natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Parasti ekonomiskās krīzes laikā zaudētās darbavietas attiecīgajās nozarēs netiek atgūtas iepriekšējā līmenī.
As a rule, jobs lost during the economic crisis will not be recreated in the same numbers in the same sectors as before.
Tāpēc izglītības sistēmai elastīgi jāreaģē uz darba tirgus prasībām atbilstīgi jaunajai ekonomikas struktūrai.
Therefore the education system must respond flexibly to the labour market requirements which accompany a new economic structure.
Nodarbinātības politikai jānodrošina darba ņēmējiem pēc iespējas vienkāršāka darbavietas maiņa uz citu ekonomikas nozari un citu darba tirgus stāvokli.
Employment policy must ensure that workers can make as smooth as possible a transition both between sectors of the economy and between different states of the labour market.
Tāpēc vairāk nekā jebkad iepriekš kā sākuma punkts jāizmanto ilgtermiņa mērķi un jāpievērš lielāka uzmanība saskaņotiem pasākumiem uzņēmējdarbības, izglītības un nodarbinātības politikas jomā.
It is therefore more necessary than in the past to take long-term objectives as a starting point and focus more on coordinated measures in enterprise, education and employment policies.
Lai vairotu konkurētspēju un palielinātu dalību darba tirgū, jo īpaši mazkvalificēto personu vidū, un saskaņā ar ekonomikas politikas 2. pamatnostādni, dalībvalstīm būtu jāpārskata nodokļu un pabalstu sistēmas un valsts dienestu iespējas sniegt vajadzīgo atbalstu .
In order to increase competitiveness and raise participation levels , particularly for the low-skilled, and in line with economic policy guideline 2, Member States should review tax and benefit systems and the capacity of public services to provide the necessary support .
Dalībvalstīm būtu jāpalielina darbaspēka dalība, izmantojot politiku aktīvas novecošanas, dzimumu līdztiesības un vienlīdzīgas darba samaksas un jauniešu, invalīdu, likumīgo migrantu un citu neaizsargāto grupu integrācijas darba tirgū veicināšanai .
Member States should increase labour force participation through policies to promote active ageing, gender equality and equal pay and labour market integration of young people, disabled, legal migrants and other vulnerable groups .
Darba un privātās dzīves sabalansētības politikai, kurā paredzēta pieejama aprūpe un inovācija darba organizācijā , būtu jābūt vērstai uz nodarbinātības rādītāju palielināšanu, jo īpaši starp jauniešiem, gados vecākiem darbiniekiem un sievietēm, īpaši noturot augsti kvalificētas sievietes amatos zinātnes un tehnikas jomās .
Work-life balance policies with the provision of affordable care and innovation in work organisation should be geared to raising employment rates , particularly among youth, older workers and women, in particular to retain highly-skilled women in scientific and technical fields.
Dalībvalstīm būtu arī jālikvidē šķēršļi jaunpienācēju iekļūšanai darba tirgū, jāatbalsta pašnodarbinātība un darba vietu radīšana cita starpā tādās jomās kā videi draudzīga nodarbinātība un aprūpe, un jāveicina sociālā inovācija .
Member States should also remove barriers to labour market entry for newcomers, support self-employment and job creation in areas including green employment and care and promote social innovation .
Šajā sakarībā būtu pilnībā jāizmanto Eiropas Sociālā fonda resursi, lai, īstenojot pasākumus, kas vērsti uz personīgo prasmju uzlabošanu un kvalitātes prasību izpildi attiecībā uz pirmo darbavietu, vairotu nodarbinātības iespējas un darbavietu kvalitāti .
In this context, the resources of the European Social Fund should be fully used to increase employability and job quality , with measures to develop personal skills and to fulfil quality requirements in seminal jobs .
Profesionālās mobilitātes veicināšanai ir nepieciešams, lai dalībvalstis uzlabotu cilvēku mobilitātes spēju Eiropas Savienībā, paredzot stimulus.
In order to promote professional mobility, it is necessary for Member States to increase people ’s openness to mobility within the European Union by providing incentives.
Šā mērķa īstenošanas nolūkā jāpārbauda un, ja iespējams, jāvienkāršo Eiropas Sociālā fonda subsīdiju saņemšanas noteikumi.
To achieve this , the rules on obtaining subsidies from the European Social Fund should be examined and where possible simplified .
Valstu budžeti un ES budžets, tajā skaitā arī Eiropas Sociālais fonds un Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonds, ir jāsaskaņo un jāpielāgo tā, lai darbaspēku sagatavotu ilgtspējīgai ekonomikai.
National budgets and the EU budget including the European Social Fund and the European Globalisation Adjustment Fund should be coordinated and geared to prepar ing the workforce for a sustainable economy.
Ņemot to vērā, dalībvalstīm būtu jāveic pasākumi, publicējot informāciju par šo līdzekļu izmantošanas mērķi un nosacījumiem .
With this aim , the Member States should take steps to publicise information on the purpose of these funds and the conditions of use .
Pielikums – 7. pamatnostādne – 3.a punkts (jauns)
Annex – Guideline 7 – paragraph 3 a (new)
Dalībvalstīm būtu jāpopularizē ES mikrofinansēšanas instruments kā piemērs ekonomikas un sociālo pasākumu apvienošanai, lai veicinātu izaugsmi ekonomikas un nodarbinātības jomā.
Member States shall promote the E U m icro - finance facility as an example of how to combine economic and social measures in order to boost economic and employment growth.
Dalībvalstu un ES mikrofinansēšanas iniciatīvām būtu jāpapildina īpašas mācību un padomdošanas programmas un sociālo pabalstu shēmas, kas nodrošina minimālos ienākumus pirmajā gadā pēc uzņēmuma dibināšanas, lai uzņēmējdarbība kļūtu par reālu risinājumu.
National and E U micro - finance facilities shall be accompanied by specific training and mentoring programmes and social benefits schemes ensuring minimum income in the first year after opening of the business in order to make entrepreneurship a real option.
Pielikums – 7. pamatnostādne – 3.b punkts (jauns)
Annex – Guideline 7 – paragraph 3 b (new)
Dalībvalstīm būtu arī jānodrošina atbalsts un jāveicina ieguldījumi vispārējas nozīmes sociālo pakalpojumu, tostarp nodarbinātības, veselības aprūpes un mājokļu pakalpojumu jomā, kas pienācīgi jāfinansē.
Member States should also promote and invest in social services of general interest including employment, health and housing services which have to be funded sufficiently.
ES pamatmērķis, uz kuru balstoties, dalībvalstis noteiks savus valsts mērķus, paredz līdz 2020. gadam panākt, ka nodarbinātības rādītājs sieviešu un vīriešu vecumā 20-64 gadiem vidū ir 75 %, tostarp panākot lielāku jauniešu, gados vecāku darbinieku un mazkvalificētu strādnieku dalību un likumīgo migrantu labāku integrāciju.
The EU headline target, on the basis of which Member States will set their national targets, is of aiming to bring by 2020 to 75% the employment rate for women and men aged 20-64 including through the greater participation of youth, older workers and low skilled workers and the better integration of legal migrants.
(Komisijas sagatavotajā tekstā 7. pamatnostādnes pēdējais punkts pārvietots un iekļauts pirms pirmā punkta Parlamenta izdarītajos grozījumos.)
(Last paragraph of Guideline 7 in the Commission text is moved before the first paragraph in Parliament's amendment.)
8. pamatnostādne – kvalificēta darbaspēka izveide, reaģēšana uz darba tirgus vajadzībām, darba kvalitātes veicināšana un mūžizglītība
Guideline 8: Developing a skilled workforce responding to labour market needs, promoting job quality and lifelong learning
8. pamatnostādne – darbavietu kvalitātes un mūžizglītības veicināšana, pienācīgas kvalitātes nodarbinātības nostiprināšana un kvalificēta darbaspēka veidošana
Guideline 8: Promoting job quality and lifelong learning , strengthening decent work and developing a skilled workforce
Dalībvalstis nosaka valsts mērķus, lai laikā līdz 2020. gadam panāktu, ka priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas rādītājs ir mazāks par 10 %, vienlaikus vismaz līdz 40 % palielinot to iedzīvotāju īpatsvaru vecumā no 30 līdz 34 gadiem, kas ir ieguvuši augstāko vai tai līdzvērtīgu izglītību.
The Member States will set their national targets at reducing the school drop-out rate below 10% by 2020, whilst increasing the share of the population aged 30-34 having completed tertiary or equivalent education to at least 40%.
Dalībvalstīm būtu jāveicina ražīgums un iespējas atrast darbu, nodrošinot adekvātu zināšanu un prasmju piedāvājumu, kas atbilst pašreizējam un turpmākam pieprasījumam darba tirgū .
Member States should promote productivity and employability through an adequate supply of knowledge and skills to match current and future demand in the labour market.
Kvalitatīva sākotnējā izglītība un pievilcīga arodapmācība jāpapildina ar efektīviem stimuliem mūžizglītībai , otrām iespējām, iespēju radīšanu ikvienam pieaugušajam pakāpties soli tālāk savā kvalifikācijā, kā arī ar mērķtiecīgu migrācijas un integrācijas politiku .
Quality initial education and attractive vocational training must be complemented with effective incentives for lifelong learning, second-chance opportunities, ensuring every adult the chance to move one step up in their qualification , and by targeted migration and integration policies .
Dalībvalstīm būtu jāizstrādā sistēmas iegūto zināšanu atzīšanai , jānovērš šķēršļi darbinieku profesionālai un ģeogrāfiskai mobilitātei, jāveicina transversālu zināšanu un radošu ideju apgūšana un jo īpaši jākoncentrē pasākumi uz palīdzību mazkvalificētajiem darbiniekiem un gados vecāku darbinieku nodarbinātības iespēju palielināšanu, vienlaikus stiprinot augsti kvalificētu darbinieku, tostarp pētnieku, apmācību, prasmes un pieredzi .
Member States should develop systems for recognising acquired competencies, remove barriers to occupational and geographical mobility of workers, promote the acquisition of transversal competences and creativity, and focus their efforts particularly on supporting those with low skills and increasing the employability of older workers, while at the same time enhance the training, skills and experience of highly skilled workers, including researchers .
Augstas kvalitātes sākotnējās izglītības nodrošināšana, kā arī pievilcīga arodapmācība, kas palīdz darba ņēmējiem pielāgot savu kvalifikāciju darba tirgus vajadzībām, ir dalībvalstu svarīgākā prioritāte .
The provision of high-quality initial education and attractive vocational training helping workers to adjust their skills to the labour market needs are high priorities for Member States .
Tās jāpapildina ar atkārtotām iespējām un efektīviem stimuliem mūžizglītībai, turklāt sociālie partneri tiek aicināti nodrošināt arī tam nepieciešamos laika resursus, kā arī finansiāli atbalstīt arodapmācības piedāvājumus .
They must be completed with second-chance opportunities for young people aged especially between 25 and 35 which include an obligatory offer of educational and vocational training and effective incentives for lifelong learning, whereby the social partners are called upon to provide the time and to also financially support vocational training.
Dalībvalstīm jo īpaši būtu jāsamazina to personu skaitu, kas priekšlaicīgi pamet skolu, panākot, ka tie veido mazāk par 10 % no skolēnu skaita, kā arī jāpapildina migrācijas un integrācijas politika ar valodas apmācības un sociālo zinātņu piedāvājumiem .
In particular , the Member States should reduce the dropout rate to less than 10% and complete migration and integration policy with facilities for language learning and social studies .
Dalībvalstīm būtu jāizstrādā arī sistēmas iegūto kvalifikāciju un zināšanu atzīšanai.
Member States should also develop systems for recognising acquired skills and competences.
Sadarbībā ar sociālajiem partneriem un uzņēmumiem dalībvalstīm būtu jāuzlabo mācību pieejamība, jāstiprina izglītība un profesionālā orientācija, to apvienojot ar sistemātisku informāciju par jaunām darba vietām un iespējām , jāveicina uzņēmējdarbība un jāvairo iespējas iepriekš paredzēt, kādas prasmes būs nepieciešamas .
In cooperation with social partners and business , Member States should improve access to training, strengthen education and career guidance combined with systematic information on new job openings and opportunities, promotion of entrepreneurship and enhanced anticipation of skill needs .
Ieguldījums cilvēkresursu attīstībā , prasmju uzlabošana un dalība mūžizglītības programmās būtu jāveicina ar vienotiem finanšu ieguldījumiem, ko veic valdības , atsevišķas personas un darba devēji.
Investment in human resource development, up-skilling and participation in lifelong learning schemes should be promoted through joint financial contributions from governments, individuals and employers .
Lai atbalstītu jauniešus un jo īpaši tos, kuri nestrādā un nemācās, dalībvalstīm sadarbībā ar sociālajiem partneriem būtu jāīsteno programmas, lai palīdzētu tiem, kas nesen beiguši skolu, atrast pirmo darbu vai tālākas izglītības vai apmācības iespējas, tostarp izmantojot apmaksātu stažēšanos, kā arī strauji jāreaģē, kad jaunieši kļūst par bezdarbniekiem .
To support young people and in particular those not in employment, education or training, Member States in cooperation with the social partners, should enact schemes to help recent graduates find initial employment or further education and training opportunities , including apprenticeships , and intervene rapidly when young people become unemployed .
Kvalifikācijas līmeņa paaugstināšanas un vajadzību paredzēšanas politikas regulārai uzraudzībai būtu jāpalīdz noteikt jomas, kurās nepieciešami uzlabojumi , un jāuzlabo izglītības un apmācības sistēmu reaģēšana uz darba tirgus vajadzībām .
Regular monitoring of the performance of up-skilling and anticipation policies should help identify areas for improvement and increase the responsiveness of education and training systems to labour market needs.
Dalībvalstīm savu mērķu atbalstam būtu pilnībā jāizmanto ES līdzekļi.
EU funds should be fully mobilised by Member States to support these objectives .
Sadarbībā ar sociālajiem partneriem un uzņēmumiem dalībvalstīm būtu jāuzlabo mācību , tostarp arodapmācību pieejamība, jāstiprina izglītība un profesionālā orientācija, to apvienojot ar sistemātisku informāciju par jaunām darba vietām un attiecīgiem pasākumiem, lai atbalstītu to izveidošanu un iespējas , jāveicina uzņēmējdarbība , MVU attīstība un jāuzlabo iespējas iepriekš paredzēt, kādas būs kvalitātes prasības .
In cooperation with the social partners and businesses , Member States should improve access to training, including vocational training, strengthen education and career guidance combined with systematic information and appropriate measures to promote on new job openings and opportunities, entrepreneurship , SME s development and enhance anticipation of quality requirements .
Cilvēkresursu attīstība, kvalifikāciju paaugstināšana un apmācības būtu jāfinansē ar vienotiem finanšu ieguldījumiem, ko veic darba devēji un valdības.
The development of human resources , higher qualifications and training should be financed through joint financial contributions from employers and governments .
Jebkurā laikā jānodrošina piekļuve kvalitatīvai vispārējai izglītībai un arodapmācībai, kā arī personu, kas priekšlaicīgi pamet skolu, iespējas atkal iekļauties izglītības sistēmā .
Access to high-quality general and vocational training and the reintegration of school drop-outs in the education system should be possible for everyone at any time.
Dalībvalstīm ieguldījumi izglītības sistēmā būtu jāveic tā, lai īstenotu mērķi paaugstināt strādājošo kvalifikācijas līmeni, ņemot vērā neobligātas un neoficiālas mācības .
The Member States should align investments in the education system so that the objective of increasing the level of skills among the active population is reached, taking into account also learning in informal and non-formal contexts.
Tādējādi reformām, īpaši tām, kas saistītas ar nodarbinātības iespējām, vajadzētu būt vērstām uz to, lai ar tālākizglītības starpniecību vai izmantojot zināšanas informācijas un komunikācijas tehnoloģiju (IKT) jomā nodrošinātu pamatkompetenču iegūšanu, kas nepieciešamas ikvienam nodarbinātajam panākumu gūšanai uz zinātnes sasniegumiem balstītā ražošanas sistēmā.
In doing so , the reforms regarding employability in particular should be aimed at ensuring , through training or knowledge in the field of information and communication technologies (ICT), the acquisition of the core skills which every employee needs to be successful in a knowledge-based economy.
Būtu jāveic pasākumi, lai panāktu, ka jauniešu un skolotāju mobilitāte mācību nolūkos kļūst par normu.
Measures should be taken to ensure that the educational mobility of young people and teachers becomes the norm .
Dalībvalstīm būtu jāpalielina vispārējās izglītības un arodapmācības sistēmu un apmācības sistēmu, kas nav saistītas ar arodu, atvērtība un būtiskums visu vecumu cilvēkiem, īpaši veidojot valstu kvalifikācijas sistēmas, ar kurām iespējami elastīgi mācīšanās veidi un uzlabojot vispārējās izglītības un arodapmācības iestāžu un darba vides partnerības, lai būtiski palielinātu augstāka līmeņa akadēmiskās izglītības un profesionālo kvalifikāciju ieguvēju skaitu .
Member States should improve the openness and relevance of general and vocational education systems and non vocational training for all ages, in particular by implementing national qualification frameworks enabling flexible learning pathways and by developing partnerships between general and vocational education institutions and the world of work, including paid apprenticeships, in order to considerably increase the proportion of high-level academic and vocational degrees .
Pielikums – 8. pamatnostādne – 2.a punkts (jauns)
Annex – Guideline 8 – paragraph 2 a (new)
Kvalifikācijas līmeņa paaugstināšanas un vajadzību paredzēšanas politikas regulārai uzraudzībai būtu jāpalīdz noteikt jomas, kurās nepieciešami uzlabojumi, un jāuzlabo izglītības un apmācības sistēmu reaģēšana uz darba tirgus vajadzībām.
Regular monitoring of the performance of up-skilling and anticipation policies should help to identify areas for improvement and to increase the responsiveness of education and training systems to labour market needs.
Dalībvalstīm pilnībā jāmobilizē ES līdzekļi šo mērķu atbalstīšanai.
EU funds should be fully mobilised by Member States to support these objectives.
Pielikums – 8.a pamatnostādne (jauna)
Annex – Guideline 8 a (new)
8.a pamatnostādne — sociālās un ekonomiskās kohēzijas politikas nostiprināšana nodarbinātības atbalstam
Guideline 8a: Strengthening social and economic cohesion policy in support of employment
Dalībvalstis apņemas piemērot, papildināt, koordinēt un pielāgot valsts mērķus tā, lai samazinātu ekonomikas attīstības nelīdzsvarotību starp reģioniem, kā arī saskaņot šos mērķus savā starpā.
Member States commit themselves to arranging, complementing, coordinating and adjusting their national targets, within and among each other, in a way that imbalances in economic development between regions will be reduced.
Dalībvalstis apzinās, ka kohēzijas politika ir efektīvs instruments, kas atbalsta pamatnostādnes, nevis ir pakārtots tām un ko izmanto reģionālo īpatnību noregulēšanai, atbalstot reģionus sociāli ekonomisko grūtību pārvarēšanā un būtisku atšķirību novēršanā.
The Member States are aware that cohesion policy represents an effective instrument which supports , but is not subordinated to , the guidelines by accommodating regional specificities, supporting regions to overcome their socio-economic difficulties and reducing disparities.
Integrētas pieejas, daudzlīmeņu pārvaldības un partnerības principiem būtu jākļūst par stratēģijas pārvaldības un īstenošanas stūrakmeni, tā kā īstenošanai reģionālajā un vietējā līmenī ir izšķiroša nozīme kā virzošajam spēkam, lai no stratēģijas ekonomikas un sociālajā jomā gūtu labumu arī neskaitāmi Eiropas Savienībā dzīvojoši un strādājoši tirgus dalībnieki, jo īpaši MVU.
An integrated approach, multi-level governance and partnership principles should be at the core of governance and deliver y of the strategy, whereas the regional and local level s in particular have to play a crucial role as vehicles to reach the countless economic and social actors living and producing in the Union, in particular the SMEs, especially from the social economy.
Tādēļ kohēzijas politika ir ne tikai pastāvīgu finansiālo piešķīrumu avots, bet arī spēcīgs ekonomikas attīstības un tādējādi arī nodarbinātības veicināšanas instruments visu Eiropas Savienības reģionu ekonomikas attīstībai.
Therefore, cohesion policy is not just the source of stable financial allocations, but also a powerful instrument for the economic development and so an employment instrument for all Union regions.
Dalībvalstīm būtu vairāk jāiegulda transportā, enerģētikā, telekomunikācijās un IT infrastruktūrā un pilnībā jāizmanto Eiropas struktūrfondi.
The Member States should invest more in transport, energy, telecommunication and IT infrastructure and make full use of the European Structural Funds.
Potenciālo ieguvēju piedalīšanos Eiropas Savienības līdzfinansētajās programmās būtu jāveicina, vienkāršojot piegāžu sistēmas.
The participation of potential beneficiaries in Union cofounded programmes should be encouraged by simplification of delivery systems.
Lai to panāktu, dalībvalstīm, izmantojot integrētu pieeju, būtu jāpanāk sinerģija starp to kohēzijas politiku un citām nozaru politikas jomām — kohēzijas veicināšanu nevar uzskatīt par izmaksu faktoru, jo tās īstenošanas rezultātā dalībvalstis kļūst spēcīgākas, tā ļauj attīstīties neizmantotam potenciālam, mazina strukturālas atšķirības starp valstīm un reģioniem, veicina ES reģionu izaugsmi un uzlabo to konkurētspēju globalizētā pasaulē, līdzsvaro globālās ekonomikas krīzes ietekmi un rada Eiropas Savienības sociālo kapitālu.
To achieve this, Member States should create synergies between their cohesion policies and other existing sectoral policies, in accordance with an integrated approach, since cohesion is not a cost, but gives strength, taps unused potential, reduces structural differences between countries and regions, expands growth and improves the competitiveness of Union regions in a globalised world, counterbalances the effects of the global economic crisis and generates Union social capital.
Pielikums – 9. pamatnostādne – virsraksts un 1. punkts
Annex – Guideline 9 – title and paragraph 1
9. pamatnostādne izglītības un apmācības sistēmu snieguma uzlabošana visos līmeņos un līdzdalības augstākajā izglītībā palielināšana
Guideline 9: Improving the performance of education and training systems at all levels and increasing participation in tertiary education
Lai nodrošinātu piekļuvi kvalitatīvai izglītībai un apmācībai un uzlabotu izglītības rezultātus, dalībvalstīm būtu jāveic efektīvi ieguldījumi izglītības un apmācību sistēmās, jo īpaši, lai uzlabotu ES darbaspēka prasmju līmeni, kas tam ļautu pielāgoties strauji mainīgajām modernā darba tirgus vajadzībām.
In order to ensure access to quality education and training for all and to improve educational outcomes, Member States should invest efficiently in education and training systems notably to raise the skill level of the EU's workforce, allowing it to meet the rapidly changing needs of modern labour markets.
Darbībai būtu jāaptver visus posmus (no mācībām agrā bērnībā un skolā līdz augstākai izglītībai, arodizglītībai un apmācībai, kā arī pieaugušo mācībām), ņemot vērā arī mācīšanos neformāla kontekstā.
Action should cover all sectors (from early childhood education and schools through to higher education, vocational education and training, as well as adult training) taking also into account learning in informal and non-formal contexts.
Reformām būtu jābūt vērstām uz to pamatzināšanu apgūšanu, kādas nepieciešamas ikvienam, lai sekmīgi darbotos uz zināšanām balstītā ekonomikā, jo īpaši attiecībā uz iespējām atrast darbu, turpmāku mācīšanos vai IKT prasmēm.
Reforms should aim to ensure the acquisition of the key competencies that every individual needs for success in a knowledge-based economy, notably in terms of employability, further learning, or ICT skills.
Būtu jāveic pasākumi, lai panāktu, ka jauniešu un skolotāju mobilitāte mācību nolūkos kļūst par normu.
Steps should be taken to ensure learning mobility of young people and teachers becomes the norm.