natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Referents piekrīt Komisijas viedoklim, ka principā orgānu transplantācijas programmas balstās uz brīvprātības un bezmaksas ziedošanas principu, jo šis princips bija nostiprināts jau iepriekšējos tiesību aktos par cilvēku izcelsmes vielām.
The rapporteur agrees with Commission’s view, that as matter of principle, organ transplantation programmes are based on the principle of voluntary and unpaid donation since this principle was anchored already in the previous legislation on substances of human origin.
Orgānu ziedošanai vienmēr jābūt bezmaksas, un tā jāaizsargā no jebkuras saiknes ar iespējamu komercializāciju.
Organ donation must be always a free gift and protected from any linkage to possible commercialization.
Turklāt ziedošanas un transplantācijas sistēmas pamatojas uz altruismu.
Moreover, donation and transplantation systems are based on altruism.
Lai veicinātu transplantācijas procesa kvalitāti, referents ierosina dažus grozījumus attiecībā uz cilvēka cieņu.
To foster the quality of transplantation process, rapporteur proposes some amendments related to the human dignity.
Jautājumā par piekrišanu ir jāievēro un jāaizsargā arī brīva izvēle ziedot vai neziedot orgānu, tādēļ tā pielāgošana ietilpst dalībvalstu kompetencē.
Coming to the issue of consent, the freedom of choice as whether or not to donate an organ needs to be respected and protected as well, therefore its adjustment falls in the competence of Member States.
Kompensācijas ieviešana dzīviem donoriem jāuztver kā izdevumi, kas tieši kompensē tādus ar ziedošanu saistītus izdevumus kā, piemēram, ceļošanas izdevumi, izvairoties no jebkādiem finansiāliem stimuliem potenciālajiem donoriem.
Introducing the compensation to the living donors should be seen strictly as making good the expenses directly related to the donation such as for example travelling fees, avoiding any financial incentives for potential donors.
Turklāt persona, kas cietusi no pārmērīga kaitējuma iejaukšanās dēļ, ir tiesīga saņemt taisnīgu kompensāciju.
Moreover, the person who has suffered undue damage resulting from an intervention is entitled to fair compensation.
Orgānu izsekojamība no donora līdz saņēmējam un otrādi rada vislielākās drošības problēmas; šī iemesla dēļ anonimitātes jēdziens jāaizstāj ar konfidencialitāti, lai novērstu pretrunas jēdzienos.
Traceability of organ from the donor to the recipient and vice versa represents one of the major safety concerns, for that reason concept of anonymity needs to be replaced by confidentiality in order to avoid any contradiction in terms.
Referents atbalsta viedokli par drošu donora un saņēmēja datu aizsardzības pasākumu jēdziena iekļaušanu priekšlikumā.
Rapporteur supported inclusion of the notion of sound data protection measures of donor and recipient into the proposal.
Dalīšanās ar labāko praksi, modeļiem un zināšanām visā Eiropas Savienībā ir izrādījusies noderīga orgānu donoru skaita palielināšanā.
Sharing of best practices, models and expertise across the European Union has already proved useful in increasing organ donor rates.
Sadarbība ir jāsekmē, lai noteiktu veiksmīgus elementus dažādās transplantācijas sistēmās un veicinātu tās Eiropas līmenī, tādā veidā uzlabojot orgānu ziedošanas un transplantācijas augsto kvalitāti un drošību.
Cooperation should be fostered in order to identify successful elements of different transplantation systems and promote them on the European level, thus leading to the improvements in provision of high quality and safety of organ donation and transplantation.
Visbeidzot, referents ierosina samērīgu grozījumu skaitu, kas atspoguļo problēmas attiecībā uz donora, kompetento varas iestāžu, perioda pēc transplantācijas definēšanu un precīzāku atsevišķu pantu redakciju, kas uzlabotu dokumenta tekstu.
Finally, the rapporteur proposes proportionate number of amendments reflecting concerns with regard to the definition of donor, competent authorities, post transplantation period and more precise wording in certain articles to improve the text.
Referents arī nolēma iekļaut gandrīz visus JURI komitejas priekšlikumus.
Rapporteur decided as well to include almost all proposals by JURI committee.
Ziņojuma projektā nav iekļauti priekšlikuma grozījumi 25. un 26. pantam, lai pielāgotu tos ar Lisabonas līgumu ieviestajai īstenošanas tiesību aktu sistēmai.
The draft report does not contain amendments to Article 25 and 26 of the proposal in order to align them to the system of implementing acts as introduced by the Treaty of Lisbon.
Šie grozījumi tiks iesniegti vēlāk.
These amendments will be tabled at a later stage.
Saskaņā ar 2007. gada statistiku gandrīz 56 000 pacientu Eiropā ir iekļauti gaidīšanas sarakstos, lai saņemtu orgānu pārstādīšanas pakalpojumus.
According to statistics from 2007 almost 56 000 patients in Europe are on waiting lists to receive organ transplants.
Mirstības rādītājs to starpā, kas gaida aknu, plaušu vai sirds transplantātu, ir no 15 % līdz 30 %.
Mortality rates while waiting for a transplant of a liver, lung or heart vary between 15 and 30 percent.
Katru dienu Eiropā mirst apmēram 10 cilvēki, kas gaida orgānus.
Every day nearly 10 people in Europe die while waiting for organs.
Tradīcijas, reliģiskā un ētiskā pārliecība un uzskati par dzīves beigām ir ietekmējuši to, kā dažādas dalībvalstis risina orgānu ziedošanas jautājumu.
Traditions, religious- and ethical beliefs and views on the end of life have had an impact on the way that different Member States have approached the issue of organ donation.
Tādēļ vairākās dalībvalstīs ir samērā atšķirīgas orgānu ziedošanas, kā arī pārstādīšanas sistēmas.
Accordingly the various Member States have largely different systems regarding organ donation as well as transplantation.
Pastāv būtiskas atšķirības attiecībā uz donoru skaitu uz vienu cilvēku un orgānu skaitu, kas šķērso dalībvalstu robežas.
There are also large differences in the number of donors per capita as well as the number of organs that cross borders between Member States.
Lielākai daļai pacientu, īpaši bērniem un ļoti jutīgiem cilvēkiem nepieciešams liels donoru skaits, lai atrastu piemērotu orgānu.
Most patients, specially children or people, who are very sensitive, require large pools of donors to find a suitable match.
Tas rada sekas saistībā ar to, ka mazās sistēmās var nepamanīt cilvēkus, kas pēc savas nāves vēlas ziedot orgānus, jo sistēmā nav piemērotu pacientu, kam saņemt viņu orgānus.
This has the implication that in small systems, people who are willing to donate organs after they are deceased may be overlooked as there are no suitable patients within the system to receive their organs.
Tādēļ Komisija ir ierosinājusi virkni noteikumu attiecībā uz pārstādīšanai paredzētu cilvēku orgānu kvalitātes un drošības standartiem.
The Commission has thus proposed a set of regulations regarding standards of quality and safety of human organs intended for transplants.
Priekšlikuma mērķis ir, piemērojot vienotus standartus, veicināt orgānu apmaiņu dalībvalstu starpā, tādā veidā izveidojot lielāku pieejamo orgānu skaitu, no kā iegūtu pacienti visā Eiropā.
The aim of the proposal is to facilitate, through the application of these common standards, the exchange of organs between Member States, thus creating a larger pool of organs that could benefit patients all over Europe.
Juridiskās komitejas nostāja
Position of the Legal Affairs Committee
Juridiskā komiteja atbalsta ierosināto noteikumu vispārējo darbības jomu un mērķus.
The Committee on Legal Affairs is supportive of the general scope and aims of the proposed regulations.
Eiropas Savienības dalībvalstīm noteikti vairāk jāpalielina viņu sadarbība orgānu transplantātu jomā un, cerams, ka ierosinātā direktīva būs nozīmīga šai ziņā.
The Member States of the European Union clearly need to further increase their cooperation in the field of organ transplants and the proposed directive will hopefully be important in this respect.
Ciešākai sadarbībai jābalstās uz dalībvalstu savstarpēju uzticēšanos citu dalībvalstu sistēmām.
Increased cooperation has to build upon the mutual trust of Member States towards the systems of other Member States.
Šī uzticēšanās savukārt balstās uz augstiem kvalitātes un drošības standartiem un šo noteikumu ievērošanu visās dalībvalstīs.
This trust in turn is based on the existence of high standards of quality and safety and the observance of these regulations by all Member States.
Komiteja ir pārliecināta, ka, strādājot kopā, mums ļoti jāciena katras dalībvalsts atšķirīgā nostāja un ētiskie aspekti, lai iespējami labākajā veidā palīdzētu tūkstošiem pacientu, kuriem ciešāka sadarbība Eiropā nepieciešama, lai atrastu piemērotu orgānu.
The Committee strongly believes that we need to by very respectful of the various positions and ethical views of each Member State while working together to assist, in the best way possible the thousands of patients in need of increased cooperation in Europe to find a suitable organ.
Šajā sakarībā tiek ierosināti vairāki Komisijas teksta grozījumi.
In this context a number of amendments are proposed to the Commission's text.
Pats svarīgākais ir ļoti delikātais jautājums par potenciālo donoru piekrišanu ziedot orgānus pēc viņu nāves.
The most important issue concerns the very delicate issue of consent of prospective donors after they are deceased.
Komisija savā priekšlikumā atzīmē, ka dažādās dalībvalstīs ir ļoti atšķirīgas sistēmas.
The Commission, in its proposal, notes that there are many different systems in place in the various Member States.
Attiecībā uz faktu par jautājuma jutīgumu un juridiskā pamata trūkumu Kopienas rīcībai, Komisija ierosina izmantot valsts tiesību aktus.
With reference to this fact, the sensitivity of the issue and the lack of legal base for Community action, the Commission proposes that national legislation be kept in place.
Juridiskā komiteja piekrīt šai vispārējai Komisijas pieejai, bet rosina to papildināt ar tekstu, mudinot dalībvalstis piedāvāt valstspiederīgajiem tiesības izteikt savu piekrišanu orgānu ziedošanai pēc viņu nāves un ņemt šīs vēlmes vērā.
The Legal Affairs Committee agrees with this general approach of the Commission on this issue but suggests that it be complemented with a text urging Member States to offer the right of the individual citizen to express their consent to donate organs after they are deceased and for these wishes to be taken into account.
Tā kā Eiropas valstspiederīgie izmanto pārvietošanās, dzīvošanas un strādāšanas brīvību visās Eiropas Savienības dalībvalstīs, viņi var arī nomirt valstī, kura nav viņu dzīvesvietas vai pilsonības valsts.
As the citizens of Europe make use of the freedom to travel, live and work in all countries of the European Union they will also die in countries where they are not residents or citizens.
Tādēļ komiteja arī uzskata, ka, ievērojot katras personas brīvu izvēli, cilvēkiem, kas izvēlējušies paziņot par savu piekrišanu ziedot orgānus pēc viņu nāves, jābūt iespējai kļūt par donoru visās dalībvalstīs neatkarīgi no tā, kurā valstī viņi dzīvo.
The Committee thus also believes, in the sprit of respecting individual choice that people who have chosen to communicate their consent to donate their organs after they are deceased should have the possibility to be tried as donors in all Member States, irrespective of where they are residing.
Lai īstenotu šādu sistēmu, ir nepieciešama ciešāka sadarbība visu iesaistīto pušu starpā.
In order to implement such a system there is a need for further cooperation between all concerned parties.
Juridiskā komiteja arī vēlas ierosināt pasākumus, lai vairāk stiprinātu donoru un saņēmēju tiesības uz anonimitāti, vienlaikus garantējot iespēju izsekot orgānu donorus un saņēmējus vienīgi medicīniskiem nolūkiem.
The Committee on Legal Affairs would also like to propose measures to further strengthen the rights of anonymity of donors and recipients while guaranteeing a safe possibility to trace back organs to donors and recipients for strictly medical purposes.
Trīs grozījumi ir paredzēti, lai samazinātu orgānu tirdzniecības un citu neētisku un nelikumīgu darbību risku.
Three amendments aim at minimising the risk of organ trafficking and other unethical and illegal activities.
Visbeidzot, komiteja ierosina vairākus mazākus grozījumus, lai vairākos veidos uzlabotu tekstu.
Finally the Committee proposes a number of minor amendments to improve the text in various ways.
Juridiskā komiteja aicina par jautājumu atbildīgo Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteju ziņojumā iekļaut šādus grozījumus:
The Committee on Legal Affairs calls on the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety, as the committee responsible, to incorporate the following amendments in its report:
(14) Personālam, kas tieši iesaistīts cilvēka orgānu ziedošanā, ieguvē, pārbaudēs, glabāšanā, transportēšanā un transplantācijā, jābūt pienācīgi kvalificētam un apmācītam.
(14) Personnel directly involved in the donation, procurement, testing, preservation, transport and transplantation of human organs should be suitable qualified and trained.
(14) Personālam, kas tieši iesaistīts cilvēka orgānu ziedošanā, ieguvē, pārbaudēs, raksturošanā, glabāšanā, transportēšanā un transplantācijā, jābūt pienācīgi kvalificētam un apmācītam.
(14) Personnel directly involved in the donation, procurement, testing, characterisation, preservation, transport and transplantation of human organs should be suitable qualified and trained.
Šīs direktīvas 2. panta 1. punktā uzskatītajās darbībās iekļauta arī raksturošana.
The listing of procedures provided in Article 2(1) also includes "characterisation".
(16a) Orgānu tirdzniecības apkarošana nedrīkst būt tikai Eiropas Savienības pienākums.
(16a) Combating organ trafficking should not remain the responsibility of the European Union alone.
Arī dalībvalstīm ir jāveic pasākumi šajā sakarā, tostarp, lai mazinātu pieprasījumu, veicinātu orgānu ziedošanas efektivitāti, saglabātu tiesību aktu stingrību attiecībā uz dzīvajiem donoriem, nodrošinātu valsts reģistru un gaidīšanas sarakstu pārredzamību, medicīnas nozarē ieviestu juridisku atbildību pārkāpumu atklāšanai, kā arī veicinātu informācijas apmaiņu.
Member States should also take measures to that end, including reducing demand, promoting organ donation more effectively, maintaining strict legislation with regard to live donors, guaranteeing transparency of national registers and waiting lists, establishing the legal responsibility of the medical profession for tracking irregularities, and sharing information.
4. pants – 2. punkts – ea apakšpunkts (jauns)
Article 4 – paragraph 2 – point e a (new)
(ea) standarta darbības procedūras, lai atklātu un samazinātu neētisku un nelikumīgu darbību risku, īpaši attiecībā uz lēmumiem par orgānu iegūšanu un transplantāciju.
(ea) standard operating procedures for tracing and limiting the risks of unethical or illegal activities, particularly concerning decisions for organ procurement and transplantation .
ba) piekļuve sistēmām, ar kurām var identificēt donoru vai saņēmēju, ir pēc iespējas ierobežota.
(ba) access to systems permitting the identification of a donor or recipient is as restricted as possible.
Jo mazāk cilvēku varēs piekļūt datiem, jo mazāks būs nelikumīgas piekļuves risks šādai jutīgai informācijai.
With fewer people having access to data the risks of unlawful access of such sensitive data is reduced.
a) neatļautu piekļuvi datiem vai sistēmām, ar kurām var identificēt donorus vai saņēmējus;
(a) the unauthorised accessing of data or systems permitting the identification of donors or recipients;
b) sistēmu vai datu izmantošanu donoru vai saņēmēju identificēšanai, lai sameklētu donorus vai saņēmējus, ja vien tā nav medicīniska nepieciešamība.
(b) any use which is made of systems or data permitting the identification of donors or recipients with a view to tracing donors or recipients otherwise than for necessary medical purposes.
Dalībvalstis nodrošina, ka pastāv ziņošanas sistēma, lai ziņotu, izmeklētu, reģistrētu un pārsūtītu atbilstošu un vajadzīgu informāciju par nopietniem nevēlamiem notikumiem un blaknēm, kas var ietekmēt cilvēku orgānu kvalitāti un drošību, un kuras attiecas uz orgānu ieguvi, pārbaudēm un transportu, kā arī visām nopietnām nevēlamām blaknēm, ko novēro transplantācijas laikā vai pēc tās, un kuras var būt saistītas ar minētajām darbībām.
Member States shall ensure that there is a reporting system in place to report, investigate, register and transmit relevant and necessary information concerning serious adverse events and reactions that may influence the quality and safety of human organs and which may be attributed to the procurement, testing, and transport of organs, as well as any serious adverse reaction observed during or after transplantation which may be connected to those activities.
Dalībvalstis nodrošina, ka pastāv ziņošanas sistēma, lai ziņotu, izmeklētu, reģistrētu un pārsūtītu atbilstošu un vajadzīgu informāciju par nopietniem nevēlamiem notikumiem un blaknēm, kas var ietekmēt cilvēku orgānu kvalitāti un drošību, un kuras attiecas uz orgānu ieguvi, pārbaudēm , glabāšanu un transportu, kā arī visām nopietnām nevēlamām blaknēm, ko novēro transplantācijas laikā vai pēc tās, un kuras var būt saistītas ar minētajām darbībām.
Member States shall ensure that there is a reporting system in place to report, investigate, register and transmit relevant and necessary information concerning serious adverse events and reactions that may influence the quality and safety of human organs and which may be attributed to the procurement, testing, preservation and transport of organs, as well as any serious adverse reaction observed during or after transplantation which may be connected to those activities.
Šīs direktīvas 2. panta 1. punktā paredzētajās darbībās iekļauta arī glabāšana, un, šķiet, būtu lietderīgi ņemt vērā, ka ar glabāšanu saistīti jautājumi var būt iemesls nopietniem nevēlamiem notikumiem.
The listing of procedures provided in Article 2(1) also includes "preservation" and it seems potentially beneficial to take issues relating to preservation into account as a cause for serious adverse events.
par pieprasījumu atcelt Miloslav Ransdorf deputāta imunitāti
on the request for waiver of the immunity of Miloslav Ransdorf
PIELIKUMS — Čehijas konstitūcijas 27. panta 4. punkts............................................................8
ANNEX: Article 27(4) of the Czech Constitution..........................................................................8
– ņemot vērā lūgumu atcelt Miloslav Ransdorf deputāta imunitāti, ko Čehijas Republikas kompetentās iestādes nosūtījušas 2009. gada 16. septembrī un kas paziņots 2010. gada 23. novembra plenārsēdē,
– having regard to the request for waiver of the immunity of Miloslav Ransdorf, forwarded by the competent authority of the Czech Republic on 16 September 2009, and announced in plenary sitting on 23 November 2009,
– pēc Miloslav Ransdorf uzklausīšanas saskaņā ar Reglamenta 7. panta 3. punktu,
– having heard Miloslav Ransdorf in accordance with Rule 7(3) of its Rules of Procedure,
– ņemot vērā 1965. gada 8. aprīļa Protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 8. pantu, kā arī 1976. gada 20. septembra Akta par Eiropas Parlamenta deputātu ievēlēšanu tiešās vispārējās vēlēšanās 6. panta 2. punktu,
– having regard to Article 9 of the Protocol of 8 April 1965 on the Privileges and Immunities of the European Communities, and Article 6(2) of the Act of 20 September 1976 concerning the election of the members of the European Parliament by direct universal suffrage,
– ņemot vērā Eiropas Savienības Tiesas 1964. gada 12. maija un 1986. gada 10. jūlija spriedumus
– having regard to the judgments of 12 May 1964 and 10 July 1986
Lieta 101/63 Albert Wagner pret Jean Fohrmann un Antoine Krier, Recueil, 1964., 383. lpp., un lieta 149/85 Roger Wybot pret Edgar Faure un citiem, Recueil, 1986., 2391. lpp. ,
Case 101/63 Wagner v Fohrmann and Krier [1964] ECR 195 and Case 149/85 Wybot v Faure and others [1986] ECR 2391. of the Court of Justice of the European Communities,
– ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu ( A7-0107/2010 ),
– having regard to the report of the Committee on Legal Affairs ( A7‑0107/2010 ),
A. tā kā Miloslav Ransdorf ir Eiropas Parlamenta deputāts;
A. whereas Miroslav Ransdorf is a Member of the European Parliament,
B. tā kā saskaņā ar 1965. gada 8. aprīļa Protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās 9. pantu Eiropas Parlamenta sesiju laikā deputātiem viņu valsts teritorijā ir tāda pati imunitāte kā valsts parlamenta deputātiem; tā kā uz imunitāti nevar atsaukties smagu pārkāpumu gadījumos un tā nevar būt šķērslis Eiropas Parlamenta tiesībām atcelt kāda deputāta imunitāti;
B. whereas, according to Article 9 of the Protocol on the Privileges and Immunities of the European Communities of 8 April 1965, during the sessions of the European Parliament its Members enjoy in the territory of their own State the immunities accorded to members of their parliament; whereas immunity cannot be claimed when a Member is caught in the act of committing an offence; and whereas this does not prevent the European Parliament from exercising its right to waive the immunity of one of its Members,
C. tā kā saskaņā ar Čehijas konstitūcijas 27. panta 4. punktu pret deputātu vai senatoru nevar ierosināt krimināllietu, ja tam nav piekritusi tā palāta, kuras loceklis viņš ir, un ja attiecīgā palāta nedod piekrišanu, krimināllietu nav iespējams ierosināt,
C. whereas, according to Article 27(4) of the Czech Constitution, no Member of Parliament or Senator may be criminally prosecuted without the consent of the chamber of which he or she is member and, if the respective chamber denies its consent, criminal prosecution shall be excluded forever,
Iepriekšējā sasaukuma laikā 2009. gadā 3. februārī Eiropas Parlaments jau bija nolēmis atcelt Miloslav Ransdorf imunitāti šīs krimināllietas sakarībā (procedūras 2008/2176(IMM) rezolūcija).
In the course of the previous parliamentary term the European Parliament had already decided, on 3 February 2009, to waive Mr Miloslav Ransdorf's immunity for the purposes of the same criminal prosecution (resolution winding up procedure No 2008/2176(IMM) ).
M. Ransdorf tādējādi ir pārkāpis Likuma Nr. 361/2000 par sauszemes transportu 5. panta 1. punkta h) apakšpunkta noteikumus.
By his action, Mr Ransdorf contravened the provisions of paragraph 5(1h) of Law No 361/2000 Coll. on the road traffic act.
Šādā gadījumā pastāv pamatotas aizdomas par tiesību aizskārumu — miesas bojājumiem — saskaņā ar Likuma Nr. 140/1961 (kriminālkodekss) 223. pantu: „personu, kas aiz neuzmanības nodarījusi trešai personai miesas bojājumus, pārkāpjot svarīgas saistības, kas izriet no viņas darba pienākumiem, profesijas, stāvokļa vai amata, vai kas ir noteiktas ar likumu, soda ar brīvības atņemšanu līdz vienam gadam vai nosaka aizliegumu veikt profesionālo darbību”.
This is a case of reasonable suspicion that a criminal act - injury to health - was committed under paragraph 223 of Law No 140/1961 Coll. - the Criminal Code, which states: "A person who injures another’s health through negligence, by breaching an important duty arising from his employment, profession, position or office or a duty imposed by law, shall be punished by a term imprisonment of up to one year or prohibition of a (specific) activity."
Jebkurai personai, kas izdara tiesību aizskārumu, piemēro kriminālkodeksu (9. pants).
Any person who himself commits a criminal act becomes an offender under the Criminal Code (paragraph 9).
Šajā gadījumā nepiemēro kriminālkodeksa 65. pantu „Sabiedrībai ar tiesību aizskārumu radītā apdraudējuma zudums”, kurā teikts, ka „tādas rīcības, kas apdraud sabiedrību, bīstamība zūd, ja stāvokļa maiņas dēļ vai aizskāruma izdarītāja personības maiņas dēļ sabiedrībai ar šo rīcību radītais apdraudējums vairs nepastāv”.
The provisions of paragraph 65 of the Criminal Code on the cessation of the danger represented by a criminal act to society, pursuant to which "The liability to punishment for an act which was dangerous to society when it was committed shall extinguish if, because of a change in the situation or person of the offender, the danger represented by such criminal act to society has passed." may not be used in this case.