natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pārrobežu sistēmiskajām bankām jāievēro šis jaunais uzlabotais īpašais režīms; šis jaunais īpašais režīms novērsīs juridiskos šķēršļus efektīvai pārrobežu darbībai, vienlaikus nodrošinot skaidru, vienlīdzīgu un paredzamu attieksmi pret akcionāriem, noguldītājiem, kreditoriem, darbiniekiem un citām ieinteresētajām personām, jo īpaši pēc grupas iekšējiem aktīvu pārvedumiem.
Cross-border systemic banks shall adhere to the new reinforced special regime; that regime shall overcome legal impediments to effective action across borders while ensuring the clear, equal and predictable treatment of shareholders, depositors, creditors, employees and other stakeholders, in particular after intra-group asset transfers.
Tajā ietilps īpašs 28. režīms, kurš noteiks pārrobežu sistēmisko banku maksātnespējas procedūras un kuru vēlāk varēs attiecināt uz visām pārrobežu bankām;
This shall include a special '28th' regime for in insolvency procedures for cross-border systemic banks, which may later be extended to all cross-border banks;
Komisija pieņems pasākumu ar mērķi līdz 2011. gada aprīlim izstrādāt kritērijus sistēmisko banku definīcijai.
The Commission shall adopt a measure setting up, before April 2011, criteria for definition of cross-border systemic banks.
Pamatojoties uz šādiem kritērijiem, uzraudzības iestāžu padome, apspriedusies ar Eiropas Sistēmisko risku komiteju (12.b pants Ekonomikas un monetārās komitejas ziņojumā par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko izveido Eiropas Banku iestādi („EBI ziņojums”)) regulāri noteiks, kuras ir šādas bankas.
On the basis of such criteria; such banks will be identified on a regular basis by the board of supervisors, after consultation of the European Systemic Risk Board, (Article 12b of the Economic and Monetary Affairs Committee's report of 17 May 2010 on the proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council establishing a European Banking Authority (the "EBA Report");
EBI uzraudzīs visas pārrobežu sistēmiskās bankas un darbosies caur kompetentajām valsts iestādēm (atbilstīgi EBI ziņojumam).
For each of the cross-border systemic banks, the EBA shall exert supervision and act through the competent national authorities (in accordance with the EBA Report);
Komisija pieņems pasākumu, lai ieteiktu mehānismu aktīvu pārvedumiem pārrobežu sistēmiskajās bankās, ņemot vērā nepieciešamību aizsargāt reģistrācijas valstu tiesības.
The Commission shall adopt a measure proposing a mechanism of asset transfers within Cross-Border Systemic Banks taking due regard of the need to protect the rights of host countries.
ES Finanšu stabilitātes fonds un Noregulējuma vienība atbalstīs pārrobežu sistēmiskajām bankām paredzētos un EBI vadītos intervences pasākumus saistībā ar krīzes vadību, noregulējumu vai maksātnespēju.
An EU financial stability fund and a resolution unit shall support interventions led by the EBA relating to crisis management, resolution or insolvency, as regards cross-border systemic banks.
Ieteikums Nr. 3 saistībā ar ES Finanšu stabilitātes fondu
Recommendation 3 relating to a n EU f inancial s tability f und
EBI būs atbildīga par ES Finanšu stabilitātes fonda (Fonda) izveidi, un šo Fondu veidos, lai finansētu intervences pasākumus (rehabilitācija vai metodiska likvidācija) sistēmas stabilitātes saglabāšanai un bankrotējošu banku negatīvās ietekmes ierobežošanai.
An EU Financial Stability Fund (Fund) shall be created, under the responsibility of the EBA, to finance interventions (rehabilitation or orderly winding-up) aimed at preserving the system’s stability and limiting contagion from failing banks.
Komisija līdz 2011. gada aprīlim iesniegs Parlamentam priekšlikumu, kurā tiks detalizēti izklāstīti šā fonda statūti, struktūra, pārvaldība, lielums, darbības modelis, kā arī precīzs īstenošanas grafiks (atbilstīgi turpmāk minētajam 2. un 3. punktam).
The Commission shall present to Parliament, by April 2011, a proposal with details of the Fund’s charter, structure, governance, size, operating model as well as a precise calendar for implementation (in accordance with points 2 and 3 below).
– to ex ante finansēs pārrobežu sistēmiskās bankas, pamatojoties uz kritērijiem, kuros ņemti vērā iespējamie riski un krīžu cikliskums, kā arī sistēmiskais risks, ko rada atsevišķa banka.
– funded ex-ante by the cross-border systemic banks on risk-based, countercyclical criteria and taking into account the systemic risk posed by an individual bank.
Bankām, kas veic ieguldījumus Fondā, nebūs jāiemaksā līdzīgos savas valsts stabilitātes fondos vai jāmaksā tās noregulējuma vienībām;
Banks contributing to the Fund shall not be obliged to contribute to similar stability funds or resolution units in their own countries;
– nebūs saistīts ar noguldījumu garantiju sistēmām un būs neatkarīgs no tām;
– separate and independent from deposit-guarantee schemes;
– būs pietiekami liels, lai atbalstītu pagaidu intervences pasākumus (piemēram, aizdevumus, aktīvu pirkumus un kapitāla ieguldījumus) un segtu noregulējuma un maksātnespējas procedūru izmaksas;
– adequately sized to support temporary interventions (such as loans, asset purchases and capital injections) and cover costs of resolution or insolvency procedures;
– tiks veidots pakāpeniski, atbilstīgi pašreizējam ekonomikas stāvoklim.
– gradually built, recognising the present economic environment.
– tiks izstrādāts tā, lai tas neradītu morālu apdraudējumu un to neizmantotu bankas akcionāru zaudējumu segšanai vai atlīdzības izmaksāšanai vadībai par tās pieļautajām kļūdām;
­ designed in a way that does not create moral hazard, the Fund shall not be used to bail out bank shareholders nor to reward the management for its own failure;
Komisija vēl:
The Commission shall also address:
– izskatīs pamatnostādnes attiecībā uz ieguldījumiem Fonda aktīvos (risks, likviditāte, atbilstība ES mērķiem);
– investment guidelines for the Fund’s assets (risk, liquidity, alignment with EU targets);
– noteiks fonda aktīvu pārvaldnieka atlases kritērijus (vai nu iekšēji, var ar privātu vai publisku trešo pušu, piemēram, Eiropas Investīciju bankas, iesaistīšanu);
– selection criteria for the Fund's asset manager (internal or via a private or public third party such as the European Investment Bank);
– lems, kuriem ieguldījumiem varētu aprēķināt statūtkapitāla koeficientus;
– the possibility of contributions qualifying for calculation of regulatory capital ratios;
– piemēros administratīvus pasākumus (sodu vai kompensēšanas shēmas) tām pārrobežu sistēmiskajām bankām, kuras izmanto Fonda līdzekļus;
– administrative measures (penalties or compensation schemes) for those cross-border systemic banks which make use of the Fund;
– radīs nosacījumus, lai Fonda darbības jomu varētu attiecināt ne tikai uz pārrobežu sistēmiskajām bankām, bet uz visām sistēmiskajām bankām;
– conditions for eventual expansion of the scope of the Fund to include all cross-border banks beyond cross-border systemic banks;
– noteiks apjomu (un atbilstību) valstu fondu tīklu izveidei, lai rūpētos par visām iestādēm, kas nepiedalās Fonda darbībā.
– scope (and appropriateness) of the creation of a network of national funds to cater for all institutions that do not participate in the Fund.
Pēc tam ir jāizveido ES satvars, lai reglamentētu esošo un turpmāko valsts fondu darbību, un šim satvaram jādarbojas atbilstīgi vienotu un saistošu noteikumu kopumam.
An EU framework should then be established to regulate the existing and future national funds which will comply with a uniform and binding set of common rules.
Ieteikums Nr. 4 saistībā ar Noregulējuma vienību
Recommendation 4 relating to a r esolution u nit
EBI sastāvā izveidos Noregulējuma vienību, lai tā vadītu ar pārrobežu sistēmiskajām bankām saistītās noregulējuma un maksātnespējas procedūras.
An independent resolution unit shall be established within the EBA to lead the resolution and insolvency procedures for cross-border systemic banks.
Šī vienība:
This unit shall:
– darbosies stingri noteiktās robežās, ko paredz tiesiskais regulējums un EBI kompetence;
– operate within the strict boundaries defined by the legal framework and the EBA’s competencies;
– apkopos specializētās zināšanas tiesību un finanšu jomā, jo īpaši attiecībā uz banku pārstrukturēšanu, to darbības radikālu maiņu un likvidāciju;
– comprise a pool of legal and financial expertise specially skilled in bank restructurings, turnarounds and liquidation;
– cieši sadarbosies ar valsts iestādēm attiecībā uz īstenošanu, tehnisko palīdzību un personāla kopīgu izmantošanu;
– cooperate closely with national authorities on implementation, technical assistance and sharing of staff;
– ierosinās no Fonda veicamās izmaksas;
– propose disbursements from the Fund;
– ja kādu pārrobežu iestādi skar noregulējuma procedūra vai tā tiek likvidēta, jāveic padziļināta izmeklēšana (to veic EBI iecelti neatkarīgi eksperti), lai izceltu ar konkrēto gadījumu saistītos iemeslus un noteiktu atbildīgās personas.
– where the need for a resolution or winding-up of a cross-border institution arises, an in-depth investigation should be carried out by independent experts appointed by the EBA in order to analyse and highlight the causes and responsibilities involved.
Parlamentam ir jāsaņem informācija par šo izmeklēšanu rezultātiem.
Parliament should be informed of the results of the investigations.
Nesenā smagā finanšu krīze lika visām ieinteresētajām aprindām un dažādiem politiskajiem spēkiem nonākt pie kopēja secinājuma, ka ir steidzami jārīkojas, lai nodrošinātu finanšu sistēmas ilgtspējību un stabilitāti.
The recent and severe financial crisis created a broad consensus across stakeholders and the political spectrum that action is urgently required to ensure the sustainability and stability of the financial system.
Naudas summas, kas tika tērētas finanšu sistēmas kraha novēršanai un problēmu ierobežošanai, sasniedza iepriekš nepieredzētus apmērus.
Preventing the collapse and containing contagion of the financial system involved costs of an unprecedented magnitude.
Krīzes izraisītās negatīvās blakusparādības aptvēra ļoti dažādas jomas, sākot no gandrīz pilnīgas finanšu tirgu paralīzes, kā rezultātā saruka kredīta tirgi un apstājās uzņēmējdarbība, līdz straujam bezdarba pieaugumam un nodokļu ieņēmumu samazinājumam.
Negative side effects ranged from the almost freezing of financial markets leading to shrinking of the credit markets, paralysis of businesses, a sharp increase of unemployment and reduction of tax revenues.
Liela daļa no attīstības jomai (izglītībai, jauninājumiem, pētniecībai, alternatīvajai enerģijai, utt.) paredzētajiem līdzekļiem tika novirzīta citiem mērķiem.
This massive allocation of resources was diverted key areas of development (from education, to innovation, research, alternative energies, etc.).
Lai arī kāda būtu kopējā iztērētā summa, ir skaidrs, ka tā atstāja pārāk smagu ietekmi uz nodokļu maksātājiem, Eiropas izaugsmi un nodarbinātību un ievērojami kavēja Eiropas nākotnes veidošanas gaitu.
Whatever the final total bill is at the end, it is clear that it weighted too much on taxpayers, European growth and jobs, and represented a huge setback in the pace at which Europe is building its future.
Eiropas valstu valdību, centrālo banku un reglamentējošo institūciju izmantotie intervences instrumenti bija ļoti atšķirīgi, sākot no mazāk uzstājīgām reglamentējošām darbībām (kapitāla un likviditātes prasību pagaidu atvieglošana), līdz kapitāla ieguldīšanai, likviditātes nodrošināšanai, „toksisko” aktīvu garantēšanai, aizdevumiem, vienošanās panākšanai par pārdošanu citām iestādēm vai pārņemšanu valsts īpašumā.
Intervention tools used by governments, central banks and regulators across Europe varied widely ranging from less intrusive regulatory actions (temporary relaxation of capital or liquidity requirements) to capital injections, liquidity provision, guaranteeing toxic assets, loans, negotiating sale to other institutions or taking public ownership.
Ļoti bieži intervences pasākumu mērķis bija pārrobežu institūcijas vai bankas, kuras veic starptautiskus materiālus darījumus (tādējādi tās ietekmēja bankas vai klientus citās valstīs).
Very often the interventions targeted cross border institutions or banks with material international transactions (therefore with an impact on banks or other clients in other jurisdictions).
Izmantojot šos instrumentus, valsts iestādes ne pārāk saskaņoja savu darbību ar starptautiskajiem kolēģiem, tādējādi radot daudzas problēmas, piemēram:
These tools were used by the local authorities with little international alignment raising numerous issues, such as:
· konkurences ierobežošanu (t.i., noguldījumu aizceļošanu no Anglijas uz Īriju, kad Īrijas valdība garantēja visu noguldījumu drošību);
· distortion of competition (i.e. the migration of deposits from England to Ireland when the Irish government guaranteed all deposits);
· problēmas akcionāriem (t.i., Northern Rock , Lloyds , RBS , Fortis , utt.);
· challenges by shareholders (i.e. Northern Rock, Lloyds, RBS, Fortis, etc.);
· ievērojami aizkavēja vairākus būtiskus darījumus, piemēram, Beļģijas un Luksemburgas uzņēmuma Fortis pārdošanu BNPParibas , (akcionāri pieprasīja detalizētāku informāciju);
· severe delays (caused by challenges from shareholders) of some key transactions like the acquisition of Fortis Belgium and Luxembourg by BNPParibas;
· neskaidrību par tiesisko regulējumu un akcionāru tiesībām;
· confusion about legal frameworks and rights of stakeholders;
· protekcionistiskus pasākumus.
· protectionist measures.
Kopumā šīs Eiropā un ASV izmantotās, bet minimāli (pēdējā mirklī) saskaņotās dažādās pieejas, metodes un instrumenti radīja nopietnas bažas par:
In sum, the variety of approaches, methods and tools used across Europe and the US, in a vaguely coordinated (at the last minute) manner, raised serious concerns as to the:
· visu šo pasākumu efektivitāti;
· effectiveness of the overall exercise;
· juridisko nenoteiktību;
· legal uncertainty;
· līdzvērtīgiem konkurences apstākļiem un konkurenci ierobežojošām darbībām.
· level playing field and distortion of competition.
Risks ātri skar dažādas nozares, jo bankas, apdrošināšana, aktīvu pārvaldīšana un citas jomas ir savstarpēji cieši saistītas, radot nepieciešamību krīžu vadības sistēmu attiecināt ne tikai uz banku nozari.
Risk travels fast across sectors due to close links between banking, insurance, asset management, etc. warranting an enlarged crisis management framework beyond the banking sector.
Tomēr reālā situācija liek mums vispirms pievērsties bankām, nevis apsvērt turpmāko darbības jomas paplašināšanu.
However realism forces us to start by focusing on banks, without precluding a future extension of the scope.
Tā kā mūsdienu pasaules tirgiem ir nepieciešami pasaules līmeņa risinājumi, kas prasa noteikumu un procedūru starptautisku saskaņošanu, ES būtu jāuzņemas vadošā loma un aktīvi jāpiedalās finanšu sistēmas pielāgošanā nākotnes vajadzībām.
While today’s global markets require global solutions, therefore calling on international alignment of regulations and procedures, the EU should not shy away from showing leadership and have an active participation in tailoring the financial system of the future.
Iesniegtie priekšlikumi pamatojas uz Eiropas akadēmisko aprindu, privāto un publisko ieinteresēto personu, starptautisko institūciju, piemēram G20, Finanšu stabilitātes kolēģijas un SMF, plašo ieguldījumu un krīzes laikā gūto praktisko pieredzi.
The proposals being put forward build upon multiple contributions from European academic, private and public stakeholders, international institutions such as the G20, Financial Stability Board and the IMF and the practical lessons learned from the crisis.
Rūpīgi tika pētīti un izmantoti arī citi risinājumi, piemēram, Federālās noguldījumu apdrošināšanas sabiedrības izveide ASV.
Solutions such as the Federal Deposit Insurance Corporation in the US were also particularly inspiring.
Šobrīd pastāv valsts sistēmu kompilācija, kuras sastāvdaļas ne vienmēr ir savstarpēji saderīgas.
Presently there is patchwork of national frameworks, not always compatible between themselves.
Ir problemātiski pieņemt ātrus un efektīvus lēmumus attiecībā uz pārrobežu grupām, kuras saistītas ar dažādu jurisdikciju.
It is difficult to deal swiftly and efficiently with cross-border groups involving several jurisdictions.
Spēcīgam un drošam Eiropas vienotajam finanšu tirgum ir nepieciešams saskaņots un savstarpēji saistīts regulējums visās 27 dalībvalstīs.
A robust and sound European single financial market requires coherence and cohesiveness of regulations across the 27 members.
Ja to īstenos, Eiropā būs radīti izcili apstākļi starptautisko finanšu darbībai.
With that Europe can be the place of excellence for international finance.
Lai izveidotu iedarbīgu profilaktisku sistēmu un drošības tīklu iekšējā tirgus aizsardzībai un stiprināšanai, ir nepieciešama noturīga un visaptveroša pieeja.
A robust, comprehensive approach is needed to create an effective preventive framework and safety net, safeguarding and reinforcing the internal market.
Šai pieejai ir jābūt daudzslāņainai, kurā saskaņoti apvienotos:
The approach must have a multilayered nature combining in a coherent way:
· iedarbīga ES uzraudzības sistēma, kurā ietilpst Eiropas Sistēmisko risku kolēģija un institūcijas no trīs nozarēm: Banku uzraudzītāju, Apdrošināšanas un fondēto pensiju uzraudzītāju, kā arī Vērtspapīru un tirgus uzraudzītāju komitejas;
· an effective EU supervisory architecture with an European Systemic Risk Board and three sector authorities: Banking, Insurance and Occupational Pensions and Securities and Markets;
· uzlaboti starptautiskie noteikumi, tostarp pārstrādājot kapitāla prasības, no jauna definējot 1. un 2. līmeņa kapitālu, iekļaujot papildu riskus, ieviešot likviditātes koeficientus, pretcikliskuma buferus un aizņemto līdzekļu īpatsvara palielināšanas koeficientus, uzlabojot grāmatvedības standartus, noteikumus par atlīdzinājumu iestāžu vadītājiem, utt.;
· improved international regulations amongst other by revising capital requirements, redefining tier 1 and tier 2 capital, covering additional risks, introducing liquidity ratios, countercyclical buffers, leverage ratios, reforming accounting standards and rules on executive compensation, etc.;
· ES satvars krīžu vadībai, kas ļauj pārvarēt pašreizējās nepilnības, kuras izraisa dalībvalstīs pieņemtie atšķirīgie un bieži vien savstarpēji pretrunīgie noregulējuma un maksātnespējas režīmi.
· an EU crisis management framework that can overcome the present limitations resulting from nationally based and often conflicting resolution and insolvency regimes.
Lai cik iedarbīgs būtu krīžu vadības satvars, labi funkcionējošam finanšu tirgum vienmēr raksturīgs risks un neveiksmes.
Effective as a crisis management framework may be, risk and failure will remain important features of a well functioning financial market.
Šī nenoteiktība ir būtiska morālā kaitējuma novēršanai.
This uncertainty is essential to prevent moral hazard.
Intervences pasākumi ir jāizstrādā tā, lai izmaksas segtu nevis nodokļu maksātāji un noguldītāji, bet gan pati šī nozare atbilstīgi principam „maksā piesārņotājs”.
Interventions must be designed to redirect cost away from taxpayers and depositors to the industry, along the polluter pay principle.
Lielākais trieciens, izmantojot atbilstīgus novērtējuma diskontus, ir jānovirza uz akcionāriem un daļēji arī uz neapdrošinātiem kreditoriem.
The bulk of the pain must be felt by the shareholders and partially by unsecured creditors through appropriate haircuts.
Glābšanas atbalsts vienmēr ir jāatmaksā.
Rescue aid must always be repaid.
Cenšoties Eiropā nodrošināt līdzvērtīgus konkurences apstākļus finanšu nozarē, nedrīkst ignorēt dalībvalstīs pastāvošās ievērojamās neatbilstības, par ko liecina grūtības pieņemt vienotus reglamentējošos un uzraudzības instrumentus, risināt izcelsmes/reģistrācijas valsts jautājumus, lemt par sloga sadali un bailes par to, ka iestādes pārņems vadību.
The need for a European level playing field in the financial sector cannot ignore the existence of serious imbalances among Member States, evident in the difficulty of accepting common regulatory and supervisory tools, settling home/host issues, deciding on burden sharing and fears of institutional capture.
Šī krīze vēl tikai pastiprināja savstarpējās uzticības trūkumu.
Insufficient mutual trust has been amplified by the crisis.
Progresu vienotas pieejas veidošanā varēs panākt tikai ar visaptverošu, augšupēju konstruktīva dialoga procesu starp uzraudzības iestāžu kolēģijām un dalībvalstu valdību pārstāvjiem.
Progress in building up a common approach will only be achieved through an inclusive, bottom up process of constructive dialogue between colleges of supervisors and representatives of the governments of the Member States.
Šīs krīzes spēcīgā ietekme uz ekonomiku, finansēm un nodokļiem, kas dalībvalstīs radīja lielu budžeta deficītu un parādu slogu, ES uzraudzības sistēmas un vispārējā reglamentējošo noteikumu krājuma nepabeigtība, ietekme, ko bankas kopumā juta, pildot tām izvirzītās stingrākās prasības attiecībā uz kapitālu, likviditāti, noguldījumu garantiju sistēmu, utt., tas viss prasa, lai tiktu izstrādāts pakāpenisks un līdzsvarots ceļvedis ar norādēm, kā veidot vēlamo ES vienoto satvaru pārrobežu krīžu vadībai.
The persistent economic, financial and fiscal effects of the crisis resulting in huge Member States public deficit and debt burden, the unfinished state of the EU supervision architecture and common regulatory rulebook and the aggregated impact on banks of increased requirements on capital, liquidity, DGS, etc., all call for a gradual and balanced roadmap to reach the desirable EU common framework for cross border crisis management.
Tomēr ir acīmredzams, ka pienācis laiks Eiropai pieņemt lēmumu par to, vai virzīties pretī kopīgai nākotnei, vai arī nostāties uz nacionālisma takas.
However, it is evident that the time has arrived for Europe to make choices between further steps towards a common future or a nationalistic path.
Šis otrais variants noteikti nav pieņemams risinājums.
The latter is definitely not a solution.
Bet pirmā varianta īstenošanai ir nepieciešams ilgstošs konverģences un savstarpējās uzticēšanās veidošanas process, lai gan jau tagad ir vajadzīgi steidzami risinājumi, kā novērst sistēmisko banku radītos riskus.
But the implementation of the former requires a lengthy process of convergence and mutual trust building, while immediate solutions are needed to tackle the risks posed by Systemic Banks.
Patiesībā mazāk nekā 50 bankās (no 12 000 ES darbojošos banku) ir apkopoti 70 % no visiem banku aktīviem.
In fact, less than 50 banks (out of 12,000 in the EU) represent 70% of banking assets.
Šo banku radītā riska augsto pakāpi nosaka to lielums, sarežģītība un ciešās saiknes ar visu pārējo sistēmu.
The high risk they embody results from their size, complexity and interconnectedness with the rest of the system.
To izjustās problēmas satricina daudzas nozares un valstis.
Their problems send shock waves across sectors and countries.
Lai gan sākšana tieši ar sistēmiskajām bankām varētu šķist pārāk ambiciozs mērķis, to izdalīšana ļauj pievērsties šā jautājuma būtībai, un tas varētu kalpot par sākumposmu, vidējā un ilgākā laikā izstrādājot vispārēju režīmu, kas attiektos uz banku sistēmu kopumā un, gala rezultātā, arī uz citām finanšu iestādēm.
While starting with the Systemic Banks may sound excessively ambitious, prioritizing them addresses the core of the issue and may serve as an embryonic platform to develop in the medium/long run a universal regime covering the whole banking system and eventually non-banking financial institutions.
Šis priekšlikums balstās uz jaunākajiem lēmumiem tiesiskā regulējuma uzlabošanas jomā, jo īpaši uz lēmumiem izstrādāt ES uzraudzības sistēmu, kuras centrā atradīsies EBI, kas būs atbildīga par vispārējas uzraudzības kultūras veidošanu un kam būs noteicošais vārds ar sistēmiskajām bankām saistītu jautājumu risināšanā.
This proposal leverages on the ongoing regulatory developments, in particular those on the EU supervisory architecture by positioning the EBA as a central piece for the building up of a common culture of supervision and playing a leading role in what Systemic Banks are concerned.