natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– reģionālā integrācija ĀKK reģionos, kuros ir iespējams uzlabot ekonomiskās attīstības pamatus un tādējādi sekmēt ekonomisko izaugsmi;
– regional integration in the ACP regions, which has the capacity to improve the framework for economic development and would therefore contribute to economic growth,
– tirdzniecības atbalsta līdzekļu veiksmīga izmantošana saistībā ar EPN;
– the successful use of financing for Aid for Trade in connection with the EPAs,
– tirdzniecības atbalsta līdzekļu veiksmīga izmantošana, kas nodrošina tiešus ienākumus ĀKK, saistībā ar EPN,
– the implementation of reform measures in the ACP countries, in particular as regards public finance management, collection of customs duties and establishment of a new tax revenue system,
O. tā kā ir ļoti svarīgi veicināt un atbalstīt tirdzniecību ĀKK reģionos un starp tiem un ĀKK valstu savstarpējo tirdzniecību un tirdzniecību ar citām jaunattīstības valstīm (dienvidu–dienvidu tirdzniecība), kas pozitīvi ietekmēs ĀKK valstu attīstību;
O. whereas it is absolutely crucial to promote and support the trade inside and between ACP regions and between ACP countries and other developing countries (South-South), which will have important positive effects on the development of ACP countries and decrease their dependence,
P. tā kā iepriekš minētajos VLĀAP 2008. gada 26. un 27. maija secinājumos ir uzsvērta nepieciešamība pēc elastīgas pieejas, nodrošinot atbilstošu progresu, un ir izteikts aicinājums Komisijai izmantot visu ar PTO noteikumiem saderīgo elastīgumu un asimetriju, lai ņemtu vērā dažādas ĀKK valstu un reģionu vajadzības un attīstības līmeni;
P. Whereas the above-mentioned 26 - 27 May 2008 GAERC Conclusions underlined the need for a flexible approach while ensuring adequate progress and called on the Commission to use all WTO-compatible flexibility and asymmetry in order to take account of different needs and levels of development of the ACP countries and regions;
Q. tā kā ĀKK valstu iedzīvotājus vissmagāk skar pasaules finanšu un pārtikas krīze, kas apdraud niecīgos rezultātus, kas panākti Tūkstošgades attīstības mērķu īstenošanā,
Q. whereas the inhabitants of the ACP countries are the most affected by the global financial and food crisis, which is threatening to totally destroy the minimal progress achieved towards the Millennium Development Goals,
4. atgādina Padomei un Komisijai, ka nedz EPN noslēgšanai, nedz EPN atcelšanai nevajadzētu radīt ĀKK valstīm nelabvēlīgāku situāciju nekā to, kādā tā bijusi, kad tika piemēroti Kotonū nolīgumā paredzētie tirdzniecības noteikumi;
Reminds the Council and the Commission that neither the conclusion nor the renunciation of an EPA should lead to a situation where an ACP country may find itself in a less favourable position than it was under the trade provisions of the Cotonou Agreement;
7. uzsver, ka EPN, kas noslēgti ar atsevišķām ĀKK valstīm vai ar valstu grupu, kurā nav iekļautas visas vienā reģionā esošās valstis, apdraud reģionālo integrāciju; aicina Komisiju mainīt tās pieeju, ņemot vērā šo risku, un nodrošināt to, ka EPN noslēgšana neapdraud reģionālo integrāciju;
Stresses that EPAs concluded with individual ACP countries, or with a group of countries not including all countries within one region, run the risk of undermining regional integration; calls upon the Commission to recalibrate its approach taking account of this risk, and ensure that concluding EPAs does not endanger regional integration;
11. mudina Komisiju atvēlēt ĀKK valstu sarunu vadītājiem pietiekamu laiku, lai pirms attiecīgo nolīgumu pieņemšanas izvērtētu tos un sniegtu priekšlikumus, ņemot vērā PTO laika grafikus;
Urges the Commission to give ACP negotiators sufficient time to evaluate the agreement and to make suggestions before adopting the relevant agreement, taking into consideration the WTO time schedules;
15. uzsver nepieciešamību pēc stingrākiem uzraudzības un novērtēšanas noteikumiem tajos EPN, kuri noteiks ne tikai EPN atbilstības līmeni, bet gan EPN ietekmi uz valsts un reģionu attīstību un nabadzības mazināšanas mērķiem;
Underscores the need for stronger monitoring and evaluation provisions in the EPAs which will determine the impact of the EPA on country and regional development and poverty reduction objectives, not merely EPA compliance levels;
18. uzskata, ka EAF reģionālās stratēģijas dokumentos un reģionālajās indikatīvajās programmās jāparedz svarīgs, sistemātisks un labi izvērtēts atbalsts EPN īstenošanai, ņemot vērā nepieciešamo reformu procesu, kas ļautu veiksmīgi īstenot EPN;
Considers that the EDF Regional Strategy Papers and Regional Indicative Programmes should contain important, systematic and well-considered support for EPA implementation, taking into account the necessary reform process that would make the EPA a success;
21. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, ES dalībvalstu un ĀKK valstu valdībām, ĀKK un ES valstu Padomei, kā arī ĀKK un ES Apvienotajai parlamentārajai asamblejai.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the governments of the Member States and of the ACP countries, the ACP-EU Council and the ACP-EU Joint Parliamentary Assembly.
Eiropas Kopienas Lomes konvencija, kas noslēgta ar Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna (ĀKK) valstīm, paredz ĀKK valstīm īpašus tirdzniecības preferenču noteikumus.
The Lomé Agreements of the European Community with the African, Caribbean and Pacific (ACP) countries contained specific provisions for trade preferences for the ACP countries.
Šīs tirdzniecības preferences sniedz vairāk priekšrocību nekā tirdzniecības preferences, ko ES ir piešķīrusi citām jaunattīstības valstīm vispārējo preferenču sistēmā (VPS).
These trade preferences were more advantageous than the trade preferences that the EU accorded to other developing countries in the framework of the General System of Preferences (GSP).
20. gadsimta 90. gados citas jaunattīstības valstis spēcīgi kritizēja Lomes preferences, un tās īslaicīgi varēja nosargāt tikai ar PTO atbrīvojumu.
In the 1990ies, the Lomé preferences came under attack by other developing countries and could be safeguarded temporarily by a WTO waiver.
Tāpēc Kotonū partnerattiecību nolīgumā gan tika paredzētas tirdzniecības preferences, kuras līdzinājās Lomes 4. konvencijā iekļautajām preferencēm, taču tā 3. daļas II sadaļā „Ekonomiskā un tirdznieciskā sadarbība” tika iekļauta nodaļa par jaunu tirdzniecības režīmu (36.–38. pants).
Therefore, the Cotonou Partnership Agreement did contain similar trade provisions than Lomé IV, but included a chapter on New trading arrangements (Articles 36 to 38) under Part Three, Title II (Economic and trade cooperation).
2002. gadā Komisija un ĀKK valstu grupa uzsāka pirmo sarunu kārtu par vispārīgiem, visas ĀKK valstis interesējošiem jautājumiem, un tai sekoja atsevišķas sarunas ar sešiem ĀKK reģioniem, kas bija izveidoti EPN sarunām (Karību jūras reģions, Rietumāfrikas, Centrālāfrikas, Austrumāfrikas un Dienvidāfrikas, Dienvidāfrikas Attīstības kopienas grupas ( SADC minus ) un Klusā okeāna valstu reģions).
In 2002, the first phase of negotiations started between the Commission and the ACP group on issues of general interest to the all ACP countries of the agreements followed by separate negotiations with six ACP regions that were established for the EPA negotiations (Caribbean, West Africa, Central Africa, Eastern and Southern Africa, SADC minus, Pacific).
2007. gada oktobrī kļuva skaidrs, ka tikai Karību jūras reģiona valstis ir gatavas parakstīt pastāvīgos EPN.
By October 2007, it became apparent that only the Caribbean States were ready to initial a full EPA.
Komisija nemeklēja pagaidu risinājumus, piemēram, VSP+ režīma pagarināšanu visām ĀKK valstīm, bet uzstāja, lai ĀKK valstis paraksta PTO prasībām atbilstošus pagaidu EPN.
The Commission did not seek for transitional solutions, such as extending the GSP+ regime to all ACP countries, but pushed ACP countries to sign WTO compatible interim EPAs.
Komisija 2007. gada 23. oktobrī sagatavoja paziņojumu, kurā ierosināja slēgt PTO prasībām atbilstošus pagaidu nolīgumus reģionu, apakšreģionu un valsts līmenī.
On 23 October 2007, the Commission issued a communication proposing to conclude WTO-compatible interim agreements either on regional, sub-regional or national level.
Lai varētu sagatavot tādus PTO prasībām atbilstošus brīvās tirdzniecības nolīgumus, tām noteiktajā samērīgajā termiņā ir jāliberalizē pilnīgi visa iesaistīto valstu savstarpēja tirdzniecība (ar precēm).
In order to create such WTO-compatible Free Trade Agreements, they must liberalise "substantially all the trade" (on goods) between the countries involved and "in a reasonable length of time".
Šos Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (VVTT) XXIV panta noteikumus ir iespējams interpretēt, tāpēc parafētie EPN ievērojami atšķiras.
These provisions of GATT Article XXIV are subject to interpretation, which explains the considerable differences between the initialled EPAs.
Tomēr termina „noteiktā samērīgā termiņa” oficiālajā interpretācijā liberalizācijas process drīkst pārsniegt 10 gadus tikai izņēmuma gadījumos
However, it is the official interpretation of the "reasonable length of time" that the liberalisation process should exceed ten years only in exceptional cases
1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību XXIV panta interpretācijas izpratne ( http://www.wto.org/english/docs_e/legal_e/10-24_e.htm ). .
Understanding on the interpretation of Article XXIV of the General Agreement on Tariffs and Trade 1994 (http://www.wto.org/english/docs_e/legal_e/10-24_e.htm). .
EPN gadījumā ES un ĀKK valstis uzskatīja 15 gadu ilgu liberalizācijas procesu par pieņemamu.
In the case of the EPAs, a liberalisation process of 15 years was considered acceptable by the EU and the ACP countries.
Prasību minimums, kas tiktu piemērots pilnīgi visai tirdzniecībai, nevarētu būt mazāks par 80 % no visa partneru savstarpējās tirdzniecības apjoma.
Minimum requirement for covering "substantially all trade" would be not less than 80% of trade between partners.
Ir skaidrs, ka arī šos „skaidrojumus” var interpretēt
Obviously, these "understandings" are also subject to interpretation
Skatīt, piemēram, Mareike Meyn , „Economic Partnership Agreements: A 'historic step' towards a 'partnership of equals'?”
Cf., for example, Meyn, Economic Partnership Agreements: A 'historic step' towards a 'partnership of equals'?
Līdz 2007. gada beigām 15 CARIFORUM valstis parafēja pastāvīgos EPN, 18 Āfrikas un divas Klusā okeāna valstis parafēja pagaidu EPN, bet 42 ĀKK valstis EPN vispār neparafēja
By the end of 2007, the 15 CARIFORUM states initialled a "full" EPA, 18 African and two Pacific states initialled interim EPAs, and 42 ACP countries did not initial EPAs at all
No 79 ĀKK valstīm tikai Dienvidāfrika piedalās sarunās, bet tās tirdzniecību ar ES nosaka divpusējais Tirdzniecības, attīstības un sadarbības nolīgums ( TDCA ); Kuba nav parakstījusi Kotonū nolīgumu. .
Out of the 79 Members of the ACPP Group of States, South Africa is participating in the negotiations, but its trade with the EU is ruled by the bilateral Trade, Development and Cooperation Agreement (TDCA); Cuba is not a signatory state to the Cotonou Agreement. .
Kopš 2008. gada 1. janvāra šo valstu tirdzniecība ar ES notiek, pamatojoties uz VPS.
These countries are trading with the EU since 1 January 2008 on the basis of the GSP.
No 30 Āfrikas valstīm, kas nav parakstījušas EPN, 26 valstis ir vismazāk attīstītās valstis un saņem atbalstu no shēmas „Viss, izņemot ieročus” ( EBA ), kas nodrošina gandrīz pilnīgu atbrīvojumu no nodokļiem un kvotām ES tirgū.
Out of the 30 African countries without EPA, 26 countries are LDCs, and benefit from the Everything But Arms (EBA) scheme, which gives almost duty free and quota free access (DFQF) to the EU market.
Tikai Gabona, Nigērija un Kongo nav vismazāk attīstītās valstis, un to eksportam uz ES tagad jāpiemēro parastie VPS tarifi vai vislielākās labvēlības režīms, ja uz precēm neattiecas standarta VPS.
Only Gabon, Nigeria and Congo are non-LDCs and their exports to the EU are now subject to the normal GSP tariffs or to MFN treatment (Most favoured nation clause), in case that items are not covered by the standard GSP.
Salīdzinājumā ar Kotonū preferencēm vismazāk attīstītajām valstīm nav paredzēta tarifu paaugstināšana.
There will be no increase in tariffs compared to the Cotonou preferences for LDCs.
Jauni tarifi būs jāpiemēro apmēram 1,2 % no Nigērijas, 3,5 % no Kongo un 6 % no Gabonas eksporta precēm.
In the case of Nigeria, about 1.2% of exports will be subject to new tariffs, for Congo 3.5% and for Gabon 6%.
Lielākā daļa tarifu likmju būs relatīvi zemas, bet dažas var negatīvi ietekmēt eksportu īpašos sektoros, t.i., garneļu un krabju eksportu no visām trijām valstīm, cukurniedru un tabakas eksportu no Kongo, saplākšņa eksportu no Gabonas, kakao un kazas gaļas un piena produktu eksportu, kā arī kokvilnas un poliestera eksportu no Nigērijas.
Most of the tariff rates will be relatively low, but some may hurt exports in specific sectors, i.e. shrimps, prawns and crabs exports for all three countries, cane sugar and tobacco from Congo, plywood from Gabon, and cocoa and goat products as well as cotton and polyester from Nigeria.
Ceturtā Āfrikas valsts, kas nav vismazāk attīstītā valsts un nav parakstījusi EPN, ir Dienvidāfrika, kas jau ievieš PTO prasībām atbilstošo Nolīgumu par tirdzniecību, attīstību un sadarbību ( TDCA ).
The fourth African non-LDC not having concluded an EPA is South Africa, which is already implementing WTO-compatible Trade, Development and Cooperation Agreement (TDCA).
Klusā okeāna reģionā pagaidu EPN parafēja tikai Papua-Jaungvineja un Fidži, kuras abas nav vismazāk attīstītās valstis.
In the Pacific region, only Papua New Guinea (PNG) and Fiji, both non-LDCs, initialled an interim EPA.
Pārējām Klusā okeāna reģiona ĀKK valstīm nolīgumu ietekme nav būtiska, jo tirdzniecība ar ES ir ļoti ierobežota, kaut gan 7 no 13 valstīm, kas neparakstīja EPN, nav vismazāk attīstītās valstis.
For the remaining Pacific ACP states, the effects are limited due to limited trade relations to the EU, although 7 out of 13 EPA non-signatory states are non-LDCs.
Pagaidu nolīgumus parakstīs un pēc tam līdz 2008. gada augustam nosūtīs Eiropas Parlamentam piekrišanas saņemšanai.
The interim agreements will be signed and subsequently transmitted to the European Parliament for assent by August 2008.
Šajā darba dokumentā izmantoto skaitļu un aprēķinu pamatā galvenokārt ir 3 publikācijas:
Figures and estimations of this working document are largely based on the three publications:
C. Stevens , M. Meyn , J. Kennan ( ODI ), S. Bilal , C. Braun-Munzinger , F. Jerosch , D. Makhan , F. Rampa ( ECDPM ), „The new EPAs:comparative analysis of their content and the challenges for 2008.”
· Stevens, Meyn, Kennan (ODI), Bilal, Braun-Munzinger, Jerosch, Makhan, Rampa (ECDPM), The new EPAs: comparative analysis of their content and the challenges for 2008.
Galīgais ziņojums, 2008. gada 31. marts
Final report, 31 March 2008
M. Meyn , “Economic Partnership Agreements: A 'historic step' towards a 'partnership of equals'?”
· Meyn, Economic Partnership Agreements: A 'historic step' towards a 'partnership of equals'?
( ODI darba dokuments Nr. 288), 2008. gada marts
(ODI Working Paper 288), March 2008
“Partnership or Power Play?”, Oxfam informatīvais dokuments, 2008. gada aprīlis
· Partnership or Power Play?, Oxfam Briefing Paper, April 2008
Sīkāku informāciju, jo īpaši par tirdzniecības sarunu pārskatu, katru mēnesi publicē ICTSD un ECDPM .
Further information in particular in Trade Negotiations Insights, published monthly by ICTSD and ECDPM.
Skatīt arī Āfrikas dienvidu reģiona tirdzniecības tiesību aktu centra ( Trade Law Centre for Southern Africa ) tīmekļa vietni.
See also the Website of 'tralac' (Trade Law Centre for Southern Africa).
Visi Āfrikas un Klusā okeāna reģiona valstu EPN ir pagaidu vai „atspēriena punkta” nolīgumi.
All EPA with the African and Pacific region are interim or "stepping stone" agreements.
Lai izpildītu PTO atbilstības prasību (liberalizēt „pilnīgi visu tirdzniecību”), tajos visos ir iekļautas liberalizācijas shēmas preču importam no ES.
They all contain liberalisation schedules for imports of goods from the EU in order to fulfil the requirement to be WTO compatible (to liberalise "substantially all trade").
Savukārt to darbības joma, saturs un iespējamā ietekme uz attiecīgo valstu attīstību ir atšķirīga.
Otherwise, they are different in scope, in content and in its possible effects on the development of the countries concerned.
Galīgais vai pagaidu nolīgums
Full or interim Agreement
(9 VAV (treknrakstā), 26, kuras nav VAV)
(9 LDCs (in bold), 26 non-LDCs)
Antigva un Barbuda, Bahamu salas, Barbadosa, Beliza, Dominika, Dominikānas Republika, Grenāda, Gajāna, Haiti , Jamaika, Sentkitsa un Nevisa, Sentlūsija, Sentvinsenta un Grenadīnas, Surinama, Trinidada unTobago
Antigua & Barbuda, Bahamas, Barbados, Belize, Dominica, Dominican Republic, Grenada, Guyana, Haiti , Jamaica, St Kitts & Nevis, St Lucia, St Vincent & the Grenadines, Surinam, Trinidad &Tobago
Austrumāfrika un Dienvidāfrika (10)
Eastern / Southern Africa (10)
Austrumāfrikas kopiena ( EAC )
EAC (East African Community)
Austrumāfrika un Dienvidāfrika ( ESA )
ESA (Eastern & Southern Africa )
Visos nolīgumos ietverti sīki izstrādāti preču tirdzniecības noteikumi (klauzula par vislielākās labvēlības režīmu, pārtraukšanas nosacījumi, izcelsmes noteikumi, sankcijas).
All agreements contain relatively elaborate provisions concerning trade in goods (Most Favoured Nation clause (MFN), standstill provision, rules of origin, sanctions).
Visos pagaidu EPN arī ir ietverti nosacījumi par sadarbību attīstības jomā, taču nav paredzēta saistību uzņemšanās.
All interim EPAs contain also provisions for development cooperation, but do not include binding commitments.
Detalizētāki noteikumi par attīstību tiks iekļauti tad, kad noslēgs pastāvīgos EPN.
More comprehensive development provisions will be inserted when full EPAs are concluded.
Institucionālie nosacījumi paredz kopējas dažādu konfigurāciju institūcijas, kā arī strīdu novēršanas un strīdu izšķiršanas noteikumus.
Institutional provisions foresee joint institutions in different configurations, dispute avoidance and dispute settlement regulations.
Nevienā no pagaidu EPN nav paredzēts izveidot parlamenta komiteju, kā tas paredzēts ar CARIFORUM valstīm noslēgtajos EPN.
None of the interim EPAs provides for a parliamentary committee, as does the full EPA with CARIFORUM.
Taču visos pastāvīgajos EPN, par kuriem notiek sarunas, tiek paredzēti visaptveroši institucionāli veidojumi.
However, comprehensive institutional arrangements are foreseen for all full EPAs under negotiation.
Tādi ar tirdzniecību saistīti jautājumi kā pakalpojumi, investīcijas, konkurence, vides aizsardzība, sociālie aspekti un laba pārvaldība nav iekļauti pagaidu nolīgumos (izņemot dažas vispārējas deklarācijas).
Trade related issues, such as services, investment, competition, environment, social aspects and good governance, are not part of the interim agreements (except some general declarations).
Lai iekļautu šos jautājumus pastāvīgajos EPN, par tiem jāvienojas.
These aspects should be negotiated for inclusion in the full EPAs.
Dažas svarīgākās ar pagaidu EPN saistītās problēmas
Some key problems of the interim EPAs
· Preču tirdzniecība — muitas nodokļu ieņēmumu zaudēšana
· Trade in goods - loss of revenue from customs duties
Pagaidu EPN ir paredzēti, lai nodrošinātu atbilstību PTO prasībām un aizstātu iepriekšējo Kotonū preferenču sistēmu, kura neatbilda PTO prasībām.
The interim EPAs are intended to be WTO compatible to replace the previous Cotonou preference system, which is not WTO compatible.
Tādējādi preču liberalizācijas grafiki ir pagaidu EPN pamatsastāvdaļa.
Therefore, the liberalisation schedules for goods are a core element of the interim EPAs.
Lai noteiktu liberalizācijas ietekmi uz attīstību, ir jāņem vērā liberalizācijas procesa uzsākšanas laiks un kopējais īstenošanas periods, pirmo liberalizācijas rezultātā saņemto kvotu ietekme, kā arī izņēmuma gadījumi.
In order to identify the effects of liberalisation on development, the start and the total duration of the liberalisation process, the impact of the first tranches of liberalisation and the exclusions must be taken into account.
Visi EPN valstu reģioni sasniegs 80 % no liberalizācijas 15 gadu pārejas perioda laikā.
All EPA regions will reach 80% of liberalisation within a transition period of 15 years.
Daži reģioni turpinās liberalizācijas procesu pēc šī perioda beigām, t.i., Austrumāfrikas kopienas valstis līdz 2033. gadam.
Some regions will complete further liberalisation beyond this period, e.g. the EAC countries by 2033.
Katrā EPN paredzētais produktu klāsts, izņēmumu saraksts un liberalizācijas kvotu secība ir ļoti atšķirīga.
Product cover, exclusion lists and succession of liberalisation tranches vary widely among EPAs.
Šo liberalizācijas shēmu daudzveidības rezultātā pirmo liberalizācijas kvotu ietekme uz ĀKK valstu ekonomiku būs ļoti dažāda.
Deriving from this variety, the effects of the first tranches of liberalisation the ACP countries' economies will differ significantly.
Šajā kontekstā ļoti nozīmīgs elements ir muitas nodokļi, kas ĀKK valstīs ir svarīgs ieņēmumu avots.
An important element in this context is the customs duties that are an important source of revenue for ACP countries.
Tiek lēsts, ka ieņēmumi no muitas nodokļiem lielākajā daļā ĀKK grupas Āfrikas valstu ievērojami samazināsies
The revenue from customs duties of most African ACP countries is estimated to be reduced considerably
C. Stevens , M. Meyn , J. Kennan ( ODI ), S. Bilal , C. Braun-Munzinger , F. Jerosch , D. Makhan , F. Rampa ( ECDPM ), „The new EPAs:comparative analysis of their content and the challenges for 2008.”
Stevens, Meyn, Kennan (ODI), Bilal, Braun-Munzinger, Jerosch, Makhan, Rampa (ECDPM), The new EPAs: comparative analysis of their content and the challenges for 2008.
ODI un ECDPM veiktajā pētījumā tiek minēts, ka ieņēmumi no muitas nodokļiem samazināsies par vairāk nekā 30 %.
An ODI/ECDPM study mentions a loss of more than 30% of revenue from customs duties.
Saskaņā ar šo pētījumu ĀKK grupas Āfrikas valstis pirmajā liberalizācijas posmā katru gadu var zaudēt 359 miljonus ASV dolāru.
According to the same study, African ACP countries are expected to lose $ 359 million per year during the first phase of liberalisation.
Kotdivuāra, iespējams, zaudēs 83 miljonus ASV dolāru — summu, kas ir līdzvērtīga tās veselības jomas budžetam 500 000 cilvēku
Côte d'Ivoire is likely to lose $ 83 million, equivalent to its current health budget for 500,000 people
Saskaņā ar aprēķiniem pēc visu produktu liberalizācijas Kotdivuāra cietīs 139 miljonu ASV dolāru lielus zaudējumus, Seišelu salas zaudēs 143 miljonus ASV dolāru, Gana ‑ 162 miljonus ASV dolāru, bet pārējo ĀKK grupas Āfrikas valstu zaudējumi būs mazāki
After liberalisation of all products, loses have been estimated at $ 139 million for Côte d'Ivoire, $ 143 million for the Seychelles and $ 162 for Ghana, less for the remaining African ACP countries
Taču šos skaitļus nav iespējams pārbaudīt, jo EPN ietekmi uz ekonomisko attīstību var noteikt tikai aptuveni.
However, these figures are impossible to verify as the effect of EPAs on economic development can only be roughly estimated.
Turklāt EPN vajadzētu stimulēt reformu procesu labas pārvaldības jomā, obligāti ietverot valsts finanšu pārvaldības reformu, nodokļu un nodevu iekasēšanas un fiskālās reformas.
In addition, EPA should stimulate reform processes towards good governance, necessarily including a reform of the public financial management, the tax and duties collecting system and fiscal reform.
Nav iespējams noteikt valsts ekonomiskās attīstības un EPN paredzētās liberalizācijas radītu apgrūtinājumu vienkāršu korelāciju.
No simple correlation can be established between economic development of a country and the "burden" of liberalisation through the interim EPAs.
· Reģionālā integrācija
· Regional integration
Tas, ka EPN varētu stiprināt reģionālo attīstību, bieži tiek izmantots kā arguments EPN labā.
It has been frequently used as argument in favour of the EPA that they would foster regional integration.