natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ES ir izveidojusi regulārus divpusējus dialogus par cilvēktiesībām un valstu politiku ūdens jomā.
The EU has introduced regular bilateral dialogues on human rights and national water policies.
Savienības dalībvalstīm ir tieša loma ES stratēģijas īstenošanā, Eiropas bankas (EIB, ERAB) tagad aptver šo reģionu, un nesen ir izveidots „Ieguldījumu mehānisms Vidusāzijai”.
The Member States are directly involved in implementing the EU strategy, the European banks (EIB, EBRD) now cover the region, and an instrument known as the Investment facility for Central Asia has recently been set up.
Taču kopš 2007. gada pasaulē ir notikušas būtiskas pārmaiņas.
However, since 2007 major changes have taken place in the world.
Pasaules ekonomikas un sociālās krīzes apstākļos arābu valstīs secīgi norisinās revolūcijas.
Against the background of the global economic and social crisis, a series of Arab revolutions has taken place.
Starptautiskā koalīcija sāk pamest Afganistānu, nezinot, kāds būs kara iznākums pēc desmit militāras dalības gadiem.
The international coalition is beginning to withdraw from Afghanistan without any clear idea of what the outcome of the war will be after ten years of military engagement.
Eiropas Savienība ar Lisabonas līgumu ir ieguvusi saskanīgas ārpolitikas instrumentu un Ārējās darbības dienestu, lai nodrošinātu tā īstenošanu.
With the Lisbon Treaty, the European Union has acquired the instruments of a coherent foreign policy, and an External Action Service to put it into effect.
Visbeidzot, Vidusāzijā norisinājās būtiski notikumi, kas nereti bija traģiski, piemēram, vardarbība etnisko grupu starpā Ošā 2010. gada jūnijā, un reģionā ir izveidojies jauns ģeostratēģiskais līdzsvars.
Finally, there have been significant – and often tragic – events in Central Asia, such as the interethnic riots that erupted in Osh in June 2010, and new geostrategic configurations have emerged in the region.
Tas mūs mudina pievērsties ES politikai attiecībā uz Vidusāziju, novērtēt paveikto un ieteikt jaunas pieejas, lai ES rīcību pielāgotu reģionam, kurš saskaras ar vairākiem draudiem, kas var ietekmēt Eiropu.
All of this has prompted us to look again at our policy towards Central Asia, to take stock of what has been accomplished and to suggest new approaches tailored to the needs of a region which is facing many threats that could have repercussions for Europe.
Kaut arī ir panākts nenoliedzams progress, ES Vidusāzijas stratēģijas robežas pašlaik ir acīmredzamas.
Although undeniable progress has need made, the limitations of Europe’s strategy vis-à-vis Central Asia are now obvious.
ES nav saskaņojusi dažādos mērķus, vērtības un intereses efektīvās programmās, kas pielāgotas vietējiem apstākļiem.
The EU has not succeeded in incorporating its various objectives, values and interests into programmes that are effective and suited to the realities of the region.
Ir grūti novērtēt šo projektu ietekmi, un ES trūkst pamanāmības Vidusāzijā.
The impact of its projects is hard to measure, and the EU lacks visibility in Central Asia.
ES ir tikai trīs delegācijas, un tā saskaras ar grūtībām tās atvērt pārējās divās valstīs.
It has only three delegations, and is having to work hard to open one in each of the other two countries.
Tāpēc ES trūkst darbinieku uz vietas, un tās projektus visbiežāk īsteno citas starptautiskas organizācijas.
The EU is therefore lacking in personnel on the ground, and its projects are usually implemented by other international organisations.
Pieticīgie finanšu līdzekļi
The modest financial resources
Attīstības un sadarbības instruments (ASI) piešķīra 321 miljonu euro stratēģijas īstenošanai 2011.–2013. gadā jeb 20 miljonus euro gadā katrai valstij. , ko ES atvēl Vidusāzijai, liecina par tās nepietiekamu ieinteresētību šajā reģionā un arī par saņēmējvalstu ierobežoto līdzekļu apguves spēju.
The Financing Instrument for Development Cooperation (DCI) has allocated EUR 321 million to the implementation of the strategy between 2011 and 2013, representing EUR 20 million per country per annum. allocated by the EU to Central Asia bear witness not only to its low level of interest in the region but also to the limited absorption capacity of the beneficiary countries.
Trešdaļa palīdzības tiek piešķirta reģionālās sadarbības veicināšanai, taču šo svarīgo komponentu ir grūti īstenot starpvalstu spriedzes dēļ.
One third of the aid is earmarked for promoting regional cooperation, but it is very difficult to follow through with this essential task because of the tensions between the countries.
Tāpēc pastāv risks, ka šīs summas tiks pārvirzītas divpusējiem projektiem vai pat citiem pasaules reģioniem.
As a result, there is a danger that these funds may be reallocated to bilateral projects, or even to other regions of the world.
Padomes un Komisijas 2010. gada kopīgajā novērtējuma ziņojumā minēts, ka ir vajadzīgi uzlabojumi, taču nav norādīti konkrēti veicamie pasākumi.
The 2010 joint progress report (Council and Commission) mentions that improvements are required, but does not always specify the steps that need to be taken.
Mēs uzskatām, ka ES ir vēlreiz plaši jānovērtē sava stratēģija un jānostiprina sava iesaistīšanās, pievēršoties mērķiem un darbībām, kas, iespējams, visvairāk palīdzētu risināt visneatliekamākos jautājumus: cilvēktiesības un tiesiskums; ūdens un enerģētika; reģionālā drošība.
In our view, the EU must carry out a thorough reassessment of its strategy and take steps to strengthen its engagement, concentrating on those objectives and measures which will contribute most to meeting the most pressing challenges: human rights and the rule of law; water and energy; regional security.
Referente uzskata, ka ES jaunās pieejas reģionam pamatā jābūt cilvēku drošībai un īstai reģionālai sadarbībai .
Your rapporteur takes the view that the cornerstones of the EU’s new approach to the region must be human security and genuine regional cooperation .
ES attiecībā uz Vidusāziju jāveic tāda pati būtiska pārskatīšana, ko tā veic attiecībā uz tās vistuvākajiem kaimiņreģioniem.
The EU must carry out the same thoroughgoing reassessments with regard to Central Asia as it did in the case of its immediate neighbourhood.
Riskējot zaudēt savu uzticamību, ES nevajadzētu tikai bažīties par ētiku vienā pasaules daļā, bet nereaģēt uz tās vērtību pārkāpumiem citur.
If it wishes to retain its credibility, the EU cannot promote ethical considerations in one part of the world while failing to react to violations of its values in another.
Visu ES pasākumu un iniciatīvu vadmotīvam ir jābūt cilvēktiesību un tiesiskuma veicināšanai.
Promoting human rights and the rule of law must be the guiding principle behind all of Europe’s actions and initiatives.
Vidusāzijā valdības turpina nodrošināt personiskas varas režīmu stabilitāti, izmantojot represīvas metodes, taču neattīstot visas sabiedrības ilgtermiņa drošības perspektīvas.
Governments in Central Asia are still using repressive methods to maintain the stability of personal-power regimes without taking steps to ensure the long-term security of society as a whole.
ES un tās Rietumu partneri ilgu laiku uzskatīja, ka šī stabilitāte pati par sevi ir svarīga, un izvēlējās neņemt vērā tās nedrošo raksturu un cilvēku upurus.
The EU and its western partners have long tended to believe that this stability is valuable in its own right and have chosen to ignore both its precarious nature and its human cost.
ES nevar vairs tā turpināt.
The EU cannot continue along this path.
Šāda uz represijām balstīta stabilitāte ir tuvredzīga.
Stability based on repression is doomed to failure in the long term.
Ņemot vērā to, cik strauji pagājušajā gadā izplatījās vardarbība etnisko grupu starpā, jebkurā reģiona valstī var pēkšņi uzliesmot vardarbība.
As shown by the speed with which the interethnic violence spread last year, any country in the region can erupt at any time.
ES jāspēj reaģēt uz politikas vakuumu, ko var radīt pārmaiņas etnisko un reģionālo konfliktu apstākļos.
The EU must be in a position to respond to the political vacuum that a change following ethnic or regional conflict could create.
Nekavējoties jāpārtrauc darbības veids, kurā tiek atbalstīta pastāvošo režīmu stabilitāte atšķirīgu interešu vārdā, piemēram, neliela iespēja dažādot ES gāzes piegādi vai militāro bāžu ierīkošana, lai nodrošinātu ES karaspēku Afganistānā.
There is an urgent need to leave behind an operational mode that gives the highest priority to maintaining the stability of existing regimes in the name of a variety of considerations such as the remote possibility of a diversification of our gas supply or the establishment of military bases to supply the European forces in Afghanistan.
ES finanšu palīdzība Uzbekistānas parlamentam, kas nav demokrātiski ievēlēta institūcija, vai NVO paredzētas ES palīdzības piešķiršana labdarības fondam, ko kontrolē šīs pašas valsts valdība, neapšaubāmi ir tikai daži, taču raksturīgi piemēri.
The EU’s financial support for the Uzbek parliament, which is anything but a democratically elected institution, or the allocation of European aid destined for NGOs to the charitable foundation controlled by the government of Uzbekistan are probably just two examples among many, but they are symptomatic.
Šāda iecietība nedrīkst turpināties.
This attitude of accommodation cannot continue.
Mūsu nodoms nav ieteikt pārtraukt ES iesaistīšanos.
It is not our intention to suggest that the EU should disengage from the region.
Gluži pretēji — šobrīd ir īstais laiks rīkoties Vidusāzijā, taču ir jānosaka jauns veids, kā to darīt.
On the contrary, it is high time that the EU engaged with Central Asia, but in a new way.
Cilvēku drošība
Human security
ES saviem partneriem jāizskaidro, kā mūsu drošības un stabilitātes jēdziens atšķiras no viņu.
We must explain to our partners how our concept of security and stability differs from theirs.
ES jābūt kritiskai pret valdībām, kuras pārkāpj savu pilsoņu pamattiesības valsts drošības vārdā, un jāliek tām saprast, ka šādas darbības izraisa ekstrēmismu un radikālismu.
The EU is duty-bound to be critical of governments that violate the fundamental rights of their citizens in the name of national security, and to point out to them that it is just such actions that lead to extremism and radicalisation.
Mūsu politikas centrā jāizvirza nosacījumi un jāpiemēro „diferenciācijas” un „lielāka atbalsta lielākām reformām” ( more for more ) princips.
We must put conditionality at the heart of our policies and apply the principles of ‘differentiation’ and ‘more for more’.
Cilvēku drošības jēdziens var ES sniegt stabilu konceptuālu sistēmu un palielināt ES politikas pasākumu leģitimitāti un piemērotību.
Not only can the concept of human security provide the EU with a solid conceptual framework, it can also give greater legitimacy and relevance to its political actions.
Pamatdomai jābūt — sekmēt drošību, risinot konkrētas iedzīvotāju ikdienas vajadzības.
Promoting security by meeting the practical day-to-day needs of the population should be the guiding principle.
Lielāks uzsvars jāliek uz kopprojektiem ar vietējiem pārstāvjiem un pilsonisko sabiedrību vismaz tiktāl, ciktāl pastāv pamatnosacījumi to darīt.
Greater emphasis must be placed on projects implemented jointly with local leaders and civil society, at least where the basic conditions for doing so exist.
ES sadarbībai ar katru valsti vajadzīga dažādota divpusēja pieeja, kas ir piemērota katras valsts prasībām un vajadzībām: valstīm, kurās ir lieli naftas resursi — Kazahstānai un Turkmenistānai — ir vairāk nepieciešama tehniskā palīdzība reformu īstenošanai, nevis attīstības palīdzība.
Cooperation by the EU with each of the countries calls for a differentiated bilateral approach which is appropriate to the requirements and needs of each country: the hydrocarbon-rich countries – Kazakhstan and Turkmenistan – have a greater need for technical assistance with reform than for development aid.
Savukārt Kirgizstānai un Tadžikistānai, kuras ir ļoti nabadzīgas valstis, nenoliedzami vajadzīga tieša finansiāla palīdzība ar nosacījumu, ka tās izmantošanu var pārredzami kontrolēt, taču vēl vairāk vajadzīga mērķtiecīga palīdzība, kas pievērsta lauku kopienām, pamata un vidējai izglītībai, tieslietu nozares reformai un nostiprināšanai.
The very poor, vulnerable countries of Kyrgyzstan and Tajikistan, on the other hand, much though they need direct financial assistance, provided that its use can be monitored in a transparent fashion, have an even greater need for targeted aid for rural communities, for primary and secondary education, and for reform and reinforcement of the judicial system.
Daudz, protams, ir atkarīgs no katras valsts atvērtības pakāpes.
A lot of course depends on the extent to which a given country has been opened up.
Ja nepieciešams, ES varētu pielāgot savu pieeju, taču joprojām balstīt savu rīcību uz cilvēku drošības un ilgtspējīgas attīstības mērķiem.
If necessary, the EU could adapt its approach accordingly, while always basing its actions on the objectives of human security and sustainable development.
Šajā jaunajā sistēmā var iekļaut vairākus ES pašreizējo pasākumu elementus, it īpaši humāno un attīstības palīdzību un ES atbalstu EDSO policijas misijai Ošā, kritiski novērtējot tā faktisko efektivitāti attiecībā uz mērķi risināt iedzīvotāju vajadzības, kā arī programmas, kas paredzētas tiesībaizsardzībai un tieslietu nozarei.
Many components of the EU’s current activities could be incorporated into this new framework, particularly humanitarian and development aid, and the EU’s contribution to the OSCE’s police mission to Osh – although not without a critical analysis of its real usefulness in terms of the objective of meeting the needs of the population – and the programmes aimed at the forces of order and the judiciary.
ES stratēģijā liktais uzsvars uz reģionālās pieejas veicināšanu joprojām ir pilnībā pamatots.
The emphasis placed by the EU strategy on promoting a regional approach is still entirely justified.
Nepieciešamā sadarbība piecu valstu starpā nenotiek savstarpējās neuzticības un daudzo nesaskaņu dēļ.
The necessary cooperation among the five countries is not forthcoming, because of their mutual distrust and numerous sources of disagreement.
Drošības, attīstības un vides aizsardzības jautājumos ir vajadzīga ES cieša sadarbība ar katru no piecām valstīm, taču tos nevarēs risināt bez attiecīgo valstu pašu gribas savstarpēji sadarboties.
Security, development and environmental protection issues require close cooperation between the EU and each of the countries, but will not be resolved without a willingness on the part of the countries concerned to cooperate with each other.
Destabilizācijas faktori ir vairāki: organizētā noziedzība, narkotisko vielu, radioaktīvo vielu un cilvēku tirdzniecība, terorisms un dabas un vides katastrofas, nezināmais iznākums karam Afganistānā.
The factors of destabilisation are many and varied; they include organised crime, trafficking in drugs, radioactive materials and human beings, terrorism, natural and environmental disasters, the uncertain outcome of the war in Afghanistan.
Afganistānas bruņoto grupējumu iefiltrēšanās nebeigsies drīz, ņemot vērā robežas nepilnības.
Infiltration by armed groups coming from Afghanistan is not likely to stop, given the porousness of the border.
Pastāv liela starpreģionu spriedze par ūdens resursu sadali un kontroli starp upju lejteces un augšteces valstīm.
There are strong intra‑regional tensions with countries upstream and downstream relating to sharing and control of water resources.
Nereti tiek slēgtas robežas un traucēta tirdzniecība, lai apspiestu kaimiņvalstis.
It is not unusual for borders to be closed and trade disrupted as a way of exerting pressure on neighbours.
Joprojām notiek strīdi par atsevišķām robežām, un arvien biežāk notiek dažādu kopienu sadursmes.
Some borders are still disputed, and clashes between communities are occurring more and more frequently.
Nabadzīgākajās valstīs ekonomikas un pārtikas krīze ir cieši saistīta ar reģionu un etnisko spriedzi un nedrošību, ko izraisa vietējā korupcija un tiesiskuma neesamība.
In the poorest countries economic and food crises combine with regional and ethnic tensions and with the insecurity engendered by endemic corruption and the absence of the rule of law.
Turklāt tiek radīti jauni ekonomiskie šķēršļi: Krievijas, Baltkrievijas un Kazahstānas muitas savienība rada bažas par jauniem traucējumiem tirdzniecībai ar kaimiņvalstīm.
In addition, new economic barriers are being created: the customs union between Russia, Belarus and Kazakhstan brings fears of new barriers to trade with neighbours.
Tā ir atsevišķu valstu interešu objekts, taču citas valstis saglabā savu uzticību izolētības politikai.
It is arousing interest in some of the countries, but others remain faithful to an isolationist policy.
Klimata pārmaiņām ir smagas sekas, jo īpaši ņemot vērā, ka pastāvīgi palielinās iedzīvotāju skaits nelielajā teritorijas apdzīvojamajā daļā.
Climate change is having serious effects, particularly in view of the constantly growing population, which is concentrated in the small portion of the territory that is habitable.
Ir izzuduši 40 % ledāju, un kokvilnas monokultūrai, kas balstīta uz novecojušu apūdeņošanas sistēmu, tiek izšķiesta ievērojama daļa pieejamo ūdens resursu.
40% of the glaciers have disappeared and the cotton monoculture supported by an obsolete irrigation system wastes a considerable amount of what water is available.
Arāla jūras izžūšana un pārtuksnešošanās, ko izraisījusi apūdeņošanas nolūkā veikta upju plaša novirzīšana, nelabvēlīgi ietekmē desmitiem tūkstošu cilvēku dzīvi.
The shrinking Aral Sea and desertification resulting from massive diversion of rivers for irrigation is affecting the lives of hundreds of thousands of people.
Veco Padomju Savienības iekārtu radioaktīvie un ķīmiskie atkritumi Fergānas ielejā ir izmesti upju un apdzīvotu vietu tuvumā.
Radioactive and chemical waste from the former Soviet installations in the Ferghana Valley has been abandoned near rivers and human habitations.
Rūpniecības atkritumu izmešana un gāzes un naftas ieguve jūrā, neievērojot vides normas, Kaspijas jūras teritorijā ir izraisījusi savvaļas faunas un zvejas resursu izzušanu.
In the Caspian Sea, dumping of industrial waste and exploitation of off-shore gas and oil with no heed for environmental standards are responsible for the destruction of wildlife and fisheries resources.
ES ir jāvirzās uz starpnieka vai koordinatora lomu.
The EU must therefore aim for a role as a mediator or facilitator.
ES šim mērķim ir neitralitātes priekšrocības, kādas nav lielajām kaimiņvalstīm, sava integrācijas pieredze un tehniskā kompetence.
It has the advantages of the neutrality that large neighbouring countries lack, of the experience gained from its own integration process, and of technical expertise.
Tā var mācīties no savu reģionālo programmu īstenošanas ( BOMCA — robežu pārvaldība, CADAP — narkotiku rīcības programma, ES ūdens iniciatīva, tiesiskuma iniciatīva u.c.).
It can draw lessons from the implementation of its own regional programmes (BOMCA (border management), CADAP (drug action programme), the European Water Initiative, the Rule of Law Initiative, etc.).
Papildus ES sadarbībai ar tās dalībvalstīm, kuras sadarbojas ar Vidusāziju, (jāuzsver, ka sadarbība ir efektīvāka un nozīmīgāka nekā citur pasaulē) un citiem lielajiem līdzekļu devējiem, ES arī jānostiprina sava sadarbība ar reģiona lielajām kaimiņvalstīm — protams, ar Krieviju, taču arī Ķīnu, Indiju un Pakistānu.
As well as its cooperation with those of its Member States that are engaged in Central Asia (which is more effective and significant than elsewhere in the world, it should be emphasised) and with the other major donors, the EU should strengthen its cooperation with the region’s large neighbouring countries – Russia, of course, and also China, India and Pakistan.
Mēs arī iesakām izveidot reģionālo parlamentu forumu, ko ES ar EP starpniecību varētu ierosināt attiecīgo piecu valstu parlamentiem.
We also suggest that a regional interparliamentary forum be set up, something that the EU could propose to the parliaments of the five countries via the European Parliament.
Tādējādi ievēlētie Eiropas pārstāvji varētu dalīties savā pieredzē ar kopā sanākušajiem kolēģiem un vēl jo vairāk viņus mudināt veidot savstarpējus sakarus, kas pašlaik tikpat kā nepastāv.
This would enable Europe’s elected representatives to share their experience with their counterparts and, what is more, to encourage them to forge among themselves links which at present are virtually non-existent.
Atzinumu sagatavoja: Norbert Neuser
Rapporteur: Norbert Neuser
3. atzīmē, ka enerģētikas politikas jomā ES ar Turkmenistānu ir parakstījusi saprašanās memorandu, kurā paredzēta gāzes iegāde; tomēr norāda, ka Turkmenistāna pagaidām vēl nav Ieguves rūpniecības pārredzamības iniciatīvas ( EITI ) dalībvalsts; atkārtoti uzstāj, ka jāsekmē lielāka pārredzamība situācijās, kad tiek gūti ienākumi no dabas resursiem; attiecīgi mudina ES, risinot politisko dialogu enerģētikas jomā, atbalstīt Turkmenistānas pievienošanos EITI , lai ES enerģētikas plānošanā integrētu labas pārvaldības apsvērumus;
Notes that, in the field of energy policy, the EU has a memorandum of understanding with Turkmenistan that provides for the purchasing of gas; points out, however, that Turkmenistan is not yet a member of the Extractive Industries Transparency Initiative (EITI); re-emphasises the need to promote greater transparency in relation to income from natural resources; accordingly urges the EU, through its energy policy dialogue, to back Turkmen membership of the EITI with a view to integrating considerations of good governance into EU energy programming;
7. norāda, ka stratēģijas īstenošanu var uzlabot, no vienas puses, pastiprinot ES iekšējo koordināciju, un, no otras puses, ar lielāku citu starptautisku līdzekļu devēju un reģionālo ieinteresēto pušu iesaistīšanu;
Points out that implementation of the strategy can be enhanced, on the one hand, through intensified internal EU coordination and, on the other, through intensified engagement with other international donors and regional stakeholders;
9. ierosina, ka Eiropas izglītības iniciatīvā ir jāiekļauj Vidusāzijas valstu plašākas attīstības vajadzības un tai jāveicina piemērotas infrastruktūras izveide modernām izglītības sistēmām;
Suggests that the Education Initiative should include the broader development needs of the Central Asian countries and should help them develop adequate infrastructure for modern education systems;
11. atgādina, cik svarīgi ir ES vispārējā attīstības politikā un centienos sasniegt Tūkstošgades attīstības mērķus (TAM) neignorēt valstis ar vidējiem ienākumiem, piemēram, Vidusāzijas valstis, jo bieži vien saistībā ar attīstību lielākā uzmanība tiek pievērsta vismazāk attīstītajām valstīm, atstājot novārtā Vidusāzijas reģionu, it īpaši pēc attīstības palīdzības samazināšanas pasaules ekonomikas un finanšu krīzes dēļ;
Reiterates the importance of not overlooking middle-income countries, such as those of Central Asia, in the context of overall EU development policy and efforts to accomplish the Millennium Development Goals (MDGs), since development efforts – especially in the context of cutbacks in development assistance due to the global financial and economic crisis – are frequently focused on the least developed countries thereby neglecting the Central Asian region;
15. uzsver, ka enerģijas trūkums (piemēram, saistībā ar apkuri un elektrību) pasliktina Vidusāzijas valstu nabadzīgo iedzīvotāju situāciju; mudina ES saskaņā ar tās saistībām klimata pārmaiņu jomā palielināt atbalstu, izstrādājot ilgtspējīgas enerģētikas politiku, tostarp palielinot energoefektivitāti un atjaunojamo enerģijas avotu izmantošanu;
Highlights the fact that lack of energy (e.g. for heating and electricity) is exacerbating the situation of poor people in Central Asian countries; urges the EU, in line with its commitments on climate change, to step up its assistance with the development of sustainable energy policy, including through energy efficiency and the use of renewable energy sources;