natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Barības piedevas , kas atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1831/2003 I pielikumam pieder pie funkcionālajām grupām „konservanti”, „krāsvielas”, „antioksidanti”, „vitamīni, provitamīni un noteiktas ķīmiskas vielas ar tiem līdzīgu iedarbību” vai „mikroelementu maisījumi”, attiecīgā gadījumā marķē ar šādu uzrakstu : „Satur ES atļautus konservantus, krāsvielas, antioksidantus, vitamīnus un mikroelementus”.
Additives of the functional groups 'preservatives', 'colourants', 'antioxidants', 'vitamins, pro-vitamins and chemically well-defined substances having a similar effect', and 'compounds of trace elements' as laid down in Annex I to Regulation (EC) 1831/2003 will be labelled as follows: 'Contains EU-permitted preservatives/antioxidants/ colours/vitamins/trace elements', as appropriate.
(a) piedevas, kurām ir noteikts maksimālais saturs,
(a) additives where a maximum content is set,
(b) piedevas, kas pieder pie kategorijas „zootehniskas piedevas un „kokcidiostati un histomonostati”,
(b) additives belonging to the categories ‘zootechnical additives’ and ‘coccidiostats and histomonostats’,
(c) piedevas, kas pieder pie kategorijas „uzturfizioloģiskās piedevas” funkcionālās grupas „urīnviela un tās atvasinājumi”, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 1831/2003 I pielikumā.
(c) additives belonging to the functional group of ‘urea and its derivatives’ of the category ‘nutritional additives’ as laid down in Annex I of Regulation (EC) No 1831/2003.
Barības piedevas , kas nav minētas 1. punktā, var brīvprātīgi norādīt tikpat pilnā veidā vai daļēji .
Feed additives not mentioned in paragraph 1 may be voluntarily indicated in the same full form or partially .
Barības piedevu funkcionālās grupas , kas nav minētas 1. punktā, var norādīt brīvprātīgi.
Functional groups of feed additives not referred to in paragraph 1 may be voluntarily indicated.
Ja uzturfizioloģisku barības piedevu marķējumā norāda brīvprātīgi, kā minēts Regulas (EK) Nr. 1831/2003 I pielikumā, jānorāda tā iekļaušanas līmenis .
If a nutritional feed additive as referred to in Annex I of Regulation (EC) No 1831/2003 is labelled voluntarily its level of incorporation shall be indicated .
Ja marķējumā ir īpaši norādīta kāda piedeva vai vairākas piedevas, tad to daudzumu barībā norāda saskaņā ar šīs regulas 26. pantā paredzēto kodeksu .
In the event that particular attention is drawn on the label to one or more additives, the amount shall be indicated in line with the Code of Practice established pursuant to Article 26.
Ja piedevu, kas pieder pie vairākām funkcionālajām grupām, min brīvprātīgi, tad jānorāda attiecīgās barības pamatfunkcijai atbilstošā grupa .
If an additive belongs to more than one of the functional groups, the group appropriate to its principal function in the case of the feed in question shall be indicated .
Ziņas par citām sastāvā esošām piedevām patērētājam sniedz pēc pieprasījuma, kā noteikts šīs regulas 19. pantā .
Other additives incorporated shall be indicated on request to the customer pursuant to Article 19.
Saskaņā ar pašreizējiem ES tiesību aktiem konservantus, krāsvielas un antioksidantus norāda tā, kā ir ierosināts grozījumos.
Under current EU legislation preservatives, colourants and antioxidants are indicated as proposed in the amendment.
Tas ļauj lolojumdzīvnieku īpašniekiem noskaidrot, vai šādas vielas (patērētāju vispārējās interesēs) ir iekļautas, un viņi var lūgt attiecīgajam uzņēmumam sīkākas ziņas.
This enables pet-owners to ascertain whether such substances (of general interest to consumers) are included, and they can seek further information from the firm concerned.
Tas būtu jāpiemēro plašāk, iekļaujot arī vitamīnus un mikroelementus, jo arī attiecībā uz tiem pastāv vispārēja lolojumdzīvnieku īpašnieku ieinteresētība.
This should be extended to include vitamins and trace elements, since these are equally of interest for the average pet-owner.
VI pielikums – I nodaļa – 2.a punkts (jauns)
Annex VI – Chapter I – point 2 a (new)
VI a pielikums
ANNEX VIa
Īpaši noteikumi barības nekaitīguma un aprites prasībām neatbilstošas barības marķēšanai
Specific provisions for the labelling of feed that does not meet safety and marketing requirements
Barību, kurā nevēlamo vielu saturs pārsniedz Direktīvā 2002/32/EK norādīto pieļaujamo līmeni, marķē ar šādu uzrakstu: „... (nevēlamās(-o) vielas(-u) apzīmējums(-i) saskaņā ar Direktīvas 2002/32/EK I pielikumu) saturs barībā pārsniedz pieļaujamo līmeni; paredzēta tikai apstiprinātiem detoksikācijas uzņēmumiem”.
Feed containing a level of undesirable substances in excess of that permitted under Directive 2002/32/EC shall be labelled ‘feed with excessive level(s) of … (designation of the undesirable substance(s) in accordance with Annex I to Directive 2002/32/EC), only intended for authorised detoxification establishments’.
Šādus uzņēmumus apstiprina, pamatojoties uz Regulas (EK) Nr. 183/2005 10. panta 2. vai 3. punktu.
The authorisation of those establishments shall be based on Article 10(2) or (3) of Regulation (EC) No 183/2005.
La panāktu atbilstību barības nekaitīguma standartiem, ir svarīgi nodrošināt, ka šādus produktus klasificē kā barību un uz tiem tādēļ attiecas tiesību akti barības jomā.
To ensure the consistency of and compliance with safety standards for feed it is essential to ensure that such products are classified as feed and are therefore subject to the legislation on feed .
Tomēr, ja 20. panta darbības joma attiecas tikai uz produktiem, kuros pārsniegti piesārņojošo vielu robežlielumi, kas noteikti Direktīvā 2002/32/EK, tad 20. pants nevar aptvert pārtikas nekaitīguma standartus, kurus varētu ieviest vēlāk.
However, if the scope of Articl e 20 is restricted to products which exceed the limits laid down for contaminants under Directive 2002/32/EC, Article 20 might not cover food safety standards which could be introduced in future .
Komisijas priekšlikumā ir paredzēts pašos grozīt Eiropas tiesību normas attiecībā uz dzīvnieku barību.
The Commission proposal provides for a complete overhaul of European animal feed legislation.
Šeit ir paredzēta gan likumdošanas vienkāršošana, gan arī dzīvnieku barības jomas tiesību normu pielāgošana noteikumiem attiecībā uz pārtiku.
It seeks both to simplify and to bring it into line with food law.
Tiesību akta priekšlikums centrējas uz šādiem šeit izklāstītiem elementiem.
The following points which constitute the core of the legislative proposal are dealt with in detail below.
Barības sastāvdaļu „atklāta norāde”
The ‘open declaration’ of feed materials
Izejvielu norādīšana, no kurām sastāv barības maisījums, un to precīza kvantitatīvā sastāva norādīšana („atklāta norāde”) bija viena no Eiropas Parlamenta galvenajām prasībām GSE krīzes rezultātā un saistībā ar GSE izmeklēšanas komitejas izvirzītajām prasībām Komisijai (sk. 1997. gada 19. februāra rezolūciju par GSE pagaidu izmeklēšanas komitejas secinājumiem).
The listing of feed materials from which compound feed is composed and of its precise quantities (the ‘open declaration’) was one of the key demands of the European Parliament following the BSE crisis and in the light of calls made to the Commission by the Temporary Committee of Inquiry into BSE (see Resolution of 19 February 1997 on the results of the Temporary Committee of Inquiry into BSE).
Parlaments piešķir lielu nozīmi tam, ka patērētāji ir ne tikai pēc iespējas labāk jāaizsargā, bet gan viņiem ar skaidra un pārskatāma marķējuma palīdzību jādod iespēja lemt pašiem, kādas izcelsmes kādu pārtiku viņi gribētu izvēlēties, ņemot vērā pārtikas nekaitīguma un veselības apsvērumus.
Parliament attached great importance to the fact that consumers should not only be protected as effectively as possible but that they should also be placed in a position to decide for themselves – on the basis of clear and transparent labelling – which food, from which source they wished to choose from the point of view of health and safety.
Tas attiecas arī uz lauksaimniekiem, kuriem arī, iegādājoties barības maisījumus, var vadīties no viennozīmīga marķējuma.
This also applies to farmers who also depend on clear labelling when purchasing compound feed.
Sk. ziņojumu A5–0233/2000 , A5–0079/2001 un A5–0421/2001 . .
See Reports A5-0233/2000 , A5-0079/2001 and A5-0421/2001 . .
Šo tiesību aktu noteikumu vēlāk uzņēmēji un vairākas dalībvalstis apstrīdēja EK Tiesā.
A number of businesses and Member States have since challenged this legal provision before the European Court of Justice.
Tomēr Tiesa savā 2005. gada 6. decembra nolēmumā viennozīmīgi apstiprināja direktīvas juridiskā pamata spēkā esamību un noraidīja lielāko daļu prasītāju iebildumu.
However, in its judgment of 6 December 2005 the Court unequivocally upheld the legality of the Directive and rejected the majority of criticisms made by the claimants.
Likumdošanas procesā, kas pamatojas uz šo spriedumu
In the legislative procedure based on this judgment
Sīkākus datus sk. ziņojumā A6–0411/2006 . un ar ko groza Direktīvu 2002/2/EK, Parlaments un Padome vienojās, ņemot vērā pieteiktos ierosinājumus par visaptverošu tiesību aktu sistēmas pārkārtošanu attiecībā uz barības vielām, pamata aktā neveikt nekādus grozījumus ārpus tiesas sprieduma īstenošanas, jo „Padome un Eiropas Parlaments gaida, ka šajā sakarā atkārtoti pilnībā izvērtē jautājumu par tā dēvēto sastāvvielu atklātu norādi un ka Komisija izstrādā jaunus priekšlikumus, ievērojot gan lauksaimnieku interesi saņemt precīzu un detalizētu informāciju par barības maisījuma sastāvdaļām, gan ražotāju interesi pietiekami nosargāt uzņēmuma ražošanas noslēpumus”
For further details see Report A6-0411/2006 . amending Directive 2002/2/EC, Parliament and the Council agreed, in view of the proposals that had been announced for a comprehensive overhaul of animal feed legislation, not to make more far-reaching amendments to the basic legal act than transposition of the Court judgment since they ‘anticipate that the issue of the so-called “open declaration” of ingredients will be fully reviewed in this context, and expect new proposals from the Commission taking account both of the interest of farmers in being provided with precise, detailed information on the feed materials contained in feedingstuffs and the interest of the industry in ensuring that business secrets are adequately protected
Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. maija Lēmums Nr. 623/2007/EK, ar kuru groza Direktīvu 2002/2/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 79/373/EEK par barības maisījumu apriti, OV L 154., 14.6.2007. .
Decision No 623/2007/EC of the European Parliament and the Council of 23 May 2007 amending Directive 2002/2/EC amending Council Directive 79/373/EEC on the circulation of feed, OJ L 154, 14.6.2007. ’.
Tiesību akta priekšlikums tika izstrādāts šajā kontekstā.
This is the background against which the present legislative proposal has been drawn up.
Tajā tiek paredzēts, ka sastāvdaļas jāuzrāda dilstošā secībā un ka svara procentuālo daļu var norādīt brīvprātīgi.
It provides for the listing of feed materials in descending order of weight, although the provision of information on percentages of weight remains voluntary.
Saskaņā ar 17. panta 2. punktu pircējs pēc pieprasījuma var saņemt no ražotāja datus par sastāvu.
However, under Article 17, paragraph 2, the purchasers may, upon request, obtain information about composition from the manufacturer.
Tomēr saskaņā ar Komisijas priekšlikumu ražotājs var liegt iespēju saņemt šos datus, ja viņš „uzskata, ka šī informācija ir komercnoslēpums un ka tās izpaušana būtu ražotāja intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpums”.
However, according to the Commission's proposal, the latter may refuse such information where he considers ‘that the disclosure could infringe his intellectual property rights’.
Referents aizstāv viedokli, ka, ievērojot EK Tiesas nolēmumu attiecībā uz barības marķēšanu, ir jāņem vērā, ka pircēja tiesības uz informāciju ir jārespektē tādā pat mērā kā ražotāja pamatotā ieinteresētība saglabāt savas tiesības uz intelektuālo īpašumu.
Your rapporteur takes the view that, in the light of the ECJ judgment on the labelling of feedingstuffs, care must be taken to ensure that the purchaser's right to information is respected just as much as the justified interest of the manufacturer in preserving his intellectual property.
Tomēr lēmumu par to, vai ir jāapmierina pircēja pieprasījums, nedrīkstētu atstāt tikai ražotāja ziņā.
However, a decision whether or not to accede to a customer’s request should not remain a matter solely for the manufacturer.
„Atklātās norādes” princips saskaņā ar EK Tiesas nolēmumu un šo tiesību akta priekšlikumu jāinterpretē tā, ka attiecīgā gadījumā pircējam pēc pamatota pieprasījuma tiek dota principiāla iespēja saņemt informāciju tiesību aktos noteiktā procedūrā.
In the context of the ECJ judgment and the present legislative proposal the principle of ‘open declaration’ should be interpreted in such a way that the purchaser is accorded the basic possibility of obtaining information – where appropriate on the basis of a substantiated request – within the framework of a legally established procedure.
Ierosinātajos grozījumos saistībā ziņojuma projektu ir paredzētas šādas izmaiņas.
The amendments to the draft report seek the following changes:
Visas sastāvdaļas obligāti norāda dilstošā secībā pēc to svara satura.
The listing of all feed ingredients in descending order of their proportions by weight shall be compulsory.
Svara procentus norāda brīvprātīgi, izņemot gadījumus, kas minēti 17. panta 2. punkta 1. apakšpunktā.
The provision of information about the proportions by weight in percentages shall be voluntary, except in the cases specified in Article 17(2)(1).
Pircējam ir tiesības pieprasīt, lai ražotājs sniegtu informāciju par svara saturu.
Purchasers shall be entitled to request information about the proportions by weight from the manufacturer.
Šai informācijai jābūt precīzai, jo diapazons +/- 15% a posteriori, t.i., pēc ražošanas procesa, vairs nešķiet lietderīgs.
This information must be precise since a percentage variation of +/- 15% after the production process seems unwarranted.
Ražotājs var atteikties sniegt informāciju, ja viņš var pamatoti pierādīt, ka tādējādi tiktu pārkāptas viņa intelektuālā īpašuma tiesības, t.i., ja viņš var pierādīt, ka viņam sakarā ar paša veiktu vai pasūtītu („iegādātu”) pētījumu patiešām pieder aizsargājams intelektuālais īpašums.
The manufacturer may refuse to disclose information if he is able to prove that his intellectual property rights would thereby be infringed, i.e. if he is able to prove that he actually possesses intellectual property which deserves protection derived from his own research or from purchased research findings.
Tomēr attiecībā uz barības maisījuma galvenajām sastāvdaļām, kuru saturs pārsniedz 2 % svara, šī iespēja ir izslēgta, jo šajā jomā saskaņā ar nozares datiem nav iespējama būtiska ieinteresētība par intelektuālo īpašumu.
However, this possibility is excluded for the main ingredients of compound feed accounting for more than 2% of the weight of the product since, according to the industry, no intellectual property rights can be invoked in this connection.
Ja ražotājs izmanto savas tiesības atteikties atklāt datus par daudzumu svarā tādām sastāvdaļām, kas mazākas par 2 %, pircējs var vērsties pie kompetentās iestādes.
If the manufacturer invokes his right to refuse disclosure of proportions by weight for ingredients accounting for less than 2% of the product, the purchaser may appeal to the competent authority.
Iestāde, no vienas puses, ir pilnvarota noskaidrot barības maisījuma sastāvu un, no otras puses, tā var pārbaudīt deklarētās intelektuālā īpašuma tiesības.
This authority is empowered at any time to obtain information on the precise composition of the compound feed and may also examine whether the claim to intellectual property rights is justified.
Iestāde vajadzības gadījumā var noteikt, ka priekšnoteikums tam, lai pēc ražotāja izvirzīto pretenziju pārbaudes attiecībā uz viņa intelektuālā īpašuma aizsardzību tiktu sniegta informācija par precīzu barības sastāvu, ir parakstīta vienošanās par konfidencialitāti..
After examining the manufacturer's claims to the protection of his intellectual property, the authority may require a confidentiality declaration to be signed as a precondition for disclosure of information on the precise composition of the feed.
Komitejas pieņemtajā tekstā būtiski izmantota šāda pieeja.
The text adopted by the committee essentially follows this approach.
Tomēr tajā ir paredzēts, ka ražotājs/tirgotājs var atbildēt uz pircēja pieprasījumu par informāciju attiecībā uz barības maisījuma sastāvu ar diapazonu +/- 15 % no norādītā daudzuma.
However, it provides that the producer/trader may reply to a request from the customer for information about the composition of compound feed with a margin of +/- 15% of the declared value.
Tā kā tas apmierina ražotāja ieienteresētību aizsargāt viņa intelektuālā īpašuma tiesības saskaņā ar EK Tiesas nolēmumu lietā C–421/06, klauzula, kas atļauj ražotājiem atteikties sniegt informāciju, atsaucoties uz intelektuālā īpašuma tiesību aizsardzību, tika atcelta.
Since this satisfies the producer's interest in protecting his intellectual property rights, in accordance with the ECJ judgment in Case C-421/06, the clause allowing producers to refuse to provide information by referring to the protection of intellectual property rights has been dropped.
Barības piedevu marķējums
Labelling of the feed additives
Komisija ierosina noteikt obligātu marķēšanu tādām piedevām, kuru atļaušanai ir paredzēta robežvērtība vai kuru iedarbība ir zootehniska vai pret noteiktiem parazītiem.
The Commission proposes that the labelling of additives for which a maximum content is set or which have zootechnical or anti-parasitical action.
Pārējās piedevas var marķēt brīvprātīgi.
Other additives may be labelled on a voluntary basis.
Arī šeit papildus jau noteiktajam pēc pircēja pieprasījuma jāsniedz ziņas par piedevu izmantošanu.
Furthermore, information on the use of additives must also be supplied to consumers upon request.
Referents ierosina precizēt šos noteikumus.
Your rapporteur proposes that this provision be made more precise.
Pašregulācija kodeksu vai pamatnostādņu ietvaros
Self-regulation as part of the codes or guidelines
Likumdošanas pieredze attiecībā uz pārtikas higiēnu (Regula (EK) Nr. 852/2003 un Nr. 853/2003), kā arī uz dzīvnieku barības higiēnu (Regula (EK) Nr. 183/2005) rāda, ka pamatnostādnes un rīcības kodeksi, ko izstrādājusi nozare, var būtiski palīdzēt īstenot tiesību aktu noteikumus.
Experience with legislation on food hygiene (Regulation (EC) No. 852/2003 and No. 853/2003) and on feed hygiene (Regulation (EC) No 183/2005) shows that guidelines and codes of conduct drawn up by industry can make a useful contribution to the practical implementation of legal provisions.
Arī barības marķēšanas jomā šādas pamatnostādnes varētu dot būtisku ieguldījumu.
Presumably guidelines of this kind can also play a useful role in the field of feed labelling.
Tomēr tiesību akta tekstā būtu nepārprotami jāuzsver, ka šīm pamatnostādnēm vai kodeksiem nav „kvazi likumdošanas” rakstura.
However, the legal text must declare unambiguously that these guidelines or codes of conduct do not possess a quasi-legislative character.
Tiem ir tikai jāatvieglo direktīvas īstenošana praksē un vajadzības gadījumā jāinterpretē direktīvā paredzētās „brīvās jomas”, bet tos nedrīkst ļaunprātīgi izmantot ar nolūku vājināt normas, kas noteiktas tiesību aktos.
They are intended merely to facilitate the practical implementation of the regulation and, if appropriate, to interpret a provision in which the Regulation allows some latitude; however, they may not be misused to dilute legislative provisions.
Piesārņotas barības sastāvdaļas
Contaminated feed materials
Tā kā agrākā pieredze liecina, ka piesārņotas vielas noziedzīgā kārtā bieži vien tika novirzītas atkritumos kā dzīvnieku barība, jāsagatavo ļoti skaidri noteikumi attiecībā uz piesārņotām barības sastāvdaļām.
Experience has shown that criminals have devoted considerable energy to disposing of contaminated substances in the form of animal feed; the rules for contaminated feed materials must therefore be formulated very clearly.
Kopienas tiesības šajā jomā ievērojami uzlabojās, kad (pēc dioksīna skandāla) tika pieņemta Direktīva 2002/32/EK.
The Community legal situation was indubitably improved by the adoption of Regulation 2002/32/EC in the wake of the dioxin scandal.
Jo īpaši 5. pantā paredzētais atšķaidīšanas aizliegums noteica barjeru nepieļaujamai, bet toreiz plaši izplatītai praksei, kad piesārņotas daļas tiek pārklātas ar nepiesārņotām vielām, līdz tiek iegūts rezultāts, kas ir zemāks par maksimāli pieļaujamo robežvērtību.
In particular, Article 5 on dilution banned an unacceptable practice which was widely practised at the time: the mixing of contaminated with uncontaminated material until a value below the limit value was obtained.
Direktīvas 2002/32/EK noteikumi paredz, ka piesārņotas vielas nedrīkst izmantot par barību.
The provisions of Directive 2002/32/EC provide that contaminated materials may not be used as feed.
Tomēr nav nepārprotami izklāstīts, kas ar šīm vielām notiek pēc to „izņemšanas no aprites”.
However, it does not show unequivocally what happens to such materials when they are 'withdrawn from circulation'.
Dalībvalstīm, vadoties no 8. panta noteikumiem, ir iespēja piesārņotām barības sastāvdaļām izmantot noteiktas detoksikācijas metodes (piem., zivju eļļas filtrēšanu ar aktīvo ogli, lai samazinātu dioksīna saturu, vai apstrādi ar amonjaku — aflatoksīnu noārdīšanai).
Article 8 enables Member States to use certain authorised detoxification procedures for contaminated feed materials (for example, active carbon filtration of fish oils to reduce dioxin content and treatment with ammoniac to break down aflatoxins).
Tāpēc Komisija ierosina paredzēt piesārņotajai barībai vai barības sastāvdaļām viennozīmīgu marķējumu (sk. 20. pantu).
The Commission therefore proposes that the clear labelling of contaminated feed or feed materials be made mandatory (see Article 20).
Tomēr papildus marķējuma noteikumiem ir jānodrošina, ka šīs piesārņotās vielas netiek izmantotas nelegāli un ka tiek ievērots atšķaidīšanas aizliegums.
However, in addition to labelling provisions, efforts must be made to ensure that these contaminated substances are not illegally used and that the dilution prohibition is respected.
Piemērošanas noteikumi (komitoloģija)
Implementing provisions (comitology)
Padomes Lēmumā Nr. 1999/468/EK ir noteikts, ka pamata akta gadījumā, ko pieņem koplēmuma procedūrā, vispārēja rakstura pasākumus, kas paredzēti šā tiesību akta nebūtisku elementu grozīšanai, inter alia svītrojot dažus no šiem elementiem vai to papildinot ar jauniem nebūtiskiem elementiem, pieņem saskaņā ar regulatīvo kontroles procedūru.
Council Decision No 1999/468/EC lays down that, in the case of a basic legal act adopted by the codecision procedure, measures of general scope designed to amend non-essential provisions of such a legal act, including through the deletion of some of these provisions or the addition of new non-essential provisions, shall be adopted according to the regulatory procedure with scrutiny.
Tāpēc referents ierosina, ka arī robežvērtību noteikšana piemaisījumiem un pārstrādē izmantotajiem palīglīdzekļiem (saskaņā ar 6.a pantu), pamatnostādņu pieņemšana darbības jomas noteikšanai (saskaņā ar 7. pantu) un reģistra un kodeksu apstiprināšana, ka noteikts 27. pantā, jāveic saskaņā ar regulatīvo kontroles procedūru.
Your rapporteur therefore proposes that the establishment of limit values for impunities and processing aids (pursuant to Article 6a), the adoption of guidelines to clarify the scope (pursuant to Article 7) and the approval of the Catalogue and Codes pursuant to Article 27 should be adopted according to the regulatory procedure with scrutiny.
Visiem šiem pasākumiem ir vispārējs raksturs, un tie atbilst kritērijiem, kas noteikti Lēmumā Nr. 1999/468/EK attiecībā uz minētās procedūras piemērošanu.
All these measures are general in scope and meet the criteria of Decision No 1999/468/EC on the application of the procedure in question (RPS).