natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jo īpaši būtu rūpīgi jānovērtē ģenētiski modificēto kultūraugu ilgtermiņa ietekme uz vidi, kā arī to iespējamā ietekme uz blakusorganismiem; pienācīgi būtu jāņem vērā uztvērējvides īpatnības un to ģeogrāfisko apgabalu īpatnības, kuros ģenētiski modificētos augus var audzēt, un būtu jānovērtē potenciālā ietekme uz vidi, ko radītu izmaiņas tādu herbicīdu lietošanā, kuri saistīti ar herbicīdizturīgiem ģenētiski modificētiem kultūraugiem.
In particular, the long-term environmental effects of GM crops as well as their potential effects on non-target organisms should be rigorously assessed; the characteristics of the receiving environments and the geographical areas in which GM plants may be cultivated should be duly taken into account; and the potential environmental consequences brought about by changes in the use of herbicides linked to herbicide-tolerant GM crops should be assessed.
Konkrētāk runājot, Komisijai būtu jānodrošina, ka tiek pieņemtas jaunas pamatnostādnes par ĢMO risku novērtēšanu.
More specifically, the Commission should ensure that the new guidelines on GMO risk assessment are adopted.
Šo pamatnostādņu pamatā nevajadzētu būt galvenokārt būtiskas līdzvērtības principam vai nekaitīguma salīdzinošās novērtēšanas koncepcijai, bet ar tām būtu jānodrošina iespēja skaidri identificēt ilgstošu tiešo un netiešo ietekmi, kā arī zinātniski neskaidros jautājumus.
These guidelines should not be based primarily on the principle of substantial equivalence or on the concept of a comparative safety assessment, and should make it possible to clearly identify direct and indirect long-term effects, as well as scientific uncertainties.
Līdz laikam, kamēr nav pareizi īstenoti risku novērtēšanas noteikumi, nedrīkstētu atļaut jaunas ĢMO šķirnes.
Until the risk assessment provisions are properly implemented, no new GMO variety should be authorised.
Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei (EPNI) un dalībvalstīm būtu jācenšas izveidot plašu zinātnisko organizāciju tīklu, kurā pārstāvētas visas nozares, tostarp tādas, kas saistītas ar ekoloģijas jautājumiem, un tām būtu jāsadarbojas, lai jau sākumā identificētu jebkuru iespējamu atšķirību starp zinātniskajiem atzinumiem un atrisinātu vai izskaidrotu strīdīgos zinātniskos jautājumus.
The E uropean Food Safety Authority (E FSA ) and the Member States should aim to establish an extensive network of scientific organisations representing all disciplines including those relating to ecological issues, and should cooperate to identify at an early stage any potential divergence between scientific opinions with a view to resolving or clarifying the contentious scientific issues.
Komisijai un dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka ir garantēti nepieciešamie resursi neatkarīgam pētījumam par ĢMO iespējamiem riskiem un ka intelektuālā īpašuma tiesību piemērošana netraucē neatkarīgiem pētniekiem iegūt visus attiecīgos materiālus.
The Commission and the Member States should ensure that the necessary resources for independent research on the potential risks of GMOs are secured; and that the enforcement of intellectual property rights does not prevent independent researchers from accessing all relevant material.
(4a) Tā kā, pieņemot lēmumus par ĢMO aizliegšanu vai atļaušanu, liela nozīme ir zinātniskiem datiem, EPNI un dalībvalstīm būtu jāapkopo un katru gadu jāpublicē pētījumu rezultāti par risku vai pierādījumi par ĢMO nejaušu klātbūtni, piesārņojumu vai vides vai cilvēka veselības apdraudējumu katrā konkrētā gadījumā atsevišķi.
(4a) Given the importance of scientific evidence in taking decisions on the prohibition or approval of GMOs, EFSA and the Member States should collect and publish annually the results of research regarding the risk or evidence of any accidental presence, contamination or danger to the environment or human health of GMOs, on a case - by - case basis.
Ekspertu konsultācijas ir dārgas, tāpēc dalībvalstīm būtu jāveicina pētniecības iestāžu un valstu zinātņu akadēmiju sadarbība.
Due to the high cost of expert consultation, Member States should promote collaboration between research institutions and national academies.
ĢMO novērtē, pamatojoties uz pieteikuma iesniedzēja dotajiem datiem.
GMOs are evaluated on the basis of data submitted by the applicant.
Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei ir izmaksu un saimnieciskie ierobežojumi, tāpēc dalībvalstīm, kas spēj pieņemt lēmumus, arī ir jāuzņemas daļa atbildības un darba, lai apkopotu informāciju un nodotu to ES iestādēm.
Given the cost and economic boundaries limitations of EFSA, Member States that have the capacity to decide must also take responsibility and work on collecting information and transferring it to Europe .
(5) Pieredze liecina, ka ĢMO audzēšanai dalībvalstis rūpīgāk pievēršas centrālā vai reģionālā un vietējā līmenī.
(5) Experience has shown that cultivation of GMOs is an issue which is more thoroughly addressed by Member States, either at central or at regional and local level.
Pretēji jautājumiem , kas saistīti ar ĢMO laišanu tirgū un importu, kas arī turpmāk jāregulē ES līmenī, lai aizsargātu iekšējo tirgu , ir atzīts, ka audzēšana ir saistīta ar spēcīgu vietējo/reģionālo aspektu.
Contrary to issues related to the placing on the market and the import of GMOs, which should remain regulated at EU level to preserve the internal market, cultivation has been acknowledged as an issue with a strong local/regional dimension.
Tādēļ saskaņā ar LESD 2. panta 2. punktu dalībvalstīm jādod iespēja pieņemt noteikumus par ĢMO efektīvu audzēšanu savā teritorijā pēc tam, kad ĢMO ir likumīgi piešķirta atļauja laišanai ES tirgū.
In accordance with Article 2(2) TFEU Member States should therefore be entitled to have a possibility to adopt rules concerning the effective cultivation of GMOs in their territory after the GMO has been legally authorised to be placed on the EU market.
Jautājumi , kas saistīti ar ĢMO laišanu tirgū un importu, arī turpmāk jāregulē ES līmenī, lai aizsargātu iekšējo tirgu .
Issues related to the placing on the market and the import of GMOs should remain regulated at EU level to preserve the internal market.
Atsevišķos gadījumos būtu vajadzīga elastīgāka pieeja attiecībā uz audzēšanu, jo tā ir saistīta ar spēcīgu vietējo/reģionālo/teritoriālo aspektu un tā ir īpaši nozīmīgs dalībvalstu pašnoteikšanās jautājums .
Cultivation might require more flexibility in certain instances as it is an issue with a strong local/regional/territorial dimension and an issue of particular importance for the self-determination of Member States .
Šādai elastībai nevajadzētu nelabvēlīgi ietekmēt vienoto atļaujas izsniegšanas kārtību.
The common authorisation procedure should not be adversely affected by such flexibility .
Turklāt var būt, ka saskaņotajā vides un veselības risku novērtējumā uzmanība nav pievērsta visai iespējamai ietekmei, kāda ir ĢMO audzēšanai dažādos reģionos un vietējās ekosistēmās.
Howev er, the harmonised environmental and health risks assessment might not address all possible impacts of GMO cultivation in different regions and local ecosystems.
Tādēļ saskaņā ar LESD 2. panta 2. punktu jādod iespēja dalībvalstīm pieņemt saistošas tiesību normas par ĢMO audzēšanu savā teritorijā pēc tam, kad ĢMO ir likumīgi piešķirta atļauja laišanai ES tirgū.
In accordance with Article 2(2) TFEU Member States should therefore be entitled to have a possibility to adopt binding legislative provisions concerning the cultivation of GMOs in their territory after the GMO has been legally authorised to be placed on the EU market.
(6) Tādēļ šķiet atbilstoši saskaņā ar subsidiaritātes principu piešķirt dalībvalstīm brīvu izvēli pieņemt lēmumu par to, vai tās savā teritorijā vēlas audzēt ĢMO kultūras, nemainot Savienības atļauju piešķiršanas sistēmu attiecībā uz ĢMO un neatkarīgi no pasākumiem, ko dalībvalstīm ir tiesības veikt , piemērojot Direktīvas 2001/18/EK 26.a pantu, lai izvairītos no netīšas ĢMO klātbūtnes citos produktos.
(6) In this context, it appears appropriate to grant to Member States, in accordance with the principle of subsidiarity, more freedom to decide whether or not they wish to cultivate GMO crops on their territory without changing the system of Union authorisations of GMOs and independently of the measures that Member States are entitled to take by application of Article 26a of Directive 2001/18/EC to avoid the unintended presence of GMOs in other products.
(6) Tādēļ šķiet atbilstoši saskaņā ar subsidiaritātes principu piešķirt dalībvalstīm elastīgākas iespējas pieņemt lēmumu par to, vai tās savā teritorijā vēlas audzēt ĢMO kultūras, nemainot Savienības atļauju piešķiršanas sistēmu attiecībā uz ĢMO un neatkarīgi no pasākumiem, kas dalībvalstīm ir jāveic , piemērojot Direktīvas 2001/18/EK 26.a pantu, lai savā teritorijā un kaimiņos esošo dalībvalstu pierobežas apgabalos izvairītos no netīšas ĢMO klātbūtnes citos produktos.
(6) In this context, it appears appropriate to grant to Member States, in accordance with the principle of subsidiarity, more flexibility to decide whether or not they wish to cultivate GMO crops on their territory without changing the system of Union authorisations of GMOs and independently of the measures that Member States are required to take by application of Article 26a of Directive 2001/18/EC to avoid the unintended presence of GMOs in other products on their territory and in border areas of neighbouring Member States.
(7) Tādēļ dalībvalstīm jāatļauj pieņemt pasākumus, lai ierobežotu vai aizliegtu audzēt visus vai konkrētus ĢMO visā vai daļā to teritorijas, un pēc saviem ieskatiem attiecīgi grozīt šos pasākumus jebkurā posmā, piešķirot atļauju, atjaunojot atļauju vai izņemot attiecīgo ĢMO no tirgus.
(7) Member States should therefore be authorised to adopt measures restricting or prohibiting the cultivation of all or particular GMOs in all or part of their territory, and respectively amend those measures as they deem appropriate, at all stages of the authorisation, re-authorisation or withdrawal from the market of the concerned GMOs.
Šie noteikumi jāpiemēro arī sēklu un augu pavairošanas materiāla ģenētiski modificētajām šķirnēm, kuras laiž tirgū saskaņā ar attiecīgajiem tiesību aktiem par sēklu un augu pavairošanas materiāla tirdzniecību un jo īpaši saskaņā ar Direktīvu 2002/53/EK un 2002/55/EK.
This should apply as well to genetically modified varieties of seed and plant propagating material which are placed on the market in accordance with relevant legislation on the marketing of seeds and plant propagating material and, in particular, in accordance with Directives 2002/53/EC and 2002/55/EC.
Pasākumiem jāattiecas tikai uz ĢMO audzēšanu un nevis uz ģenētiski modificētu sēklu un augu pavairošanas materiālu, ne arī produktu vai produktu sastāvdaļu un to ražas produktu brīvu apriti un importu.
Measures should refer to the cultivation of GMOs only and not to the free circulation and import of genetically modified seeds and plant propagating material, as or in products, and of the products of their harvest.
Turklāt tie nedrīkst skart tādu sēklu un augu pavairošanas materiāla audzēšanu, kas nav ģenētiski modificēts, bet kurā konstatētas nejaušas vai tehniski nenovēršamas ES atļautu ĢMO atliekas.
Similarly they should not affect the cultivation of non genetically modified varieties of seed and plant propagating material in which adventitious or technically unavoidable traces of EU authorised GMOs are found .
(7) Tādēļ jāatļauj dalībvalstīm , izskatot katru gadījumu atsevišķi, pieņemt pasākumus, lai ierobežotu vai aizliegtu audzēt konkrētus ĢMO , ĢMO grupas vai visus ĢMO visā vai daļā to teritorijas, un pēc saviem ieskatiem attiecīgi grozīt šos pasākumus jebkurā posmā, piešķirot atļauju, atjaunojot atļauju vai izņemot attiecīgo ĢMO no tirgus.
(7) Member States should therefore be authorised to adopt , on a case - by - case basis, measures restricting or prohibiting the cultivation of particular GMOs or groups of GMOs or of all GMOs in all or part of their territory, and respectively amend those measures as they deem appropriate, at all stages of the authorisation, re-authorisation or withdrawal from the market of the concerned GMOs.
Audzēšana ir cieši saistīta ar zemes izmantošanu un faunas un floras aizsardzību — jomām, attiecībā uz kurām dalībvalstis saglabā nozīmīgu kompetenci.
Cultivation is closely linked to land use and the conservation of fauna and flora, areas in which the Member States retain significant powers.
Iespēja pieņemt šos pasākumus būtu jāpiemēro arī sēklu un augu pavairošanas materiāla ģenētiski modificētajām šķirnēm, kuras laiž tirgū saskaņā ar attiecīgajiem tiesību aktiem par sēklu un augu pavairošanas materiāla tirdzniecību un jo īpaši saskaņā ar Direktīvu 2002/53/EK un Direktīvu 2002/55/EK.
The possibility of adopting these measures should apply as well to genetically modified varieties of seed and plant propagating material which are placed on the market in accordance with relevant legislation on the marketing of seeds and plant propagating material and, in particular, in accordance with Directives 2002/53/EC and 2002/55/EC.
Pasākumiem būtu jāattiecas tikai uz ĢMO audzēšanu un nevis uz ģenētiski modificētu sēklu un augu pavairošanas materiālu, ne arī produktu vai produktu sastāvdaļu un to ražas produktu brīvu apriti un importu.
Measures should refer to the cultivation of GMOs only and not to the free circulation and import of genetically modified seeds and plant propagating material, as or in products, and of the products of their harvest.
Šiem pasākumiem vajadzētu būt tādiem, kas nodrošina visiem attiecīgajiem uzņēmējiem, tostarp audzētājiem, pietiekamu pielāgošanās laiku.
Those measures should allow all operators concerned, including growers, sufficient time to adapt.
(8) Saskaņā ar ĢMO atļauju piešķiršanas tiesisko regulējumu dalībvalsts nevar mainīt ES izvēlēto cilvēku/dzīvnieku veselības un vides aizsardzības līmeni, un šim nosacījumam jāpaliek nemainītam.
(8) According to the legal framework for the authorisation of GMOs, the level of protection of human/animal health and of the environment chosen in the EU cannot be revised by a Member State and this situation must not be altered.
Tomēr dalībvalstis var pieņemt pasākumus, lai ierobežotu vai aizliegtu audzēt visus vai konkrētus ĢMO visā vai daļā to teritorijas, pamatojoties uz iemesliem, kas saistīti ar sabiedrības interesēm un kas vēl nav iekļauti ES noteikumu saskaņotajā kopumā, kurā jau ir paredzētas procedūras, lai ņemtu vērā apdraudējumu, ko audzēšanai paredzētie ĢMO varētu radīt veselībai un videi .
However Member States may adopt measures restricting or prohibiting the cultivation of all or particular GMOs in all or part of their territory on the basis of grounds relating to the public interest other than those already addressed by the harmonised set of EU rules which already provide for procedures to take into account the risks that a GMO for cultivation may pose on health and the environment .
Turklāt šiem pasākumiem jāatbilst Līgumiem, jo īpaši attiecībā uz nediskriminējošu attieksmi pret valstu vai ārvalstu produktiem un Līguma par Eiropas Savienības darbību 34. un 36. pantam , kā arī Savienības starptautiskajām saistībām, jo īpaši saistībām Pasaules tirdzniecības organizācijā .
Those measures should furthermore be in conformity with the Treaties, in particular as regards the principle of non discrimination between national and non national products and Articles 34 and 36 of the Treaty on the Functioning of the European Union, as well as with the relevant international obligations of the Union , notably in the context of the World Trade Organisation .
Tomēr dalībvalstis var pieņemt pasākumus, lai ierobežotu vai aizliegtu audzēt visus vai konkrētus ĢMO visā vai daļā to teritorijas, pamatojoties uz iemesliem, kas saistīti ar sabiedrības interesēm.
However Member States may adopt measures restricting or prohibiting the cultivation of all or particular GMOs in all or part of their territory on the basis of grounds relating to the public interest .
Šos pasākumus var pamatot ar apsvērumiem, kas saistīti ar vidi vai citiem leģitīmiem faktoriem, piemēram, sociālekonomisku ietekmi, kurus varētu radīt ĢMO apzināta izplatīšana vai laišana tirgū, ja šiem faktoriem nav pievērsta uzmanība, veicot Direktīvas 2001/18/EK C daļā noteikto saskaņoto procedūru, vai joprojām nav zinātniski pamatotas pārliecības.
Those measures may be based on grounds relating to environmental or other legitimate factors such as socio-economic impacts, which might arise from the deliberate release or the placing on the market of GMOs where those factors have not been addressed as part of the harmonised procedure provided for in Part C of Directive 2001/18/EC, or in the event of persisting scientific uncertainty.
Šie pasākumi būtu pienācīgi jāpamato ar zinātniskiem vai riska pārvaldības apsvērumiem vai citiem leģitīmiem faktoriem, ko varētu radīt ĢMO apzināta izplatīšana vai laišana tirgū.
Th ose measures should be duly justified on scientific grounds or on grounds relating to risk management or other legitimate factors which might arise from the deliberate release or the placing on the market of GMOs.
Turklāt šiem pasākumiem vajadzētu būt proporcionāliem un tiem jāatbilst Līgumiem, jo īpaši attiecībā uz nediskriminējošu attieksmi pret valstu vai ārvalstu produktiem un Līguma par Eiropas Savienības darbību 34. un 36. pantam.
Those measures should furthermore be proportionate and in conformity with the Treaties, in particular as regards the principle of non discrimination between national and non national products and Articles 34 and 36 of the Treaty on the Functioning of the European Union.
(8a) Ar dalībvalsts noteiktajiem ierobežojumiem vai aizliegumiem audzēt atsevišķus ĢMO nedrīkstētu aizliegt vai ierobežot atļauto ĢMO izmantošanu citās dalībvalstīs ar nosacījumu, ka ir veikti efektīvi pasākumi pārrobežu invāzijas novēršanai.
(8a) Restrictions on or prohibitions of cultivation of particular GMOs by a Member State should not prevent or restrict the use of authorised GMOs by other Member States, provided effective measures are taken to prevent cross-border contamination.
(9) Pamatojoties uz subsidiaritātes principu, šīs regulas mērķis nav saskaņot audzēšanas nosacījumus dalībvalstīs, bet dot dalībvalstīm brīvu izvēli izmantot citu pamatojumu, ne tikai veselības un vides riska zinātnisko novērtējumu, lai aizliegtu ĢMO audzēšanu savā teritorijā.
(9) On the basis of the subsidiarity principle, the purpose of this Regulation is not to harmonize the conditions of cultivation in Member States but to grant freedom to Member States to invoke other grounds than scientific assessment of health and environmental risks to ban cultivation of GMOs on their territory.
Turklāt viens no mērķiem Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīvā 98/34/EK, ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā, ar ko Komisijai atļauj apsvērt ES līmenī saistošu aktu pieņemšanu, netiktu sasniegts, sistemātiski ziņojot par dalībvalstu pasākumiem saskaņā ar minēto direktīvu.
In addition one of the purposes of Directive 98/34/EC of the European Parliament and of the Council of 22 June 1998 laying down a procedure for the provision of information in the field of technical standards and regulations which is to allow the Commission to consider the adoption of binding acts at EU level would not be served by the systematic notification of Member States’ measures under that Directive.
Tā kā pasākumus, kurus dalībvalstis var pieņemt saskaņā ar šo regulu, nevar attiecināt uz ĢMO laišanu tirgū un tādējādi tie negroza nosacījumus to ĢMO laišanai tirgū, kuriem piešķirta atļauja saskaņā ar spēkā esošajiem tiesību aktiem, ziņošanas procedūra saskaņā ar Direktīvu 98/34/EK Komisijai nešķiet piemērotākais informācijas līdzeklis.
Moreover, since measures which Member States can adopt under this Regulation cannot have as a subject the placing of the market of GMOs and thus does not modify the conditions of placing on the market of GMOs authorised under the existing legislation, the notification procedure under Directive 98/34/EC does not appear the most appropriate information channel for the Commission.
Tādēļ, izdarot izņēmumu, Direktīva 98/34/EK nav jāpiemēro.
Therefore, by derogation, Directive 98/34/EC should not be applicable.
Vienkāršāka ziņošanas sistēma par valstu pasākumiem pirms to pieņemšanas būtu samērīgāks līdzeklis, lai informētu Komisiju par šiem pasākumiem.
A simpler notification system of the national measures prior to their adoption appears to be a more proportionate tool for the Commission to be aware of these measures.
Tādējādi pasākumi, kurus dalībvalstis plāno pieņemt, kopā ar to pamatojumu informatīvos nolūkos jādara zināmi Komisijai un pārējām dalībvalstīm vienu mēnesi pirms to pieņemšanas.
Measures which Member States intend to adopt should thus be communicated together with their reasons to the Commission and to the other Member States one month prior to their adoption for information purposes.
(9) Pamatojoties uz subsidiaritātes principu, šīs regulas mērķis nav saskaņot audzēšanas nosacījumus dalībvalstīs, bet dot dalībvalstīm brīvu izvēli ierobežot vai aizliegt ĢMO audzēšanu savā teritorijā , minot apsvērumus, kuri saistīti ar vides vai citiem leģitīmiem faktoriem, piemēram, sociālekonomisku ietekmi, ko varētu izraisīt apzināta ĢMO izplatīšana vai laišana tirgū, ja šiem faktoriem nav pievērsta uzmanība, veicot Direktīvas 2001/18/EK C daļā noteikto saskaņoto procedūru, vai joprojām nav zinātniski pamatotas pārliecības .
(9) On the basis of the subsidiarity principle, the purpose of this Regulation is not to harmonize the conditions of cultivation in Member States but to grant freedom to Member States to restrict or prohibit the cultivation of GMOs on their territory on grounds relating to environmental or other legitimate factors such as socio-economic impacts, which might arise from the deliberate release or the placing on the market of GMOs where those factors have not been addressed as part of the harmonised procedure provided for in Part C of Directive 2001/18/EC or in the event o f persisting scientific uncertainty.
(9b) Dalībvalstu noteiktie ĢMO audzēšanas ierobežojumi vai aizliegumi nedrīkstētu kavēt veikt biotehnoloģisku izpēti ar nosacījumu, ka šādas izpētes laikā tiek ievēroti visi nepieciešamie drošības pasākumi.
(9b) Restrictions or bans on cultivation of GMOs by Member States should not prevent biotechnology research from being carried out provided that, in carrying out such research, all necessary safety measures are observed.
Direktīva 2001/18/EK
Directive 2001/18/EC
Direktīvu 2001/18/EK groza šādi:
Directive 2001/18/EC is amended as follows:
Brīva apgrozība
Free circulation
Neierobežojot 23. vai 26.b pantu, dalībvalstis nevar aizliegt, ierobežot vai kavēt tādu produktu laišanu tirgū, kas satur ĢMO vai sastāv no tiem, ja tie atbilst šīs direktīvas prasībām.”
Without prejudice to Article 23 or Article 26b , Member States may not prohibit, restrict or impede the placing on the market of GMOs, as or in products, which comply with the requirements of this Directive.’
22. pantā nevajadzētu izslēgt iespēju, ka dalībvalstis var pieņemt noteikumus par ĢMO audzēšanas ierobežošanu vai aizliegšanu to teritorijā saskaņā ar jauno 26.b pantu.
Article 22 should not preclude the possibility for Member States to adopt rules concerning the restriction or prohibition of the cultivation of GMOs on their territory in accordance with the new article 26b.
(-1.a) Direktīvas 25. pantā iekļauj šādu punktu:
(-1a) In Article 25, the following paragraph is added :
Vides padome 2008. gada decembrī secināja, ka „būtu jāļauj neatkarīgiem pētniekiem piekļūt visiem attiecīgajiem ĢM materiāliem, vienlaikus ievērojot intelektuālā īpašuma tiesības”.
The Environment Council, in December 2008 concluded that ‘independent researchers should be given access to all relevant material, while respecting intellectual property rights’.
Patlaban neatkarīgiem pētniekiem bieži vien nav iespējams pētīt ĢM šķirnes, jo iespēja iegūt ĢM materiālu ir ierobežota, turklāt lauksaimniekiem nav pienākuma nodot ĢM materiālu izpētei.
Currently, it is often impossible for independent researchers to conduct research on a GM-variety, as the access to the GM-material is restricted and farmers are obliged not to pass on GM-material for research purposes.