natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Emmanouil Angelakas , Stavros Arnaoutakis , Elspeth Attwooll , Rolf Berend , Jana Bobošíková , Victor Boştinaru , Antonio De Blasio , Petru Filip , Gerardo Galeote , Iratxe García Pérez , Eugenijus Gentvilas , Gábor Harangozó , Filiz Hakaeva Hyusmenova , Mieczysław Edmund Janowski , Rumiana Jeleva , Gisela Kallenbach , Tunne Kelam , Evgeni Kirilov , Miloš Koterec , Constanze Angela Krehl , Sérgio Marques , Miroslav Mikolášik , James Nicholson , Jan Olbrycht , Maria Petre , Markus Pieper , Pierre Pribetich , Elisabeth Schroedter , Grażyna Staniszewska , Catherine Stihler , Margie Sudre , Kyriacos Triantaphyllides , Lambert van Nistelrooij , Vladimír Železný
Emmanouil Angelakas, Stavros Arnaoutakis, Elspeth Attwooll, Rolf Berend, Jana Bobošíková, Victor Boştinaru, Antonio De Blasio, Petru Filip, Gerardo Galeote, Iratxe García Pérez, Eugenijus Gentvilas, Gábor Harangozó, Filiz Hakaeva Hyusmenova, Mieczysław Edmund Janowski, Rumiana Jeleva, Gisela Kallenbach, Tunne Kelam, Evgeni Kirilov, Miloš Koterec, Constanze Angela Krehl, Sérgio Marques, Miroslav Mikolášik, James Nicholson, Jan Olbrycht, Maria Petre, Markus Pieper, Pierre Pribetich, Elisabeth Schroedter, Grażyna Staniszewska, Catherine Stihler, Margie Sudre, Kyriacos Triantaphyllides, Lambert van Nistelrooij, Vladimír Železný
Bernadette Bourzai , Jan Březina , Brigitte Douay , Den Dover , Emanuel Jardim Fernandes , Francesco Ferrari , Madeleine Jouye de Grandmaison , Ramona Nicole Mănescu , Ljudmila Novak , Mirosław Mariusz Piotrowski , Zita Pleštinská , Samuli Pohjamo , Manfred Weber
Bernadette Bourzai, Jan Březina, Brigitte Douay, Den Dover, Emanuel Jardim Fernandes, Francesco Ferrari, Madeleine Jouye de Grandmaison, Ramona Nicole Mănescu, Ljudmila Novak, Mirosław Mariusz Piotrowski, Zita Pleštinská, Samuli Pohjamo, Manfred Weber
Jean-Paul Gauzès , Jacques Toubon
Jean-Paul Gauzès, Jacques Toubon
par ES sankciju izvērtēšanu, kas ir daļa no ES pasākumiem un stratēģijām cilvēktiesību jomā
on the evaluation of EU sanctions as part of the EU’s actions and policies in the area of human rights
Attīstības komitejaS ATZINUMS .................................................................................21
OPINION of the Committee on Development ......................................................21
Starptautiskās tirdzniecības komitejaS ATZINUMS .......................................25
OPINION of the Committee on International Trade ......................................25
KOMITEJAS GALĪGAIS BALSOJUMS..................................................................................29
RESULT OF FINAL VOTE IN COMMITTEE.........................................................................29
– ņemot vērā Vispārējo cilvēktiesību deklarāciju,
– having regard to the Universal Declaration of Human Rights,
– ņemot vērā Starptautisko paktu par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām un divus tā fakultatīvos protokolus,
– having regard to the International Covenant on Civil and Political Rights and the two optional protocols thereto,
– ņemot vērā Apvienoto Nāciju Organizācijas Statūtus un jo īpaši to 1. un 25. pantu un VII nodaļas 39. un 41. pantu,
– having regard to the Charter of the United Nations and specifically Articles 1 and 25 and, in Chapter VII, Articles 39 and 41 thereof,
– ņemot vērā Eiropas Cilvēktiesību konvenciju un tās protokolus,
– having regard to the European Convention on Human Rights and the protocols thereto,
– ņemot vērā Parīzes Hartu par jaunu Eiropu,
– having regard to the Charter of Paris for a New Europe,
– ņemot vērā Helsinku Noslēguma aktu,
– having regard to the Helsinki Final Act,
– ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienību 3., 6., 11., 13., 19., 21., 29. un 39. pantu un Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 60., 133., 296., 297., 301. un 308. pantu,
– having regard to Articles 3, 6, 11, 13, 19, 21, 29 and 39 of the Treaty on European Union and Articles 60, 133, 296, 297, 301 and 308 of the Treaty establishing the European Community,
– ņemot vērā tā iepriekšējās rezolūcijas par cilvēktiesību stāvokli pasaulē,
– having regard to its previous resolutions on the situation with regard to human rights in the world,
– ņemot vērā tā iepriekšējās debates un steidzamības rezolūcijas par cilvēktiesību, demokrātijas un tiesiskuma neievērošanas gadījumiem,
– having regard to its previous debates and urgency resolutions on cases of breaches of human rights, democracy and the rule of law,
– ņemot vērā 1996. gada 20. septembra rezolūciju par Komisijas paziņojumu par demokrātijas principu un cilvēktiesību ievērošanas iekļaušanu nolīgumos starp Kopienu un trešām valstīm ( COM(1995)0216 )
– having regard to its resolution of 20 September 1996 on the Communication of the Commission on the inclusion of respect for democratic principles and human rights in agreements between the Community and third countries ( COM(1995)0216 )
– ņemot vērā Eiropas Kopienas un tās dalībvalstu starptautiskās saistības, tostarp tās, kas iekļautas PTO nolīgumos,
– having regard to the international obligations of the European Community and its Member States, including those contained in WTO Agreements,
– ņemot vērā Partnerattiecību nolīgumu starp Āfrikas, Karību reģiona un Klusā okeāna valstu grupas locekļiem, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, kas parakstīts 2000. gada 23. jūnijā Kotonū („Kotonū Nolīgums”)
– having regard to the Partnership Agreement between the members of the African, Caribbean and Pacific Group of States, of the one part, and the European Community and its Member States, of the other part, signed in Cotonou on 23 June 2000 (the Cotonou Agreement)
– ņemot vērā Eiropas Savienības „Pamatnostādnes par ierobežojošu pasākumu (sankciju) īstenošanu un novērtēšanu saistībā ar ES Kopējo ārpolitiku un drošības politiku”, ko pēdējo reizi pārskatīja 2005. gada 2. decembrī
– having regard to the European Union’s ‘Guidelines on implementation and evaluation of restrictive measures (sanctions) in the framework of the EU Common Foreign and Security Policy’, last reviewed on 2 December 2005
– ņemot vērā 2007. gada 9. jūlija dokumentu „ES paraugprakse ierobežojošu pasākumu efektīvai īstenošanai”
– having regard to the document entitled ‘EU Best Practices for the effective implementation of restrictive measures’ of 9 July 2007
– ņemot vērā Padomes kopīgo nostāju 2001/930/KĀDP par terorisma apkarošanu
– having regard to Council Common Positions 2001/930/CFSP on combating terrorism
– ņemot vērā Padomes kopējo nostāju 2002/402/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Osamu Bin Ladenu, Al-Qaida organizācijas un Taliban locekļiem un citiem indivīdiem, grupām, uzņēmumiem un struktūrām, kas ar tām saistīti
– having regard to Council Common Position 2002/402/CFSP concerning restrictive measures against Osama bin Laden, members of the Al-Qaeda organisation and the Taliban and other individuals, groups, undertakings and entities associated with them
– ņemot vērā Eiropas Savienības Kopējo militāro preču sarakstu
– having regard to the Common Military List of the European Union
OV L 88, 29.3.2007., 58. lpp. ,
OJ L 88, 29.3.2007, p.58. ,
– ņemot vērā tā 2002. gada 25. aprīļa rezolūciju par Komisijas paziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam par Eiropas Savienības lomu cilvēktiesību ievērošanas un demokratizācijas veicināšanā trešās valstīs ( COM(2001)0252 )
– having regard to its resolution of 25 April 2002 on the Communication from the Commission to the Council and the European Parliament on the European Union’s role in promoting human rights and democratisation in third countries ( COM(2001)0252 )
– ņemot vērā visus nolīgumus starp Eiropas Savienību un trešām valstīm un šajos nolīgumos iekļautās cilvēktiesību klauzulas,
– having regard to all the agreements concluded between the European Union and third countries and the human rights clauses contained in these agreements,
– ņemot vērā 1982. gada 11. oktobra rezolūciju par nozīmi un ietekmi, kas ekonomiskām sankcijām, jo īpaši tirdzniecības embargo un boikotiem, ir Eiropas Ekonomikas Kopienas ārējās attiecībās
– having regard to its resolution of 11 October 1982 on the significance of economic sanctions, particularly trade embargoes and boycotts, and their consequences for the EEC’s relations with third countries
– ņemot vērā rezolūciju par sankciju un jo īpaši embargo ietekmi uz to valstu iedzīvotājiem, kurām šos pasākumus piemēro
– having regard to the resolution on the impact of sanctions and, in particular, of embargoes on the people of the countries on which such measures are imposed
– ņemot vērā 2007. gada 6. septembra rezolūciju par cilvēktiesību dialogu un apspriežu norisi ar trešām valstīm
– having regard to its resolution of 6 September 2007 on the functioning of the human rights dialogues and consultations on human rights with third countries
Pieņemtie teksti, P6_TA(2007)0381 . ,
Texts adopted, P6_TA (2007)0381. ,
– ņemot vērā rezolūciju 1597 (2008) un ieteikumu 1824 (2008) par Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes un Eiropas Savienības „melnajiem sarakstiem”, kuru pieņēma Eiropas Padomes Parlamentārā asambleja,
– having regard to Resolution 1597 (2008) and Recommendation 1824 (2008) on United Nations Security Council and European Union blacklists, adopted by the Parliamentary Assembly of the Council of Europe,
– ņemot vērā Lisabonas Līgumu, ar ko groza Līgumu par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu
– having regard to the Treaty of Lisbon amending the Treaty on European Union and the Treaty establishing the European Community, signed at Lisbon, 13 December 2007
– ņemot vērā Ārlietu komitejas ziņojumu, Attīstības komitejas un Starptautiskās tirdzniecības komitejas un atzinumus ( A6-0309/2008 ),
– having regard to the report of the Committee on Foreign Affairs and the opinions of the Committee on Development and the Committee on International Trade ( A6-0309/2008 ),
A. tā kā Līguma par ES 11. pantā cilvēktiesību ievērošana ir atzīta par vienu no kopējās ārpolitikas un drošības politikas (KĀDP) mērķiem un tā kā Līguma par ES jaunais 21. pants, ko ieviestu ar Lisabonas Līguma 1. panta 24. punktu, nosaka, ka „Savienības starptautiskās darbības virzītājspēks ir principi, kuri ir iedvesmojuši tās izveidi, attīstību un paplašināšanos un kurus tā tiecas veicināt visā pasaulē, proti, demokrātija, tiesiskums, universāls un nedalāms cilvēktiesību un pamatbrīvību princips, cilvēka cieņas neaizskaramība, vienlīdzības un solidaritātes princips, kā arī Apvienoto Nāciju Organizācijas Statūtu un starptautisko tiesību ievērošana”,
A. whereas Article 11(1) of the Treaty on European Union (TEU) recognises respect for human rights as one of the objectives of the Common Foreign and Security Policy (CFSP), and whereas the new Article 21 of the TEU, as introduced by Article 1(24) of the Treaty of Lisbon, recognises that ‘the Union’s action on the international scene shall be guided by the principles which have inspired its own creation, development and enlargement, and which it seeks to advance in the wider world: democracy, the rule of law, the universality and indivisibility of human rights and fundamental freedoms, respect for human dignity, the principles of equality and solidarity and respect for the principles of the United Nations Charter and international law’,
B. tā kā sankcijas tiek piemērotas, īstenojot konkrētus kopējās ārpolitikas un drošības politikas (KĀDP) mērķus, kas noteikti Līguma par Eiropas Savienību 11. pantā un kas cita starpā ietver cilvēktiesību un pamatbrīvību ievērošanas, demokrātijas, tiesiskuma un labas pārvaldības veicināšanu;
B. whereas sanctions are applied in pursuit of specific CFSP objectives set out in Article 11 of the Treaty on European Union, which include, but are not limited to, promoting respect for human rights and fundamental freedoms, democracy, the rule of law and good governance,
C. tā kā 2004. gada Pamatprincipi par ierobežojošu pasākumu (sankciju) izmantošanu ir pirmais pragmatiskais dokuments, kas nosaka sistēmu, ar kuru saskaņā ES piemēro sankcijas, lai gan ES šādas sankcijas piemēro kopš 1980. gadu sākuma un jo īpaši pēc Līguma par ES stāšanās spēkā 1993. gadā; tā kā šis dokumentus oficiāli nosaka, ka sankcijas ir KĀDP instruments, un tādējādi ir uzskatāms par sākuma punktu Eiropas politikai sankciju jomā;
C. whereas the 2004 Basic Principles on the Use of Restrictive Measures (Sanctions) are the first pragmatic document defining the framework within which the EU imposes sanctions; whereas, however, the EU has in practice been doing so since the early 1980s and, in particular, following the entry into force of the TEU in 1993; whereas that document formally establishes sanctions as an instrument of the CFSP and, as a result, represents the starting point for a European sanctions policy,
E. tā kā pieaug starptautiskais konsess attiecībā uz to, ka ikviens smags un apzināts pārkāpums pret vidi rada kaitējumu starptautiskajam mieram un drošībai un ir uzskatāms par cilvēktiesību pārkāpumu;
E. whereas international consensus is growing that any serious and voluntary damage caused to the environment undermines world peace and security and constitutes a violation of human rights,
F. tā kā ES ir apņēmusies sistemātiski piemērot sankcijas, par ko ANO Drošības padome pieņēmusi lēmumu saskaņā ar ANO Statūtu VII nodaļu, un vienlaikus piemēro autonomas sankcijas, ja nav ANO Drošības padomes mandāta, gadījumos, kad ANO Drošības padomei nav pilnvaru rīkoties vai tai rīkoties neļauj vienošanās trūkums starp tās locekļiem; šajā sakarā uzsverot gan ANO, gan ES pienākumu piemērot sankcijas atbilstīgi starptautiskajām tiesībām;
F. whereas the EU is committed to the systematic implementation of sanctions decided on by the UN Security Council under Chapter VII of the UN Charter and at the same time imposes autonomous sanctions in the absence of a UN Security Council mandate, in cases where the UN Security Council is not empowered to take action or is prevented from doing so by a lack of agreement amongst its members; stressing in this regard the obligation incumbent on both the UN and the EU to impose sanctions in conformity with international law,
G. tā kā ES sankciju politika tādējādi ietver ANO Drošības padomes sankcijas, bet tās apjoms un mērķi ir plašāki nekā ANO Drošības padomes politikai (starptautiskais miers un drošība),
G. whereas the EU sanctions policy therefore incorporates UN Security Council sanctions, but its scope and objectives are broader than those of the UN Security Council policy (international peace and security),
H. tā kā sankcijas ir viens no tiem instrumentiem, ko ES var izmantot, lai īstenotu savu cilvēktiesību politiku; atgādinot, ka sankciju izmantošanai jāatbilst kopējai Eiropas Savienības stratēģijai šajā jomā, tai jābūt pēdējam mēģinājumam prioritāšu sarakstā, lai sasniegtu KĀDP konkrētos mērķus; tā kā sankciju efektivitāte ir atkarīga no to vienlaicīgas piemērošanas visās dalībvalstīs;
H. whereas sanctions are one of the instruments which the EU may use to implement its policy on human rights ; recalling that the use of sanctions must be consistent with the Union’s overall strategy in the area concerned and must constitute the final attempt, in the list of priorities, to pursue the specific objectives of the CFSP; whereas the effectiveness of sanctions depends on their simultaneous application by all Member States,
I. tā kā ne ES, ne starptautiskie tiesību akti neietver juridisku definīciju par to, kas ir sankcija, tādēļ šo jēdzienu plaši apspriež starptautiskajā juridiskajā doktrīnā, un pašreizējās viedokļu atšķirības vēl nav pienācīgi precizētas; tā kā saskaņā ar KĀDP sankcijas vai ierobežojošus pasākumus lielākajā daļā gadījumu uzskata par pasākumiem, ar kuriem pilnībā vai daļēji pārtrauc diplomātiskās vai ekonomiskās attiecības un, iespējams, ierobežo sakarus ar vienu vai vairākām trešām valstīm un kuru mērķis ir panākt izmaiņas noteiktās darbībās vai politikā, piemēram, saistībā ar starptautisko tiesību aktu vai cilvēktiesību pārkāpumiem vai politiku, saskaņā ar ko trešo valstu valdības, nevalstiskas struktūras, fiziskas vai juridiskas personas neievēro tiesiskumu vai demokrātijas principus;
I. whereas neither Community law nor international law includes a legal definition of what is a sanction, with the result that the concept is widely debated in international legal doctrine and existing differences of opinion have not yet been satisfactorily clarified; whereas, within the framework of the CFSP, sanctions or restrictive measures are in most cases regarded as measures interrupting or reducing, wholly or in part, diplomatic or economic relations and possibly restricting communication with one or more third countries which seek to bring about a change in certain activities or policies, such as violations of international law or human rights, or policies that do not respect the rule of law or democratic principles by governments of third countries, non-state entities or natural and legal persons,
J. tā kā ierobežojošie pasākumi ietver tādus dažādus pasākumus kā ieroču embargo, tirdzniecības sankcijas, finansiālās/ekonomiskās sankcijas, aktīvu iesaldēšanu, lidojumu aizliegumus, uzņemšanas ierobežojumus, diplomātiskās sankcijas, sporta un kultūras pasākumu boikot us un sadarbības pārtraukšanu ar kādu trešo valsti;
J. whereas the types of restrictive measures include a variety of measures such as arms embargoes, trade sanctions, financial/economic sanctions, freezing of assets, flight bans, restriction on admission, diplomatic sanctions, boycotts of sports and cultural events, and suspension of cooperation with a third country,
K. tā kā atbilstīgi ES vispārējai praksei šajā rezolūcijā termini „sankcijas” un „ierobežojoši pasākumi” tiek lietoti ar vienādu nozīmi; tā kā šajā rezolūcijā ir pieņemta definīcija, kas attiecīgajiem pasākumiem sniegta Kotonū Nolīguma 96. pantā
K. whereas, in line with general EU practice, this resolution makes no distinction between the terms ‘sanctions’ and ‘restrictive measures’; whereas this resolution takes over the definition of appropriate measures contained in Article 96 of the Cotonou Agreement
Pamatelementi: apspriežu procedūra un atbilstoši pasākumi, kas attiecas uz cilvēktiesībām, demokrātijas principiem un tiesiskumu
Essential elements: consultation procedure and appropriate measures as regards human rights, democratic principles and the rule of law
Šā panta nozīmē termins „Puse” attiecas uz Kopienu un Eiropas Savienības dalībvalstīm, no vienas puses, un katru ĀKK valsti, no otras puses.
Within the meaning of this Article, the term ‘Party’ refers to the Community and the Member States of the European Union, of the one part, and each ACP State, of the other part.
2.a) Ja, neskatoties uz politisko dialogu, kas regulāri notiek starp Pusēm, kāda Puse uzskata, ka otra Puse nav izpildījusi pienākumu, kas izriet no cilvēktiesību, demokrātijas principu un tiesiskuma ievērošanas, kas minēts 9. panta 2. punktā, tā, izņemot īpaši steidzamos gadījumos, sniedz otrai Pusei un Ministru padomei būtisku informāciju, kas nepieciešama situācijas pamatīgai pārbaudei, lai meklētu Pusēm pieņemamu risinājumu.
2.(a) If, despite the political dialogue conducted regularly between the Parties, a Party considers that the other Party has failed to fulfil an obligation stemming from respect for human rights, democratic principles and the rule of law referred to in paragraph 2 of Article 9, it shall, except in cases of special urgency, supply the other Party and the Council of Ministers with the relevant information required for a thorough examination of the situation with a view to seeking a solution acceptable to the Parties.
Šim nolūkam tā uzaicina otru Pusi organizēt apspriedes, kas pievēršas pasākumiem, kurus attiecīgā puse veikusi vai kuri tai jāveic, lai uzlabotu situāciju.
To this end, it shall invite the other Party to hold consultations that focus on the measures taken or to be taken by the party concerned to remedy the situation.
Apspriedes veic līmenī un veidā, kas tiek uzskatīts par vispiemērotāko risinājuma atrašanai.
The consultations shall be conducted at the level and in the form considered most appropriate for finding a solution.
Apspriedes sākas ne vēlāk kā 15 dienas pēc uzaicinājuma un turpinās ar savstarpēju vienošanos noteiktu laika periodu atkarībā no pārkāpuma veida un smaguma.
The consultations shall begin no later than 15 days after the invitation and shall continue for a period established by mutual agreement, depending on the nature and gravity of the violation.
Jebkurā gadījumā apspriedes turpinās ne ilgāk kā 60 dienas.
In any case, the consultations shall last no longer than 60 days.
Ja apspriedes nenoved pie abām Pusēm pieņemama risinājuma, ja apspriede tiek noraidīta, vai īpašas steidzamības gadījumos var veikt atbilstošus pasākumus.
If the consultations do not lead to a solution acceptable to both Parties, if consultation is refused, or in cases of special urgency, appropriate measures may be taken.
Šos pasākumus atceļ, tiklīdz vairs nepastāv iemesli to veikšanai;
These measures shall be revoked as soon as the reasons for taking them have disappeared.
b) termins „īpašas steidzamības gadījumi” attiecas uz kāda no 9. panta 2. punktā minētā pamatelementa īpaši nopietnu un smagu pārkāpumu izņēmuma gadījumiem, kuri prasa tūlītēju rīcību.
(b) The term ‘cases of special urgency’ shall refer to exceptional cases of particularly serious and flagrant violation of one of the essential elements referred to in paragraph 2 of Article 9, that require an immediate reaction.
Puse, kas izmanto īpašas steidzamības procedūru, par to informē atsevišķi otru Pusi un Ministru padomi, ja vien tai ir laiks to darīt;
The Party resorting to the special urgency procedure shall inform the other Party and the Council of Ministers separately of the fact unless it does not have time to do so.
c) „Atbilstoši pasākumi”, kas minēti šajā pantā, ir pasākumi, ko veic saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem un kas ir samērīgi ar pārkāpumu.
(c) The ‘appropriate measures’ referred to in this Article are measures taken in accordance with international law, and proportional to the violation.
Izvēloties šos pasākumus, priekšroka jādod pasākumiem, kuri vismazāk traucē šā nolīguma piemērošanu.
In the selection of these measures, priority must be given to those which least disrupt the application of this agreement.
Apturēšana tiek saprasta kā pasākums ļaunākajā gadījumā.
It is understood that suspension would be a measure of last resort.
Ja pasākumi tiek veikti īpašas steidzamības gadījumos, par tiem nekavējoties ziņo otrai Pusei un Ministru padomei.
If measures are taken in cases of special urgency, they shall be immediately notified to the other Party and the Council of Ministers.
Pēc attiecīgās Puses pieprasījuma tad var sasaukt apspriedes, lai pamatīgi pārbaudītu situāciju un, ja iespējams, atrastu risinājumus.
At the request of the Party concerned, consultations may then be called in order to examine the situation thoroughly and, if possible, find solutions.
Šīs apspriedes veic atbilstīgi pasākumiem, kas izklāstīti a) punkta otrajā un trešajā daļā. ,;
These consultations shall be conducted according to the arrangements set out in the second and third subparagraphs of paragraph (a). ,