natgillin/translations-raw huggingface dataset:
2. uzskata, ka vēlēšanu rīkošanu nevar uzskatīt par vienīgo demokrātijas radītāju, tomēr vēlēšanām, ja vien tiek nodrošināts politiskais plurālisms, pulcēšanās un biedrošanās brīvība, vārda brīvība, vienlīdzīga piekļuve plašsaziņas līdzekļiem, aizklāta balsošana un cilvēktiesību ievērošana, ir labvēlīga ietekme uz demokratizācijas procesu, kuru raksturo uzlabojumi saistībā ar pilsoniskajām brīvībām;
Considers that in absolute terms the holding of elections cannot be regarded as the sole indicator of democracy, but that, nevertheless, it has a positive effect on the democratisation process as measured by improvements in civil liberties, provided that political pluralism, freedom of assembly and association, freedom of expression, equal access to the media, secret ballots and respect for human rights are secured;
4. pauž nožēlu, ka ES joprojām nav kopējas, vispusīgas stratēģijas demokrātijas vecināšanai un mudina visas ES iestādes un dalībvalstis arī turpmāk censties panākt šādas stratēģijas pieņemšanu; šajā sakarā mudina visas ES iestādes un dalībvalstis vienoties, lai sagatavotu Eiropas konsensu par demokrātiju;
Regrets that the EU still lacks a common, comprehensive strategy for promoting democracy, and urges all EU institutions and Member States to continue their efforts to make possible the adoption of such a strategy; in this regard, urges all EU institutions and Member States to agree to establish a European Consensus on Democracy;
6. atzinīgi vērtē EDSO Demokrātisku iestāžu un cilvēktiesību biroju ( ODIHR ), kura novatoriskais darbs ir spēcīgi ietekmējis ES vēlēšanu novērošanas metodoloģiju;
Pays tribute to the OSCE's Office for Democratic Institutions and Human Rights (ODIHR), whose pioneering work has strongly inspired the EU methodology on election observation;
8. atzinīgi vērtē ES vēlēšanu novērošanas misiju pozitīvos rezultātus demokrātisko procesu stiprināšanā, cilvēktiesību un pamatbrīvību ievērošanas, labas pārvaldības, tiesiskuma veicināšanā un it īpaši vēlēšanu procesu nostiprināšanā visā pasaulē;
Welcomes the positive contribution made by EU EOMs in strengthening democratic processes, enhancing respect for human rights, fundamental freedoms, good governance and the rule of law, and, in particular, reinforcing electoral processes around the world;
12. aicina Komisiju veikt atbilstošus pasākumus, lai papildus stiprinātu pilsoniskās sabiedrības organizāciju un vietējo novērotāju atbilstīgu līdzdalību vēlēšanu procesos;
Calls on the Commission to take the appropriate measures to further strengthen the adequate participation of civil society organisations and local observers in electoral processes;
17. uzskata, ka pirmsvēlēšanu periodā pēc tikšanās ar kandidātiem un vēlēšanu komisijas amatpersonām novērotājiem jābūt iespējai tikties ar citām grupām valstī, kurā notiek vēlēšanas;
Takes the view that, in the pre-electoral period, following meetings with candidates and electoral commission officials, observers should be able to meet other groups in the country in which the elections are being held;
23. konstatē, ka sadarbība starp ES iestādēm un Komisijā kopumā ir bijusi pozitīva; tomēr pauž nožēlu, ka dažos gadījumos tā ir cietusi no nopietnas vienotības trūkuma, kas nākotnē jāuzlabo;
Notes that coordination between EU institutions and within the Commission has generally been positive; regrets, however, that it has also suffered in some cases from a severe lack of cohesion leaving further room for improvement;
26. aicina Komisiju, risinot sarunas par asociācijas nolīgumiem vai stratēģiskajām partnerībām, izskatīt jautājumu par to, kā paredzēt iespēju organizēt vēlēšanu procesu novērošanu Vidusjūras reģiona valstīs un Tuvajos Austrumos;
Calls on the Commission to consider, in the negotiation of association agreements or strategic partnerships, how to include the feasibility of observing electoral processes in southern Mediterranean countries and Middle East countries;
31. aicina Komisiju pastāvīgi un pilnīgi izmantot šos ieteikumus, kad tā izstrādā valsts stratēģijas dokumentus vai gada rīcības programmas, kas saistītas ar Eiropas Attīstības fondu un ES ārējiem finanšu instrumentiem, jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 1905/2006, ar ko izveido finanšu instrumentu sadarbībai attīstības jomā
Calls on the Commission to make full long-term use of these recommendations within the framework of drawing up the Country Strategy Papers/Annual Action Programmes under the European Development Fund and under the external financial instruments of the EU, specifically Regulation (EC) No 1905/2006 of the European Parliament and of the Council of 18 December 2006 establishing a financing instrument for development cooperation
37. iesaka izstrādāt īpašu stratēģiju jauno demokrātiski ievēlēto parlamentu atbalstam, lai tādējādi nodrošinātu demokrātijas, tiesiskuma un labas pārvaldes ilgstošu nostiprināšanos;
Recommends the introduction of a specific strategy to support newly and democratically elected parliaments with a view to permanently entrenching democracy, the rule of law and good governance;
47. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, dalībvalstu valdībām un parlamentiem, ĀKK un ES Apvienotās parlamentārās asamblejas līdzpriekšsēdētājiem, Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu parlamentārās asamblejas priekšsēdētājam un Eiropas un Latīņamerikas Parlamentārā asamblejas līdzpriekšsēdētājiem, Eiropas Padomes Parlamentārās asamblejas priekšsēdētājam, EDSO Parlamentārās asamblejas priekšsēdētājam un Demokrātisku iestāžu un cilvēktiesību biroja direktoram.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the governments and parliaments of the Member States, the Co-Presidents of the ACP-EU Joint Parliamentary Assembly, the President of the Euro-Mediterranean Parliamentary Assembly and the Co-Presidents of the Euro-Latin American Parliamentary Assembly, the President of the Parliamentary Assembly of the Council of Europe, the President of the OSCE Parliamentary Assembly and the Director of the Office for Democratic Institutions and Human Rights.
ES vēlēšanu novērošanas misijas: mērķi, prakse un uzdevumi nākotnē
EU Election Observation Missions: objectives, practices and future challenges
Starptautiskā vēlēšanu novērošana ir viens no instrumentiem, ko izmanto vēlēšanu procesu atbalstam demokrātijas veicināšanas kontekstā.
Elections do not alone equate to democracy, but are an essential component of every democratic system as well as one of the fundamental human rights.
Demokrātijas milzu attīstība pēdējos gados ir sekmējusi Deklarācijas par starptautiskās vēlēšanu novērošanas principiem (turpmāk Deklarācija) pieņemšanu, kuru 2005. gada novembrī apstiprināja Komisija un 2007. gada maijā — Parlaments.
International election observation is one of the tools employed to support electoral processes in the context of democracy promotion and its extraordinary development in recent years has brought along the adoption of the Declaration of Principles for International Election Observation (hereinafter 'the Declaration'), which was endorsed by the Commission in November 2005 and by the Parliament in May 2007.
ES sāka vēlēšanu novērotāju izvietošanu pirmajās daudzpartiju parlamenta vēlēšanās Krievijā 1993. gadā un turpināja to izmantošanu deviņdesmitajos gados.
The EU started deploying electoral observers for the first multi-party parliamentary elections in Russia in 1993 and continued its engagement throughout the 1990s.
Tomēr tikai tad, kad Komisija 2000. gada aprīlī nāca klajā ar paziņojumu par ES palīdzību vēlēšanās un to uzraudzību, tika izstrādāta visaptveroša ES metodoloģija vēlēšanu novērošanai.
However, it was not until the Commission issued its Communication on EU Election Assistance and Observation in April 2000 that a comprehensive EU methodology for election observation was introduced.
Parlaments izvērtēja un apstiprināja šo paziņojumu 2001. gada marta rezolūcijā, nosakot Parlamenta galvenos līdzdalības virzienus šajā jomā.
This Communication was assessed and endorsed by the Parliament in its Resolution of March 2001, which also suggested the main lines of its involvement in the field.
ES vēlēšanu novērošanas misijas ES ārpolitikas kontekstā
EU EOMs in the context of EU Foreign Policy
Demokrātijas veicināšana ir ES ārpolitikas galvenais mērķis, un ES vēlēšanu novērošanas misijas ir kļuvušas par ļoti veiksmīgu instrumentu šajā kontekstā.
The promotion of democracy is a central objective of EU foreign policy and EU EOMs have proved to be a very successful tool in this context.
Šī veiksme ne tikai padarīja ES par starptautiskās vēlēšanu novērošanas vadošo organizāciju, bet arī ievērojami palielināja tās prestižu globālā mērogā.
This success has not only turned the EU into a leading organisation in the field of international election observation but has also significantly increased its prestige as a global actor.
Tomēr ES diemžēl vēl joprojām nav spējusi pieņemt vienotu stratēģiju demokrātijas veicināšanai ārvalstīs.
However, the EU has regrettably not as yet been able to adopt a common strategy on promoting democracy abroad.
Šādas stratēģijas trūkums nepārprotami mazina ES vēlēšanu novērošanas misiju efektivitāti.
The absence of such strategy clearly limits the effectiveness of EU EOMs.
Tādēļ ir svarīgi, lai visas ES iestādes un dalībvalstis turpinātu savus centienus visaptverošas ES stratēģijas demokrātijas veicināšanai pieņemšanā.
Thus, it is essential that all EU institutions and Member States continue their efforts to bring about the adoption of a comprehensive EU strategy on democracy promotion.
Vienlīdz svarīgi šķiet nepārspīlēt koncentrēšanos uz vēlēšanu novērošanu.
It seems equally important that the focus on election observation is not overstressed.
Vēlēšanas ir būtiska, taču ne vienīgā demokrātijas sastāvdaļa.
Elections are an essential, but not the only component of democracy.
Jāatlicina pietiekami daudz iespēju un līdzekļu darbībām, kuru mērķis ir citu demokrātiskas vadības aspektu pastiprināšana.
Sufficient room and funding should be left to allow carrying out activities aimed at reinforcing other aspects of democratic governance.
Ņemot to vērā, ir jāievēro pieņemtā prakse ierobežot ES vēlēšanu novērošanas misiju izdevumus līdz 25 % no EIDHR budžeta, kas nozīmē aptuveni 40 miljonus eiro gadā.
In this light, the established practice of limiting expenditure on EU EOMs to 25% of the EIDHR-budget, which translates into approximately € 40 million per year, should be respected.
Komisijas paziņojumu par ES palīdzību vēlēšanās un to uzraudzību spēcīgi ietekmēja EDSO/Demokrātisko iestāžu un cilvēktiesību biroja ( ODIHR ) izstrādātā metodoloģija, kas bija viena no pirmajām organizācijām, kura nopietni apsvēra vēlēšanu novērošanu profesionālo vadīšanu.
The Commission Communication on EU election assistance and observation was highly inspired by the methodology of the OSCE/ODIHR, which was one of the first organisations to give serious thought to the professional conduction of election observation.
Šodien abas organizācijas ne tikai ieņem vienotu nostāju, bet arī cieši sadarbojas un ir pieredzējušas plašu zināšanu un praktiķu apmaiņu.
Today, both organisations not only share a common approach, but also cooperate closely and have experienced an enriching exchange of expertise and practitioners.
Šī vienotā nostāja definē vēlēšanu novērošanu kā ilgtermiņa procesu, kas tālu pārsniedz vēlēšanu dienu un ietver pirmsvēlēšanu un pēcvēlēšanu posmu.
This common approach sees election observation as a long-term process that goes far beyond election day alone and includes the pre- and post-electoral phases.
Turklāt ES metodoloģija lielā mērā saskan ar Deklarācijas principiem.
In addition, the EU methodology largely complies with the principles of 'the Declaration'.
ES vienīgi veic novērošanu pēc uzņēmējas valsts aicinājuma.
The EU only observes upon invitation from the host country.
ES vēlēšanu novērošanas misijas piedāvā pilnu kontroli, un to novērtējums ir neatkarīgs un objektīvs.
EU EOMs offer full coverage and assessment and are independent and impartial.
Turklāt ES vēlēšanu novērošanas misijas piedāvā augstu pārredzamības un publicitātes līmeni un sniedz rūpīgu analīzi un padomus.
On top of this, EU EOMs offer a high degree of transparency and publicity and provide sound analysis and advice.
ES arī cenšas nodibināt labu sadarbību ar citām organizācijām, kas nodarbojas ar vēlēšanu novērošanu.
The EU also seeks to establish a good cooperation with other organisations involved in election observation.
Turklāt neviena ES vēlēšanu novērošanas misija netiek nosūtīta uz valsti apstākļos, kādos tās klātbūtni varētu uztvert kā likumīguma piešķiršanu acīmredzami nedemokrātiskam vēlēšanu procesam.
Furthermore, no EU EOM is deployed in a country under conditions that make it likely that its presence will be interpreted as giving legitimacy to a clearly undemocratic electoral process.
Piemēram, sākotnēji šāds gadījums bija vēlēšanas Pakistānā 2008. gadā, kad ES atteicās nosūtīt ES vēlēšanu novērošanas misiju, kamēr prezidenta P. Musharraf pasludinātais ārkārtas stāvoklis netika atcelts.
This was, for instance, initially the case for the elections in Pakistan in 2008, where the EU refused to deploy an EU EOM as long as the state of emergency declared by President Musharraf was not lifted.
Turklāt ES vēlēšanu novērošanas misijas vada apmācīti un pieredzējuši profesionāļi, tādējādi ievērojami sekmējot augsti kvalificētu vēlēšanu ekspertu rašanos.
Also, EU EOMs are conducted by well-trained, experienced professionals, thus, significantly contributing to the emergence of highly qualified electoral experts.
Turklāt Komisija ir nodibinājusi praksi iecelt Eiropas Parlamenta deputātu par ES vēlēšanu novērošanas misijas galveno novērotāju, kas ievērojami sekmē misiju nodrošināšanu ar rūpīgu vadību un pamanāmību.
Moreover, the Commission has established the practice of appointing a MEP as Chief Observer of EU EOMs, which significantly contributes to providing them with a sound leadership and visibility.
Galvenajiem novērotājiem ir jāsadarbojas ar Komisiju, citām ES iestādēm un misijas dalībniekiem mandāta pilnvaru laikā.
Chief Observers should cooperate with the Commission, other EU institutions and the members of the mission throughout their mandate.
Tomēr viņiem ir jāsaglabā pilnīga un skaidri definēta neatkarība bez jebkādas iejaukšanās.
However, they should maintain a clear and well defined independence without interference.
Kopumā ES vēlēšanu novērošanas metodoloģija ir uzskatāma par ļoti veiksmīgu.
In all, EU methodology on election observation can be considered as a great success.
Tomēr Komisijas paziņojums, uz kuru tā pamatojas, ir jau astoņus gadus vecs.
However, the Commission Communication on which it is based is already eight years old.
Komisijai jāapsver šī paziņojuma atkārtota izskatīšana un atjaunināšana, ietverot tajā nodibināto praksi, piemēram, to, kas ir Deklarācijas pamatā, un risinot uzdevumus nākotnei.
The Commission should consider revising and updating this Communication so as to include established practices, such as those based on 'the Declaration', and address future challenges.
Parlamenta loma
The Role of the Parliament
Attiecībā uz iekšējo organizāciju Parlaments 2001. gada novembrī izveidoja Vēlēšanu koordinēšanas grupu, kas atbild par visu vēlēšanu novērošanas darbību koordinēšanu un vēlēšanu novērošanas prioritāšu noteikšanu.
As regards to its internal organisation, the Parliament established the Election Coordination Group in November 2001, in charge of coordinating all election observation activities and establishing the priorities for election observation.
Tā kā ES Parlaments tiek ievēlēts, tad Komisijas paziņojumā Parlamentam ir paredzēta īpaša loma.
As the elected parliamentary body of the EU, the Commission Communication envisaged a special role for the Parliament.
Tā iesaistīšanās šajā politikas jomā piešķir ES vēlēšanu novērošanas misijām politisku vērtību, tādējādi pastiprinot misiju pamanāmību un palielinot uzmanību no plašsaziņas līdzekļu un sabiedrības puses.
Its involvement in this policy provides EU EOMs with a political added value reinforcing their visibility and increasing their level of attention from the media and the public.
Parlamentam ir jāsūta vēlēšanu novērošanas delegācijas ilgtermiņa misijās, jo vienīgi šādas misijas var nodrošināt visaptverošu un rūpīgu vēlēšanu procesa novērtējumu.
It is indeed in the framework of long-term missions that the Parliament should send election observation delegations, since only such missions can provide a comprehensive and rigorous judgement of an electoral process.
Taču Eiropas Parlamenta deputātu loma noteikti atšķiras no citu īstermiņa novērotāju lomas, jo kā ievēlētiem Eiropas Parlamenta deputātiem viņiem ir īpašs redzējums un pieredze, kas var sniegt aplūkojamā vēlēšanu procesa rūpīgu politisko izvērtējumu.
The role of MEPs, however, necessarily differs from that of other Short-term Observers because, as elected parliamentarians, MEPs provide a particular perspective and experience which can lead to a careful political assessment of a given electoral process.
Kopumā Parlamenta līdzdalības pieredze ES vēlēšanu novērošanas misijās ir ļoti pozitīva, taču dažus aspektus vēl varētu uzlabot.
In all, the experience of the Parliament's involvement in EU EOMs is highly positive, but some aspects can still be improved.
Ļoti svarīgs aspekts ir Eiropas Parlamenta deputātu rīcības nepietiekama atbilstība Priekšsēdētāju konferencē pieņemtajām pamatnostādnēm.
A very important one is the inadequate level of compliance with the guidelines established by the Conference of Presidents by participating MEPs.
Tik tiešām pagātnē ir bijuši negatīvi Eiropas Parlamenta deputātu piemēri, jo viņi nav ievērojuši nepieciešamo objektivitāti, kas tiek gaidīta no vēlēšanu novērotāja.
Indeed, there have been in the past inopportune examples of MEPs lacking the necessary impartiality required from an electoral observer.
Nākotnē tiem Eiropas Parlamenta deputātiem, kas vēlas piedalīties šajās delegācijās, ir stingri jāievēro pieņemtās pamatnostādnes.
In the future, MEPs who wish to participate in these delegations should strictly follow the established guidelines.
Vēl viens ļoti pretrunīgs aspekts ir no Parlamenta politiskajām grupām izvirzīto novērošanas delegāciju loma.
A further increasingly controversial aspect is the role of observer delegations from the Parliament’s political groups.
Lai gan politiskās grupas var brīvi sūtīt delegācijas vēlēšanu novērošanai trešās valstīs un noteikt savu darba kārtību, tomēr viņu darbība nedrīkst mazināt uzticību oficiālajai Parlamenta vēlēšanu novērošanu delegācijai un ES vēlēšanu novērošanas misijai, kā arī to pamanāmību.
Whereas the political groups are free to send delegations to observe elections in third countries and carry out their own agendas, their activities should not undermine the credibility and visibility of the official Parliament election observation delegation nor that of the EU EOM.
Iestāžu attiecības
Inter-Institutional Relations
ES vēlēšanu novērošanas misijas organizē Kopiena, tādējādi iesaistot visas ES iestādes un dalībvalstis, kā arī Komisijas delegācijas un dalībvalstu diplomātiskās misijas uzņēmējās valstīs.
EU EOMs are conducted under the community pillar and thus involve all EU institutions and Member States including the Commission delegations and the Member States’ diplomatic missions in the host countries.
Komisijai ir vadošā loma šīs politikas īstenošanā, jo tā atbild par ES vēlēšanu novērošanu misiju plānošanu un īstenošanu.
The Commission plays the leading role in this policy, in charge of planning and implementing EU EOMs.
Padomi konsultē Padomes Cilvēktiesību darba grupa, Ģeogrāfiskās darba grupas un Cilvēktiesību komiteja, un Parlamentu konsultē Vēlēšanu koordinēšanas grupa.
The Council is consulted through COHOM, the Geographical Working Groups and the Human Rights Committee and the Parliament through the Election Coordination Group.
Kopumā koordinēšanas darbs ES līmenī ir pozitīvs.
Overall, EU coordination has generally been positive.
Labs piemērs ir kopīgo konferenču un semināru, piemēram, kopīgā Komisijas un Parlamenta semināra par ES vēlēšanu novērošanu 2007. gada septembrī, atzīmēšana.
A good example is the celebration of joint conferences and seminars, such as the Joint Commission-Parliament Seminar on EU Election Observation in September 2007.
Tomēr iepriekš koordinēšana ES līmenī ir bijusi ļoti nesakārtota.
EU coordination has, however, in the past, suffered some severe incoherencies.
Galvenais aspekts ir nepieciešamība koordinēt visus publiskos paziņojumus, kas izteikti attiecībā uz ES vēlēšanu novērošanas misiju pieņemtajiem secinājumiem, jo tie būtiski ietekmē uzticamību šīm misijām, to efektivitāti un pamanāmību.
A key aspect is the need to coordinate all public statements made with regard to the findings of EU EOMs, as the former have a crucial impact on the effectiveness, credibility and visibility of the later.
Attiecībā uz iepriekš minēto preses konference, kurā iepriekšēji secinājumi tiek paziņoti pirmo reizi, ir atzīta par izšķirošo momentu.
In this regard, the press conference, where the statement of preliminary findings should be released for the first time, has been identified as a crucial moment.
Diemžēl ne vienmēr tā notiek.
This has regrettably not always been the case.
Piemēram, ES vēlēšanu novērošanas misijas uzticamību 2007. gadā Togo ievērojami mazināja Komisijas paziņojumi par vēlēšanām plašsaziņas līdzekļos dažas stundas pirms oficiālās preses konferences Lomē.
For instance, the EU EOM in Togo 2007 was seriously undermined, when the Commission issued a press release commenting on the elections some few hours before the official press conference took place in Lomé.
Turklāt ir jāveicina apspriešanās iestāžu starpā.
Furthermore, there should be an enhanced consultation between institutions.
It īpaši Padomei ir regulāri jāpiedalās Vēlēšanu koordinēšanas grupas sanāksmēs un Parlamentam ir jāpiešķir novērotāja statuss Padomes Cilvēktiesību darba grupas sanāksmēs.
In particular, the Council should regularly participate in EGC meetings and the Parliament should be given observer status at COHOM.
Daudzos gadījumos joprojām vērojami nepietiekami un pat nesaskaņoti vēlēšanu novērošanas misijām sekojoši pasākumi, kas nepārprotami mazina to ietekmi un efektivitāti.
Insufficient and even incoherent follow-up to EU EOMs still occurs in many cases and clearly limits their impact and effectiveness.
Piemēram, ir daži gadījumi pagātnē, kas liecina par to, ka ES un tās dalībvalstis ir turpinājušas ierastās attiecības ar valstīm, kuru vēlēšanu procesus ES vēlēšanu novērošanas misijas ir nopietni kritizējušas.
In this light, some past examples have shown that the EU and its Member have continued to conduct "business as usual" with states whose electoral processes had been severely criticized by an EU EOM.
Nosodāms piemērs bija 2005. gada vēlēšanas Etiopijā, pēc kurām par spīti vardarbīgai opozīcijas apspiešanai un plašiem arestiem ES neprasīja piemērot Kotonū Nolīguma 96. pantu.
A regrettable example was the 2005 elections in Ethiopia, after which, despite the violent suppression of the opposition and wide-spread arrests, the EU did not invoke art.
Tāds bija gadījums ar likumdevēja vēlēšanām Rietumu krastā un Gazā 2006. gadā.
This was the case with the legislative elections in the West Bank and Gaza in 2006.
Šis neloģiskums pelna dziļu nožēlu un nopietni vājina trauslo demokrātijas ideju un ES globālā līdera tēlu šajās valstīs.
These incoherencies are deeply regrettable and seriously undermine the fragile idea of democracy in these countries as well as the image of the EU as a global actor.
Tādēļ galvenais risināmais uzdevums ir turpmākie pasākumi, šajā aspektā skaidri nošķirot tehniskos un politiskos pasākumus.
Follow-up remains, therefore, the key challenge to be addressed and, in this regard, a clear distinction needs to be made between technical and political follow-up.
Iesākumā jākonstatē, ka pašreizējais modelis pilnībā neietver dažus vēlēšanu aspektus.
To begin with, some aspects of elections cannot be fully covered under the current model.