natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Atbilstīgi galvenajiem principiem tika izveidoti ieteikumi, kurus valdības nosaka daudznacionālajiem uzņēmumiem un kas galvenokārt attiecas uz nodarbinātību un attiecībām ar sociālajiem partneriem, cilvēktiesībām, vidi, cīņu pret korupciju, patērētāju interesēm, konkurenci vai izvairīšanos no nodokļiem.
The OECD Guidelines laid down a set of recommendations which governments address to multinational corporations concerning, in particular, employment and relations with the social partners, human rights, the environment, the fight against corruption, consumer interests, competition and tax evasion.
Kopš tā laika ir uzsāktas daudzas iniciatīvas, lai radītu šos labas rīcības kodeksu kontroles mehānismus, kā arī uzņēmumu saistības uzņēmumu sociālās atbildības jomā apliecinošas sertifikācijas marķējumu.
Since then, many proposals have been made to establish mechanisms for monitoring compliance with these codes of good conduct and labels certifying that undertakings have made a commitment to abide by CSR principles.
Eiropas Savienība šo jautājumu risināja 2001. gadā publicētā Zaļajā grāmatā, pēc kuras publicēja Balto grāmatu un radīja Daudzpusēju forumu par uzņēmumu sociālo atbildību , lai veicinātu tāda Eiropas pamatregulējuma un stratēģijas izstrādi, ar kuru veicina uzņēmumu sociālo atbildību.
The European Union considered the issue in a Green Paper, which was published in 2001 and was followed by the publication of a White Paper and the establishment of a Plurilateral Forum on CSR with the aim of encouraging the development of a European framework and strategy to foster CSR.
Pēc Jacques Delors iniciatīvas 1995. gadā tika izveidots tīkls „Uzņēmumu sociālā atbildība Eiropa”, kurā iesaistījās daudzi Eiropas uzņēmumi.
Major European undertakings have joined the ‘CSR Europe’ network set up in 1995 at the instigation of Jacques Delors.
Saskaņā ar 2006. gada paziņojumu par šo tematu Komisija pašlaik uzskata uzņēmumu sociālo atbildību par vienu no Eiropas sociālā modeļa aspektiem, kas ir veids, kā aizsargāt solidaritāti, kohēziju un iespēju vienlīdzību situācijā, kad pasaulē konkurence ir kļuvusi lielāka.
Today, as it made clear in its 2006 communication on the subject, the Commission regards CSR as an aspect of the European social model which represents a way of safeguarding solidarity, cohesion and equal opportunities in the context of increased global competition.
Deklarētais mērķis ir padarīt ES par „ izcilības paraugu ” sociālās atbildības jomā un nodrošināt, ka ES īstenotās ārpolitiskās nostādnes un trešās valstīs investējošie Eiropas uzņēmumi efektīvi veicina sociālo attīstību.
The stated goal is to make the EU a ‘pole of excellence’ in CSR and to ensure that the external policies it implements and the European undertakings which invest in third countries make a genuine contribution to social development.
Eiropas Parlaments pats ir pieņēmis vairākus ziņojumus un sīki izstrādātus priekšlikumus, lai, no vienas puses, uzlabotu uzņēmumu sociālo atbildību, piemēram, 1999. un 2003. gada rezolūcijas un it īpaši Howitt 2007. gada marta ziņojumu; un, no otras puses, lai Eiropas Savienības noslēgtajos tirdzniecības nolīgumos lielāku nozīmi piešķirtu sociālajām un vides normām, piemēram, 2001. gada oktobra Désir ziņojumu un 2007. gada maija Désir un Panayatopoulos ziņojumu.
For its part, Parliament has adopted a number of reports and detailed proposals with the aim of strengthening CSR (for example its 1999 and 2003 resolutions and, in particular, the Howitt report adopted in March 2007) and of making compliance with labour and environmental standards a more significant component of EU trade agreements (in particular the Désir report adopted in October 2001 and the Désir and Panayatopoulos report adopted in May 2007).
... un kam ir jābūt ES tirdzniecības nolīgumu galvenajam elementam
... and which must be at the heart of the EU’s trade agreements
Tirdzniecības nolīgumos reglamentētajai uzņēmumu sociālajai atbildībai un noteiktajām sociālajām un vides normām ir viens un tas pats mērķis: taisnīgāka, sociālāka un cilvēcīgāka globalizācija, saistībā ar kuru ievērotu ilgtspējīgu attīstību.
CSR and the social and environmental clauses in trade agreements pursue the same objective: fairer, more socially just, more human globalisation in the service of sustainable development.
Taču līdz šai dienai tām ir divas paralēlas, bet atšķirīgas īstenošanas pieejas
Hitherto, however, they have reflected two parallel, but separate, approaches
Kaut arī ar Koreju noslēgtajā brīvās tirdzniecības nolīgumā uzņēmumu sociālā atbildība ir minēta, taču ļoti ierobežotā apjomā un bez tiešas saiknes ar tirdzniecības saistību izpildi. .
The free trade agreement with South Korea does make reference to CSR, but only in a very limited way and without establishing any direct link with the trade provisions. .
Ja tās izdotos apvienot, tās savstarpēji viena otru papildinātu un pavisam noteikti viena otrai netraucētu.
If the two approaches can be combined, they will strengthen, and certainly not undermine, one another.
Tirdzniecības līgumos iekļautās sociālās klauzulas veicinātu uzņēmumu sociālās atbildības regulējums, kas reglamentē uzņēmumu rīcību.
The social clauses in trade agreements will be strengthened by the incorporation of the concept of CSR, which concerns the behaviour of undertakings.
Attiecībā uz uzņēmumu sociālo atbildību jāteic, ka to veicinās risinājumi tirdzniecības nolīgumos, piemēram, tajos noteiktā šo nolīgumu pamatā esošo principu ievērošanas uzraudzības struktūra.
The concept of CSR will in turn be consolidated as a result, drawing strength in particular from the arrangements trade agreements lay down for monitoring the implementation of the principles which govern them.
Šajā ziņojumā nav no jauna apskatīti visi Eiropas Parlamentā un citās starptautiskās institūcijās jau kādreiz formulētie priekšlikumi, lai tirdzniecības nolīgumos, no vienas puses, veicinātu uzņēmumu sociālo atbildību un, no otras puses — sociālās un vides normas.
This report does not rehash all the proposals already put forward by Parliament and in other international bodies to promote CSR and labour and environmental standards in trade agreements.
Tajā lielāka vērība ir pievērsta priekšlikumiem, ar kuriem konkrēti varēs veicināt uzņēmumu sociālo atbildību, īstenojot Eiropas Savienības tirdzniecības politiku.
It focuses instead on proposals specifically designed to foster CSR in the context of the European Union’s common commercial policy.
– VPS sistēmas pārskatīšanu;
– the revision of the GSP regime;
– ietekmes novērtējumu, kas ir saistīts ar Eiropas Savienības noslēgto tirdzniecības nolīgumu sarunām un no šiem nolīgumiem izrietošajām turpmākajām darbībām;
– impact assessments linked to the negotiation of and follow-up to EU trade agreements;
– Eiropas Savienības noslēgtajos brīvās tirdzniecības nolīgumos un citos tirdzniecības un investīciju nolīgumos iekļautajām uzņēmumu sociālās atbildības klauzulām;
– CSR clauses in the EU’s free trade agreements and other trade and investment agreements;
– parlamentāro uzraudzības komiteju, it īpaši attiecībā uz katrā brīvās tirdzniecības nolīgumā noteiktajiem sociālajiem un vides aspektiem, ieskaitot uzņēmumu sociālo atbildību;
– for each free trade agreement a parliamentary monitoring committee to oversee compliance with the social and environmental provisions, including those relating to CSR;
– pienākumu ES un partnervalstu daudznacionālajiem uzņēmumiem katru gadu publicēt ziņojumu par savas un savu meitasuzņēmumu un to piegādes ķēdes darbības sociālo un vides ietekmi;
– the requirement for multinational corporations based in the EU and in the partner countries to publish annual reports on the social and environmental impact of their activities and those of their subsidiaries and subcontractors;
– ES un partnervalstu sadarbību tieslietu jomā, tostarp iespēju ierosināt lietas gan pret tādiem daudznacionālajiem uzņēmumiem, kas atrodas Eiropā, gan pret tādiem, kas atrodas šajās valstīs, par smagiem šo uzņēmumu vai meitas uzņēmumu vides vai pamattiesību jomā izdarītiem noziedzīgiem nodarījumiem;
– mechanisms for judicial cooperation between the EU and partner countries, including arrangements for prosecuting multinational corporations, both in Europe and in the partner countries concerned, if those corporations or their subsidiaries are guilty of serious breaches of environmental rules or fundamental rights;
– publiskā iepirkuma procedūrām;
– public procurement;
– attiecībām starp uzņēmumu sociālo atbildību veicinošiem daudzpusējiem forumiem un PTO;
– relations between the multilateral forums which seek to promote CSR and the WTO;
– jaunu Eiropas Komisijas iniciatīvu.
– a new Commission proposal.
A. tā kā uzņēmumu sociālā atbildība uzņēmumu sociālā atbildība nozīmē to, ka uzņēmumi savā darbībā brīvprātīgi iekļauj sociālos un vides jautājumus iesaistīto personu kopējai labklājībai, aktīvi iesaistoties valsts politikā, kas ir svarīgs uz vērtībām balstītu sociālo pārmaiņu aspekts;
A. whereas corporate social responsibility (CSR) is a concept whereby companies voluntarily incorporate social and environmental concerns into their business strategy for the overall wellbeing of stakeholders by actively engaging with public policy as an important aspect of value-driven social change,
B. tā kā uzņēmumu sociālā atbildība ir būtiska Eiropas sociālā modeļa sastāvdaļa, ko nostiprina Līguma par Eiropas Savienības darbību stāšanās spēkā un jo īpaši tā horizontālā sociālā klauzula, un tā kā Eiropas Komisijas paziņojumā par ES stratēģiju 2020. gadam ir atzīta vajadzība nostiprināt uzņēmumu sociālo atbildību kā būtisku elementu, lai nodrošinātu ilgtermiņa nodarbinātību un patērētāju uzticību;
B. whereas CSR represents an essential component of the European Social Model, strengthened by the entry into force of the Treaty on the Functioning of the European Union and especially its horizontal social clause, and whereas the need to promote CSR has been recognised in the European Commission Communication on the EU2020 Strategy as an important element in ensuring long-term employee and consumer trust,
C. tā kā uzņēmumu sociālajai atbildībai ir liela ietekme uz cilvēktiesību ievērošanu jaunattīstības valstīs;
C. whereas CSR has a considerable influence on human rights in developing countries,
D. tā kā uzņēmumu sociālā atbildība ir viens no instrumentiem, ko var izmantot cīņā pret nelegālu nodarbinātību un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas;
D. whereas CSR is one of the instruments that can be used to combat undeclared work and tax evasion,
E. tā kā ar uzņēmumu sociālo atbildību neaizstāj valsts saistības vai neatbrīvo to no pienākuma sniegt sabiedriskos pakalpojumus;
E. whereas CSR should not replace or exempt the State from its responsibility in the provision of basic public services,
F. tā kā uzņēmumu sociālajai atbildībai var būt būtiska ietekme, lai uzlabotu dzīves līmeni nelabvēlīgās kopienās;
F. whereas CSR can play a key role in improving standards of living in disadvantaged communities,
G. tā kā arodbiedrībām ir liela nozīme uzņēmumu sociālās atbildības popularizēšanā, jo darba ņēmēji labāk pārzina situāciju uzņēmumā, kurš tos nodarbina;
G. whereas trade unions have an important role in promoting CSR, given that workers are well placed to know the reality of the companies that employ them,
H. tā kā uzņēmumu sociālā atbildība ir jāanalizē vienlaikus un mijiedarbībā ar uzņēmumu pārvaldības reformām;
H. whereas CSR must be considered alongside, and in interaction with, corporate governance reforms,
I. ņemot vērā MVU nozīmi Eiropas vienotajā tirgū un Komisijas finansēto projektu rezultātus, kuru mērķis ir veicināt uzņēmumu sociālās atbildības iedibināšanu praksē, tostarp mazos un vidējos uzņēmumos;
I. having regard to the role of SMEs in the single European market and to the results of Commission-funded projects to encourage the adoption of corporate social responsibility (CSR) practices, including by SMEs,
J. tā kā ANO Cilvēktiesību padomes mandāta par uzņēmējdarbības tiesībām un cilvēktiesībām un tās programmas „aizsargāt, ievērot un labot” — to pašlaik pārskata profesors John Ruggie un galīgais ziņojums ir jāizstrādā 2011. gadā —, mērķis ir sniegt valstīm, uzņēmumiem un citiem sociālajiem dalībniekiem konkrētus norādījumus par cilvēktiesību ievērošanu savās darbībās,
J. whereas the UN Human Rights Council mandate on Business and Human Rights and its ‘Protect, Respect and Remedy’ Framework, which is currently being operationalised by Professor John Ruggie and is due for final report in 2011, aim to provide concrete guidance for states, businesses and other social actors on respect for human rights in their activities,
2. aicina mudināt uzņēmumus piemērot uzņēmumu sociālo atbildību, lai aizsargātu gan savu darbinieku, gan citu darba ņēmēju fizisko integritāti un drošību, fizisko un garīgo labklājību, darba tiesības un cilvēktiesības, izmantojot ietekmi, kāda tiem ir uz partneru plašo loku; uzsver, ka šāda prakse ir jāatbalsta un jāizplata MVU, ierobežojot izmaksas un birokrātijas slogu;
Calls for companies to be urged to apply CSR with a view to safeguarding the physical integrity and safety, physical and mental wellbeing, labour rights and human rights of both their own and other workers through the influence they exert on their wider circle of associates; emphasises the need to support and encourage the spread of such practices among SMEs, limiting the costs and red tape entailed;
7. uzskata, ka uzsvars ir jāliek uz visu uzņēmuma ieinteresēto personu aktīvu iesaistīšanu, vadītāju apmācību un pilsoniskās sabiedrības veidošanu, jo īpaši attiecībā uz patērētāju izpratnes palielināšanu;
Takes the view that emphasis should be placed on the active involvement of all stakeholders in the company, on training for managers and on the development of civil society, especially with regard to consumer awareness;
10. atzinīgi vērtē uzņēmumu sociālās atbildības starptautisku popularizēšanu un aicina Komisiju pastiprināt uzņēmumu sociālās atbildības integrēšanu savā tirdzniecības politikā, cenšoties visos divpusējos, reģionālajos un daudzpusējos nolīgumos attiecībā uz vides, sociālās jomas un vadības informācijas standartiem iekļaut stingras klauzulas, kas atspoguļo starptautiski atzītus uzņēmumu sociālās atbildības standartus, lai ar šiem standartiem labāk un plašāk iepazīstinātu tos Eiropas uzņēmumus, kuri tieši darbojas jaunattīstības valstīs vai darbojas ar to atbildības jomā esošu apgādes ķēžu starpniecību, jo īpaši uzsverot ietekmi, kādai jābūt darba ņēmēju pārstāvjiem, un sociālā dialoga nozīmi; prasa Komisijai tieši uzraudzīt iepriekš minēto klauzulu īstenošanu un par to informēt Parlamentu;
Welcomes the promotion of CSR internationally, and calls on the Commission to integrate CSR better in its trade policies by seeking to include rigorous clauses reflecting internationally recognised CSR standards in all bilateral, regional and multilateral agreements on Environmental, Social and Governance reporting standards for the promotion of better and more widespread disclosure for European companies operating in developing countries directly or through their supply chains, for whose behaviour they must necessarily take responsibility, emphasising in particular the role that workers’ representatives should play and the importance of social dialogue; asks the Commission to monitor, in a straightforward manner, the introduction of the abovementioned clauses and to keep Parliament informed about it;
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS,.....................................5
ANNEX: DECISION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL.........6
NODARBINĀTĪBAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAS VĒSTULE............10
ANNEX: LETTER OF THE COMMITTEE OF EMPLOYMENT AND SOCIAL AFFAIRS..11
– ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Eiropas Parlamentam un Padomei ( COM(2010)0529 – C7‑0309/2010 ),
– having regard to the Commission proposal to the European Parliament and the Council ( COM(2010)0529 – C7‑0309/2010 ),
– ņemot vērā Nodarbinātības un sociālo lietu komisijas vēstuli,
– having regard to the letter of the Committee on Employment and Social Affairs,
– ņemot vērā Budžeta komitejas ziņojumu ( A7‑0318/2010 ),
– having regard to the report of the Committee on Budgets ( A7-0318/2010 ),
D. tā kā Nīderlande ir lūgusi palīdzību saistībā ar 821 darbinieka atlaišanu 70 uzņēmumos, kas darbojas NACE 2. redakcijas 18. nodaļas („Poligrāfija un ierakstu reproducēšana”) nozarē divos NUTS II kaimiņreģionos — Ziemeļbrabantē un Dienvidholandē;
D. whereas the Netherlands has requested assistance in respect of cases concerning 821 redundancies in 70 enterprises operating in the NACE Revision 2 Division 18 (printing and reproduction of recorded media) in the two contiguous NUTS II regions Nord Brabant and Zuid Holland;
(20xx. gada xx. xx)
of xxx
par Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda izmantošanu saskaņā ar 28. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (Nīderlandes pieteikums EGF/2009/027 NL/ Noord Brabant un Zuid Holland , 18. nodaļa)
on the mobilisation of the European Globalisation Adjustment Fund in accordance with point 28 of the Interinstitutional Agreement of 17 May 2006 between the European Parliament, the Council and the Commission on budgetary discipline and sound financial management (application EGF/2009/027 NL/Noord Brabant and Zuid Holland Division 18 from the Netherlands)
(4) Nīderlande 2009. gada 30. decembrī iesniedza pieteikumu par EGF izmantošanu saistībā ar darbinieku atlaišanu 70 uzņēmumos, kas darbojas NACE 2. redakcijas 18. nodaļas („Poligrāfija un ierakstu reproducēšana”) nozarē divos NUTS II kaimiņu reģionos — Ziemeļbrabantē (NL41) un Dienvidholandē (NL33), un vēlāk šo pieteikumu papildināja, iesniedzot papildu informāciju līdz 2010. gada 11. maijam.
(4) The Netherlands submitted an application to mobilise the EGF, in respect of redundancies in 70 enterprises operating in NACE Revision 2 Division 18 (printing and reproduction of recorded media) in the two contiguous NUTS II regions Noord Brabant (NL41) and Zuid Holland (NL33) on 30 December 2009 and supplemented it by additional information up to 11 May 2010.
Šis pieteikums atbilst Regulas (EK) Nr. 1927/2006 10. pantā minētajām prasībām par finansiālā ieguldījuma noteikšanu.
This application complies with the requirements for determining the financial contribution as laid down in Article 10 of Regulation (EC) No 1927/2006.
Tādēļ Komisija ierosina izmantot summu EUR 2 890 027 apmērā.
The Commission, therefore, proposes to mobilise an amount of EUR 2 890 027.
Eiropas Savienības 2010. finanšu gada vispārējā budžetā izmanto Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fondu, lai piešķirtu EUR 2 890 027 saistību un maksājumu apropriācijās.
For the general budget of the European Union for the financial year 2010, the European Globalisation Adjustment Fund (EGF) shall be mobilised to provide the sum of EUR 2 890 027 in commitment and payment appropriations.
12. pantu EGF līdzekļi nedrīkst pārsniegt maksimālo summu EUR 500 miljonu apmērā, un šos līdzekļus iegūst no rezerves, ko nosaka iepriekšējā gada kopējo izdevumu maksimālais apmērs, un/vai no iepriekšējo divu gadu atceltajām saistību apropriācijām, izņemot tās, kas saistītas ar 1.b izdevumu kategoriju.
1. , the Fund may not exceed a maximum amount of EUR 500 million, drawn from any the margin under the global expenditure ceiling from the previous year, and / or from the cancelled commitment appropriations from the previous two years, excluding those related to Heading 1b.
Līdztekus var rīkot trialogu, lai vienotos par EGF līdzekļu izmantošanu un pieprasītajām summām.
In parallel, a trilogue could be organised in order to find an agreement on the use of the Fund and the amounts required.
Komisija 2010. gada 1. oktobrī apstiprināja jaunu priekšlikumu lēmumam par EGF līdzekļu izmantošanu, piešķirot tos Nīderlandei, lai atbalstītu to darba ņēmēju iesaistīšanos darba tirgū, kuri tika atlaisti no darba pasaules finanšu un ekonomikas krīzes dēļ.
On 1 October 2010 the Commission has adopted a new proposal for a decision on the mobilisation of the EGF in favour of the Netherlands in order to support the reintegration in the labour market of workers made redundant due to the global financial and economic crisis.
Šis pieteikums ir viens no sešiem savstarpēji saistītiem pieteikumiem, kuri visi attiecas uz atlaišanu no darba uzņēmumos, kas darbojas grafikas dizaina jomā un kuru darbība klasificēta divās dažādās NACE 2. redakcijas nodaļās, proti, 18. nodaļā („Poligrāfija un ierakstu reproducēšana”) un 58. nodaļā („Izdevējdarbība”), astoņos dažādos NUTS II reģionos Nīderlandē.
This application is part of a package of six interrelated applications, all of which concern redundancies in eight different NUTS II regions in the Netherlands in enterprises operating in the graphics sector, the activities of which are classified under two different NACE Revision 2 Divisions, namely Division 18 (printing and reproduction of recorded media) and Division 58 (publishing activities).
Šis ir astoņpadsmitais pieteikums, kas izskatāms saistībā ar 2010. gada budžetu, un tas attiecas uz EGF līdzekļu piešķiršanu Nīderlandei par kopējo summu EUR 2 890 027.
This is the eighteenth application to be examined under the budget 2010 and refers to the mobilisation of a global amount of EUR 2.890.027 from the EGF for the Netherlands.
Pieteikums attiecas uz 821 darbinieka atlaišanu deviņu mēnešu pārskata periodā no 2009. gada 1. aprīļa līdz 29. decembrim 70 uzņēmumos, kas darbojas NACE 2. redakcijas 18. nodaļas („Poligrāfija un ierakstu reproducēšana”) nozarē divos NUTS II kaimiņu reģionos — Ziemeļbrabantē un Dienvidholandē.
It concerns 821 redundancies in 70 enterprises operating NACE Revision 2 Division 18 (printing and reproduction of recorded media) in the two contiguous NUTS II regions Nord Brabant and Zuid Holland during the nine-month reference period from 1 April to 29 December 2009.
Šo pieteikumu — lieta EGF/2009/027 NL/ Noord Brabant un Zuid Holland — Komisijai iesniedza 2009. gada 30. decembrī un vēl līdz 2010. gada 11. maijam sniedza papildu informāciju.
The application, case EGF/2009/027 NL/Noord Brabant and Zuid Holland, was submitted to the Commission on 30 December 2009 and supplemented by additional information up to 11 May 2010.
Pieteikuma pamatā bija intervences kritērijs, kas noteikts EGF regulas 2. panta b) apakšpunktā un kas paredz deviņu mēnešu laikā vismaz 500 atlaišanas gadījumu dalībvalsts uzņēmumos, kuri darbojas vienā un tajā pašā NACE 2. redakcijas nozarē vienā vai divos NUTS II kaimiņu reģionos, un šo pieteikumu iesniedza paredzētajā 10 nedēļu periodā (EGF regulas 5. pants).
It was based on the intervention criterion of Art. 2 (b) of the EGF Regulation which requires at least 500 redundancies over a nine-month period in enterprises operating in the same NACE Revision 2 Division in one region or two contiguous regions at NUTS II level in a Member State and was submitted within the deadline of 10 weeks (Art. 5 of the Regulation).