natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pārstāvība ir sadalīta starp Padomi, Komisiju, Eurogrupu, ECB un dalībvalstīm saskaņā ar Līgumā paredzēto pilnvaru sadalījumu.
Representation is divided between the Council, the Commission, the Eurogroup, the ECB, and the Member States in accordance with the allocation of powers provided for in the Treaty.
ECB ārēji pārstāv monetāro politiku un citas tās atbildībā esošās jomas.
The ECB represents monetary policy and its other responsibilities externally.
ECB darbojas kā Eurosistēmas balss un tiek pārstāvēta vairumā svarīgu starptautisku forumu, kas saistīti ar Eurosistēmas uzdevumiem.
The ECB acts as the voice of the Eurosystem and is represented in the most important international fora which are relevant to the Eurosystem’s tasks.
Šī sistēma darbojas labi.
This arrangement works well.
Iekšējās atbildības sadalījuma dēļ starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm euro zonas ekonomikas politikas ārējā pārstāvība ir sadrumstalotāka.
The external representation of euro area economic policies is more fragmented due to the division of internal responsibilities between the Union and the Member States.
Par ekonomikas politiku galvenokārt atbild dalībvalstis.
Member States remain largely responsible for economic policies.
Tās ir arī tādu starptautisku ekonomikas forumu dalībnieces kā SVF, kur tām var būt finansiāli pienākumi.
They are also members of international economic fora such as the IMF, where they may bear financial responsibilities.
Tajā pašā laikā pašreizējā ekonomikas un finanšu krīze ir uzsvērusi vajadzību Eiropas pārstāvību paplašināt, lai nodrošinātu Eiropas interešu efektīvu pārstāvību pasaulē.
At the same time, the current economic and financial crisis has underscored the need for enhanced European representation to ensure that Europe can represent its interests effectively on the world stage.
Šeit var atsaukties uz Līguma 138. pantu, kas paredz to, ka Padome (euro zonas sastāvā) var pieņemt lēmumu, nosakot „kopēju nostāju jautājumos, kas ir īpaši nozīmīgi ekonomiskajai un monetārajai savienībai”, un attiecīgus pasākumus, lai „nodrošinātu vienotu pārstāvību starptautiskās finanšu iestādēs un konferencēs”.
Article 138 of the Treaty – which provides that the Council (in euro area composition) can adopt “common positions on matters of particular interest for EMU” and “ensure unified representation within the international financial institutions and conferences” – could be used in this regard.
Tomēr panākumi ir atkarīgi no dalībvalstu politiskās gribas.
Progress depends, however, on the political willingness of Member States.
Kā jūs vērtējat nesenās USD valūtas kursa svārstības attiecībā pret EUR?
How do you assess the recent evolution of the USD/EUR exchange rate?
Notikumus starptautiskajā valūtas tirgū pēdējos 18 mēnešos lielā mērā ietekmēja finanšu krīzes pastiprināšanās.
Developments in foreign exchange markets over the past 18 months have been shaped, to a large extent, by the evolution of the financial crisis.
Krīzes kulminācijas brīdī izmaiņas vērtspapīru sarakstos, pārejot uz ASV valdības obligācijām, ļoti augstas finanšu tirgus nestabilitātes apstākļos bija ļoti labvēlīgas ASV dolāra kursam attiecībā pret euro (un citām valūtām).
At the height of the crisis, portfolio shifts into the US government bonds provided strong support to the US dollar vis-à-vis the euro (and other currencies) amid very high financial market volatility.
Kad 2009. gada laikā finansiālā spriedze pakāpeniski mazinājās, šīs tendences daļēji pierima un euro krietni „atspēlējās”.
When financial tensions gradually subsided in the course of 2009, these flows were partly unwound and the euro rebounded considerably.
Tā rezultātā 2009. gada rudenī euro tirdzniecības līmenis pēc vēsturiskiem standartiem bija diezgan augsts, bet pēdējos divos mēnešos tas sāka kristies.
As a result, in autumn 2009, the euro traded at rather high levels by historical standards, before it started depreciating over the past two months.
Pēdējo 18 mēnešu laikā ECB tās priekšsēdētāja personā vairākkārt publiski apliecināja, ka mēs atbalstām ASV varas iestāžu paziņojumus, ka spēcīgs dolārs ir Amerikas Savienoto Valstu interesēs.
The ECB, through its President, has been on record numerous times over the past 18 months indicating that we welcome the statements by the US authorities that a strong dollar is in the interest of the United States.
Kā jūs vērtējat nesenās renminbi valūtas kursa svārstības attiecībā pret EUR?
How do you assess the recent evolution of the Renminbi/EUR exchange rate?
Kopš Ķīnas valūtas kursa reformas pirms gandrīz pieciem gadiem, renminbi vērtība attiecībā pret euro ir pieaugusi tikai mēreni, tas ir, no 2005. gada jūlija līdz 2010. gada 22. februārim tā palielinājās par aptuveni 7,4 % (salīdzinājumā ar 21 % attiecībā pret ASV dolāru un 14 % reālajā izteiksmē, ņemot vērā patēriņa cenu indeksu).
The renminbi has appreciated vis-à-vis the euro only moderately since the start of China’s exchange rate reform almost five years ago, namely by about 7.4% from July 2005 until 22 February 2010 (against 21% vis-à-vis the US dollar and 14% in real effective terms on a consumer price index basis).
Tas ir īpaši saistīts ar to, ka, izceļoties krīzei, pakāpeniska valūtas kursa pieauguma politika Ķīnā tika pārtraukta.
This is notably due to the interruption of China’s policy of gradual exchange rate appreciation when the crisis broke out.
Tādēļ es apsveicu Ķīnu ar tās pastāvīgo apņemšanos pāriet uz elastīgāku valūtas kursu, kā rezultātā renminbi vērtības pieaugumam reālajā izteiksmē vajadzētu turpināties, veicinot līdzsvarotāku izaugsmi Ķīnā un pasaules ekonomikā.
I therefore welcomes China’s continued commitment to move to a more flexible exchange rate, which should lead to continued appreciation of the Renminbi in effective terms and help promote more balanced growth in China and in the world economy.
Kā jūs vērtējat starptautisko sadarbību valūtas kursu jomā?
How do you evaluate international co-operation in the field of exchange rates?
ECB regulāri apmainās viedokļiem par pasaules valūtas kursu struktūru ar saviem partneriem Lielajā septiņniekā (G7), kura vadošā loma valūtas kursu jautājumos tika apliecināta G7 pēdējā sanāksmē, kas 2010. gada 6. februārī notika Kanādas pilsētā Ikaluitā.
The ECB has constant exchanges of views on global exchange rate configurations with its partners in the Group of Seven (G7), whose leading role on exchange rate issues was reasserted at the Group’s last meeting in Iqaluit, Canada, on 6 February 2010.
Kopā ar saviem G7 un G20 partneriem ECB cieši uzrauga valūtas tirgu un vajadzības gadījumā ar tiem sadarbojas.
Together with its G7 and G20 partners, the ECB monitors exchange markets closely and cooperates as appropriate.
Savstarpējās izpratnes līmenis abās Atlantijas okeāna pusēs ir īpaši augsts, un es atbalstu ASV varas iestāžu, tai skaitā priekšsēdētāja B. Bernanke un Valsts kases sekretāra T. Geithner , teikto, ka spēcīgs dolārs ir ASV ekonomikas interesēs, un tas ir arī visas pasaules ekonomikas interesēs.
The degree of mutual understanding on both sides of the Atlantic is particularly high and I appreciate that the US authorities, including Chairman Bernanke and Treasury Secretary Geithner, indicated that a strong dollar is in the interest of the U.S. economy, which is also in the interest of the global economy itself.
Regulāras, atklātas un vaļsirdīgas viedokļu apmaiņas ECB ir bijušas arī ar Ķīnas varas iestādēm
The ECB also has regular exchange of views with Chinese authorities in an open and candid fashion.
Konkrētāk, ECB priekšsēdētājs kopā ar Eurogrupas priekšsēdētāju un ES ekonomikas un monetāro lietu komisāru pie saviem kolēģiem Ķīnā viesojās 2007. gada novembrī un 2009. gada novembrī, lai pārrunātu jautājumus, kuros tiem ir kopīgas intereses. .
In particular, the ECB President, together with the Eurogroup President and the EU Commissioner for economic and monetary affairs paid visits to their Chinese counterparts in November 2007 and November 2009 to discuss issues of common interest.
Vai jūs domājat, ka centrālās bankas spēj efektīvi cīnīties pret pārmērīgu valūtas kursu svārstīgumu?
Do you think that central banks are able to fight efficiently against excessive volatility?
G7 centrālo banku vadītāji kopā ar G7 finanšu ministriem savas pēdējās tikšanās laikā 2010. gada februārī vēlreiz apliecināja savas kopīgās intereses attiecībā uz spēcīgu un stabilu starptautisko finanšu sistēmu.
G7 central bank Governors – together with G7 Finance Ministers – reaffirmed their shared interest in a strong and stable international financial system at their last meeting in February 2010.
Viņi arī paskaidroja, ka pārmērīgs svārstīgums un neprognozējamas izmaiņas valūtas kursos negatīvi ietekmē ekonomisko un finansiālo stabilitāti, un norādīja, ka turpinās cieši uzraudzīt valūtas tirgu un vajadzības gadījumā sadarboties.
They also made clear that excess volatility and disorderly movements in exchange rates have adverse implications for economic and financial stability and that they would continue to monitor exchange markets closely and cooperate as appropriate.
Attiecībā uz centrālo banku spēju ietekmēt pārmērīgu valūtas kursu svārstīgumu ir jāpaskaidro, ka euro zona ir pieņēmusi elastīgu valūtas kursu režīmu, kas nozīmē to, ka euro ārējo vērtību attiecībā pret trešo valstu valūtām nosaka tirgus.
Regarding central banks' ability to address excessive exchange rate volatility, it should be made clear that the euro area has adopted a flexible exchange rate regime, implying that the external value of the euro vis-à-vis the currencies of third countries is determined by the market.
Tas ļauj ECB koncentrēties uz savu mērķi — cenu stabilitātes saglabāšanu —, un tam būtu jāpalīdz ierobežot valūtas kursu svārstīgumu.
This allows the ECB to focus on its objective – the preservation of price stability – and should contribute to limit exchange rate volatility.
Tomēr valūtas tirgū ir iespējamas arī atsevišķas epizodes, kad valūtas kurss paaugstinās vai pazeminās par daudz, un tas var ietekmēt cenu attīstības tendences un norādīt uz cenu stabilitātes risku euro zonā.
However, episodes of overshooting and undershooting may nevertheless develop in exchange rate markets, which may have an impact on price trends and imply risks to price stability in the euro area.
Šādos gadījumos valsts iejaukšanās, lai ierobežotu pārmērīgu valūtas kursu svārstīgumu, var būt pamatota, ja vien tā tiek saskaņota ar citām valstīm.
In these cases, public intervention to limit excessive exchange rate volatility may be warranted provided it is coordinated with other countries.
Vispārēja valūtas kursu politikas iezīme ir tāda, ka pēc būtības tā ir starptautiska.
A general feature of exchange rate policy is that it is by definition international.
Valūtas kursu nevar noteikt viena valsts vai ekonomikas zona — tas vienmēr ir atkarīgs no lēmumiem, ko pieņēmušas vismaz divas iesaistītās puses.
An exchange rate cannot be determined by one country or economic area; it always depends on the decisions of at least the two parties involved.
Tāpēc, lai valūtas kursu politika būtu efektīva, izšķiroša nozīme ir starptautiskajai sadarbībai.
Therefore, international cooperation is crucial for the effectiveness of the exchange rate policy.
Cik nopietni, jūsuprāt, šajā gadījumā ir draudi, ko rada globālā nelīdzsvarotība?
What importance do you give in this context to the dangers posed by global imbalances?
Liela tekošā konta nelīdzsvarotība, kas bija izveidojusies pasaules mērogā, veicināja sistēmisko risku paaugstināšanos, kas galu galā noveda pie finanšu krīzes.
The accumulation of large current account imbalances globally was a contributory factor in the escalation of systemic risks that ultimately led to the financial crisis.
Tās ietekmē nelīdzsvarotība mazinās, tomēr vairumā gadījumu tam ir ciklisks, nevis strukturāls raksturs.
The crisis is leading to a narrowing of these imbalances which is, however, mostly cyclical rather than structural.
Tas nozīmē to, ka, pasaules ekonomikai atveseļojoties, pastāv risks, ka globālā nelīdzsvarotība atkal pieaugs.
This suggests that global imbalances risk widening anew as the global recovery gathers strength.
Globālās nelīdzsvarotības daudzpusējais raksturs norāda uz to, ka tās risināšanai ir jābūt kopīgam uzdevumam.
The multilateral nature of global imbalances implies that resolving them should be a shared responsibility.
Jaunie G20 pamatprincipi spēcīgai, ilgtspējīgai un līdzsvarotai izaugsmei dod iespēju uzlabot makroekonomiskās politikas uzraudzību pasaules lielākajās ekonomikās, lai nodrošinātu līdzsvarotāku globālo izaugsmi un izvairītos no lielas globālās nelīdzsvarotības, kas varētu izveidoties no jauna.
The new G20 Framework for strong, sustainable and balanced growth provides an opportunity to enhance surveillance of macroeconomic policies among major economies to achieve more balanced global growth and avoid the re-emergence of large global imbalances.
Šobrīd ir svarīgi vienoties par konkrētiem politiskiem pasākumiem un kontrolēt saistību izpildi, piedaloties visām lielākajām ekonomikām.
It is now important to agree on concrete policy measures and ensure that commitments are followed up, with all the major economies doing their part.
Vai jūs domājat, ka euro starptautiskā loma būtu jāpastiprina, un, ja būtu, tad kā?
Do you think that the international role of the euro should be encouraged and if yes, how?
Es atbalstu ECB politiku, kas tiek īstenota kopš monetārās savienības sākuma 1999. gadā un paredz nerīkot kampaņas, lai veicinātu vai kavētu euro izmantošanu starptautiskā līmenī.
I agree with the policy of the ECB, followed since the beginning of monetary union in 1999, of not campaigning to foster nor hinder the international use of the euro.
Euro loma ārzemēs veidojas galvenokārt tirgus spēku iedarbības un privātā sektora lēmumu rezultātā.
Developments in the role of the euro abroad are primarily the result of market forces and private sector decisions.
Galvenais atbalsts, ko ECB netieši sniedz, lai veicinātu plašāku euro izmantošanu starptautiskos darījumos, ir uzticamas monetārās politikas īstenošana.
The main support which the ECB indirectly provides to foster a greater use of the euro in international transactions is by pursuing a credible monetary policy.
ECB seko tam, kā veidojas euro starptautiskā loma, un regulāri sniedz informāciju sabiedrībai, jo īpaši savā ikgadējā pārskatā par euro starptautisko lomu.
The ECB monitors the international role of the euro and provides regular information to the public, in particular in its annual Review of the international role of the euro.
Kā iespējams vēl vairāk palielināt euro zonas un tās valūtas nozīmi, īpaši starptautiskās finanšu iestādēs?
How can the importance of the euro area and its currency be further enhanced, in particular in international financial institutions?
Kādas ir jūsu domas par pašreizējo koordinācijas līmeni, piemēram, pirms SVF valdes sanāksmēm?
What are your views on the current level of coordination, e.g. before IMF board meetings?
Kopš euro ieviešanas pirms vairāk nekā 10 gadiem, euro zona ir pakāpeniski kļuvusi par atzītu partneri pasaules mēroga forumos un iestādēs, kas nodarbojas ar ekonomiskiem un finansiāliem jautājumiem, piemēram, SNB, G7, G20, SVF vai FSB .
Since the inception of the euro more than a decade ago, the euro area has gradually become an established partner in global fora and institutions dealing with economic and financial issues, like the BIS, G7, G20, IMF or the FSB.
Tas ir rezultāts pakāpeniskam procesam, kura laikā bija jāmaina sen iedibinātā kārtība gan iestādēs, gan arī cilvēku domāšanā.
This is the result of a gradual process during which long-standing patterns had to be changed, both in institutions and in the mindset of people.
Nav mazsvarīgi, ka pirmo mainīt šķiet vieglāk nekā pēdējo.
While not trivial, it seems easier to change the former than the latter.
Dalības noteikumi starptautiskās iestādēs un forumos bija jāpielāgo tam, lai būtu iespējama mijiedarbība ar valūtas zonu un tās dalībniekiem, nevis atsevišķu valstu pārstāvjiem.
The rules for participation in global institutions and fora had to be adjusted to allow for the interaction with a currency area and its actors instead of the representatives of single countries.
Piemēram, G7 to izdarīja, aicinot uz sanāksmēm ECB priekšsēdētāju un Eurogrupas priekšsēdētāju, un SVF — piešķirot ECB novērotāja statusu, kas ļauj tai piedalīties vairākās SVF valdes sanāksmēs.
This was accommodated for example in the G7 by inviting the ECB President and the Eurogroup President to the meetings and at the IMF by granting the ECB an observer status, which allows participation in a number of IMF Executive Board meetings.
Tāpat tika izveidotas jaunas struktūras, piemēram, Eiropas pārstāvji regulāri tiekas Vašingtonā, lai apmainītos viedokļiem par dažādiem tematiem, pirms to faktiskās izskatīšanas SVF valdes sanāksmēs.
Likewise, new structures have been established, for instance European representatives meet regularly in Washington to exchange views on topics before they are actually addressed in the IMF Executive Board meetings.
Turpretī iesaistīto pušu domāšanu mainīt ir grūtāk.
By contrast, it is more difficult to change the mindset of the actors.
Kad sāka darboties monetārā savienība, ar monetāro politiku un valūtas kursiem saistītie jautājumi bija jāpārstāv jau Eiropas Savienības līmenī.
Given the advent of monetary union, monetary policy and exchange rate matters have now to be represented at the Union level.
Tas būtu skaidrs.
This is relatively clear-cut.
Taču mazāk skaidrs ir tas, ka arī citās politikas jomās ir jāsaskaņo uzskati un jāvienojas par kopīgām idejām.
But it is less clear-cut that also in other policy areas there is a case for coordinating views and agreeing on common messages.
Panākumi ir gūti, jo daudzi kopīgi kompetences ietvari par dažādiem G7, G20 un SVF darba kārtības jautājumiem gadu gaitā Briselē ir saskaņoti.
Progress has been achieved, since many common terms of reference on various topics of the agendas of the G7, G20 and IMF have over the years been coordinated in Brussels.
Tomēr pilnībā vēl nav saprasts tas, ka vienotas nostājas paušana galu galā palīdzēs sasniegt kopīgos mērķus.
However, it is not yet fully internalised that speaking with one voice will ultimately help to achieve common goals.
Starptautiskās politikas jautājumus valstis bieži vien joprojām uztver kā valsts prerogatīvu, neraugoties uz to, ka euro zona stājas pretī tām pašām pasaules mēroga problēmām.
Countries often perceive international policy matters still as a national prerogative, despite the fact that the euro area is exposed to the same global challenges.
Šādas attieksmes dēļ kompetences ietvari nevar būt nekas vairāk kā mazākais kopsaucējs, kas reizēm noved pie pretrunīgām idejām.
This attitude often prevents terms of reference from being more than the smallest common denominator and leads to sometimes diverging messages.
Diemžēl, ieņemot atšķirīgas nostājas, ietekmi palielināt nevar.
Unfortunately, a choir of different voices does not pave the way for enhanced influence.
Tas varētu izskaidrot pašreizējo situāciju, kad, no vienas puses, euro zonas ietekme starptautiskajās finanšu iestādēs vēl nav samērojama ar tās ekonomisko un finansiālo nozīmi salīdzinājumā ar citām lielākajām iesaistītajām pusēm, kamēr, no otras puses, bieži vien tiek pieņemts — un euro zona (vai ES kopumā) tiek apsūdzēta —, ka tās pārstāvība ir pārāk liela.
This might explain today’s situation that, on the one hand, the influence of the euro area in international financial institutions is not yet commensurate to its economic and financial weight compared to other major parties, while, on the other hand, the euro area (or the EU more generally) is often perceived and accused for being over-represented.
Turpmāk Eiropai šī situācija būs jāpārdomā, jo īpaši ārējā spiediena dēļ, kas rodas SVF kontekstā (piemēram, apsverot viena priekšsēdētāja pieeju).
Looking forward, Europe will have to reconsider this situation not least because of external pressure arising in the context of the IMF (e.g. by considering a single chair approach).
Manuprāt, lai pastiprinātu euro zonas nozīmi globālā mērogā, noteikti pamatota ir prasība vēl vairāk saskaņot uzskatus un pārdomāt, vai pastāv efektīvāki veidi, kā to pārstāvēt starptautiskās iestādēs un forumos.
In my view, calls for even better coordination of views and for reconsidering whether there are more efficient ways of being represented in international institutions and fora are clearly warranted in order to strengthen the weight of the euro area on the global stage.
C. Finansiālā stabilitāte un finanšu uzraudzība
C. Financial stability and supervision
Ko jūs domājat par tiesību aktu projektiem finanšu uzraudzības jomā, par ko šobrīd debatē Eiropas Parlamentā?
What do you think of the financial supervisory draft legislative proposals currently debated in the European Parliament?
Tiesību aktu projekti, par ko Eiropas Parlamentā šobrīd notiek debates, ir daļa no visaptveroša pārskata par ES institucionālo uzraudzības sistēmu, kas ietver gan mikrouzraudzības uzlabošanu, izveidojot Eiropas Finanšu uzraudzības iestāžu sistēmu (EFUIS) (ko veido trīs Eiropas uzraudzības iestādes un valstu uzraudzības iestāžu tīkls), gan arī Eiropas Sistēmisko risku padomes (ESRP) iecelšanu kā jaunu neatkarīgu organizāciju, kas atbild par finansiālās stabilitātes nodrošināšanu, Eiropas līmenī veicot makrouzraudzību un konkrētus saistītus pienākumus uzliekot ECB, pamatojoties uz Līguma 127. panta 6. punktu.
The draft legislative proposals currently debated by the European Parliament are part of a comprehensive review of the EU institutional framework for supervision, which includes both the enhancement of micro-prudential supervision through the establishment of the European System of Financial Supervision (ESFS) (comprising three European Supervisory Authorities and the network of national supervisors), and the designation of the European Systemic Risk Board (ESRB) as a new independent body, responsible for safeguarding financial stability by conducting macro-prudential supervision at the European level, with the conferral of specific related tasks on the ECB on the basis of Article 127(6) of the Treaty.
Ierosinātā institucionālā sistēma ir visumā atbilstoša šādu iemeslu dēļ.
The proposed institutional framework is broadly appropriate for the following reasons:
Attiecībā uz mikrouzraudzību — ar EFUIS palīdzību mikrouzraudzības veikšana ES līmenī kļūs konsekventāka.
On the micro-prudential side, the establishment of the ESFS will support increased consistency in the conduct of micro-prudential supervision at the EU level.
Šajā gadījumā galvenie Eiropas uzraudzības iestādēm paredzētie uzdevumi ir visumā atbilstoši, lai šie mērķi tiktu sasniegti.
In this context, the main tasks proposed for the European Supervisory Authorities are broadly appropriate to achieve these objectives.
Konkrētāk, tehnisko standartu, pamatnostādņu un ieteikumu izstrāde ļaus veicināt konsekventu ES finanšu jomā pieņemto tiesību aktu piemērošanu dalībvalstīs un kopīgu regulējuma un uzraudzības pieeju ES līmenī.
In particular, the elaboration of technical standards, guidelines and recommendations will allow fostering consistent application of EU financial legislation across Member States and a common regulatory and supervisory approach at the EU level.
Pastāv liela vienprātība attiecībā uz mērķi izveidot vienotu ES kodeksu, uz kā pamata finanšu starpnieki sniegtu pārrobežu pakalpojumus.
There is a wide-spread consensus about the objective of creating a single EU rulebook which would be the basis for cross-border services by financial intermediaries.
Tas nodrošinās līdzvērtīgus nosacījumus finanšu iestādēm un pienācīgu aizsardzību noguldītājiem, investoriem un patērētājiem Eiropā.
This will ensure a level playing field among financial institutions and an adequate protection of depositors, investors and consumers in Europe.