgtās amatniecības profesijās.
- In the services industries, further liberalisation for example in crafts closed professions.
Arī veselības pakalpojumu nozarei ir liels potenciāls.
The health services industry bears also great potential.
- Lielāka pārrobežu liberalizācija darba tirgū.
- In the labour markets, further cross border liberalisation.
Tomēr jāatceras, ka darbs sevī ietver vairākas dimensijas.
However, it is worth remembering the fact that labour is multidimensional.
Tas nav tikai būtisks ražošanas nosacījums, bet arī nozīmīgs līdzeklis dalībai un iekļaušanai sabiedrībā.
It is not only a factor of production, but also an important means of participation and inclu-sion in society.
Tiesības slēgt darba koplīgumus nebūtu jāapšauba, tomēr visa veida indeksēta atalgojuma aprēķināšana būtu jāatceļ.
The freedom of collective bargaining should not be ques-tioned; however, all forms of index-based wage calculation should be abol-ished.
- Attiecībā uz ilgtspējību, ņemot vērā demogrāfiskās izmaiņas, svarīga ir fiskālā ilgtspējība.
- As regards sustainability, fiscal sustainability is key in view of demographic change.
Novecojošā sabiedrība, kā arī migrācija un mobilitāte iekšējā tirgū un ārpus tā rada grūtības saistībā ar sociālā nodrošinājuma sistēmu ilgtspējību.
The ageing society as well as migration and mobility in the internal market and beyond pose challenges for the sustainability of social security systems.
Ir jāuzlabo publiskā sektora efektivitāte un lietderība.
The efficiency and effectiveness of the public sector have to im-prove.
- Pētniecības un izstrādes jomā būtu jāatvieglo piekļuve riska kapitālam.
- In research and development, access to venture capital should be made eas-ier.
- Tirdzniecības šķēršļus — gan atklātus, gan slēptus — būtu jāturpina likvidēt, lai stiprinātu iekšējo tirgu, vienlaikus saglabājot augstu patērētāju aizsardzības līmeni, īpaši finanšu pakalpojumu jomā.
- Trade barriers – open and hidden – should be further removed to strengthen the internal market, while at the same time a high level of consumer protec-tion shall be maintained, especially in financial services.
Kāds ir Jūsu viedoklis par tempu, kādā jaunajām dalībvalstīm vajadzētu pievienoties monetārajai savienībai un ieviest euro, ņemot vērā visus konverģences kritērijus un dalību Valūtas kursa mehānismā ( VKM II ) ?
What is your opinion regarding the pace at which the New Member States should join the monetary union and adopt the Euro, considering all of the convergence criteria and the participation in the exchange rate mechanism (ERM II)?
Vispirms vēlos norādīt, ka ekonomiskā un monetārā savienība (EMS) nav slēgta savienība, kā to nesen pierādīja Igaunijas piemērs.
Let me first say that the Economic and Monetary Union (EMU) is not a closed shop, as the example of Estonia has just recently shown.
Parakstot Līgumu, dalībvalstis, kas ES pievienojušās pēc 2004. gada, ir apņēmušās ieviest euro.
By signing the Treaty, the Member States that have joined the EU since 2004 have committed to adopting the euro.
Konverģences sistēmā, kura ietverta Līgumā un Protokolā, ir noteikts, ka dalībvalstis var pieņemt euro, tiklīdz tās ir sasniegušas augstu ilgtspējīgas konverģences līmeni, kas savukārt nozīmē, ka nav iepriekš noteikta grafika, lai iestātos eurozonā.
The convergence framework, as embed-ded in the Treaty and Protocol, stipulates that Member States can adopt the euro once they have achieved a high degree of sustainable convergence which in turn implies that there is no predefined timetable for joining the euro area.
Jo īpaši kontekstā ar pieredzi, ko sniedz pirmie 13 EMS darbības gadi, vēlos uzsvērt, ka papildus četriem nominālajiem konverģences kritērijiem Līgumā ir noteikts arī papildu apsvērumu kopums, īpaši ņemot vērā „tirgu integrācijā gūtos sasniegumus, norēķinu konta maksājumu bilances un to dinamiku, kā arī vienības darbaspēka izmaksu un citu cenu indeksu attīstību” (LESD 140. pants).
Not least against the background of the experiences of the first 13 years of EMU, let me emphasise that, in addition to the four nominal convergence crite-ria, the Treaty also stipulates a set of additional considerations, notably “the in-tegration of markets, the situation and development of the balances of payments on current account and an examination of the development of unit labour costs and other price indices.”(Art. 140 TFEU).
Šiem aspektiem, kā arī sasniegtās konverģences ilgtspējībai novērtējumā būs svarīga loma.
These aspects, as well as the sustain-ability of the convergence achieved, will play an important role in the assess-ment.
Dalība VKM II ir ļoti svarīgs konverģences procesa elements.
Participation in the ERM II constitutes a crucial element of the convergence process.
Tā parāda, vai dalībvalsts var sasniegt galvenos politikas mērķus, piemēram, saglabāt cenu stabilitāti, fiskālo disciplīnu un konkurētspēju, vienlaikus bez lielām grūtībām ievērojot normālās svārstību robežas — un, jo īpaši, nedevalvējot savas valūtas oficiālo maiņas kursu attiecībā pret euro pēc savas iniciatīvas — vismaz divus gadus pirms novērtējuma.
It demonstrates whether a Member State can achieve key policy objec-tives, such as maintaining price stability, fiscal discipline and competitiveness, while respecting the normal fluctuation margins without severe tensions - and in particular without devaluation of its bilateral central rate against the euro on its own initiative - for at least the last two years before the convergence examina-tion.
Vai Jūs uzskatāt, ka labvēlīga ietekme varētu būt nodoklim, ko piemēro valūtas darījumiem euro, piemēram, attiecībā uz to valstu valūtas maiņas kursa stabilizāciju, kuras vēlas nākotnē pievienoties eurozonai?
Do you think that a tax on currency transactions involving the euro could have beneficial effects – for example by stabilising the exchange rates of countries wishing to join the euro area in the future?
Pašreizējās diskusijās tiek apspriesti dažādi finanšu darbībām piemērojami nodokļi: finanšu darījumu nodoklis ( FTT ), finanšu darbību nodoklis ( FAT ) vai Tobina nodoklis.
In the current debate various types of taxes on financial activities are being de-bated: Financial Transaction Tax (FTT), Financial Activities Tax (FAT) or the Tobin tax.
Jebkura nodokļa lietderīgums ir jānovērtē attiecībā pret diviem aspektiem: tā darbības regulēšanas mērķis un ieņēmumu gūšanas funkcija.
The usefulness of any tax must be evaluated from two perspectives: its objective in steering behaviour and the revenue function.
Es atbalstītu saprātīga finanšu darījuma nodokļa ieviešanu ( FTT ).
I would support the introduction of a comprehensive financial transaction tax (FTT).
Šādu nodokli būtu ieteicams ieviest pasaules līmenī.
Such a tax should preferably be introduced on a global level.
Ņemot vērā spraigās debates par šo jautājumu G20 sanāksmē Toronto, šķiet, ka tuvākajā laikā to nebūs iespējams ieviest.
Given the intense debate we have had on this issue at the G20 summit in Toronto this seems out of reeach in the near term.
Otra iespēja varētu būt šā nodokļa ieviešana Eiropas Savienībā, trešā iespēja, kas jāizvērtē, ir tā ieviešana eurozonā.
As a second best an introduction in the European Union could be envisaged, a third best option an introduction in the Euro area has to be examined
Attiecībā uz vadības uzdevumu: kamēr jebkāda veida finanšu darbību nodokļa ieviešanas atbalstītāji bieži uzsver cerību, ka šāda nodokļa ieviešana varētu mazināt nepastāvību, šī prognoze nav pamatota attiecībā pret vairākumu teorētisko un empīrisko analīžu.
On the steering function: While proponents of any kind of tax of financial activi-ties often stress the hope for reduced volatility as a result of such taxes, this claim does not stand up to the majority of theoretical and empirical analysis.
Protams, izrietošais darījumu izmaksu pieaugums samazinātu tirgus likviditāti un varētu radīt nepastāvības pieaugumu.
In-deed, the resulting increase in transaction cost would reduce market liquidity and could lead to an increase in volatility.
Tāpēc FTT nevajadzētu uztver kā izolētu finanšu instrumentu.
The FTT as an instrument should therefore not be seen in isolation.
Tas ir jāizskata līdztekus uzlabotiem noteikumiem, īpaši par ļoti biežiem tirdzniecības darījumiem, kā arī jānovērtē attiecībā pret dalībvalstu (vai nākotnē, iespējams, Eiropas Savienības) alternatīvajām iespējām gūt ieņēmumus.
It must be considered alongside an enhanced regulation especially of high-frequency trad-ing and evaluate against the alternatives Member States (or in the future possi-bly the European Union) have to raise revenues.
Ņemot vērā visu iepriekšminēto, ar nepacietību gaidu tiesību akta priekšlikumu, kuru drīzumā izvirzīs ES Komisija.
On balance I am looking for-ward to the legislative proposal the EU Commission will put forward soon.
Ko Jūs domājat par Padomes un ECB attiecīgo lomu saistībā ar eurozonas pārstāvību ārpus ES?
What is your view on the respective roles of the Council and the ECB in terms of external representation of the Euro zone?
Eurozonas pārstāvība ārpus ES parāda EMS institucionālo uzbūvi: tā kā monetārās un valūtas maiņas kursa politika ir Savienības kompetence, šī politika ir pārstāvēta visās ES iestādēs (ECB ir atbildīga par monetāro politiku, ES Padome ir atbildīga par eurozonas veidošanu un kopīgi ar ECB — par valūtas maiņas kursa politiku).
The external representation of the euro area reflects the institutional set-up of the EMU: as monetary and exchange rate policies are competencies of the Un-ion, they are represented through EU institutions (the ECB for monetary policy, and the EU Council, in euro area composition, together with the ECB for ex-change rate policy).
Turpretim ekonomikas politikas pārstāvība nav vienota, kas norāda uz to, ka šī kompetence lielā mērā ir palikusi valstu valdību ziņā, kas šo politiku pārstāv arī ārpus ES (piemēram, SVF).
In contrast, the representation of economic policies is not unified, reflecting the fact that competencies have remained largely in the hands of national governments, which also represent them externally (e.g. in the IMF).
Ņemot vērā iepriekš teikto, kā vienai no svarīgākajām mācībām no pašreizējās finanšu un ekonomikas krīzes šobrīd esam aculiecinieki pastiprinātiem centieniem īstenot ciešāku ekonomisko integrāciju eurozonā, un šis ir arī nesen pieņemtās ekonomikas pārvaldības paketes, kā arī turpmāko priekšlikumu (kuri šobrīd tiek izstrādāti) mērķis.
That said, as one of the key lessons from the ongoing financial and economic crisis, we are currently witnessing enhanced efforts to move towards deeper economic integration in the euro area, which is also the aim of the recently adopted economic governance package and of further proposals which are cur-rently being developed.
Manuprāt, šī palielinātā „Eiropas dimensija” ekonomikas politikas lēmumos pēc laika būs jāatspoguļo arī to pārstāvībā ārpus ES, piemēram, pamatojoties uz LESD 138. pantu, kurā noteikts, ka Padomei —pēc konsultācijām ar ECB — ir jāpieņem kopēja nostāja un atbilstīgi pasākumi, lai nodrošinātu vienotu pārstāvību starptautiskajās finanšu iestādēs un konferencēs.
In my view, this increased ‘European dimension’ in economic policy decisions will over time also need to be reflected in their exter-nal representation, for instance by drawing on Art. 138 TFEU, which stipulates that the Council – after consulting the ECB – shall adopt common positions and appropriate measures to ensure unified representation within international finan-cial institutions and conferences.
Protams, tie ir politiski lēmumi, un centrālās bankas par šo jautājumu nevar lemt.
Of course, this is a political decisions and not a matter for central banks to decide.
Par visām galvenajām peldošā kursa valūtām atbildīgās iestādes ir ieinteresētas spēcīgā un stabilā starptautiskajā finanšu sistēmā, kuru raksturo valūtas maiņas kursi, kas atspoguļo ekonomikas pamatprincipus.
The authorities responsible for all major floating currencies share the interest in a strong and stable international financial system, characterised by exchange rates that reflect economic fundamentals.
Šis mērķis minēts vairākos G7 paziņojumos.
This is stated in various G7 commu-niqués.
Valūtas maiņas kursu pārmērīgs svārstīgums un haotiskas izmaiņas negatīvi ietekmē ekonomikas un finanšu stabilitāti.
Excess volatility and disorderly movements in exchange rates have ad-verse implications for economic and financial stability.
USD/EUR maiņas kurss bijis pakļauts ievērojamām svārstībām kopš gada sākuma.
The USD/EUR exchange rate has been subject to considerable volatility since the beginning of the year.
Galvenokārt šīs svārstības atspoguļo ievērojamo nenoteiktību attiecībā uz makroekonomisko attīstību un politiku, jo īpaši attiecībā uz fiskālās situācijas risināšanu abās Atlantijas okeāna pusēs.
This was largely the reflection of the high uncertainty regarding macroeconomic developments and policies, and in particular on the resolution of fiscal situations on both sides of the Atlantic.
Ārkārtīgi augsts svārstīgums raksturo visu valūtas maiņas tirgu, ne tikai euro–dolāra kursu.
In fact, the excep-tionally high level of volatility characterised exchange rate markets in general, not just the euro-dollar exchange rate.
Kopš 2010. gada jūnija, beidzoties renminbi faktiskajai piesaistei ASV dolāram, renminbi vērtība pret ASV dolāru līdz 2011. gada jūlija beigām ir augusi apmēram par 6 %, savukārt vērtība pret euro ir samazinājusies vairāk nekā par 9 %, un nominālā faktiskā vērtība — par 5 %.
Since the exit of its de facto peg to the US dollar in June 2010, the renminbi has appreciated by almost 6% against the US dollar by end of July 2011, but it has depreciated by 9% against the euro and by 5% in nominal effective terms.
Kopš nesenās finanšu nestabilitātes sākuma ievērojami augusi ASV dolāra vērtība attiecībā pret euro, kā blakusefekts ir arī renminbi vērtības pieaugums attiecībā pret euro, un nominālā faktiskā vērtība sasniegusi 2010. gada jūnija līmeni.
Since the outbreak of the recent financial turmoil the US dollar appreciated signifi-cantly against the euro and as a side-effect the renminbi re-strengthened against the euro and in nominal effective terms reaching the level of June 2010.
Mēs mudinām Ķīnas varas iestādes izmantot elastību, ko tām paver jaunie politikas principi, pieļaujot renminbi faktiskās vērtības pakāpenisku paaugstināšanu.
Overall, we encourage the Chinese authorities to use the flexibility offered by the new policy framework to allow a gradual appreciation of the renminbi in effective terms.
Attiecībā uz jaunajām tirgus ekonomikas valstīm, kurām ir norēķinu konta pārpalikums un nepietiekami elastīgi valūtas maiņas kursi, starptautiskā sabiedrība ir vienisprātis (kā atkārtoti apstiprināts G20 samitos), ka virzība uz valūtas maiņas kursa sistēmām, ko vairāk noteiktu tirgus, un valūtas maiņas kursa stabilitātes veicināšana, lai atspoguļotu ekonomikas pamatprincipus, atbilst jauno tirgus ekonomikas valstu, kā arī starptautiskās sabiedrības interesēm.
Concerning emerging market economies that have current account surpluses and insufficiently flexible exchange rates, the international community agrees – as repeatedly stated on G20 Summits – that moving towards more market-determined exchange rate systems and enhancing exchange rate stability to re-flect underlying economic fundamentals is in the interests of the economies con-cerned and of the international community.
Toronto un Seulas samitos jaunās tirgus ekonomikas valstis apņēmās veikt reformas, lai veicinātu valūtas maiņas kursa stabilitāti, tādēļ būtu vēlams, lai Ķīnas politiķi veiktu papildu darbības šajā jomā.
At the Toronto and Seoul Summits, emerging surplus economies agreed to undertake reforms to enhance exchange rate flexibility and thus further efforts from the Chinese policymakers in this di-rection would be welcome.
Attiecībā uz pārmērīgo svārstīgumu mums kopā ar iestādēm, kas ir atbildīgas par citām galvenajām peldošā kursa valūtām, ir kopējas intereses nodrošināt spēcīgu un stabilu starptautisko finanšu sistēmu, kā arī atbalstīt valūtas maiņas kursus, ko nosaka tirgus.
As regards excessive volatility, along with the authorities responsible for the other major floating currencies, we have a shared interest in a strong and stable international financial system, and support market-determined exchange rates.
Valūtas maiņas kursu pārmērīgs svārstīgums un haotiskas izmaiņas negatīvi ietekmē ekonomikas un finanšu stabilitāti.
Excess volatility and disorderly movements in exchange rates have adverse im-plications for economic and financial stability.
Tādēļ vajadzīga intensīva apspriešanās par darbībām valūtas maiņas tirgū, kā arī attiecīga sadarbība.
This implies to consult closely in regard to actions in exchange markets and to cooperate as appropriate.
Akadēmiskajā literatūrā ieteikts, ka izņēmuma gadījumos sadarbība, piemēram, valūtas intervenču veidā var būt efektīva, ja šādas intervences ir saskaņotas, atbilst pamatprincipiem un oficiālajai saziņai un tās veic, kad valūtas kursa nesaskaņotības apmērs ir liels.
The academic literature indicates that cooperation in exceptional circumstances through e.g. foreign exchange interventions can be effective, notably if such in-terventions are concerted, consistent with fundamentals and official communica-tion, and undertaken when exchange rate misalignments are large.
Saskaņotās intervences, ko veikušas G7 valstis (piemēram, 2000. gadā veiktā intervence attiecībā uz euro vai 2011. gadā veiktā intervence attiecībā uz jenu), šajā ziņā uzskatāmas par veiksmīgām.
The con-certed interventions by the G7 economies (such as those of 2000 on the euro or of 2011 on the yen) are broadly deemed as having been successful in this re-spect.
Attiecībā uz euro starptautisko nozīmi es atbalstu neitrālo nostāju, ko ECB pieņēma 1999. gadā, proti, nedz veicināt, nedz kavēt euro kā starptautiskas valūtas izmantošanu.
On the international role of the euro, I take note of with the neutral stance adopted by the ECB in 1999, neither trying to hinder nor trying to foster its in-ternational use.
Valūtu starptautiskai izmantošanai vajadzētu būt tirgus noteikta procesa rezultātam.
The international use of currencies should be the outcome of a market-driven process.
Tomēr, tā kā starptautiskā monetārā sistēma šobrīd ir pārejas posmā uz daudzpolāru valūtas sistēmu, šī stratēģija būtu jāpārskata.
However, since the international monetary system is in transition towards a multipolar currency system, this policy could be reviewed.
G20 kā pirmajam vispasaules ekonomiskās pārvaldības forumam ir izšķirīga nozīme, nodrošinot augsta līmeņa politisku impulsu krīzes ierobežošanā, krīzes pārvaldībā un turpmāku krīžu novēršanā.
The G20, as the premier forum for global economic governance, has played a crucial role in providing high-level political impetus for crisis containment, cri-sis management and future crisis prevention.
Tādēļ ļoti atzinīgi vērtēju to, ka G20 valstu vadītāji uzsvēruši nozīmīgumu, kāds ir starptautiskas politiskas sadarbības turpināšanai, lai novērstu finanšu krīzes pamatcēloņus un liktu pamatu stabilai pasaules ekonomikas izaugsmei.
It is hence I highly welcome that G20 Leaders underline the importance of continued international policy cooperation to address the root causes of the financial crisis and to lay the foundations for sound global eco-nomic growth.
Tā kā es pats esmu piedalījies daudzās G20 valstu finanšu ministru un centrālo banku vadītāju sanāksmēs, kā arī G20 valstu vadītāju sanāksmēs, man jāsaka, ka G20 valstu vadītāju kolektīvā atbildīguma augstais līmenis vieš manī pārliecību.
Having myself attended many meetings of G20 finance ministers and central bank governors as well as G20 leaders’ summits, I must say that I am encouraged by the high level of collective responsibility by G20 members.
No G20 darba kārtības dažādajiem jautājumiem es uzsvērtu šādus.
Among the various items on the agenda of the G20, I would highlight the fol-lowing:
Pirmkārt, Francijas prezidentūras laikā šogad daudz paveikts, lai stiprinātu starptautiskās monetārās sistēmas darbību.
First, under the French Presidency this year, a lot of work has been done to strengthen the functioning of the International Monetary System.
Kopā ar kolēģi no Meksikas es vadīju G20 darba grupu, kas nodarbojās ar šo jautājumu.
Together with my Mexican colleague I co-chaired a G20 working group on the subject.
Progress inter alia tika panākts uzraudzības stiprināšanā, saskaņotas pieejas izstrādāšanā attiecībā uz kapitāla plūsmas pārvaldību, kā arī globālās likviditātes uzraudzībā un novērtēšanā.
We achieved progress nter alia on strengthening surveillance, on devising coherent conclusions on capital flow management as well as on the monitoring and as-sessment of global liquidity.