natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka šī iemesla dēļ kāds ilggadīgs klients jau ir lauzis līgumu.
The private plaintiff states that a client of many years’ standing had already terminated its contract for that reason.
Tā kā, pēc sūdzības iesniedzēja vārdiem, H. P. Martin apzinās, ka patiesībā sūdzības iesniedzējs nav atbildīgs par jebkādām sekretariāta piemaksu uzskaitē pieļautām kļūdām, bet tieši pats H. P. Martin licis iekļaut šo izdevumus sekretariāta piemaksās, viņa rīcība atbilst nodarījuma subjektīvajai pusei par nepatiesu komerciālu ziņu izplatīšanu un par to viņam jāsaņem sods atbilstīgi vainai.
Since, according to the plaintiff, Mr Martin is aware that, in reality, the plaintiff is not responsible for any errors in accounting for the secretarial assistance allowance, but, rather, that costs were charged as expressly instructed by Mr Martin himself, he has committed commercial defamation and should be punished accordingly.
Tajā pat laikā sūdzības iesniedzējs ir pieprasījis, lai H. P. Martin , kurš ir tīmekļa vietnes www.hpmartin.net īpašnieks un APA-OTS paziņojuma presei OTS0189 5 II 0473 NEF0006 autors, ar tiesas spriedumu uzlikt viņam par pienāku saskaņā ar Austrijas Likuma par plašsaziņas līdzekļiem 34. panta 1. daļu (eventuāli 34 panta 3. daļu) publicēt šo nolēmumu un saskaņā ar Austrijas Likuma par plašsaziņas līdzekļiem 33. panta 1. daļu (eventuāli 33. panta 2. daļu) atsaukt (svītrot) tās vietas, kas ir sodāmās rīcības pamatā.
At the same time, the private plaintiff has applied for Mr Martin as the owner of the website www.hpmartin.net and the APA-OTS press release OTS0189 5 II 0473 NEF0006 to be required to publish the judgment, pursuant to Section 34(1) (alternatively Section 34(3)) of the Austrian Media Act, and to withdraw (delete) the text constituting a criminal offence, pursuant to Section 33(1) (alternatively Section 33(2)) of the Austrian Media Act.
Saskaņā ar Eiropas Parlamenta Juridisko dienestu
According to Parliament’s Legal Service
Juridiskais atzinums, 25.02.08., SJ-0066/08. , sūdzības iesniedzēja pieprasītā tiesiskā aizsardzība ir tiesas nolēmuma publicēšana, materiālu izņemšana no tīmekļa vietnes un izmaksu segšana, apgabaltiesa tomēr varētu piespriest sodu, kas paredzēts Austrijas krimināllikuma 152. pantā, proti, brīvības atņemšanu līdz sešiem mēnešiem vai naudas sodu.
Legal Opinion of 25.02.08, SJ-0066/08. , whereas the remedies sought by the complainant are publication of the judgment, taking down material from websites and the costs, the Criminal Court could still impose the penalties provided for in § 152 of the Austrian Criminal Code, namely a term of imprisonment of up to six months or fine.
Tomēr šāds spriedums neietekmētu H. P. Martin mandātu, jo saskaņā ar atbilstīgajiem Austrijas tiesību aktiem Eiropas parlamenta deputāts zaudē mandātu, ja viņam piespriests brīvības atņemšanas sods uz vienu gadu vai ilgāku termiņu.
Such a sentence would, however, not affect Mr Martin’s mandate, since under the relevant Austrian legislation an MEP loses his seat only if he is sentenced to a term of imprisonment of one year or more.
H. P. Martin tiek apsūdzēts par šādu noteikumu pārkāpšanu:
Mr Martin has been charged under the following provisions:
Austrijas krimināllikums:
Austrian Criminal Code:
152. pants (1) Ikvienu personu, kas izplata nepatiesus apgalvojumus, kas kaitē vai apdraud citas personas reputāciju, eksistences līdzekļus vai profesionālo izaugsmi, soda ar brīvības atņemšanu uz laiku līdz sešiem mēnešiem vai ar naudas sodu līdz 360 dienas likmēm.
(1) Any person making false assertions injurious to or endangering the reputation, livelihood or professional advancement of another person shall be liable to a term of imprisonment of up to six months or a fine of up to 360 days’ pay.
Brīvības atņemšanu un naudas sodu var piemērot vienlaicīgi.
A term of imprisonment and a fine may be imposed concurrently.
(2) Kriminālvajāšanu uzsāk tika pēc cietušā pieprasījuma.
(2) An offender shall be prosecuted only at the request of the aggrieved party.
(2) Saņemot sūdzības iesniedzēja, vai tam pilnvarotas personas pieteikumu, tiesas procesā tiek lemts par ziņu atsaukšanu, ja attiecībā uz kādu plašaziņas līdzekli tiek konstatēts kāda nodarījuma objektīvā puse, bet nav iespējams veikt konkrētas personas kriminālvajāšanu 0tā nav pieprasīta vai šāds prasījums netika uzturēts, vai arī notiesāšana nav iespējama, jo apstākļi nepieļauj soda piespriešanu.
(2) Upon application by the plaintiff or the person entitled to bring an action, a withdrawal ruling shall be made, in proceedings not seeking conviction of an individual if it has been established that, within a medium, an offence has been committed and prosecution of a specific person is not feasible, or has not been applied for or has not been maintained or a conviction is not possible because circumstances preclude punishment.
Ja apsūdzētajam nevarētu piespriest sodu sakarā ar to, ka viņam izdevies pierādīt izplatīto ziņu patiesumu, šie pierādījumi, šāda liecība jādara zināma plašsaziņas līdzekļa īpašniekam atbilstīgi 29. panta noteikumiem kā ieinteresētajai pusei (46. panta 6. daļa).
If the offender would not be punishable if the defence of justification were established, such evidence shall be made available to the media outlet owner, pursuant to Section 29, as an interested party (Section 41(6)).
(2a) Atsaukšana nav pieļaujama, ja runa ir par kādas trešās personas izteikumu atspoguļošanu 6. panta 2.daļas 4. punkta izpratnē.
(2a) Withdrawal shall be inadmissible where, within the meaning of Section 6(2)(4), a comment by a third party has been reproduced.
(3) Tiesības iesniegt privātsūdzību, pieprasot ziņu atsaukšanu atsevišķā tiesas procesā, izbeidzas sešas nedēļas pēc datuma, kad kļuva zināms par šo nodarījumu, kā arī apstākli, ka nevar saukt pie atbildības vai notiesāt kādu konkrētu personu.
(3) The right of the party entitled to bring a private prosecution to apply for withdrawal in proceedings not seeking conviction of an individual shall lapse after a period of six weeks from the day on which the party has become aware of the offence and of the fact that no specific individual can be prosecuted or convicted.
(4) Atsaukšanas vietā plašsaziņas līdzekļa īpašniekam saskaņā ar viņa iesniegumu tiek dots norādījums konkrētā un atbilstīgā laika posmā nodrošināt — vai nu atdalot vai aizlīmējot atsevišķas daļas, vai arī kādā citā atbilstīga veidā —, ka turpinot izplatīt šo materiālu, nodarījumu izraisošā informācija vairs netiek darīta zināma.
(4) Instead of withdrawal, the media outlet owner shall be directed, at his request, to ensure within an appropriate period – either through abridgement or by masking text or in any other appropriate manner – that, should the material continue to be circulated, the item or items constituting the offence are no longer communicated.
(5) Ja atsevišķā tiesas procesā tiek noteikta ziņu atsaukšana, šī tiesas procesa izmaksas sedz plašsaziņas līdzekļa īpašnieks.
(5) If a ruling is made for withdrawal in proceedings not seeking conviction or an individual, the costs of those proceedings shall be borne by the media outlet owner.
Sprieduma publicēšana
Publication of judgments
Tiesas spriedumā tiek citētas publicēšanai paredzētās tiesas sprieduma daļas.
The parts of the judgment to be published shall be cited in the judgment itself.
Turklāt tiesa var saīsināt tiesas sprieduma daļas tiktāl, cik tas šķiet nepieciešams, lai atvieglotu sprieduma satura uztveršanu vai arī lai samazinātu publicējamā teksta apjomu.
In this connection, the court may abridge parts of the judgment in so far as this appears necessary for easier comprehension of the substance of the judgment or for limiting the volume of text to be published.
(2) Apmelošanas, goda aizskaršanas gadījumā vai ja runa ir par darbībām, par kurām draud sods, apstākļus vai faktus, kas attiecas uz kādas personas privāto vai ģimenes dzīvi, noteikt sprieduma publicēšanu tikai ar cietušā piekrišanu, pat tad, ja kriminālvajāšanai par konkrēto nodarījumu nav nepieciešama piekrišana vai arī tā jau ir sniegta.
(2) In the case of defamation or a similar offence injuring a person’s reputation, or where another punishable offence relates to circumstances or facts in connection with a person’s private or family life, a ruling to publish a judgment may be made only with the consent of the aggrieved party, even where, in order to prosecute the offence concerned, authorisation is not required or has already been given.
(3) Pēc sūdzības iesniedzēja vai viņa pilnvarotās personas pieprasījuma atsevišķā tiesas procesā tiek noteikta tiesas lēmuma publicēšana, ja attiecībā uz plašsaziņas līdzeklī tiek konstatēta nodarījuma subjektīvā puse, bet uzsākt kriminālvajāšanu pret konkrēto personu nav iespējams, vai arī tā nav pieprasīta vai šāds pieprasījums netiek uzturēts, vai arī notiesāšana nav iespējama, jo apstākļi nepieļauj soda piespriešanu.
(3) Upon application by the plaintiff or the party entitled to bring a prosecution, a ruling shall be made to publish the judgment in proceedings not seeking conviction of an individual, if it has been established that, within a medium, an offence has been committed and prosecution of a specific person is not feasible or has not been applied for or has not been maintained or a conviction is not possible because circumstances preclude punishment.
Jāpiemēro 33. panta 2. daļas otrais teikums un 33. panta 3. daļa.
Section 33(2), second sentence, and (3) shall apply.
(3a) Nav pieļaujama sprieduma publicēšana 6. panta 2. daļas 4. punkta nozīmē, ja runa ir bijusi par kādas trešās personas izteikumu atspoguļošanu.
(3a) Publication of a judgment shall be inadmissible where within the meaning of Section 6(2)(4), a comment by a third party has been reproduced.
(4) Ja nodarījums ir veikts kādā periodiskā plašsaziņas līdzeklī, tiesas sprieduma publicēšana notiek, pēc analoģijas piemērojot 13. pantu, šajā plašsaziņas līdzeklī; turklāt publicēšanas termiņš sākas pēc tiesas sprieduma stāšanās spēkā un tā izsniegšanas.
(4) If a media offence has been committed within a periodical medium or media publication, the judgment shall be published pursuant to Section 13, mutatis mutandis, in that medium; the publication period shall commence as soon as the judgment has become unappealable and has been notified.
Attiecībā uz izpildi pēc analoģijas piemēro 20. pantu.
As regards enforcement, Section 20 shall apply mutatis mutandis.
(5) Publicēšana citā periodiskā plašsaziņas līdzeklī tiek noteikta, ja periodiskais plašsaziņas līdzeklis, kurā tika veikts šis plašsaziņas nodarījums vairs nepastāv vai arī ja nodarījums tika veikts kādā neperiodiskā vai arī ārvalstu plašsaziņas līdzeklī .
(5) A ruling shall be made for publication within another periodical medium or media publication if the periodical medium or media publication in which the media offence was committed no longer exists or if the offence was committed in a non-periodical or foreign medium or media publication.
Tiesas sprieduma publicēšanas izdevumus iekļauj attiecīgā tiesas procesa izdevumos.
The cost of publishing judgments shall be included in the costs of the proceedings.
Attiecībā uz izpildi pēc analoģijas ir spēkā 46. pants.
As regards enforcement, Section 46 shall apply.
(6) Ja atsevišķā tiesas procesā tiek noteikta tiesas sprieduma publicēšana, šī tiesas procesa izmaksas sedz plašsaziņas līdzekļa īpašnieks.
(6) If a ruling is made for publication of a judgment in proceedings not seeking conviction of an individual, the cost of those proceedings shall be borne by the media outlet owner (publisher).
Ir jāievēro šādi ar parlamentāro imunitāti saistītie noteikumi:
The following provisions relating to parliamentary immunity are relevant:
Protokols par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās
Protocol on privileges and immunities of the European Communities
Eiropas Parlamenta sesijās tā locekļiem ir:
During the sessions of the European Parliament, its members shall enjoy:
a) savā valstī – imunitāte, ko piešķir attiecīgās valsts parlamenta locekļiem;
(a) in the territory of their own State, the immunities accorded to members of their parliament;
b) visās citās dalībvalstīs — imunitāte attiecībā uz aizturēšanu un tiesvedību.
(b) in the territory of any other Member State , immunity from any measure of detention and from legal proceedings.
Imunitāte tāpat attiecas uz Eiropas Parlamenta deputātiem, kamēr viņi dodas uz Eiropas Parlamenta sanāksmes vietu un atgriežas no tās.
Immunity shall likewise apply to members while they are travelling to and from the place of meeting of the European Parliament.
Ja Eiropas Parlamenta deputātu aiztur pārkāpuma izdarīšanas laikā, viņš nevar atsaukties uz imunitāti, un tā neliedz Eiropas Parlamentam izmantot tiesības kādam no tā deputātiem atņemt imunitāti.
Immunity cannot be claimed when a member is found in the act of committing an offence and shall not prevent the European Parliament from exercising its right to waive the immunity of one of its members.
Ņemot vērā to, ka nodarījumi, par kuriem tiek apsūdzēts H. P. Martin , tika izdarīti Austrijā, lietas izskatīšana ir piekritīga Austrijas tiesai, un H. P. Martin pats ir Austrijas parlamenta deputāts, viņš bauda [Austrijas] parlamenta deputātiem piešķirto imunitāti.
Given that the offences of which Mr Martin stands accused took place in Austria, the proceedings are taking place in Austria and Mr Martin himself is an Austrian MEP, he enjoys ‘the immunities accorded to members of [the Austrian] parliament’.
Austrijā parlamentāro imunitāti reglamentē Federālā konstitucionālā likuma 57. pants:
Parliamentary immunity in Austria is governed by Article 57 of the Bundes-Verfassungsgesetz:
(2) Parlamenta deputātu par noziedzīgu nodarījumu — izņemot gadījumu, kad deputāts aizturēts pārkāpuma izdarīšanas vietā — var apcietināt tikai ar Parlamenta piekrišanu.
(2) Except where they are caught in the act of committing a crime, members of the National Council may not be arrested on account of a criminal offence unless the National Council has given its consent.
Tāpat arī Parlamenta deputāta dzīvesvietu drīkst pārmeklēt vienīgi ar Parlamenta piekrišanu.
Searches of the houses of members of the National Council shall likewise require the consent of the National Council.
(3) Citas vajāšanas darbības pret Parlamenta deputātu bez Parlamenta piekrišanas iestādes var veikt tikai tādā gadījumā, ja konkrētā deputāta rīcība ir acīmredzamā pretrunā ar viņa politisko darbību.
(3) The above cases apart, no official action on account of a punishable offence may be taken against members of the National Council without the National Council’s consent unless that offence is manifestly not connected with the political activity of the member in question.
Tomēr, ja to pieprasa konkrētais deputāts vai viena trešdaļa no pastāvīgās komitejas locekļiem, kas nodarbojas ar šiem jautājumiem, attiecīgajai iestādei jāsaņem Parlaments lēmums par šādas saistības esamību.
The authority concerned must, however, seek a decision from the National Council as to whether such a connection exists, where this is so requested by the member in question or one third of the members of the appropriate standing committee.
Šāda pieprasījuma gadījumā jebkura iestāžu veikta vajāšana tiek nekavējoties izbeigta vai apturēta.
If a request has been made to that effect, all procedural steps must cease or be discontinued immediately.
(4) Jebkurā šādā gadījumā uzskata, ka Parlaments ir devis piekrišanu, ja attiecībā uz tās attiecīgās iestādes, kuras kompetencē ir vajāšana, lūgumu dot atļauju tiesvedības uzsākšanai tas nav pieņēmis konkrētu lēmumu astoņu nedēļu laikā; lai Parlaments savlaicīgi varētu pieņemt lēmumu, priekšsēdētājam šāds lūgums jāliek uz balsošanu ne vēlāk kā divas dienas pirms termiņa beigām.
(4) In all of the above cases the National Council shall be deemed to have given its consent if it has not acted within eight weeks on the necessary request from the authority competent to institute legal proceedings; to enable the National Council to take a decision in time, the President shall put the request to the vote at the latest on the last day but one of that period.
Šajā terminā netiek ieskaitīts laiks starp sesijām.
Periods in which the National Council is not in session shall not be included in the eight-week period.
(5) Gadījumā, ja deputāts tiek aizturēts pārkāpuma vietā, konkrētā iestāde nekavējoties informē Parlamenta priekšsēdētāju par šo aizturēšanu.
(5) If a member has been caught in the act of committing a crime, the authority concerned must notify the President of the National Council without delay that the member has been arrested.
Ja parlaments vai sesiju starplaikā par konkrētajiem jautājumiem atbildīgā pastāvīgā komiteja pieprasa, aizturētā persona ir jāatbrīvo vai vajāšana jāpārtrauc vispār.
Where the National Council or, when it is not in session, the appropriate standing committee so requests, the member must be released from custody, or the legal proceedings as a whole must cease.
(6) Deputātu imunitāte beidzas jaunievēlētā Parlamenta pirmajā sanākšanas dienā, bet attiecībā uz tām Parlamenta struktūrām, kuru pilnvaru laiks beidzas pēc šī datuma, imunitāte beidzas ar to funkciju izbeigšanos.
(6) The immunity of members ends on the day on which the newly elected National Council is convened; the immunity of persons holding office in the National Council beyond that date shall end on expiry of their term of office.
(7) Precīzāki noteikumi iz paredzēti federālajā likumā par Parlamenta Reglamentu.
(7) Detailed provisions shall be laid down in the Federal Act on the Standing Orders of the National Council.
Šajā gadījumā atbilstīgs ir šī panta trešais punkts, saskaņā ar kuru bez valsts parlamenta piekrišanas deputātu var saukt pie atbildības vienīgi par sodāmu nodarījumu, ja tas nav nepārprotami saistīts ar konkrētā deputāta politisko darbību.
The relevant paragraph for present purposes of this article is paragraph 3, according to which, without the consent of the national parliament, a member may only be prosecuted for an offence if the offence is not manifestly linked with the political activity of the member concerned.
H. P. Martin savā 2008. gada 7. februāra vēstulē, kas tika nosūtīta arī Juridiskās komitejas locekļiem, un uzklausīšanā, kura notika šajā komitejā 2008. gada 25. februārī, apgalvoja, ka pirms sūdzības iesniegšanas, saistībā ar kuru ir iesniegts šis pieprasījums imunitātes atcelšanai, bija iesniegta civilprasība (to vēl joprojām izskata) par šo pašu jautājumu un ar to pašu mērķi, šo sūdzību iesniedzis tas pats uzņēmums, kas uzskata sevi par uzņēmuma Merkur Treuhand tiesību pārņēmēju, kurš darbojās kā H. P. Martin pilnvarotais maksātājs laikā, kad notika šie konkrētie fakti, un kuru vadīja persona, kas „tagad ir sociāldemokrātus pārstāvošs politiķis”.
In a letter dated 7 February 2008 to the rapporteur, which has been circulated to the members of the Legal Affairs Committee, and at the hearing held before the committee on 25 February 2008, Mr Martin stated that the private prosecution to which the request for waiver of immunity relates was preceded by a civil suit (still pending) ‘on the same matter and with the same purpose’ brought by the same company, which regards itself as the successor to Merkur Treuhand’, which acted as Mr Martin’s paying agent at the time of the facts at issue and was headed by a person who is ‘now a Social Democrat politician’.
H. P. Martin uzsver, ka viņš necenšas iegūt sev imunitāti saistībā ar civillietu: „Ja maini atzītu par vainīgu (sūdzības iesniedzēja) reputācijas graušanā, man nāksies maksāt — un imunitāte, tā mani nepasargās”.
Mr Martin stresses that he is not seeking immunity in the civil proceedings: ‘If I should be found guilty of damaging the reputation of [the claimant] I will have to pay – and again, I am not protected by immunity’.
Tomēr viņš atzīst, ka „ka parasti tā nenotiek — un cik man zināms, dažās valstīs tas pat nav iespējams — iesniegt papildu privāttiesiskus prasījumus par šo pašu jautājumu izskatīšanu krimināltiesā”.
He does assert, however, that ‘it is unusual – and to my knowledge in other countries not even possible – to file an additional private claim in the same matter before a criminal court’.
Viņš 2008. gada 7. februāra vēstulē vēl piebilst, ka „Prasība atcelt manu imunitāti, kas tagad balstās vienīgi uz privātu prasību … ir tīri politiska prasība.
He goes on in his letter of 7 February 2008 to argue that ‘The request to lift my immunity now based on a private claim ... is simply political.
Tai par pamatu ir mans parlamenta deputāta darbs, veicot parlamentāros pienākumus, un tās mērķis ir graut manu reputāciju.”
It is based directly on my work as a Parliamentarian carrying out my parliamentary work, and it is aimed to harm my reputation.’
Ir konstatēts, ka H. P. Martin ir informējis komiteju, ka notiek sarunas, lai panāktu vienošanos ārpustiesas kārtībā.
It is noted that Mr Martin further informed the committee that negotiations were under way with a view to reaching an out-of-court settlement.
Ir jārod atbilde uz jautājumu, vai minētie fakti, kas ir H. P. Martin inkriminētais kriminālpārkāpums, „ ir nepārprotami saistīti ar H. P. Martin politisko darbību” Austrijas konstitūcijas 57. panta 3. punkta nozīmē.
The question to be answered is whether the alleged facts constituting the criminal offence with which Mr Martin is charged are ‘manifestly linked with Mr Martin's political activity’ within the meaning of Article 57(3) of the Bundes-Verfassungsgesetz.
Valda uzskats, ka šī strīda objekts, proti, kurš ir atbildīgs par grāmatvedības kļūdu — deputāts vai viņa pilnvarotais maksātājs —, nav saistīts ar H. P. Martin politisko darbību.
It is considered that the matter in dispute, namely who was responsible for an accounting error – the member or his paying agent – is not linked with Mr Martin’s political activity.
Tas vienkārši ir strīds starp deputātu un pakalpojumu sniedzēju.
It is simply a dispute between a member and a service provider.
Attiecībā uz to, vai ir pietiekami pierādījumu par fumus persecutionis , lai Parlamentam būtu pamats atteikt atcelt H. P. Martin imunitāti, pat ja tas varētu būt neierasti, ka par tiem pašiem faktiem vienlaicīgi ierosināta gan krimināltiesa gan civiltiesa, šis apstāklis pats par sevi tas nerada fumus .
As to whether there is sufficient evidence of fumus persecutionis to warrant Parliament’s refusing to waive Mr Martin’s immunity, even though it may be unusual for parallel criminal and civil proceedings to be brought on the same facts, this in itself does not constitute a fumus .
Turklāt sūdzību iesniedzis pakalpojumu sniedzējs, kurš tā uzņēmuma tiesību pārņēmējs, kas ir saistīts ar konkrēto „sociāldemokrātus pārstāvošo politiķi”, kurš pēc H. P. Martin izteikuma ir īstais šīs tiesas prāvas iniciators, nevis konkrētais uzņēmums vai pats politiķis.
Moreover, the proceedings have been brought by a service provider which is the legal successor to the firm linked with the ‘Social Democrat politician’ who Mr Martin suggests is behind the litigation and not by that firm or the politician himself.
Visbeidzot, H. P. Martin ir informējis Juridisko komiteju, ka notiek pārrunas par vienošanos ārpustiesas kārtībā, kas patiešām liecina, ka šīs strīds ir nopietns.
Lastly, Mr Martin has informed the Legal Affairs Committee that negotiations are under way to reach an out-of-court settlement, which strongly suggests that the dispute is a genuine one.
Tādējādi, valda uzskats, ka H. P. Martin parlamentārā imunitāte būtu jāatceļ.
Consequently, it is considered that the parliamentary immunity of Mr Hans-Peter Martin should be waived.
Attīstības komitejaS ATZINUMS.................................................................................14
OPINION of the Committee on Development ......................................................13
par priekšlikumu Padomes regulai par atļaujām, kuras Kopienas zvejas kuģiem izdod zvejas darbību veikšanai ārpus Kopienas ūdeņiem, un par trešu valstu kuģu piekļuvi Kopienas ūdeņiem
on the proposal for a Council regulation on concerning authorisations for fishing activities of Community fishing vessels outside Community waters and the access of third country vessels to Community waters
– ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Padomei ( COM(2007)0330 ),
– having regard to the Commission proposal to the Council ( COM(2007)0330 ),