natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Lai gan šīs zvejas apjoms salīdzinājumā ar seklūdens zveju ir neliels, tai ir būtiska ekonomiska nozīme attiecībā uz Eiropas flotēm, kuras šos krājumus sāka apgūt 90. gadu sākumā, kad sākās bentālo zivju sugu, pirmām kārtām, mencu zvejas apsīkums.
Even though these fisheries are small-scale by comparison with shelf fisheries, they are of great economic importance for European fleets, which began fishing these stocks in the 1990s when demersal species, particularly cod, were in decline.
Tā ir jaukta zveja, kurā attiecībā uz krājumu lielāko daļu stāvoklis pārsvarā ir neskaidrs, jo nav pietiekamas informācijas un vairākas pielikumos uzskaitītas sugas, piemēram, haizivis, Atlantijas lielgalvji vai zilās jūras līdakas netiek zvejotas tieši.
These are mixed fisheries where the situation for most stocks is uncertain, given the scant information available, and where several of the species listed in the annexes, such as sharks, orange roughy and blue ling, are not fished directly.
Tā kā reizēm pārklājas Kopienas ūdeņi un Ziemeļaustrumu Atlantijas Zvejniecības komisijas regulētā zona, dažreiz ir konstatētas nesaskaņas saistībā ar pārvaldības formulām.
Since they straddle Community waters and the regulatory area of the North East Atlantic Fisheries Commission (NEAFC), disagreements sometimes arise over management arrangements.
Līdz 2003. gadam, kad ar Regulu (EK) Nr. 2340/2002 pirmo reizi un ņemot vērā vēsturiskus datus dalībvalstīm laika posmam no 2003. līdz 2004. gadam tika piešķirtas kvotas, netika ieviests nekāds specifisks regulējums.
There were no specific regulations governing these fisheries until 2003, when quotas were first allocated to Member States for the period 2003-2004, on the basis of historical data, under Regulation (EC) 2340/2002.
Kvotu piešķiršana attiecībā uz šādu jau ilgstoši pastāvējušu zveju tika uztverta ļoti pretrunīgi un jo īpaši saistībā ar 2004. gada grozījumiem, kuru mērķis bija dot vietu jaunajām dalībvalstīm.
This allocation of quotas in a fishery that was already being exploited proved highly controversial, especially after the 2004 adjustment to cover the enlargement countries.
Tā kā šī problēma netika atrisināta, tā aktualizējās turpmāk, sadalot kopējo pieļaujamo nozveju, jo dažas dalībvalstis nespēja savas kvotas izmantot, bet citām to pietrūka jau gada pirmajos mēnešos.
Instead of being resolved, the problem continued to subsist in subsequent allocations of TACs, with the result that some Member States were not able to use up their quotas whilst others exhausted them in the first months of the year.
Lai palēninātu šo zvejas jomu attīstību, ar Padomes Regulu (EK) Nr. 2347/2002 tika noteikti vairāki ļoti ierobežojoši noteikumi: nepieciešamība iegūt īpašu zvejas atļauju, kuģu jaudas ierobežojumi, īpašas prasības attiecībā uz ziņošanu un kontroli, obligāti izlases kārtā veicamo pārbaužu plāni, novērotāju klātbūtne uz kuģa, datu vākšana un pienākums izkraut lomu īpaši šim nolūkam paredzētās ostās.
Council Regulation (EC) 2347/2002, which aimed to cap the expansion of these fisheries, imposed a series of highly restrictive conditions: the need for special fishing permits, a restriction on vessel capacity and requirements as regards reporting and monitoring, such as compulsory sampling schemes, the presence of observers onboard, the collection of data and the obligation to land catches in designated ports.
Lai uzlabotu šo krājumu aizsardzību, Ziemeļaustrumu Atlantijas Zvejniecības komisijas dalībnieki un tostarp arī ES 2004. gadā nolēma gan 2005., gan 2006. gadā samazināt zvejas intensitāti par 30 % — šis samazinājums ir aprēķināts, pamatojoties uz zvejas intensitāti 2003. gadā, jo šajā gadā pirmo reizi bija pieejami dati par nozveju.
With the aim of improving protection for these stocks, the members of the North East Atlantic Fisheries Commission (NEAFC), including the EU, decided in 2004 that fishing effort should be reduced by 30% in 2005 and 2006, calculated on the basis of fishing effort in 2003, the first year for which catch data were available.
Ministru padome šo procentuālo apjomu 2005. gadā samazināja par 10 % un vēl par 10 % 2006. gadā, lai mazinātu šā pasākuma sociāli ekonomiskās sekas.
The Council of Ministers cut this percentage to 10% in 2005 plus an additional 10% in 2006 in order to cushion the socio-economic impact of the measure.
Turklāt nelegālās, nedeklarētās un nereglamentētās zvejas apkarošanas nolūkā Padome 2006. gada oktobrī pieņēma regulu, ar kuru Kopienas tiesību aktos transponē Ziemeļaustrumu Atlantijas Zvejniecības komisijas lēmumus par šīs reģionālās zivsaimniecības organizācijas pārziņā esošajiem ūdeņiem.
As part of the fight against illegal, unreported and unregulated fishing, in October 2006 the Council also adopted a regulation transposing into Community law the NEAFC’s decisions in waters falling within that RFO's sphere of competence.
Atbilstīgi jaunajam regulējumam tie kuģi, kas veic nelegālas darbības, nevarēs ienākt Kopienas ostās un zvejot Kopienas ūdeņos, kā arī būs aizliegts zivju imports no šiem kuģiem.
Under the new rules, vessels implicated in illegal activities may not enter Community ports or fish in Community waters, and imports of fish from those vessels are banned.
Dalībvalstis nevarēs tiem piešķirt savu karogu, un tām būs obligāti jāaicina importētāji, pārvadātāji un citas iesaistītās nozares nepirkt un nepārkraut šo kuģu nozvejotās zivis.
The Member States may not grant them their flag, and they will be obliged to call on importers, transporters and other sectors involved not to handle or tranship any fish caught by them.
Beidzamos lēmumus par šīm sugām, kas attiecībā uz dažām no tām ir ļoti ierobežojoši, pieņēma Ministru Padome 2006. gada novembrī ar Padomes Regulu (CE) n° 2015/2006, ar ko 2007.–2008. gadam nosaka TAC un kvotas.
The most recent decisions on these species, which are severely restrictive for some of them, were adopted in the Council of Ministers of November 2006 through Council Regulation (EC) No 2015/2006 setting TACs and quotas for 2007-2008.
Paziņojuma mērķis ir novērtēt regulējuma efektivitāti divos aspektos — gan saistībā ar piemērotību, gan ar īstenošanu.
The communication aims to assess the effectiveness of the regulations from two points of view: adequacy and implementation.
Ņemot vērā šajās zvejas jomās notikušo attīstību, kā arī Kopienas flotes daudzos jau īstenotos pasākumus (kas joprojām nav jāpiemēro šajās zonās zvejojošām ārpus Kopienas flotēm), kopējā noskaņa liecina par nepamatotu satraukumu.
Bearing in mind the progress made in these fisheries and the many measures already being implemented by the Community fleet (even though they are not binding on other non-European fleets fishing in the same areas), its tone appears somewhat alarmist.
Acīmredzami ir tas, ka Eiropas flote, pārskatot TAC, ir samazinājusi zvejas intensitāti šo beidzamo gadu laikā, ierobežojot kapacitāti un izveidojot aizsargātas zonas.
It is clear that the European fleet has restricted its fishing effort in recent years, through both cuts in TACs and capacity limitation and the creation of protected areas.
Paralēli tam valstu administrācijām un minētajai nozarei ir vairākas iebildes pret šo regulējumu.
At the same time, national administrations and the industry itself have voiced a number of criticisms of the regulations.
Pirmā no tām attiecas uz termina „dziļjūras ūdeņi” neprecizitāti .
The first of these concerns the lack of precision of the term ‘deep’ .
Komisija atzīst, ka, pieņemot šo klasifikāciju, tai nebija pieejama nedz bioloģiska, nedz zinātniska informācija par šo tēmu, un tā piemēro šo apzīmētāju visām sugām, ko nozvejo dziļāk par 400 metriem, tādējādi šis klāsts ir ļoti plašs un neietver kopējus bioloģiskus, zonālus un morfoloģiskus elementus.
The Commission, which acknowledges that no biological or scientific information was available on this question when the classification was introduced, applies this term to all species caught at a depth greater than 400 metres, thus merging together a wide range of species which do not have any biological, zonal or morphological characteristics in common.
Nepārzinot šo ūdeņu ģeogrāfisko struktūru un ticamu zinātnisku datu trūkuma dēļ TAC un kvotas ne vien ir noteiktas ļoti plašām pārvaldības zonām, bet turklāt tās ir arī ļoti ierobežojošas un pārsniedz pat tām sugām pieņemtās prasības, uz kurām attiecas krājumu atjaunošanas programmas.
The lack of knowledge regarding their geographical structure and the lack of reliable scientific data mean that TACs and quotas are not only set for extremely broad management areas but are also highly restrictive, even going beyond the conditions imposed for species subject to recovery plans.
Ņemot vērā pagājušo laiku, Komisijai vajadzētu būt gatavai šķirt sugas , kam ir nepieciešama aizsardzība to specifisko bioloģisko īpatnību dēļ, no bentiskajām sugām, kam būtu jānosaka ilgtermiņa mērķi attiecībā uz floti.
Given the amount of time that has elapsed, the Commission should be capable of differentiating between species requiring protection owing to their particular biological characteristics and other species that provide an alternative to demersal species and for which long-term fleet objectives should be set.
Komisijai jau vairākkārt ir nācies svītrot dažas sugas no saraksta un atzīt, ka tā ir bijusi tikai seklūdens piezveja.
The Commission has already been obliged to withdraw species from the list on more than one occasion and to recognise that they are merely taken as by-catches in shallow-water fisheries.
Referents uzskata, ka Komisijai ir steidzami jāatceļ nepamatotās pieejas atšķirības sugām un ka tai pēc iespējas drīz ir jāizskaidro stāvoklis.
In the rapporteur’s view, the Commission should eliminate any differences in treatment for the various species that are not fully justified as a matter of urgency and should clarify the situation as soon as possible.
Kas attiecas uz TAC un kvotu sistēmas atbilstību šo krājumu pārvaldībai, ir skaidrs, ka zvejas intensitātes kontroles pasākumus jauktā zvejā nav vienkāršāk piemērot nekā TAC , kas ir noteikta tikai 9 no 48 sugām, kas minētas šīs regulas I un II pielikumā.
With regard to the suitability of the TAC and quota system for managing these stocks, it is certainly true that, in mixed fisheries, it is not easy to apply either effort control measures or TACs, which are set for only nine of the 48 species listed in Annexes I and II of the Regulation.
Daudzi ir pamanījuši, ka dažas ne pārāk ierobežojošas TAC varētu izraisīt izmetumu palielināšanos un ka tāpēc, pēc viņu domām, ir nepieciešams iepriekš veikt prospektīvu novērtējumu, to papildinot ar pastiprinātu kontroli īpaši attiecībā uz flotēm.
Many people have pointed out that overrestrictive TACs could contribute to a higher number of discards, and they therefore suggest that exploratory assessments should be carried out in advance, in combination with increased monitoring, particularly of fleets.
Paredzētais samazinājums attiecībā uz zilo jūras līdaku un arī uz brosmi izraisa šo sugu izmetumu palielināšanos to piezvejas gadījumā, jo šīs sugas dzīvo seklākos ūdeņos nekā citas šajā priekšlikumā minētās sugas.
The reductions for blue ling, and also for tusk, will indeed result in higher discard rates for these species when taken as by-catches, since these species live closer to the surface than others covered in the proposal.
Nepieciešamība novērst izmetumu problēmu ar labāku to pārvaldību arī ir svarīgs jautājums.
A further important issue appears to be the need to tackle the problem of discards , improving management in this area.
Komisija, kas, šķiet, ir paredzējusi ar to aprobežoties, vēlas, lai sistēmai būtu jel kādi panākumi, tomēr piekrīt, ka ir nepieciešams īstenot cita veida un efektīvākus pasākumus.
The Commission, which appears to aspire to no more than that the system should have ‘had some effect’, agrees on the need to implement a different and more effective type of measure.
Attiecībā uz zvejas intensitātes pārvaldību , ierobežojot jaudu, Komisija atzīst, ka, iekļaujot to kuģu vidū, kam nepieciešama īpaša atļauja, visus tos kuģus, kam ir atļauja tāljūras zvejai (vai tā būtu paredzēta dziļjūras sugu zvejai vai nē), ir radušās kontroles problēmas un lieki tiek ierobežota piekļuve zvejai.
As regards the management of fishing effort through capacity limitation, the Commission recognises that the inclusion of all vessels holding deep-sea licences (whether or not they intend to catch deep-water species) in the definition of vessels requiring special permits has led to control problems whilst at the same time unnecessarily restricting access to other fisheries.
Komisija intensitātes kontroles pasākumu vājo efektivitāti skaidro ar to, ka dažas no dalībvalstīm tos neievēro, tāpēc ir jājautā, kas ir darīts, lai šādu rīcību sankcionētu, un kāpēc tie, kas ir saistības ievērojuši, nav saņēmuši skaidru informāciju par šiem pārkāpējiem, un kāpēc nav pieņemti atbilstīgi pasākumi.
The Commission attributes the lack of success achieved by effort control measures to non-compliance by some Member States, which raises the question of what action has been taken in view of this non-compliance and why the offenders have not been clearly identified and corresponding steps taken, given that some Member States have indeed met their commitments.
Tomēr arī šajos apstākļos par zvejas intensitāti iegūtie dati, kurus sniedza vismaz 10 dalībvalstis, liecina, ka 2005. gadā reģistrētā zvejas intensitāte nebija lielāka par 65 % no intensitātes 2000. gadā atbilstīgi Ziemeļaustrumu Atlantijas Zvejniecības komisijas ieteikumiem.
Even so, the data on aggregate effort provided by at least ten Member States indicate that fishing effort in 2005 was at most 65% of that deployed in 2000, in line with the NEAFC recommendations.
Komisija atzīst, ka pašreizējie kontroles pasākumi, kuri attiecas uz visu jaukto zveju, ir jāpielāgo, skatot katru gadījumu atsevišķi, lai gan daži no tiem ir ilgtspējīgāki nekā pārējie atkarībā no konkrētajām sugām un tām sugām, kas tiek tikai piezvejotas.
The Commission recognises that current effort controls, which apply to all fisheries combined even though some are more sustainable than others, should be adjusted in each specific case according to the target species and species taken only as a by-catch.
Nav šaubu, ka steidzami — gan kvantitatīvi, gan kvalitatīvi — ir jāuzlabo par dažādām zvejas jomām pieejamā informācija, jo īpaši attiecībā uz II pielikumā minētajām sugām, kā arī jāpalielina pētniecībā iesaistītie cilvēkresursi un tās finansējums.
It is clear that there is an urgent need for more and better information on the various fisheries, especially for the species listed in Annex II, and for more human and financial resources for research.
Attiecībā uz aizliegtajām zonām vai tām zvejas joslām, par kurām nav ticamu datu, šie eksperti iesaka pārdalīt zonas un samazināt to izmērus, jo to zonu aizliegšana, kuras būtu iespējams izmantot, praksē varētu rosināt nelegālos kuģus nesodīti zvejot, ņemot vērā redzamu iesaistīto pušu intereses trūkumu, un tādējādi vēl mazāk būtu pieejami dati šo zonu resursu novērtēšanai.
With regard to closed areas, for which no reliable data are available, they advise that these areas should be redefined and made smaller, since closing zones whose exploitation is feasible would lead in practice to illegal vessels fishing with greater impunity, given the lack of fishing interest among the Parties, which would exacerbate the scarcity of data with which to assess stocks in the area.
par pārskatu par dziļjūras zivju krājumu pārvaldību
on management of deep-sea fish stocks
2. ir vienisprātis ar Komisiju, ka pašreizējā dziļjūras krājumu ekspluatācija ir neapšaubāmi jāsamazina, un, ka pašlaik spēkā esošos pasākumus īsteno tik nepietiekami, ka tie nav efektīvi;
Agrees with the Commission that current levels of exploitation of deep-sea stocks must inevitably be reduced and that measures currently in force have been too poorly implemented to have been effective;
6. pauž bažas par pašreizējo regulu neefektivitāti un nepilnīgo īstenošanu; aicina Komisiju uzlabot uzraudzības un kontroles procedūras dalībvalstīs;
Expresses its concern over the inefficiency and poor implementation of the current Regulations; calls on the Commission to improve monitoring and control procedures in Member States;
9. mudina Komisiju visos veidos censties nodrošināt pašreizējo starptautisko dziļjūras zvejniecības nolīgumu īstenošanu un iespējamu uzlabošanu;
Urges the Commission to make every effort to ensure implementation and possible improvement of existing international deep-sea fishing agreements;
13. aicina Komisiju un dalībvalstis veicināt videi draudzīgākas zvejas metodes, kas nekaitē videi un ekoloģiskai bioloģiskai daudzveidībai nevēlamās piezvejas rezultātā, vai traumējot citus dzīvos organismus;
Calls on the Commission and the Member States to promote more environment friendly catching methods which do not harm the environment and the ecological biodiversity as a result of unwanted by-catches or unnecessary injury to other living organisms;
par gatavošanos Pasaules Tirdzniecības organizācijas reformai
on ‘Towards a reform of the World Trade Organisation’
Attīstības komitejaS ATZINUMS.................................................................................16
OPINION of the Committee on development ......................................................16
ATZINUMS Sniegusi Ekonomikas un monetārā komiteja .............................20
OPINION of the Committee on ECONOMIC AND MONETARY AFFAIRS ............20
KOMITEJAS GALĪGAIS BALSOJUMS..................................................................................24
RESULT OF FINAL VOTE IN COMMITTEE.........................................................................23
– ņemot vērā 1999. gada 15. decembra rezolūciju par Pasaules Tirdzniecības organizācijas trešo Ministru konferenci Sietlā
– having regard to its resolutions of 15 December 1999 on the Third Ministerial Conference of the World Trade Organisation (WTO) in Seattle
– ņemot vērā PTO veltītās parlamentārās konferences sesiju nobeiguma deklarācijas, kas pieņemtas Ženēvā 2003. gada 18. februārī, Kankunā 2003. gada 12. septembrī, Briselē 2004. gada 26. novembrī, Honkongā 2005. gada 15. decembrī un Ženēvā 2006. gada 2. decembrī,
– having regard to the final declarations of the sessions of the Parliamentary Conference on the WTO adopted in Geneva on 18 February 2003, in Cancun on 12 September 2003, in Brussels on 26 November 2004, in Hong Kong on 15 December 2005 and in Geneva on 2 December 2006,
– ņemot vērā Marakešas līgumu par Pasaules Tirdzniecības organizācijas izveidošanu,
– having regard to the Marrakesh Agreement Establishing the World Trade Organization,
– ņemot vērā PTO Ministru konferences deklarācijas, kas pieņemtas Dohā 2001. gada 14. novembrī un Honkongā 2005. gada 18. decembrī,
– having regard to the declarations of the WTO Ministerial Conference, adopted in Doha on 14 November 2001 and in Hong Kong on 18 December 2005,
– ņemot vērā Peter Sutherland vadītās konsultatīvās padomes 2005. gada janvāra ziņojumu par PTO nākotni
– having regard to the report of January 2005 of the Advisory Board chaired by Peter Sutherland on the future of the WTO
„PTO nākotne — institucionālo problēmu risināšana jaunajā tūkstošgadē”, Konsultatīvās padomes ziņojums ģenerāldirektoram Supachai Panichpakdi (PTO, 2005. g. janvāris). ,
"The Future of the WTO - Addressing Institutional Challenges in the New Millenium”, Report by the Consultative Board to the Director-General Supachai Panitchpakdi (WTO, January 2005). ,
– ņemot vērā PTO 2004. gada pasaules tirdzniecības ziņojumu par arodbiedrību nozīmi un nepietiekamām darba ņēmēju interešu pārstāvības iespējām PTO,
– having regard to the WTO’s 2004 World Trade Report on the role of trade unions and the lack of scope for representation of workers’ interests in the WTO,
– ņemot vērā Honkongas deklarācijas 56. punktu par pasākumiem, kas nepieciešami, lai nodrošinātu galveno ANO aģentūru, tostarp Starptautiskās Darba organizācijas, pilnīgu iesaistīšanos un palīdzību PTO notiekošajos procesos un pašreizējās sarunās,
– having regard to paragraph 56 of the Hong Kong Declaration, on the necessary steps to ensure the full involvement and assistance of key UN agencies including the ILO in WTO processes and in the current negotiations,
– ņemot vērā Starptautiskās tirdzniecības komitejas ziņojumu un Attīstības komitejas, kā arī Ekonomikas un monetārās komitejas atzinumu ( A6-0104/2008 ),
– having regard to the report of the Committee on International Trade and the opinions of the Committee on Development and the Committee on Economic and Monetary Affairs ( A6-0104/2008 ),
A. tā kā PTO ir būtiska loma to daudzpusējo organizāciju vidū, kuras veicina starptautiskās ekonomikas pārvaldību, labāku globalizācijas pārvaldību, kā arī no globalizācijas gūtā labuma taisnīgāku sadali un tā kā tām ir jādarbojas kopīgi, lai īstenotu Tūkstošgades attīstības mērķus par ilgtspējīgu attīstību;
A. whereas the WTO plays a key role among the multilateral organisations which contribute to international economic governance, better management of globalisation and a fairer distribution of its benefits and they must strive jointly to achieve the Millennium sustainable Development Goals,
B. tā kā pašreizējo PTO sarunu kārtu, kad tā tika sākta 2001. gadā Dohā, Katarā, oficiāli nosauca par Dohas Attīstības programmu, tādējādi uzsverot, ka prioritāte ir palīdzēt jaunattīstības un nabadzīgajām valstīm vairāk gūt no tirgus liberalizācijas;
B. whereas when the current WTO Round was launched in Doha, Qatar, in 2001, it was officially named the “Doha Development Agenda,” emphasising the priority of helping developing and poor countries gain more from trade liberalisation,
C. tā kā ES uzskata, ka ļoti svarīgi ir saglabāt daudzpusējās tirdzniecības sistēmas līdzšinējos panākumus, un paliek nelokāmi uzticīga saistībām sekmīgi pabeigt Dohas sarunu kārtu;
C. whereas the EU attaches the utmost importance to safeguarding what has so far been achieved by the multilateral trade system and remains firmly committed to the success of the Doha Round,
D. tā kā, neraugoties uz sarunu ieilgšanu, turpinās centieni šo sarunu kārtu pabeigt sekmīgi un tie ir jāatbalsta;
D. whereas, in spite of difficulties in the negotiations, the efforts to conclude this Round successfully are continuing and must be encouraged,
E. tā kā dažādas divpusējās un reģionālās tirdzniecības sarunas, ko nesen ierosinājusi ES un kas notiek ar dažādām partnervalstīm visā pasaulē, ir papildinošas un nav alternatīva Dohas sarunu kārtas pabeigšanai;
E. whereas the various bilateral and regional trade negotiations recently initiated by the EU with various partners across the world shall be complementary and not an alternative to the conclusion of the Doha Round,
F. tā kā ne tikai ir jāņem vērā pašreizējās bažas par Dohas sarunu kārtas pabeigšanu un kritika, kas diskusiju laikā pausta par dažādiem viedokļiem attiecībā uz dažādiem tematiem, bet arī ir jāsāk jau tagad gatavoties situācijai, kāda būs pēc šo sarunu pabeigšanas;
F. whereas over and beyond the immediate concerns regarding the conclusion of the Round and the critiques of the different positions on the various subjects under discussion, preparations now need to begin for the post-Doha period,
G. tā kā Peter Sutherland vadītā konsultatīvā padome jau 2004. gadā veica nozīmīgu darbu PTO nākotnes un šai organizācijai risināmo institucionālo uzdevumu apspriešanā; tā kā tomēr nav veikti nekādi konkrēti pasākumi saistībā ar ieteikumiem, kas iekļauti minētās konsultatīvās padomes 2005. gada janvāra ziņojumā PTO ģenerāldirektoram;
G. whereas an important analysis of the future of the WTO and the institutional challenges it faces was carried out as early as 2004 by the Advisory Board chaired by Peter Sutherland; whereas, however, no practical action was taken with regard to the recommendations set out in the report delivered by the said Advisory Board to the WTO Director-General in January 2005,