natgillin/translations-raw huggingface dataset:
10. atzinīgi vērtē eiro zonas atvērtību un uzskata, ka eiro kursa pašreizējam pieaugumam var būt gan negatīva ietekme, jo tas iespaido eksportu un sekmē importu iekšējā tirgū, gan arī pozitīva ietekme, jo tas Eiropas ekonomikai palīdz pārvarēt ievērojamo naftas cenu pieaugumu; šajā sakarā ņem vērā daudzu ES uzņēmumu bažas un konstatē, ka jo īpaši ES rūpniecības nozares uzņēmumiem un šajā nozarē strādājošajiem ir ļoti svarīgi, lai visās valstīs būtu pareizi novērtēta valūta, tādējādi nodrošinot šo valstu starptautisko konkurētspēju; vienlaikus saredz iespēju, ka ES uzņēmumi arvien pieaugošā konkurences spiediena dēļ turpinās palielināt konkurētspēju, tādējādi vidējā termiņā gūstot priekšrocības pār konkurentiem;
Welcomes the openness of the euro zone, and considers that the current rising value of the euro possibly has negative effects, namely it has affected exports and encouraged imports into the internal market, as well as positive effects in helping the EU economy face the dramatic oil price rise; takes note, in this connection, of the concerns of a host of EU firms and notes that it is of great importance for EU companies and workers particularly in the industrial sector, to have correctly valued currencies in all countries for the sake of their international competitiveness; At the same time sees the prospect, as a result of increased competitive pressure, that EU firms will have to improve their competitiveness further and hence, in the medium term, could have an edge over their rivals;
Bretonvudas iestāžu (Starptautiskā Valūtas fonda (SVF) un Pasaules Bankas grupas) darbību, lai apkarotu spekulāciju un risinātu problēmas, ko rada nopietnā krīze ne tikai monetārajā, bet arī finanšu, enerģētikas un pārtikas nozarē, un kas šobrīd apdraud visas valstis; uzskata, ka šāda koordinācija veicinās pasaules ekonomikas monetāro un finanšu stabilitāti;
Advocates better and more efficient coordination between the World Trade Organisation (WTO) and the Bretton Woods institutions (International Monetary Fund (IMF) and World Bank Group) in order to combat speculation and meet the challenges posed by the serious crisis not just in the monetary sector, but also in the financial, energy and food sectors which is currently threatening all countries; considers that such coordination would contribute towards monetary and financial stability in the world economy;
15. atbalsta Komisijas priekšlikumu izstrādāt kopēju ES nostāju monetārās politikas jomā, konsolidējot eiro zonas viedokli un galu galā nodrošinot eiro zonai vienotu pārstāvību starptautiskajās finanšu iestādēs un forumos.
Supports the Commission proposal to develop common EU monetary positions by consolidating representation of the euro area and ultimately securing a single seat for the euro area in international financial institutions and fora.
par pieprasījumu atcelt Frank Vanhecke imunitāti
on the request for waiver of the immunity of Frank Vanhecke
– ņemot vērā pieprasījumu par Frank Vanhecke imunitātes atcelšanu, ko pēc Dendermondes prokurora vietnieka prasības Parlamentam iesniedza Beļģijas Karalistes tieslietu ministrs un par ko 2008. gada 10. aprīlī paziņoja plenārsēdē,
- having regard to the request for waiver of the immunity of Frank Vanhecke, submitted, at the request the Dendermonde Public Prosecutor, by the Minister of Justice of the Kingdom of Belgium, and announced in plenary sitting on 10 April 2008,
– pēc Frank Vanhecke uzklausīšanas saskaņā ar Reglamenta 7. panta 3. punktu,
- having heard Frank Vanhecke in accordance with Rule 7(3) of its Rules of Procedure,
– ņemot vērā 9. un 10. pantu 1965. gada 8. aprīļa Protokolā par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās, kā arī 6. panta 2. punktu 1976. gada Aktā par Eiropas Parlamenta deputātu ievēlēšanu tiešās vispārējās vēlēšanās,
- having regard to Articles 9 and 10 of the Protocol of 8 April 1965 on the Privileges and Immunities of the European Communities, and to Article 6(2) of the Act of 20 September 1976 concerning the election of the members of the European Parliament by direct universal suffrage,
– ņemot vērā Eiropas Kopienu Tiesas 1964. gada 12. maija un 1986. gada 10. jūlija spriedumus
- having regard to the judgments of 12 May 1964 and 10 July 1986
– ņemot vērā Beļģijas Konstitūcijas 58. un 59. pantu,
- having regard to Articles 58 and 59 of the Belgian Constitution,
– ņemot vērā Reglamenta 6. panta 2. punktu un 7. pantu,
- having regard to Rules 6(2) and 7 of its Rules of Procedure,
– ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu ( A6‑0421/2008 ),
- having regard to the report of the Committee on Legal Affairs ( A6-0421/2008 ),
Tiesiskais pamats
The Law
Protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās (1965. gada 8. aprīlis) 9. un 10. pantā teikts:
Articles 9 and 10 of the Protocol of 8 April 1965 on the Privileges and Immunities of the European Communities read as follows:
Attiecībā uz Eiropas Parlamenta locekļiem nevar veikt izmeklēšanas darbības, viņus aizturēt vai uzsākt tiesvedību sakarā ar viedokli, ko viņi pauduši, vai balsojumu, ko viņi veikuši, pildot pienākumus .
Members of the European Parliament shall not be subject to any form of inquiry, detention or legal proceedings in respect of opinions expressed or votes cast by them in the performance of their duties.
a) savā valstī — imunitāte, ko piešķir attiecīgās valsts parlamenta locekļiem;
(a) in the territory of their own State, the immunities accorded to members of their parliament;
Imunitāte tāpat attiecas uz Eiropas Parlamenta locekļiem, kamēr viņi dodas uz Eiropas Parlamenta sanāksmes vietu un prom no tās.
Immunity shall likewise apply to members while they are travelling to and from the place of meeting of the European Parliament.
Ja Eiropas Parlamenta locekli aiztur pārkāpuma izdarīšanas laikā, viņš nevar atsaukties uz imunitāti, un tā neliedz Eiropas Parlamentam izmantot tiesības kādam no tā locekļiem atņemt imunitāti.”
Immunity cannot be claimed when a member is found in the act of committing an offence and shall not prevent the European Parliament from exercising its right to waive the immunity of one of its members.
Beļģijas Konstitūcijas 58. un 59. pantā teikts:
Articles 58 and 59 of the Belgian Constitution provide as follows:
Attiecībā uz abu palātu locekļiem nevar veikt kriminālvajāšanu vai celt apsūdzību sakarā ar viedokli, ko viņi pauduši, vai balsojumu, ko viņi veikuši, pildot pienākumus.
No member of either of the two Chambers can be prosecuted or pursued with regard to opinions and votes given by him in the exercise of his duties.
Izņemot gadījumu, ja kādu no abu palātu locekļiem aiztur pārkāpuma izdarīšanas laikā, nevienu no viņiem sesijas laikā nedrīkst apcietināt vai izsaukt uz tiesu vai tribunālu saistībā ar represīviem pasākumiem, ne arī aizturēt, izņemot ar tās palātas atļauju, kuras loceklis viņš ir.
Except in the case of a flagrant offence, no member of any Chamber may, during a session, be directly remanded or summoned before a court or tribunal regarding repressive matters nor be arrested except with the authorisation of the Chamber of which he is a member.
Izņemot gadījumu, ja kādu no abu palātu locekļiem aiztur pārkāpuma izdarīšanas laikā, ne pret vienu no viņiem sesijas laikā nedrīkst veikt aizturēšanu, kurai nepieciešama tiesneša iejaukšanās saistībā ar represīviem pasākumiem, izņemot Apelācijas tiesas pirmā priekšsēdētāja iejaukšanos pēc kompetentā tiesneša pieprasījuma.
Except in the case of a flagrant offence, restraining measures requiring the intervention of a judge cannot be instituted against a member of any Chamber for the duration of a session, regarding repressive matters, except by the first President of the Court of Appeal at the demand of the competent judge.
Šo lēmumu paziņo attiecīgās palātas priekšsēdētājam.
This decision is communicated to the President of the concerned Chamber.
Visas pārmeklēšanas un konfiscēšanas darbības, kas veiktas, pamatojoties uz iepriekš minēto punktu, var veikt vienīgi attiecīgās palātas priekšsēdētāja vai viņa norīkotās personas klātbūtnē.
All searches or seizures executed by virtue of the paragraph above can be performed only in the presence of the President of the Chamber concerned or a member appointed by him.
Sesijas laikā tikai valsts prokuratūras ierēdņi un kompetenti ierēdņi var uzsākt represīvu tiesvedību pret kādu no palātu locekļiem.
During the session, only the officers of the public prosecutor's department and competent officers may institute repressive proceedings against a member of any Chamber.
Attiecīgās palātas deputāts visos izmeklēšanas posmos attiecībā uz represīviem pasākumiem var lūgt sesijas pagarinājumu, lai attiecīgā palāta, kuras loceklis viņš ir, apturētu tās procedūras.
The member of any Chamber in question may at all stages of the investigations regarding repressive measures, request for the duration of the session that the Chamber of whom he is a member suspend the proceedings.
Attiecīgajai palātai jāizpilda šis lūgums, ja to atbalsta divu trešdaļu nodoto balsu vairākums.
The Chamber in question must grant this request if supported by a majority of two-thirds of the votes given.
Jebkuras palātas deputāta aizturēšana, kā arī ar viņu saistīta tiesas vai tribunāla izmeklēšana ir jāaptur sesijas laikā, ja to pieprasa palāta, kuras loceklis viņš ir.”
Detention of a member of any Chamber or his investigation by a court or Tribunal is suspended for the duration of the session if the Chamber of whom he is a member so requests.
Lietas apstākļi
The Facts
Saskaņā ar Beļģijas varas iestāžu vēstuli lietas apstākļi ir šādi:
According to the letter from the Belgian authorities, the facts are as follows:
Faktus, kas to pamato, var izklāstīt šādi:
The facts on which it is based may be outlined as follows:
Sintniklāsas pilsētas administratīvais darbinieks 2005. gada 3. novembrī iesniedza prasību pret autoru, izdevēju, iespiedēju vai izplatītāju saistībā ar rakstu „Tas, par ko jums bija liegts lasīt presē”, kurš bija ievietots laikraksta „ Vlaams Belang ” otrajā numurā, Sintniklāsas 2005. gada aprīļa–maija–jūnija izdevumā.
On 3 November 2005, the Municipal Executive of the town of Sint-Niklaas lodged a complaint against the writer, the publisher, the printer or the distributor of the article 'What you were not allowed to read in the press' in the Vlaams Belang Newspaper, No 2, Sint-Niklaas edition, of April-May-June 2005.
Prasības juridiskais pamats bija 1981. gada 30. jūlija Likuma par noteiktu rasisma un ksenofobijas inspirētu pārkāpumu sodīšanu 1. panta 3. punkta 2. apakšpunkts.
The legal basis for the complaint was Article 1(3)(2) of the Law of 30 July 1981 on the Punishment of Certain Acts Inspired by Racism or Xenophobia.
Attiecīgais raksts „ Vlaams Belang ” laikrakstā bija saistīts ar strīdu, kas izcēlās sakarā ar Terekenas kapsētā 2005. gada 29. martā un 5. aprīlī notikušo kapakmeņu apgānīšanu, un par kuru „ Vlaams Belang ” izteica pieņēmumu, ka vainīgie varētu būt svešzemju izcelsmes jaunieši.
The article in question in Vlaams Belang's newspaper concerned the controversy which had arisen over the desecration of gravestones in Tereken churchyard between 29 March and 5 April 2005, in which connection Vlaams Belang highlighted the alleged fact that the culprits were young people of foreign origin.
Šajā rakstā jēdziens „svešzemju” ir saistīts ar konstatējumu, ka „(..) kultūra, kura vairs neciena mirušos un citas ticības simbolus, ir kultūra, kura „noskrējusi no sliedēm””, un rakstā teikts, ka „nebūtu pareizi ar diskrētu plīvuru” pārklāt šīs darbības .
In this article the term 'foreign' is linked to the statement '(…) a culture which no longer has any respect for the dead and for the symbols of a different faith is a culture which has become derailed (…)', and the article said that 'it would not be right to draw a discreet veil' over these actions.
Faktiski vainīgie nebija ārzemju izcelsmes, bet, kā tika noskaidrots, četri nepilngadīgie no divām pamatiedzīvotāju flāmu ģimenēm.
In reality the culprits were apparently not of foreign origin but were identified as four minors of indigenous origin from two Flemish families.
Sintniklāsas pilsētas administratīvais darbinieks 2005. gada 30. jūnijā iesniedza oficiālu prasību Vienādu iespēju veicināšanas un rasisma pretdarbības centrā.
On 30 June 2005, the Municipal Executive of the town of Sint-Niklaas lodged a formal complaint with the Centre for Equal Opportunities and Opposition to Racism.
Vienādu iespēju veicināšanas un rasisma pretdarbības centrs 2005. gada 30. septembrī sniedza atzinumu Sintniklāsas pilsētas administratīvajam darbiniekam, un, pamatojoties uz šo atzinumu, tika nolemts iesniegt prasību Dendermondes prokuratūrā.
On 30 September 2005 the Centre for Equal Opportunities and Opposition to Racism apparently delivered an opinion to the Municipal Executive of Sint-Niklaas on the basis of which it was decided to lodge a complaint with the Dendermonde Public Prosecutor.
Dendermondes prokurors uzsāka izmeklēšanu, izmantojot par pamatu īpašu atsauci uz secīgās atbildības (kas ir drīzāk alternatīva, nevis kopēja) principu, ko nosaka Saskaņotās konstitūcijas 25. pants.
The Dendermonde Public Prosecutor launched an investigation, with particular reference to the principle of successive (alternative rather than joint) responsibility provided for by Article 25 of the Coordinated Constitution.
Sākotnēji nebija iespējams noteikt autoru, iespiedēju vai izplatītāju.
Initially, it was impossible to identify the writer, the printer or the distributor.
Bija iespējams noteikt, ka atbildīgais redaktors vai publicētājs ir Frank Vanhecke ; taču sākumā viņš nevēlējās nākt klajā ar paziņojumu saistībā ar izmeklēšanu.
It was possible to identify Mr Frank Vanhecke as the editor or publisher responsible; at first, however, he was not willing to make any statement in connection with the investigation.
Šo iemeslu dēļ Dendermondes prokurors sākotnēji ierosināja uzsākt kriminālvajāšanu pret Frank Vanhecke , un tādējādi izmeklēšanu pabeidza 2006. gada 21. novembrī.
It was for these reasons that the Dendermonde Public Prosecutor initially proposed to prosecute only Frank Vanhecke, and the investigation was thus concluded on 21 November 2006.
Taču 2006. gada 27. novembrī Dendemondes prokurors saņēma vēstuli no Frank Vanhecke padomnieka, kurā tika lūgta papildu izmeklēšana un paziņojums par nodomu sadarboties.
However, on 27 November 2006 the Dendermonde Public Prosecutor received a letter from Mr Frank Vanhecke's counsel with a request for a supplementary investigation and a statement of intention to cooperate.
Vienlaikus Dendermondes prokurors saņēma arī elektronisko pastu no Federālās Kriminālizmeklēšanas nodaļas, kurā informēja par attiecīgā raksta autora vēlmi ierasties uz nopratināšanu.
Virtually simultaneously, the Dendermonde Public Prosecutor also received a message from the Federal CID saying that they had been contacted with the information that the writer of the article in question was willing to report for questioning.
Ņemot vērā šos faktus, Dendermondes prokurors atbilstīgi 2006. gada 27. novembra norādījumiem pieprasīja turpmāku izmeklēšanu.
By instruction of 27 November 2006, the Dendermonde Public Prosecutor ordered a further investigation, taking account of these facts.
Turpmākajā izmeklēšanā atklājās, ka par autoru ir pieteicies Marc Van De Velde.
The subsequent investigation revealed that a person called Marc Van De Velde reported as the author.
Pēc viņa nopratināšanas un viņa datora pārbaudes daļēji apstiprinājās fakts, ka viņš bijis raksta daļas autors.
His questioning and an examination of his PC seemed partially to confirm that he was the writer of part of the article.
Taču raksta ceturto un piekto rindkopu, kā arī virsrakstu viņš nebija rakstījis.
The fourth and fifth paragraphs of the article and the title, however, were not written by him.
Turpmākās izmeklēšanas gaitā nebija iespējams pārliecināties, kurš bija raksta inkriminējošās daļas — ceturtās un piektās rindkopas un virsraksta autors, kā arī šāda vērā ņemama fragmenta autors: „(..) taču cilvēkiem bija liegts zināt, ka visi pārkāpēji bija svešzemju izcelsmes pusaudži (..)”.
In the course of the subsequent investigation it was not possible to ascertain who was the author of the incriminating fourth and fifth paragraphs of the article and its title, including the passage, which should be noted: '(…) what people were not allowed to know, however, is that the offenders, all of whom were young teenagers, were of foreign origin (…)'.
Dendermondes prokurors uzskata, ka Frank Vanhecke kā atbildīgais redaktors vai izdevējs saskaņā ar krimināltiesībām ir atbildīgs par šīm raksta daļām.
It seems to the Dendermonde Public Prosecutor that so far Mr Frank Vanhecke remains responsible under the criminal law for those sections, as the editor or publisher responsible.
Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, Dendermondes prokurors ierosina, lai Frank Vanhecke stātos Maģistrātu tiesas priekšā saskaņā ar citēto pantu ziņojuma sākumā (sk. arī pievienoto izsaukumu uz tiesu).
In view of the above considerations, the Dendermonde Public Prosecutor proposes to order that Mr Frank Vanhecke be summoned to appear before the Magistrate's Court pursuant to the article cited at the beginning of this report (see also the attached draft of the summons).
Ievērojot Frank Vanhecke statusu, šāda kriminālvajāšana būtu iespējama tikai pēc viņa parlamentārās imunitātes atcelšanas.
In view of Mr Vanhecke's status, such a prosecution would only be possible after his parliamentary immunity had been waived.
Frank Vanhecke komentāri
Submissions made by Mr Vanhecke
Tiesas sēdē Frank Vanhecke paziņoja, ka kriminālvajāšanas pamatā bijis nodoms skart deputāta politisko darbību ( fumus persecutionis ).
At the hearing, Mr Vanhecke submitted that there was fumus persecutionis .
Pirmkārt, pilsētas mērs ir sociālists, un kriminālvajāšanu motivēja naids pret personām, kas aizstāvēja viedokli par Beļģijas valsts sadalīšanu.
First, the Mayor of the town was a socialist and the prosecution was motivated by antagonism to persons who advocated a break-up of the Belgian State.
Otrkārt, ievērojot Beļģijas standartus, šī kriminālvajāšana tika veikta ārkārtīgi ātri.
Secondly, the prosecution had been conducted extremely fast by Belgian standards.
Treškārt, ziņojot par šo lietu, franču valodā rakstošais laikraksts informēja — ja Eiropas Parlaments atteiktos atcelt F. Vanhecke imunitāti, lieta tiktu izbeigta (pat ja bija zināms minētā raksta autors).
Thirdly, a French-language newspaper stated, in reporting on the case, that if the European Parliament refused to waive Mr Vanhecke's immunity, the case would be dropped (even though the author of the article was known).
F. Vanhecke arī paziņoja, ka saskaņā ar Beļģijas Konstitūcijas 25. pantu
Mr Vanhecke also stated that, under Article 25 of the Belgian Constitution
Beļģijas Konstitūcijas 25. pants :
Article 25 of the Belgian Constitution:
„Prese ir brīva; cenzūru nedrīkst izveidot; nedrīkst prasīt garantiju no autoriem, izdevējiem vai iespiedējiem.
The press is free; censorship can never be established; security from authors, publishers or printers cannot be demanded.
Ja autors ir zināms un ja viņš ir Beļģijas rezidents, pie atbildības nevar saukt ne izdevēju, ne iespiedēju, ne izplatītāju .” pret viņu kā atbildīgo redaktoru nevar ierosināt lietu, ja autors ir zināms un ja viņš ir Beļģijas rezidents.
When the author is known and resident in Belgium , neither the publisher, nor the printer, nor the distributor can be prosecuted. , he, as responsible editor, could not be prosecuted where the author was known and resident in Belgium.
F. Vanhecke nav rakstījis vai grozījis rakstu, ne arī uzdevis kādam to darīt.
He had not written or altered the article or commissioned anyone to do so.
Viņš ir aptuveni 200 vietējo laikrakstu atbildīgais redaktors.
He was the responsible editor of some 200 local newspapers.
Šajā gadījumā attiecībā uz minēto rakstu gan autors, gan persona, kas atbildēja par grozījumiem, ir zināmi un ir Beļģijas rezidenti.
In the case of the article in question, both the author and the person responsible for amending it were known and resident in Belgium.
F. Vanhecke turklāt norādīja, ka viņš ir publicējis un izplatījis raksta atsaukumu.
Mr Vanhecke further pointed out that he had issued and distributed a retraction of the article.
Pirmām kārtām šis gadījums nav uzskatāms par tādu, uz kuru attiecas Protokola 9. pants, jo EP deputāta pienākumos neietilpst darbība partijas laikraksta atbildīgā redaktora amatā kādā dalībvalstī.
It is considered in the first place that this case is not covered by Article 9 of the Protocol in that an MEP's duties do not include acting as responsible editor for a national party newspaper.
Tādējādi šis gadījums jāapskata saskaņā ar 10. pantu, proti, saskaņā ar Beļģijas tiesībām un Juridiskās komitejas konsolidēto praksi.
Consequently, the case falls to be considered under Article 10, namely in the light of Belgian law and the consolidated practice of the Committee on Legal Affairs.
Beļģijas Konstitūcijas 58. pants, tāda paša iemesla dēļ kā Protokola 9. pants, tiek izslēgts.
Article 58 of the Belgian Constitution is excluded on the same grounds as Article 9 of the Protocol.
Tāpēc ir nepieciešams apsvērt, vai imunitāte varētu tikt atcelta, pamatojoties uz kādu no F. Vanhecke minētajiem iemesliem.
It is therefore necessary to consider whether immunity could be waived on any of the grounds raised by Mr Vanhecke.
Pirmkārt, ir jākonstatē, ka nav pietiekamu pierādījumu fumus persecutionis gadījumam.
In the first place, it must be stated that sufficient evidence of fumus persecutionis has not been adduced.
Nav nekā neparasta, ja par laikraksta saturu atbildību prasa galvenajam redaktoram, un tas, ka vietējais mērs ir sociālists, nav pietiekami pieņēmuma izdarīšanai par to, ka apsūdzība ir politiski motivēta.
It is not unusual to attribute responsibility for the content of newspapers to the editor-in-chief and the fact that the local mayor is a socialist is not enough to make out an allegation that the charge was politically motivated.
Otrkārt, konstatē — ja personas, kas rakstīja un grozīja attiecīgo rakstu, patiesi ir zināmas un ir Beļģijas rezidenti, saskaņā ar Beļģijas tiesībām F. Vanhecke ir iespējama pilnīga aizstāvība.
Secondly, it is observed that if the persons who wrote and amended the article in question are indeed known and resident in Belgium, it is possible that Mr Vanhecke has a complete defence under Belgian law.
Turklāt no faktiem izriet, ka F. Vanhecke ir publicējis un izplatījis attiecīgā raksta atsaukumu.
Moreover, it appears that Mr Vanhecke issued and distributed a retraction of the article in question.
Taču jāuzsver, ka Juridiskās komitejas kompetencē nav dot atzinumu par faktiem vai novērtēt apsūdzības pamatotību.
It is stressed, however, that it is not within the competence of the Committee on Legal Affairs to make findings of facts or assess the merits of the charge.
Reglamenta 7. panta 7. punktā skaidri norādīts, ka Juridiskā komiteja nekādā gadījumā neizsakās par deputāta vainīgumu vai nevainīgumu un par to, vai ir nepieciešama kriminālvajāšana par uzskatiem vai darbībām, kas deputātam piedēvēti, pat tad ne, ja pieprasījuma izskatīšana ļauj komitejai iegūt detalizētas ziņas par lietas materiāliem.
Rule 7(7) of the Rules of Procedure makes it plain that the Legal Affairs Committee shall not, under any circumstances, pronounce on the guilt or otherwise of the Member nor on whether or not the opinions or acts attributed to him or her justify prosecution, even if, in considering the request, it acquires detailed knowledge of the facts of the case.
Saskaņā ar Reglamenta 7. panta 1. un 2. punktu, ievērojot iepriekš minētos apstākļus un apsverot iemeslus „par” un „pret” deputāta imunitātes atcelšanu, Juridiskā komiteja iesaka Eiropas Parlamentam atcelt Frank Vanhecke parlamentāro imunitāti.
In the light of the foregoing considerations, and pursuant to Rule 7(1) and (2) of the Rules of Procedure, after having considered the arguments for and against waiving immunity, the Committee on Legal Affairs recommends that the European Parliament waive Mr Frank Vanhecke's parliamentary immunity.
par pieprasījumu atcelt Massimo D'Alema imunitāti
on the request for waiver of the immunity of Massimo D'Alema
PE 414.929v02-00
PE 414.929v03-00