natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komisija uzrauga Kopienā patērēto biodegvielu un bioloģiskā šķidrā kurināmā izcelsmi, un to ražošanas ietekmi uz zemes izmantošanu Kopienā un galvenajās piegādes trešās valstīs.
The Commission shall monitor the origin of biofuels and other bioliquids consumed in the Community and the impacts of their production on land use in the Community and the main third countries of supply.
Monitoringa pamatā ir dalībvalstu un attiecīgo trešo valstu, starpvaldību organizāciju saskaņā ar 19. panta 1. punktu iesniegtie ziņojumi, zinātniskie pētījumi un visa attiecīgā papildu informācija.
Monitoring shall be based on Member States’ reports, submitted pursuant to Article 19(1) and those of relevant third countries, intergovernmental organisations, scientific studies and any other relevant pieces of information.
Komisija arī uzrauga preces cenas izmaiņas, kas saistītas ar enerģijai paredzētās biomasas izmantošanu, kā arī visas ar to saistītās pozitīvās un negatīvās ietekmes uz pārtikas drošību.
The Commission shall also monitor the commodity price changes associated with the use of biomass for energy and any associated positive and negative effects on food security.
Komisija turpina dialogu un informācijas apmaiņu ar trešām valstīm, biodegvielas ražotāju un patērētāju organizācijām attiecībā uz šajā direktīvā noteikto ar biodegvielām un bioloģisko šķidro kurināmo saistīto pasākumu kopīgu īstenošanu.
The Commission shall maintain a dialogue and exchange information with third countries and biofuel producer and consumer organisations concerning the general implementation of the measures in this Directive relating to biofuels and other bioliquids.
Komisija turpina dialogu un informācijas apmaiņu ar trešām valstīm, biodegvielas ražotāju, patērētāju organizācijām un pilsonisko sabiedrību attiecībā uz šajā direktīvā noteikto ar biodegvielām un bioloģisko šķidro kurināmo saistīto pasākumu vispārīgu īstenošanu.
The Commission shall maintain a dialogue and exchange information with third countries and biofuel producer , consumer organisations and civil society concerning the general implementation of the measures in this Directive relating to biofuels and other bioliquids.
Komisija pievērš īpašu uzmanību biodegvielas un bioloģiskā šķidrā kurināmā ražošanas iespējamajai ietekmei uz pārtikas cenām.
The Commission shall pay particular attention to the impact biofuels and other bioliquids production may have on food prices.
Pamatojoties uz dalībvalstu saskaņā ar 19. panta 1. punktu iesniegtajiem ziņojumiem un 1. punktā minēto monitoringu un analīzi, Komisija ik pēc diviem gadiem sniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei.
On the basis of the reports submitted by Member States pursuant to Article 19(1) and the monitoring and analysis referred to in paragraph 1 of this Article, the Commission shall report every two years to the European Parliament and the Council.
Pirmais ziņojums jāiesniedz 2012. gadā.
The first report shall be submitted in 2012.
Ziņojot par siltumnīcefekta gāzu ietaupījumiem biodegvielas izmantošanā, Komisija lieto dalībvalstu norādītās vērtības un turklāt novērtē, vai aprēķins mainītos un kādā veidā tas varētu notikt, ja ņemtu vērā blakusproduktus, izmantojot aizstāšanas pieeju.
In reporting on greenhouse gas savings from the use of biofuels, the Commission shall use the values reported by Member States and shall evaluate whether and how the estimate would change if co-products were accounted for using the substitution approach.
Savā ziņojumā Komisija analizē:
In its reports, the Commission shall analyse:
(a) attiecīgos dažādu biodegvielu ieguvumus un izmaksas vides jomā, Kopienas importa politikas ietekmi, piegādes drošību un veidus, ar kuru palīdzību sasniegt līdzsvarotu pieeju starp iekšējo produkciju un importu;
(a) the relative environmental benefits and costs of different biofuels, the effects of the Community's import policies thereon, the security of supply implications and the ways of achieving a balanced approach between domestic production and imports;
(a) attiecīgos dažādu biodegvielu ieguvumus un izmaksas vides un sociālajā jomā, Kopienas importa politikas ietekmi, piegādes drošību un veidus, ar kuru palīdzību sasniegt līdzsvarotu pieeju starp iekšējo produkciju un importu;
(a) the relative environmental and social benefits and costs of different biofuels, the effects of the Community's import policies thereon, the security of supply implications and the ways of achieving a balanced approach between domestic production and imports;
(b) intensīvāka biodegvielas pieprasījuma ietekmi uz ilgtspējību Kopienā un trešās valstīs;
(b) the impact of increased demand for biofuel on sustainability in the Community and in third countries;
(b) intensīvāka biodegvielas un citu bioloģisko šķidro kurināmo pieprasījuma ekonomisko, vides un sociālo ietekmi uz ilgtspējību Kopienā un trešās valstīs;
(b) the economic, environmental and social impact of increased demand for biofuel and other bioliquids on sustainability in the Community and in third countries;
(c) ES biodegvielas ietekmi uz pārtikas produktu pieejamību izvešanas valstīs, jaunattīstības valstu iedzīvotāju spēju atļauties iegādāties šādus pārtikas produktus, un plašākus attīstības jautājumus; kā arī,
(c) the impact of EU biofuel policy on the availability of foodstuffs in exporting countries, the ability of people in developing countries to afford these foodstuffs, and wider development issues; and
(c) ES biodegvielas politikas ietekmi uz pārtikas produktu pieejamību eksportētājvalstīs un izejmateriālu cenu attīstību, ietekmes ziņojumā īpaši pievēršoties valstīm ar zemiem ienākumiem, kurās trūkst pārtikas, un vismazāk attīstītajām valstīm, jaunattīstības valstu iedzīvotāju spēju atļauties iegādāties šādus pārtikas produktus un iespēju piekļūt tiem , un plašākus attīstības jautājumus;
(c) the impact of EU biofuel policy on the availability of foodstuffs in exporting countries and on the price development of raw materials , the impact report shall in particular focus on Low Income Food Deficit Countries and Least Developed Countries , the ability of and access to people in developing countries to afford and access these foodstuffs, and wider development issues;
(ca) ES biodegvielas politikas ietekmi uz zemes izmantojuma tiešām vai netiešām izmaiņām un ar tām saistīto oglekļa emisiju rādītājiem, kā arī ietekmi uz zemes izmantošanas tiesībām ;
(ca) the impact of EU biofuel policy on direct and indirect land use change, an estimate of the associated carbon emissions and the implications for land use rights;
(d) palielinātā pieprasījuma pēc biomasas ietekmi uz nozarēm, kurās izmanto biomasu.
(d) the impact of increased demand for biomass on biomass using sectors.
(da) tādu biodegvielas veidu pieejamību, kas ražoti no jebkāda veida celulozes, hemicelulozes un lignīna, kuru izcelsmes avots ir atjaunojamā biomasa, aļģēm, kā arī neapūdeņotiem augiem, ko audzē neauglīgās teritorijās pārtuksnešošanās novēršanai;
(da) the availability of biofuels that derived from any cellulose, hemi-cellulose, or lignin, originating from renewable biomass, algae, as well as non irrigated plants grown in arid areas to fight desertification;
Vajadzības gadījumā tā ierosina veikt korekcijas.
It shall, if appropriate, propose corrective action.
(a) izveidojušas atsevišķu administratīvu iestādi, kas atbild par atļauju izsniegšanas, sertificēšanas un licencēšanas pieteikumu apstrādi attiecībā uz jūras vēja iekārtām un palīdzības sniegšanu pieteikumu iesniedzējiem;
(a) established a single administrative body responsible for processing authorisation, certification and licensing applications for offshore wind installations and providing assistance to applicants;
(b) identificējušas vajadzību pēc ilgtermiņa un stratēģiskas tīkla, tostarp starpsavienojumu, plānošanas, lai iekļautu lielus elektroenerģijas daudzumus no jūras vēja iekārtām, un izveidojušas jūras tīklu atbalsta shēmu;
(b) identified the need for long-term and strategic grid planning, including interconnections to incorporate large amounts of electricity from offshore wind farms and established an offshore grid support scheme ;
(c) noteikušas jūras teritorijas plānošanas instrumentus, lai panāktu optimālu vietas izvēli.
(c) established marine spatial planning instruments to reach optimal site selection.
Vajadzības gadījumā tā ierosina turpmākus tiesību aktus, lai nodrošinātu jūras vēja savlaicīgu izmantošanu, un veicina Eiropas jūras pārvades sistēmas operatora funkcijas izveidi.
It shall, if appropriate, propose further legislation to ensure the timely deployment of offshore wind and shall promote the introduction of a European offshore transmission system operator .
5.c Līdz 2018. gada 31. decembrim Komisija publicē atjaunojamās enerģijas ceļvedi laikam pēc 2020. gada un nepieciešamos tiesību aktu priekšlikumus.
By 31 December 2018 the Commission shall publish a Renewable Energy Roadmap for the post-2020 period, accompanied by the necessary legislative proposals.
Šajā ceļvedī var novērtēt vajadzību ierosināt saskaņotu Eiropas atjaunojamās enerģijas atbalsta shēmu, ņemot vērā:
This Roadmap may assess the need for proposing a harmonised European renewable energy support scheme taking into account:
(a) elektroenerģijas tirgu liberalizāciju visā ES;
(a) the liberali s ation of electricity markets across the EU ;
(b) šķēršļus atjaunojamo energoavotu attīstībai katrā dalībvalstī;
(b) barriers for RES development in each Member State ;
(c) progresu, kas panākts saistībā ar ārējo izmaksu aprēķināšanu enerģijai, kas ražota no neatjaunojamiem avotiem, un atbalsta mehānismu līmeni, ko tā saņem;
(c) progress made in reflecting the external costs of energy from non-renewable sources and the level of support mechanisms received;
(d) tīkla piekļuves un administratīvo un plānošanas procedūru saskaņošanas līmeni.
(d) level of harmoni s ed grid access, administrative and planning procedures.
I pielikums – B daļa – virsraksts
Annex I – part B – title
B. Indikatīvā līkne
B. Indicative trajectory
B. Obligāto pagaidu mērķu izpildes līkne
B. Mandatory interim target trajectory
Lai nodrošinātu, ka 2020. gadam noteiktie vispārējie EK un dalībvalstu mērķi tiek sasniegti, ir jānosaka arī obligāti starpposma mērķi.
In order to ensure that the overall 2020 EC and Member States targets are met, it is necessary that mandatory interim targets are also adopted.
Direktīvas I pielikuma B daļā paredzētās līknes sākuma dati ir pārāk zemi, un nozīmīgākais atjaunojamās enerģijas avotu ieviešanas apjoms ir atstāts uz pēdējiem gadiem pirms 2020. gada.
The trajectory proposed under this annex IB is starting very low and leaves the biggest uptake of renewables for the last years before 2020.
Ja nebūs izpildīts šis ierobežojums, dalībvalstīm būs ļoti grūti sasniegt savus 2020. gada mērķus.
Not fulfilling this curb will make it very difficult for Member States to reach their 2020 target.
Šajā nolūkā tas jāuzskata par absolūti nepieciešamu minimumu.
In that sense it should be considered as the absolute necessary minimum.
I pielikums – B daļa – ievaddaļa
Annex I – point B - introductory part
Direktīvas 3. panta 2. punktā minētā indikatīvajai līknei ir jāatspoguļo šāds no atjaunojamiem enerģijas avotiem iegūtās enerģijas procentuālais daudzums:
The indicative trajectory referred to in Article 3(2) shall respect the following shares of energy from renewable sources:
Direktīvas 3. panta 2. punktā minētajos obligātajos starpposma mērķos ir jāatspoguļo šāds no atjaunojamiem enerģijas avotiem iegūtās enerģijas procentuālais daudzums:
The mandatory minimum interim targets referred to in Article 3(2) shall respect the following shares of energy from renewable sources:
Lai nodrošinātu dalībvalstu vispārējo 2020. gada mērķu sasniegšanu, ir svarīgi pieņemt arī obligātos starpposma mērķus.
In order to ensure that the overall 2020 ECand Member States targets are met, it is necessary that mandatory interim targets are also adopted.
Direktīvas I pielikuma B daļā paredzētās līknes sākuma vērtības ir pārāk mazas, un nozīmīgākais atjaunojamo energoresursu īpatsvara palielinājums ir paredzēts tikai pēdējos gados pirms 2020. gada.
The trajectory proposed under this annex 1B is starting very low and leaves the biggest uptake of renewables for the last years before 2020.
II pielikums -
Annex II –
A. Normalizācijas formula hidroelektrostacijās saražotās elektroenerģijas uzskaitei
A. Normalisation rule for accounting for electricity generated from hydropower
Šo formulu izmanto, lai ņemtu vērā elektroenerģijas daudzumu, kas attiecīgajā dalībvalstī ģenerējušas hidroelektrostacijas .
The following rule shall be applied for the purpose of accounting for electricity generated from hydropower in a given Member State :
Šo formulu izmanto, lai aprēķinātu elektroenerģijas daudzumu, kas attiecīgajā dalībvalstī saražots hidroelektrostacijās .
The following rule shall be applied for the purpose of accounting for electricity generated from hydropower in a given Member State :
N = atskaites gads,
N = reference year;
N = atskaites gads;
N = reference year;
Q N(norm) = aprēķinu vajadzībām normalizētais elektroenerģijas daudzums, kas visās dalībvalsts hidroelektrostacijās saražots N gadā;
Q N(norm) = normalised electricity generated by all hydropower plants of the Member State in year N, for accounting purposes;
Q i = GWh izteikts elektroenerģijas daudzums, kas visās dalībvalsts elektrostacijās faktiski saražots i gadā;
Q i = the quantity of electricity actually generated in year i by all plants of the Member State measured in GWh;
C i = MW izteikta visu dalībvalstī uzstādīto elektrostaciju kopējā jauda i gadā.
C i = the total installed capacity of all the plants of the Member State in year i , measured in MW.
B. Normalizācijas formula no vēja enerģijas saražotās elektroenerģijas uzskaitei
B. Normalisation rule for accounting for electricity generated from wind-power
Šo formulu izmanto, lai aprēķinātu elektroenerģijas daudzumu, kas attiecīgajā dalībvalstī saražots no vēja enerģijas.
The following rule shall be applied for the purpose of accounting for electricity generated from wind-power in a given Member State :
Q N(norm) = aprēķinu vajadzībām normalizētais elektroenerģijas daudzums, kas visās dalībvalsts hidroelektrostacijās saražots N gadā;
Q N(norm) = normalised electricity generated by all wind-power plants of the Member State in year N, for accounting purposes;
C i = MW izteikta visu dalībvalstī uzstādīto elektrostaciju kopējā jauda i gadā.
C i = the total installed capacity of all the plants of the Member State in year i, measured in MW.
III pielikums – 10. rinda
Annex III - row 10
Hidrogenēta augu eļļa (augu eļļa, kas termoķīmiski apstrādāta ar ūdeņradi)
Hydrotreated vegetable oil (vegetable oil thermochemically treated with hydrogen)
Hidrogenēta augu eļļa un dzīvnieku tauki (augu eļļa un dzīvnieku tauki , kas termoķīmiski apstrādāti ar ūdeņradi)
Hydrotreated vegetable oil and animal fats (vegetable oil and animal fats thermochemically treated with hydrogen)
„Zaļo benzīnu” un „zaļo dīzeļdegvielu” 18. panta nozīmē var ražot ar vairāku procesu palīdzību, tostarp, dzīvnieku tauku un augu eļļu apstrādei izmantojot ūdeņradi (tos hidrogenētu, kā norādīts grozījumā), apstrādājot biomasu Fischer-Tropsch sintēzes procesā, kā arī rafinēšanas procesā no biomasas iegūstot pirolīzes eļļu.
"Green petrol" and "green diesel" for the purposes of Article 18 can be produced from a number of processes, including the treatment of animal and vegetable oils with hydrogen (hydrotreated in the amendment), the Fischer-Tropsch treatment of biomass and from refining pyrolysis oil from biomass.
III pielikums – 13. rinda
Annex III - row 13
Benzīns , kas iegūts no fosilā kurināmā
Fossil fuel Petrol
Jāprecizē šīs benzīna degvielas izejvielu avots.
The source of this petrol should be made clear.
III pielikums – 14. rinda
Annex III - row 14
Dīzeļdegviela , kas iegūta no fosilā kurināmā
Fossil fuel Diesel
Jāprecizē šīs dīzeļdegvielas izejvielu avots.
The source of this diesel should be made clear.
Grozījums Nr.
Amendment 18
III pielikums – 14.a rinda (jauna)
Annex III - row 14 a (new)
Smagā dīzeļdegviela, kas iegūta no fosilā kurināmā
Fossil fuel heavy fuel oil
IV pielikums – ievaddaļa
Annex IV – introductory part
Direktīvas 13. panta 3. punktā minētajiem kritērijiem ir šādi:
The criteria referred to in Article 13(3) shall be as follows :
Direktīvas 13. panta 3. punktā minētos kritērijus piemēro tikai sertifikācijas sistēmām:
For certification systems only, the criteria referred to in Article 13(3) shall apply :
Uzstādīšanas speciālistu sertifikācija, ko reglamentē IV pielikuma noteikumi, ir vajadzīga tikai tad, ja dalībvalstī nav pieejams attiecīgi kvalificēts personāls.
The certification of installers regulated by Annex IV is only necessary where there are no reliable vocational qualifications in Member States.
Uzņēmēji uzskata — ja turpmāk papildus profesionālajai izglītībai ieviesīs obligātu sertifikācijas sistēmu, kas ir sarežģīta satura ziņā un laikietilpīga, tas tikai radīs jaunus nevajadzīgus birokrātiskos šķēršļus.
From the point of view of economic operators, a further obligatory certification system alongside vocational training that is very demanding in terms of content and time would only give rise to unnecessary additional bureaucratic constraints.
Ja ir nepieciešama papildu kvalifikācija vai kvalifikācijas celšanas kursi, tos tirgū var piedāvāt kā brīvprātīgas apmācības kursus.
To the extent that additional qualifications or refresher courses are required, these can be provided in the context of voluntary training in the market.
IV pielikums – 1. punkts
Annex IV – paragraph 1
Sertifikācijas procesam ir jābūt atklātam, un dalībvalstij vai tās izraudzītajai administratīvajai struktūrai ir skaidri jādefinē tā norise.
The certification process shall be transparent and clearly defined by the Member State or the administrative body they appoint .
Sertifikācijas procesam ir jābūt atklātam, un sertifikācijas iestādei, kuru izraugās un akreditē dalībvalstis (saskaņā ar EN ISO 17024), ir skaidri jādefinē tā norise.
The certification process shall be transparent and clearly defined by a certification body to be appointed and accredited by the Member States (according to EN ISO 17024) .
Personāla sertikācija saskaņā ar EN ISO 17024 nodrošina nepārtrauktu papildinātu apmācību (var viegli īstenot jaunas tehnoloģijas izstrādnes, kā arī noteikumus un tiesību aktus).
Certification of personnel according to EN ISO 17024 secures continuous updated training (new technology developments or rules and regulations can be easily implemented).
Turklāt EN ISO akreditācija paredz arī skaidrus noteikumus, lai mācības, kvalifikācija un prasmes būtu salīdzināmas visas Eiropas līmenī.
Additionally the EN ISO accreditation secures clear rules so that training, qualification and skills would be comparable over Europe.
Šāda pieeja nodrošina prasmju savstarpēju atzīšanu visās dalībvalstīs.
This approach allows for the mutual recognition of skills across Members States.
IV pielikums – 2. punkts
Annex IV – paragraph 2
Biomasas iekārtu, siltumsūkņu, saules fotoelektrisko un termālo iekārtu uzstādītāji sertifikātu saņem pēc akreditētas apmācību programmas apguves vai pēc apmācības akreditētā mācību centrā .
Biomass, heat pump and solar photovoltaic and solar thermal installers shall be certified by an accredited training programme or training provider .
Biomasas iekārtu, siltumsūkņu, seklo ģeotermālo un saules fotoelektrisko un termālo iekārtu uzstādītājiem dod iespēju sertifikātu saņemt no trešās puses sertifikācijas iestādes .
Biomass, heat pump , shallow geothermal and solar photovoltaic and solar thermal installers shall be offered the opportunity to be certified by third party certifier .
Ir svarīgi garantēt iekārtu kvalitāti.
It is essential that the quality of the installations is guaranteed.
IV pielikums – 2.a punkts (jauns)
Annex IV – paragraph 2 a (new)
Lai novērstu nevajadzīgu barjeru veidošanos elektroenerģijas ražošanā no atjaunojamiem enerģijas avotiem, sertifikācijas termiņi nedrīkst būt stingrāki, nekā parastajam elektroaprīkojumam.
In order to avoid creating unnecessary barriers for the development of electricity from renewable energy sources, certification time limits should not be stricter than for conventional electrical equipments.
IV pielikums – 3. punkts
Annex IV – paragraph 3
Apmācību programmu vai centru akreditē dalībvalstis vai to izraudzītās administratīvās struktūras .
The accreditation of the training programme or provider shall be done by Member States or administrative bodies they appoint.
Akreditācijas struktūra nodrošina to, ka mācību centrā apmācību programmu iespējams apgūt nepārtraukti un ka apmācības programma ir pieejama visā reģionā vai valstī.
The accrediting body shall ensure that the training programme offered by the training provider has continuity and regional or national coverage.
Lai mācību centrs nodrošinātu praktiskās mācības, tā rīcībā ir jābūt pienācīgam tehniskajam nodrošinājumam, tostarp laboratorijai vai attiecīgajām iekārtām.
The training provider shall have adequate technical facilities to provide practical training, including some laboratory equipment or corresponding facilities to provide practical training.
Papildus pamata apmācībai mācību centrs piedāvā arī īsus, tematiskus kursus zināšanu atsvaidzināšanai (tostarp kursus jaunāko tehnoloģiju apguvei), tādējādi nodrošinot mūžizglītību iekārtu uzstādīšanas jomā.
The training provider shall also offer in addition to the basic training, shorter refresher courses on topical issues, including on new technologies, to enable life-long learning in installations.
Apmācību var nodrošināt aprīkojuma vai sistēmas ražotājs, institūti vai asociācijas.
The training provider may be the manufacturer of the equipment or system, institutes or associations.
Apmācību programmu vai centru kvalitāti pārbauda sertifikācijas iestādes .
The quality assurance of the training programme or provider shall be done by the certification bodies .
Šīs iestādes nodrošina to, ka mācību centrā apmācību programmu iespējams apgūt nepārtraukti un ka apmācības programma ir pieejama visā reģionā vai valstī.
These bodies shall ensure that the training programme offered by the training provider has continuity and regional or national coverage.
Akreditētās sertifikācijas iestādes izraugās dalībvalstis, un tas ir viegli un efektīvi, bet pieprasītā katra mācību centra akreditācija radītu pārāk lielas birokrātiskas prasības un tēriņus.
The appointment of accredited certification bodies by the Members States is easy and very efficient while a required accreditation of each training centre would require too many bureaucratic requirements and cost.
Tā uzliktu administratīvu slogu, kas palēninātu atjaunojamo enerģijas avotu tirgus attīstību.
It will impose an administrative burden that slows down the market development of renewable energies.
IV pielikums – 4. punkts – ievaddaļa
Annex IV – paragraph 4 – introductory part
Akreditētas apmācības programmas piedāvā pieredzējušiem iekārtu uzstādītājiem, kas ir apguvuši vai apgūst šādu apmācības programmu:
Accredited training programmes shall be offered to installers with working experience, who have undergone, or are undergoing, the following types of training:
Apmācības programmas piedāvā pieredzējušiem iekārtu uzstādītājiem, kas ir apguvuši vai apgūst šādu apmācības programmu:
Training programmes shall be offered to installers with working experience, who have undergone, or are undergoing, the following types of training:
Grozījums Nr.
Amendment 19
IV pielikums – 4. punkts – ba apakšpunkts (jauns)
Annex IV – paragraph 4 – point b a (new)
(ba) seklo ģeotermālo sistēmu uzstādītājiem: priekšnosacījums ir urbšanas tehniķa vai cauruļu licēja izglītība, kā arī pamatiemaņas ģeoloģijā;
(ba) in the case of shallow geothermal installers: training as a driller or pipe layer and have basic geological skills as a prerequisite;
IV pielikums – 9. punkts
Annex IV – paragraph 9
Apmācības kursu noslēdz pārbaudījums , pēc kura saņem sertifikātu .
The training course shall end with an examination leading to a certificate .