natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dalībvalstīm ir jābūt noteiktai prasībai noslēgt savstarpējus sadarbības nolīgumus, ja atbildīgais konsulāts atrodas nesamērīgi tālu.
There should be a standing requirement for the Member States to conclude cooperation agreements with each other where the responsible consulate is located an unreasonably long distance away.
Nepieciešamība veikt šādus pasākumu kļūs vēl lielāka, ja tiks ieviesti biometriskie identifikatori, kas praksē paredz to, ka visiem vīzas pieprasījuma iesniedzējiem attiecīgajā konsulātā būs jāierodas personīgi.
The need for such arrangements will become more pressing if biometric identifiers are introduced which, in practice, means that all applicants must personally attend at the relevant consulate.
Neietekmējot būtiskus drošības jautājumus, ir svarīgi, lai Šengenas konsulāti pieņem uz klientiem orientētas darba metodes.
Without jeopardising essential security issues it is important that Schengen consulates adopt customer-oriented working methods.
Cilvēki, kuriem ir jāveic ārkārtīgi garš vai ļoti sarežģīts brauciens uz tuvāko konsulātu (piemēram, dažkārt pieteikuma iesniedzējiem ir vispirms jādodas uz citu valsti, kurai arī nepieciešama vīza, lai pēc tam varētu pieteikties Šengenas zonas vīzai), ir jāpiedāvā iespēja veikt šo braucienu tikai vienreiz.
Persons faced with an exceptionally long or extremely difficult journey to the nearest consulate (sometimes applicants must, for example, first travel to another country for which a visa is also required in order thereafter to be able to apply for a visa to the Schengen area) should be offered the opportunity of making this trip only once.
Referents arī uzskata, ka maksai par vīzu ir jābūt relatīvi mazai – 35 eiro apmērā, un ka dažas kategorijas, piemēram, bērni, kurus pavada vecāki vai apmaiņas programmas dalībnieki, ir jāatbrīvo no šīs maksas.
The rapporteur also believes that the visa fee should be kept at a relatively low level, €35, and that some categories such as children accompanied by parents or persons forming part of an exchange programme should be exempted from the fee.
Turklāt ir jāpaplašina daudzkārtēju ieceļošanas vīzu izsniegšanas prakse.
In addition, the practice of issuing multiple-entry visas should be extended.
Godīgiem ceļotājiem, t.i. – personām, kuras ir vairākkārt saņēmušas Šengenas vīzu un nekad to nav ļaunprātīgi izmantojušas vai Šengenas zonā pārkāpušas noteikumus, ir arī jāgūst labums – un nevis tikai vairākām iepriekš noteiktām kategorijām, piemēram, uzņēmējiem, atsevišķām studentu grupām un tuviem radiem.
Bona fide travellers, i.e. persons who have on several occasions received a Schengen visa and never misused it or broken the rules in the Schengen area, should also benefit and not simply a number of predetermined categories such as businessmen, certain student groups and close relations.
Cilvēku pārmērīga klasificēšana vienkārši rada sarežģītas norobežojuma problēmas.
Excessively strict categorisation of people simply creates difficult demarcation problems.
Kas notiks, ja uzņēmējs pārtrauks biznesa darījumus ar uzņēmumu Šengenas zonā?
What happens when someone has terminated his business dealings with a company in the Schengen area?
Kas notiks, kad students būs beidzis mācības?
What happens once someone has completed their studies, etc?
Likumdevējs nevar spriest par to, kas ir godīgs ceļotājs, pamatojoties tikai uz iedalījumu kādā kategorijā.
The legislator cannot judge what is a bona fide traveller simply on the basis of assignment to a category.
Novērtējot personas iesniegumu vīzas saņemšanai, ir jāņem vērā arī informācija par iepriekš saņemtajām vīzām.
Weight should therefore also be attached to a person's past visa record when assessing that person's application for a visa.
Turklāt ir jāveic kritisks izvērtējums par to, kādi dokumenti pieteikuma iesniedzējam ir patiešām vajadzīgi, lai varētu pieteikties vīzas saņemšanai, un cik detalizēts maršruta apraksts viņam ir jāiesniedz.
Furthermore, a critical evaluation must also be made of what documents the applicant really needs in order to be able to apply for a visa and how detailed a description of the itinerary he needs to submit.
Referents ir arī atklājis nepilnības, kurām jāpievērš turpmāka uzmanība.
Your rapporteur has also uncovered shortcomings which merit further attention.
Komisija savā priekšlikumā nav pietiekami ņēmusi vērā īpašos apstākļus, ar kādiem jāsaskaras pasažieru prāmjiem, kas darbojas Baltijas, Vidusjūras un Melnās jūras reģionos.
The Commission has not taken sufficient account in its proposal of the special circumstances confronting passenger ferries operating in the Baltic region, the Mediterranean and the Black Sea region.
Šobrīd satiksme starp ES dalībvalstīm ir ievērojama, bet satiksme starp Šengenas zonas valstīm un trešām valstīm ir ļoti ierobežota, galvenokārt vīzu noteikumu dēļ.
Today there is substantial traffic between the EU Member States but traffic between the Schengen area and third countries is very limited largely on account of the visa rules.
Šī problēma ir jāapskata dziļāk.
This issue must be looked at in greater depth.
Ir arī svarīgi, lai trešā valsts zinātu, kādi nosacījumi ir jāpilda, lai valsti atbrīvotu no vīzas prasības.
It is also important that a third country should know what conditions it is required to satisfy in order to be exempted from the visa requirement.
Referents uzskata, ka Šengenas valstīm vajadzētu sagatavot skaidrus noteikumus par to, kad valsts ir atbrīvota no vīzu izmantošanas prasībām.
The rapporteur believes that the Schengen countries ought to draw up clear rules for when a country is exempted from visa requirements.
Šāda mehānisma pamatā ir jābūt šādiem kritērijiem: mazs atteikumu skaits, finansiālās atbildības uzņemšanās un izmitināšanas nolīguma piemērošana, procentuāli neliels to valsts iedzīvotāju skaits, kas uzturas ilgāk par vīzu derīguma periodu, zems to personu skaits, kurām dažādu iemeslu dēļ atteikta vīzu izsniegšana, garantēti uzticami ceļojumu dokumenti un efektīva robežkontrole.
Such a mechanism ought to be based on the following criteria: low number of refusals, application of sponsorship and accommodation agreement, low percentage of fellow nationals outstaying the period of validity of visas, low number of single persons rejected on various grounds, guaranteed reliable travel documents and effective border checks.
Turklāt ES vīzu politikai ir jāatspoguļo tās ārpolitikas galvenās prioritātes.
Furthermore, the EU's visa policy ought to reflect fundamental priorities of its foreign policy.
To principā apmierina vīzu vienkāršošanas nolīgumi, taču šo nolīgumu rūpīgāka analīze parāda, ka tie pēc savas būtības ir ar minimālu saturu.
This is in principle satisfied by the existence of visa simplification agreements but closer analysis of these agreements shows that they are minimalist by their nature.
Referents uzskata, ka vīzu vienkāršošanas nolīgumos ir jāiekļauj tādi svarīgi jautājumi kā biežāka tādu vīzu izsniegšana, kuru derīguma periods ir vairāki gadi, neatkarīgi no tā, vai biometriskie dati ir jāīsteno vai nav, un pat vīzu maksas nozīmīga samazināšana.
The rapporteur believes that also major issues such as greater frequency of visas issued with a period of validity of several years, whether biometric data must be implemented or not and even meaningful reductions in fees must be possible subjects for visa simplification agreements.
Turklāt svarīgi ir, lai arī Eiropas Parlaments piedalītos šādu nolīgumu sarunu pilnvaru izstrādē un sarunu norisē.
Moreover, it is important that the European Parliament too should be involved in the framing of negotiating mandates for such agreements and in the conduct of negotiations.
Traucējoši ir arī tas, ka daudzi jauni cilvēki, kas dzīvo valstīs, kuras robežojas ar ES, ne reizi nav bijuši ārzemēs.
It is also disturbing that many young people bordering on the EU have never been abroad even once.
attiecībā uz Padomes kopējo nostāju, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvu par atkritumiem un par dažu direktīvu atcelšanu
on the Council common position for adopting a directive of the European Parliament and of the Council on waste and repealing certain Directives
– ņemot vērā Padomes kopējo nostāju (11406/4/2007 – C6‑0000/2008),
– having regard to the Council common position (11406/4/2007 – C6‑0056/2008 ),
– ņemot vērā Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas ieteikumu otrajam lasījumam ( A6‑0162/2008 ),
– having regard to the recommendation for second reading of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety ( A6‑0162/2008 ),
(1) Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2006/12/EK ( 2006. gada 5. aprīlis) par atkritumiem izveido tiesisko regulējumu darbībām ar atkritumiem Kopienā.
(1) Directive 2006/12/EC of the European Parliament and of the Council of 5 April 2006 on waste establishes the legislative framework for the handling of waste in the Community.
Tajā definēti tādi pamatjēdzieni kā atkritumi, reģenerācija un apglabāšana un paredzētas būtiskās prasības atkritumu apsaimniekošanai, jo sevišķi pienākums uzņēmumiem vai organizācijām, kas apsaimnieko atkritumus, saņemt atļauju vai reģistrēties un pienākums dalībvalstīm izstrādāt atkritumu apsaimniekošanas plānus.
It defines key concepts such as waste, recovery and disposal and puts in place the essential requirements for the management of waste, notably an obligation for an establishment or undertaking carrying out waste management operations to have a permit or to be registered and an obligation for the Member States to draw up waste management plans.
Ar to izveidoti tādi galvenie principi kā pienākums rīkoties ar atkritumiem tā, lai tas negatīvi neietekmētu vidi un cilvēku veselību, pamudinājums ievērot atkritumu apsaimniekošanas hierarhiju un rīkoties saskaņā ar principu, ka piesārņotājs maksā, prasība, ka atkritumu apglabāšanas izmaksas jāsedz atkritumu īpašniekam vai iepriekšējam īpašniekam, vai ražotājam, kura produkta rezultātā atkritumi ir radušies.
It also establishes major principles such as an obligation to handle waste in a way that does not have a negative impact on the environment and human health, an encouragement to apply the waste hierarchy and, in accordance with the polluter-pays principle, a requirement that the costs of disposing of waste must be borne by the holder of waste, by previous holders or by the producers of the product from which the waste came.
(1) Ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. aprīļa Direktīvu 2006/12/EK par atkritumiem ir izveidots tiesiskais regulējums darbībām ar atkritumiem Kopienā.
(1) Directive 2006/12/EC of the European Parliament and of the Council of 5 April 2006 on waste establishes the legislative framework for the handling of waste in the Community.
Ar to izveidoti tādi galvenie principi kā pienākums rīkoties ar atkritumiem tā, lai tas negatīvi neietekmētu vidi un cilvēku veselību, atkritumu apsaimniekošanas hierarhija un saskaņā ar principu, ka piesārņotājs maksā, prasība, ka atkritumu apglabāšanas izmaksas jāsedz atkritumu īpašniekam vai iepriekšējam īpašniekam, vai ražotājam, kura produkta rezultātā atkritumi ir radušies.
It also establishes major principles such as an obligation to handle waste in a way that does not have a negative impact on the environment and human health, the waste hierarchy and, in accordance with the polluter-pays principle, a requirement that the costs of disposing of waste must be borne by the holder of waste, by previous holders or by the producers of the product from which the waste came.
(Jauns grozījums, kas pamatojas uz Reglamenta 62. panta 2. punkta c) apakšpunktu.)
(New amendment based on Rule 62(2)(c) of the Rules of Procedure)
Papildus referentes iesniegtajam grozījumam Nr. 21, kurā paredzēta atkritumu apsaimniekošanas hierarhija kā vispārējs noteikums.
Complementary to amendment 21 by the rapporteur which establishes the waste hierarchy as a general rule.
Tādējādi šī direktīva ne tikai „mudina” dalībvalstis piemērot atkritumu hierarhiju.
Consequently, the directive does not just "encourage" Member States to apply the waste hierarchy.
(1a) Jebkuras atkritumu apsaimniekošanas politikas galvenajam mērķim jābūt atkritumu radīšanas un apsaimniekošanas negatīvās ietekmes uz cilvēku veselību un vidi samazināšanai līdz minimumam.
(1a) The first objective of any waste policy should be to minimise the negative effects of the generation and management of waste on human health and the environment.
Mērķim tiesību aktos, kas attiecas uz atkritumiem, jābūt arī izmantoto resursu apjoma samazināšanai, un tam jāveicina atkritumu apsaimniekošanas hierarhijas piemērošana praksē.
Waste legislation should also aim at reducing the use of resources, and favour the practical application of the waste hierarchy.
Grozījums pieņemts Parlamentā pirmajā lasījumā (grozījums Nr. 1).
Amendment adopted by Parliament at the first reading (amendment 1).
Vēlams, lai tas būtu apsvērumu sākumā, jo tajā sniedz noderīgu pārskatu par to, ko Parlaments uzskata par galvenajiem ES mērķiem atkritumu apsaimniekošanā.
Ideally, this should come first in the list of recitals since it gives a useful overview of what the Parliament considers to be the EU's key objectives in waste management.
(1b) Padome 1997. gada 24. februāra rezolūcijā par Kopienas stratēģiju atkritumu apsaimniekošanai 1 apstiprināja, ka atkritumu apsaimniekošanas galvenajai prioritātei jābūt atkritumu rašanās novēršanai un ka atkārtota izmantošana un materiālu pārstrāde ir ieteicamāka par atkritumu reģenerāciju enerģijā, ja un ciktāl no ekoloģiskā viedokļa tās ir vislabākās alternatīvas.
(1b) In its Resolution of 24 February 1997 on a Community strategy for waste management 1 , the Council confirmed that waste prevention should be the first priority of waste management, and that re-use and material recycling should be preferred to energy recovery of waste, where and insofar as they are the best ecological options.
Par grozījumu vienojās Parlamentā pirmajā lasījumā (grozījums Nr. 1).
Amendment agreed by Parliament at first reading (amendment 1).
Ir svarīgi iekļaut atsauci uz atkritumu apsaimniekošanas hierarhijas veidošanu, lai ar šo apsvērumu priekšlikumam varētu dot pilnīgu pamatojumu .
It is important to include this reference to the history of the waste hierarchy in order that the recital may give a complete background to this proposal .
(2) Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā Nr. 1600/2002/EK (2002. gada 22. jūlijs), ar ko nosaka Sesto Kopienas vides rīcības programmu, izteikts aicinājums pilnveidot vai pārskatīt tiesību aktus par atkritumiem, precizēt atšķirību starp atkritumiem un pārpalikumiem, kas nav uzskatāmi par atkritumiem, un izveidot atkritumu rašanās novēršanas pasākumus.
(2) Decision No 1600/2002/EC of the European Parliament and of the Council of 22 July 2002 laying down the Sixth Community Environment Action Programme calls for the development or revision of the legislation on waste, including a clarification of the distinction between waste and non-waste, and for the development of measures regarding waste prevention.
(2) Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā Nr. 1600/2002/EK (2002. gada 22. jūlijs), ar ko nosaka Sesto Kopienas vides rīcības programmu, izteikts aicinājums pilnveidot vai pārskatīt tiesību aktus par atkritumiem, precizēt atšķirību starp atkritumiem un pārpalikumiem, kas nav uzskatāmi par atkritumiem, un izstrādāt atkritumu rašanās novēršanas pasākumus , tostarp noteikt mērķus .
(2) Decision No 1600/2002/EC of the European Parliament and of the Council of 22 July 2002 laying down the Sixth Community Environment Action Programme calls for the development or revision of the legislation on waste, including a clarification of the distinction between waste and non-waste, and for the development of measures regarding waste prevention, including the setting of targets.
Pabeigtības labad nepieciešama atsauce par Parlamenta priekšlikumu iekļaut apsvērumos mērķu noteikšanu.
A reference to the Parliament's inclusion of targets is needed in the recitals to for the sake of completeness.
(8) Būtu jāpiemēro efektīvi un konsekventi atkritumu apstrādes noteikumi – paredzot dažus atbrīvojumus – kustamam īpašumam , no kā īpašnieks atbrīvojas, ir nodomājis atbrīvoties vai ir spiests atbrīvoties.
(8) Effective and consistent rules on waste treatment should be applied, subject to certain exceptions, to movable property which the holder discards or intends or is required to discard.
(8) Būtu jāpiemēro efektīvi un konsekventi atkritumu apstrādes noteikumi — paredzot dažus atbrīvojumus — kustamām vielām un priekšmetiem , no kā īpašnieks atbrīvojas, ir nodomājis atbrīvoties vai ir spiests atbrīvoties.
(8) Effective and consistent rules on waste treatment should be applied, subject to certain exceptions, to movable substances and objects which the holder discards or intends or is required to discard.
Termins „īpašums” varētu radīt pārpratumus, jo tas it kā norāda, ka šie noteikumi attiecas tikai uz atkritumiem, kas pieder personai, kura no tiem atbrīvojas.
The term "property" is potentially misleading, as it seems to suggest that rules only apply to waste that belong to the person discarding it.
Tomēr, tā kā pastāv liela iespēja, ka kāds gribētu atbrīvoties no kaut kā, kas viņam nepieder, tad termins „īpašums” ir jāaizstāj ar terminiem, kas izmantoti „atkritumu” definīcijā.
However, as it is quite possible that someone might discard something s/he does not own, the term "property" should be replaced with the terms used in the definition of "waste".
(12) Atkritumu pieskaitīšana bīstamiem atkritumiem būtu jāpamato ar, inter alia, Kopienas tiesību aktiem par ķīmiskām vielām, īpaši tad, ja bīstamo preparātu klasificē pēc tajos esošas robežvērtību koncentrācijas.
(12) The classification of waste as hazardous waste should be based, inter-alia, on the Community legislation on chemicals, in particular concerning the classification of preparations as hazardous, including concentration limit values used for that purpose.
Turklāt ir vajadzīgs saglabāt sistēmu, saskaņā ar kuru atkritumus un bīstamus atkritumus klasificē pēc jaunākā saraksta, kas noteikts ar Komisijas Lēmumu 2000/532/EK, lai Kopienā veicinātu saskaņotu atkritumu veidu klasifikāciju un bīstamu atkritumu noteikšanu .
Furthermore, it is necessary to maintain the system by which waste and hazardous waste have been classified in accordance with the list of the types of waste as last established by Commission Decision 2000/532/EC, in order to encourage a harmonised classification of waste and ensure the harmonised determination of hazardous waste within the Community.
(12) Bīstamie atkritumi tiek kvalificēti, pamatojoties uz kaitīguma un riska kritērijiem.
(12) Hazardous wastes are qualified by hazard and risk crite ria .
Tādējādi to lietošana jāreglamentē, pamatojoties uz detalizētiem aprakstiem, lai pēc iespējas vairāk novērstu vai samazinātu neatbilstošas apsaimniekošanas negatīvo ietekmi, kas var ietekmēt vidi un radīt draudus cilvēku veselībai un drošībai.
As a result, they need to be regulated under strict specifications in order to prevent or limit, as far as possible, negative effects due to inapprop ria te management which may affect the environment and give rise to risks to human health and safety.
Kaitīgo īpašību dēļ bīstamajiem atkritumiem ir nepieciešama atbilstoša apsaimniekošana, kas ietver īpašas un piemērotas vākšanas un apstrādes metodes, noteiktus uzraudzības pasākumus un speciālas atkritumu kontroles metodes.
Because of their hazardous properties, hazardous wastes need an approp ria te management which involves specific and adapted collection and treatment techniques, particular controls and dedicated waste traceability modalities.
Visiem kaitīgo atkritumu apsaimniekotājiem ir jābūt pienācīgi kvalificētiem un apmācītiem .
All hazardous waste operators need to have adequate qualifications and training.
(Pirmajā lasījumā pieņemtais grozījums Nr. 11.)
(Amendment 11 adopted at First Reading)
Tā kā Ūdens pamatdirektīva atcels Bīstamo atkritumu direktīvu, jo īpaši svarīgi ir nodrošināt, lai šīs direktīvas tekstā būtu pienācīgi ņemta vērā bīstamo atkritumu apsaimniekošanas joma.
As the WFD will repeal the Hazardous Waste Directive, it is particularly important to ensure that the hazardous waste management sector is adequately taken into account in the text of the Directive.
(17) Vajadzīgs grozīt atkritumu reģenerācijas un apglabāšanas definīcijas, lai šos divus jēdzienus varētu skaidri atšķirt pēc tā, kā tie faktiski ietekmē vidi, tautsaimniecībā aizstājot dabas resursus un liekot apzināties, kādi ieguvumi videi un cilvēku veselībai ir iespējami, ja atkritumus izmanto kā resursus.
(17) The definitions of recovery and disposal need to be modified in order to ensure a clear distinction between the two concepts, based on a genuine difference in environmental impact through the substitution of natural resources in the economy and recognising the potential benefits to the environment and human health of using waste as a resource.
Turklāt var sagatavot pamatnostādnes , lai precizētu gadījumus, kad šo atšķirību praksē grūti noteikt vai kad , klasificējot darbību kā reģenerāciju , tas neatbilst darbības patiesajai ietekmei uz vidi.
In addition, guidelines may be developed in order to clarify cases where this distinction is difficult to apply in practice or where the classification of the activity as recovery does not match the real environmental impact of the operation.
Turklāt jāizstrādā kritēriji , lai precizētu gadījumus, kad šo atšķirību praksē grūti noteikt vai kad darbības kā reģenerācijas darbības klasificēšana neatbilst darbībai vai tās patiesajai ietekmei uz vidi.
In addition, crite ria should be developed in order to clarify cases where this distinction is difficult to apply in practice or where the classification of the activity as recovery does not match the real environmental impact of the operation.
(Jauns grozījums, kas pamatojas uz Reglamenta 62. panta 2. punkta c) apakšpunktu un saskan ar pirmajā lasījumā ievietoto grozījumu Nr. 38/108/157/140/141.)
(New amendment based on Rule 62(2)(c) of the Rules of Procedure, and in line with amendment 38/108/157/140/141 from first reading)
To pašu autoru sagatavots grozījums, kas saistīts ar 8. panta 2. punkta jauno grozījumu.
Linked to new amendment to Article 8(2) by the same authors.
Gadījumā, ja šajā direktīvā tiks noteikti atkritumu sadedzināšanas efektivitātes kritēriji, tas pats jādara arī attiecībā uz reģenerācijas darbībām, lai precīzāk noteiktu atšķirību starp patiesām reģenerācijas darbībām un viltus reģenerācijas darbībām.
In case efficiency criteria are set for waste incineration in this directive, the same should be done for other recovery operations to better distinguish true recovery operations from sham recovery operations.
Tā kā šādi kritēriji būtu ļoti būtiska sastāvdaļa, tad tie jānosaka ar koplēmuma procedūru.
As such criteria would be essential elements, they should be set in co-decision.
(20) Nevajadzētu jaukt atkritumu definīcijas dažādos aspektus, un vajadzības gadījumā attiecīgas procedūras būtu jāpiemēro blakusproduktiem, kas nav atkritumi, vai atkritumiem, kas vairs nav atkritumi.
(20) There should be no confusion between the various aspects of the waste definition, and appropriate procedures should be applied, where necessary, to by-products that are not waste, on the one hand, or to waste that ceases to be waste, on the other hand .
Lai precizētu atkritumu definīcijas konkrētus aspektus, šajā direktīvā būtu jāprecizē :
In order to specify certain aspects of the definition of waste, this Directive should clarify :
(20) Nevajadzētu jaukt atkritumu definīcijas dažādos aspektus, un attiecīgas procedūras būtu jāpiemēro atkritumiem, kas vairs nav atkritumi.
(20) There should be no confusion between the various aspects of the waste definition, and appropriate procedures should be applied to waste that ceases to be waste.