natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– maksātnespējas procedūru varētu uzsākt attiecībā uz iepriekš minēto parādnieku aktīviem, struktūru, kas nav juridiskas personas, aktīviem (piemēram, Eiropas ekonomisko interešu grupu), tiesību pārņēmēju mantu un kopīpašumu aktīviem;
– insolvency proceedings can be opened concerning the assets of the above-mentioned debtors, the assets of entities without legal personality (e.g. a European Economic Interest Grouping), a descendant’s estate and the assets of a community of property;
– pārejošas maksātnespējas gadījumā katrs uzņēmums aizsardzības nolūkā var pieprasīt maksātnespējas procesa uzsākšanu;
– all companies can start insolvency proceedings in cases where the insolvency is temporary, in order to protect themselves;
– maksātnespējas procedūru varētu uzsākt arī pēc juridiskās personas vai struktūras, kas nav juridiska persona, likvidācijas, ja vien vēl nav notikusi aktīvu sadale, vai gadījumos, kad vēl ir pieejami aktīvi;
– insolvency proceedings can also be opened after the dissolution of a legal entity or of an entity without legal personality, as long as the distribution of the assets has not yet taken place, or in cases where assets are still available;
– maksātnespējas procedūru varētu uzsākt tiesa vai cita kompetenta iestāde pēc kreditora vai parādnieka rakstiska pieprasījuma; procedūras uzsākšanas prasību varētu atsaukt, kamēr tiesas izskatīšana nav uzsākta vai kamēr tiesa pieprasījumu nav noraidījusi;
– insolvency proceedings can be opened by a court or other competent authority upon a written request of a creditor or the debtor; the request for the opening of the proceedings can be withdrawn as long as the proceedings have not been opened or the request has not been refused by a court;
– kreditors varētu pieprasīt procedūras uzsākšanu, ja viņam/viņai ir juridiski pamatota interese un ja viņš/viņa ticami uzrāda, ka viņam/viņai ir prasījums;
– a creditor may request the opening of proceedings if he/she has a legal interest therein and shows credibly that he/she has got a claim;
– procedūru varētu uzsākt, ja parādnieks ir maksātnespējīgs, t. i., ja viņš nav spējīgs izpildīt maksājumu saistības; ja prasību iesniedz parādnieks, procedūru varētu uzsākt arī, ja parādnieka maksātnespēja ir nenovēršama, t. i., ja parādnieks visdrīzāk nebūs spējīgs izpildīt maksājumu saistības;
– proceedings can be opened if the debtor is insolvent, i.e. unable to satisfy the payment obligations; if the request is made by the debtor, the proceedings can also be opened if the debtor’s insolvency is imminent, i.e. if the debtor is likely not to be able to satisfy the payment obligations;
– saistībā ar attiecīgā parādnieka obligāti iesniedzamu bankrota pieteikumu procedūras ir jāuzsāk viena līdz divu mēnešu periodā pēc maksājumu pārtraukšanas, ja vien tiesa vēl nav uzsākusi pirmstiesas procedūru vai citus atbilstīgus pasākumus aktīvu aizsardzībai un ja ir pieejami atbilstīgi aktīvi, lai segtu maksātnespējas procedūras izmaksas;
– as far as mandatory filing for bankruptcy by the debtor is concerned, the proceedings must be opened within a period of between one and two months after the cessation of payments if the court has not already initiated preliminary proceedings or other appropriate measures in order to protect the assets and provided that adequate assets are available to cover the costs of the insolvency proceedings;
– dalībvalstīm būtu pienākums pieņemt noteikumus par parādnieka atbildību pieteikuma neiesniegšanas vai nepareizas iesniegšanas gadījumā un paredzēt efektīvas, samērīgas un atturošas sankcijas.
– Member States are required to lay down rules rendering the debtor liable in the event of non-filing or improper filing, and to provide for effective, proportionate and dissuasive sanctions.
Ieteikums attiecībā uz zināmu prasījumu iesniegšanas aspektu saskaņošanu
Recommendation on the harmonisation of certain aspects of the filing of claims
Eiropas Parlaments ierosina saskaņot nosacījumus, saskaņā ar kuriem maksātnespējas procedūrās jāiesniedz prasījumi.
The European Parliament proposes harmonisation of the conditions under which claims in insolvency proceedings are to be filed.
Eiropas Parlaments uzskata, ka ar direktīvu jāsaskaņo prasījumu iesniegšanas aspekti tā, lai:
The European Parliament considers that a directive should harmonise aspects of the filing of claims in such a way that:
– diena, attiecībā uz kuru nosaka neapmierinātos pieprasījumus, ir diena, kad ir iestājusies darba devēja maksātnespēja, proti, diena, kad attiecībā uz pieteikumu ir pieņemts lēmums uzsākt maksātnespējas procedūru, vai diena, kad procedūras uzsākšana ir atteikta, jo nav segtas procedūras izmaksas;
– the date for determining outstanding claims is the date on which the employer becomes insolvent, i.e. the date of the decision on the application to open insolvency proceedings or the date when the opening of proceedings was refused on grounds that the costs were not covered;
– kreditori iesniegtu prasījumu likvidatoram rakstveidā noteiktā laika periodā;
– creditors file their claim with the liquidator in written form within a certain period of time;
– dalībvalstīm būtu pienākums noteikt iepriekš minēto laika periodu viena līdz trīs mēnešu ietvaros, sākot no lēmuma par bankrotu publicēšanas datuma;
– Member States are required to fix the above-mentioned period of time within one to three months from the date of publication of the bankruptcy decision;
– kreditoram būtu pienākums iesniegt dokumentus sava prasījuma pamatošanai;
– the creditor is required to submit documentation in support of the claim;
– likvidators izveidotu visu iesniegto prasījumu tabulu un tabula būtu publiski pieejama kompetentajā tiesā Maksātnespējas regulas 2. panta d) apakšpunkta izpratnē;
– the liquidator establishes a table of all claims filed and that table is displayed at the competent court within the meaning of point (d) of Article 2 of the Insolvency Regulation;
– novēlotas iesniegšanas gadījumā, t. i., ja kreditors, kas iesniedzis prasījumu, ir nokavējis tā iesniegšanas termiņu, prasījumi tiktu pārbaudīti, taču tas varētu attiecīgajam kreditoram radīt papildu izmaksas.
– late filings, i.e. filings by a creditor who has missed the deadline for filing the claim, are to be verified but may entail additional costs for the creditor in question.
Eiropas Parlaments ierosina saskaņot izvairīšanās darbību apstrīdēšanas aspektus tā, lai:
The European Parliament proposes harmonisation of aspects of avoidance actions in such a way that:
– dalībvalstu tiesību aktos būtu paredzēta iespēja apstrīdēt darbības, kas veiktas pirms procedūras uzsākšanas un kas kaitē kreditoriem;
– the laws of the Member States provide for the possibility of challenging acts done before the opening of the proceedings which are detrimental to the creditors;
– darbības, uz ko varētu attiecināt anulēšanas pasākumu, nenovēršamas maksātnespējas situācijā būtu darījumi, nodrošinājuma tiesību izveide, darījumi ar saistītajām pusēm un darījumi, kas veikti ar nodomu apkrāpt kreditorus;
– acts that can be the object of an avoidance action are transactions in a situation of imminent insolvency, the creation of security rights, transactions with connected parties and transactions carried out with the intention of defrauding creditors;
– periodi, kuros darbību var apstrīdēt ar izvairīšanās darbību apstrīdēšanas pasākumu, atšķirtos atkarībā no konkrētās darbības; periodi sāktos prasības par procedūras uzsākšanu datumā; periodi varētu būt no trim līdz deviņiem mēnešiem ilgi darījumiem, kas veikti nenovēršamas maksātnespējas gadījumā, no sešiem līdz divpadsmit mēnešiem ilgi — nodrošinājuma tiesību izveides gadījumā, vienu līdz divus gadus ilgi — darījumu ar saistītajām pusēm gadījumā un trīs līdz piecus gadus ilgi tādu darījumu gadījumā, kas veikti ar nodomu apkrāpt kreditorus;
– the periods during which an act can be challenged by an avoidance action vary according to the nature of the act at issue; the periods start with the date of the request for the opening of proceedings; the periods could be between three and nine months for transactions carried out in a situation of imminent insolvency, between six and twelve months for the creation of security rights, between one and two years for transactions with connected parties, and between three and five years for transactions carried out with the intention of defrauding creditors;
– principā pusei, kas apstrīd darbību, būtu pienākums sniegt pierādījumu tam, vai darbību var vai nevar apstrīdēt; darījumu ar saistītajām pusēm gadījumā saistītajai personai būtu pienākums sniegt pierādījumu.
– the onus of proof to show whether or not an act can be challenged lies in principle with the party who claims that the act can be challenged; for transactions with connected parties, the onus of proof lies with the connected person.
Ieteikums attiecībā uz prasību vispārējo aspektu saskaņošanu likvidatoru kvalifikācijai un darbam
Recommendation on the harmonisation of general aspects of the requirements for the qualification and work of liquidators
– likvidatoram jābūt dalībvalsts kompetentās varas iestādes pilnvarotam vai dalībvalsts kompetentās tiesas ieceltam, viņam jābūt labai reputācijai un savu pienākumu izpildei nepieciešamajai izglītībai;
– the liquidator must be approved by a competent authority of a Member State or appointed by a court of competent jurisdiction of a Member State, must be of good repute and must have the educational background needed for the performance of his/her duties;
– likvidatoram jābūt kompetentam un kvalificētam novērtēt parādnieka uzņēmuma situāciju un pārņemt uzņēmuma administrēšanas pienākumus;
– the liquidator must be competent and qualified to assess the situation of the debtor’s entity and to take over management duties for the company;
– maksātnespējas procesa uzsākšanas gadījumā likvidatoram sešu mēnešu laikā būtu jāpiešķir tiesības ar atpakaļejošu spēku lemt par aktīvu aizsardzību, ja sabiedrība savu kapitālu ir pārvietojusi;
– when main insolvency proceedings are opened, the liquidator should be empowered for a period of six months to decide on the protection of assets with retroactive effect in cases where companies have moved capital;
– likvidatoram ir jābūt tiesībām ar piemērotu prioritāru procedūru palīdzību pirms kreditoru prasību apmierināšanas atgūt parādus uzņēmumam kā alternatīvu parādu cesijai;
– the liquidator must be empowered to use appropriate priority procedures to recover monies owing to companies, in advance of settlement with creditors and as an alternative to transfers of claims;
– likvidatoram jābūt neatkarīgam no kreditoriem un citām maksātnespējas procedūrā iesaistītajām pusēm;
– the liquidator must be independent of the creditors and other stakeholders in the insolvency proceedings;
– interešu konflikta gadījumā likvidatoram jāatkāpjas no sava amata.
– in the event of a conflict of interest, the liquidator must resign from his/her office.
Ieteikums attiecībā uz pārstrukturēšanas plānu aspektu saskaņošanu
Recommendation on the harmonisation of aspects of restructuring plans
Eiropas Parlaments ierosina saskaņot pārstrukturēšanas plānu izveides, ietekmes un satura aspektus tā, lai:
The European Parliament proposes harmonisation of aspects of the establishment, effects and content of restructuring plans in such a way that:
– kā alternatīvu noteikto prasību izpildei parādnieki vai likvidatori varētu iesniegt pārstrukturēšanas plānu;
– as an alternative to complying with statutory rules, debtors or liquidators may present a restructuring plan;
– plānā būtu jāietver noteikumi par kreditoru prasību izpildi un parādnieka saistībām pēc maksātnespējas procedūras beigšanas;
– the plan must contain rules for the satisfaction of the creditors and for the debtor’s liability after the insolvency proceeding have been concluded;
– plānā būtu jāietver visa būtiskā informācija, kas kreditoriem ļautu lemt, vai tie var pieņemt plānu;
– the plan must contain all relevant information enabling the creditors to decide whether they can accept the plan;
– plāns attiecīgajā tiesā būtu jāapstiprina vai jānoraida, izmantojot nošķirtu procesu;
– the plan must be approved or disapproved in a specific procedure before the relevant court;
– kreditoriem vai pusēm, uz kurām plāns neattiecas, nevajadzētu būt tiesībām balsot par plānu, vai vismaz tiem nevajadzētu būt iespējai radīt plāna pieņemšanai šķēršļus.
– unimpaired creditors, or parties that are not affected by the plan, should not be entitled to vote on the plan or, at least, should not be able to impede it.
Ieteikums attiecībā uz Maksātnespējas regulas darbības jomu
Recommendation on the scope of the Insolvency Regulation
Eiropas Parlaments uzskata, ka jāpaplašina Maksātnespējas regulas darbības joma, ietverot maksātnespējas procedūras, kurās uzņēmuma manta paliek parādnieka rīcībā vai kurās ir iecelts pagaidu likvidators.
The European Parliament considers that the scope of the Insolvency Regulation should be broadened to include insolvency proceedings in which the debtor remains in possession or where a preliminary liquidator has been appointed.
Attiecīgi būtu jāpārskata arī Maksātnespējas regulas A pielikums.
Annex A to the Insolvency Regulation should be revised accordingly.
Ieteikums attiecībā uz „galveno interešu centra” definīciju
Recommendation on the definition of ‘c entre of main interest s ’
Eiropas Parlaments uzskata, ka Maksātnespējas regulā jāiekļauj termina „galveno interešu centrs” definīcija tādā formulējumā, kas nepieļauj krāpniecisku izdevīgākas jurisdikcijas izvēli.
The European Parliament considers that the Insolvency Regulation should include a definition of the term ‘centre of main interest’ formulated in such a way as to prevent fraudulent forum-shopping.
Eiropas Parlaments ierosina, ka būtu jāiekļauj oficiāla definīcija, pamatojoties uz 13. apsvēruma formulējumu, kas attiecas uz objektīvu iespēju trešām personām par to pārliecināties.
The European Parliament suggests that a formal definition should be inserted, based on the wording of Recital 13, which is concerned with the objective possibility for third parties to ascertain it.
Eiropas Parlaments uzskata, ka definīcijā ir jāņem vērā tādi faktori kā ārēji pārbaudāmi saimnieciskās darbības pamata darījumi, aktīvu lokalizācija, darbības vai ražošanas centrs, darba ņēmēju uzturēšanās vieta utt.
The European Parliament considers that the definition should take account of such features as the externally ascertainable principal transaction of business operations, the location of assets, the centre of the operational or production activities, the workplace of employees, etc.
Ieteikums attiecībā uz „uzņēmuma” definīciju sekundāro procedūru kontekstā
Recommendation on the definition of ‘ establishment ’ in the context of secondary proceedings
Eiropas Parlaments uzskata, ka Maksātnespējas regulā jāiekļauj „uzņēmuma” definīcija šādā redakcijā: visas darbību vietas, kur parādnieks veic pastāvīgu saimniecisko darbību ar personālu un precēm, un pakalpojumiem.
The European Parliament considers that the Insolvency Regulation should include a definition of ‘establishment’ as any place of operations where the debtor carries on a non-transitory economic activity with human means and goods and services.
Ieteikumi attiecībā uz tiesu sadarbību
Recommendation on cooperation between courts
Eiropas Parlaments uzskata, ka Maksātnespējas regulas 32. pantā būtu jāparedz nepārprotams saziņas un sadarbības pienākums ne tikai starp likvidatoriem, bet arī starp tiesām.
The European Parliament considers that Article 32 of the Insolvency Regulation should provide for an unequivocal duty of communication and cooperation not only between liquidators but also between courts.
Maksātnespējas procedūras un sekundārās procedūras uzsākšanas gadījumā šo procedūru termiņi ir jāsaskaņo un jāsaīsina.
In the event of main and secondary insolvency proceedings being opened, the timeframes for these procedures should be harmonised and shortened.
Eiropas Parlaments uzskata, ka Maksātnespējas regulas 13. apsvērums ir jāpārskata, lai tas neveicinātu pārrobežu apstrīdēšanas prasības, bet gan palīdzētu novērst gadījumus, kad apstrīdēšanas prasības tiek apstiprinātas, izmantojot tiesību izvēles klauzulu.
The European Parliament considers that Article 13 of the Insolvency Regulation should be reviewed so that it does not encourage cross-border avoidance actions but helps to prevent avoidance actions from succeeding by means of choice-of-law clauses.
Katrā ziņā, pārstrādājot noteikumus par apstrīdēšanas prasībām, būtu jāņem vērā, ka nedrīkst ar apstrīdēšanas prasību starpniecību izraisīt maksātnespējīgas ieguldījumu sabiedrības darboties spējīga meitasuzņēmuma iesaistīšanu maksātnespējas procedūrā, bet gan šis uzņēmums, kurš turpina pastāvēt, jāpārdod kreditoru interesēs.
In any event, the review of the avoidance action rules should take into account the consideration that healthy subsidiaries of an insolvent holding company should not be driven into insolvency due to avoidance actions rather than being sold in the interests of the creditors as a going concern.
Atšķirīgo integrācijas līmeņu dēļ, kas sastopami uzņēmumu grupās, Eiropas Parlaments uzskata, ka Komisijai jāiesniedz elastīgs priekšlikums uzņēmumu grupu maksātnespējas regulējumam, ņemot vērā turpmāk uzskaitītos aspektus.
Due to the different levels of integration which may exist within a group of companies, the European Parliament considers that the Commission should present a flexible proposal for the regulation of the insolvency of groups of companies, taking into account the following:
Ja vien funkcionālā vai īpašumtiesību struktūra to ļauj, jāizmanto turpmāk norādītā pieeja.
Whenever the functional/ownership structure allows it, the following approach should apply:
A. Procedūra jāsāk tajā dalībvalstī, kurā atrodas grupas galvenā mītne.
A. Proceedings should be opened in the Member State where the operational headquarters of the group are located.
Procedūras uzsākšanas atzīšanai jābūt automātiskai.
Recognition of the opening of the proceedings should be automatic.
B. Pēc galvenās procedūras uzsākšanas jāaptur citā dalībvalstī uzsāktās procedūras pret citiem grupas dalībniekiem.
B. The opening of the main proceedings should result in a stay of the proceedings opened in another Member State against other group members.
C. Jāieceļ viens maksātnespējas procedūras pārvaldītājs.
C. A single insolvency practitioner should be appointed.
D. Katrā dalībvalstī, kurā ir sāktas blakusprocedūras, jāizveido komiteja, lai aizstāvētu un pārstāvētu vietējo kreditoru un darbinieku intereses.
D. In every Member State in which ancillary proceedings are opened, a committee should be set up to defend and represent the interests of local creditors and employees.
E. Ja nav iespējams noteikt, kādi aktīvi pieder kādam parādniekam, vai novērtēt uzņēmumu savstarpējās prasības, izņēmuma kārtā ir jāpiemēro mantas apvienošana.
E. If it is impossible to determine which assets belong to which debtor, or to assess inter-company claims, recourse should exceptionally be had to the aggregation of estates.
Decentralizētu grupu maksātnespējas procedūrām tiesību aktā jāparedz turpmāk norādītais.
For insolvency proceedings in respect of decentralised groups, the instrument should provide for the following:
A. Noteikumi par obligātu koordinēšanu un sadarbību starp tiesām, starp tiesām un maksātnespējas pārvaldītājiem, kā arī starp maksātnespējas pārvaldītājiem.
A. Rules for mandatory coordination and cooperation between courts, between courts and insolvency representatives and between insolvency representatives.
B. Noteikumi par tūlītēju to spriedumu atzīšanu, kas attiecas uz maksātnespējas procedūras sākšanu, veikšanu vai izbeigšanu, un to spriedumu atzīšanu, ka pasludināti saistībā ar šādām procedūrām.
B. Rules on immediate recognition of judgments concerning the opening, conduct and closure of insolvency proceedings and judgments handed down in connection with such proceedings.
C. Noteikumi par likvidatoru un kreditoru piekļuvi tiesām.
C. Rules on access to courts by liquidators and creditors.
D. Noteikumi, ar ko atvieglotu un veicinātu dažādu sadarbības formu izmantošanu starp tiesām, lai koordinētu maksātnespējas procedūras, un ar ko paredzētu nosacījumus un aizsardzības līdzekļus, kas jāpiemēro šīm sadarbības formām.
D. Rules to facilitate and promote the use of various forms of cooperation between courts to coordinate the insolvency proceedings and establish the conditions and safeguards that should apply to those forms of cooperation.
Tie attiektos uz informācijas apmaiņu, darbību koordinēšanu un kopēju risinājumu izstrādi:
These would affect the exchange of information, the coordination of operations and the drafting of common solutions:
– informācijas paziņošana starp tiesām, izmantojot jebkurus līdzekļus,
– communication of information between courts by any means,
– parādnieka aktīvu un darījumu pārvaldības un pārraudzības koordinēšana,
– coordination of the administration and supervision of the debtor's assets and affairs,
– to maksātnespējas nolīgumu sagatavošana, apstiprināšana un īstenošana attiecībā uz procedūras koordinēšanu,
– the negotiation, approval and implementation of insolvency agreements concerning the coordination of proceedings,
– lietu izskatīšanas koordinēšana.
– the coordination of hearings.
E. Noteikumi, ar ko ļauj un rosina visām procedūrām iecelt kopēju likvidatoru, kas jāieceļ iesaistītajām tiesām un kam palīdz vietējie pārstāvji, veidojot koordinācijas komiteju; arī noteikumi, ar ko paredz procedūru, kas attiecas uz sadarbību starp koordinācijas komitejas locekļiem.
E. Rules allowing and promoting the appointment of a common liquidator for all proceedings, to be nominated by the courts involved and assisted by local representatives forming a steering committee; and rules laying down the procedure governing cooperation between members of the steering committee.
F. Noteikumi, ar ko ļauj un rosina tādu pārrobežu maksātnespējas nolīgumu noslēgšanu, kuros būtu noteikta pienākumu sadale dažādos aspektos attiecībā uz procedūras izpildi un administrēšanu starp dažādām iesaistītājām tiesām un dažādiem maksātnespējas pārvaldītājiem, ietverot:
F. Rules allowing and promoting cross-border insolvency agreements which would address the allocation of responsibility for various aspects of the conduct and administration of the proceedings between the different courts involved and between insolvency representatives, including:
– atbildības jomu sadali starp nolīguma pusēm;
– allocation of responsibilities between the parties to the agreement;
– pārsūdzības iespējas un koordinēšanu;
– availability and coordination of relief;
– aktīvu konfiscēšanas koordinēšanu kreditoru labā;
– coordination of recovery of assets for the benefit of creditors generally;
– prasījumu iesniegšanu un pārvaldību;
– submission and processing of claims;
– saziņas metodes, ieskaitot valodu, biežumu un līdzekļus;
– methods of communication, including language, frequency and means,
– aktīvu izmantošanu un samazināšanu;
– use and disposal of assets;
– reorganizācijas plānu koordinēšanu un saskaņošanu;
– coordination and harmonisation of the reorganisation plans;
– jautājumus, kas konkrēti saistīti ar nolīgumu, tai skaitā grozījumi un izbeigšana, interpretēšana, spēkā esamība un strīdu risināšana;
– issues related specifically to the agreement, including amendment and termination, interpretation, effectiveness and dispute resolution;
– procedūru administrēšanu, jo īpaši attiecībā uz procedūru apturēšanu vai nolīgumiem starp pusēm, kurām nav piekļuves atsevišķām tiesiskām darbībām;
– administration of proceedings, in particular with respect to stays of proceedings or agreements between parties not to have recourse to certain legal actions;
– izmaksas un nodevas.
– costs and fees.
Eiropas Parlaments ierosina izveidot ES maksātnespējas reģistru, saistot to ar Eiropas e-tiesiskuma portālu, kurā attiecībā uz katru uzsākto pārrobežu maksātnespējas procedūru jāiekļauj vismaz:
The European Parliament proposes the creation of an EU insolvency register in the context of the European e-Justice Portal, which should contain, for every cross-border insolvency opened, at least:
– attiecīgie tiesas nolēmumi un spriedumi;
– the relevant court orders and judgments,