natgillin/translations-raw huggingface dataset:
47. pauž nožēlu, ka Direktīvu par pārrobežu veselības aprūpi nepapildina priekšlikums tiesību aktam par veselības aprūpes speciālistu mobilitāti, ņemot vērā Eiropas Savienībā pastāvošo intelektuālā darbaspēka emigrācijas risku, kas varētu bīstami palielināt ģeogrāfisko nevienlīdzību dažās dalībvalstīs, un aicina Komisiju labot šo kļūdu, iespējams, izmantojot Direktīvas par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu (2005/36/EK) gaidāmo pārskatīšanu;
Deplores the fact that the directive on cross-border healthcare was not accompanied by a legislative proposal on the mobility of healthcare professionals, taking into account the risk of a ‘brain drain’ within the EU, which would dangerously increase the geographical inequalities in certain Member States, and calls on the Commission to remedy this failure, possibly in the context of the future revision of the directive on professional qualifications (2005/36/EC);
58. uzsver, ka atšķirības veselības jomā rada sociāli nelabvēlīgo (nabadzīgāko) iedzīvotāju grupu veselības apdraudējums, ņemot vērā to, ka šo apdraudējumu vēl biedējošāku padara nabadzība un neaizsargātība citās jomās;
Stresses that health risks to members of disadvantaged (poorer) social categories are what is behind the problem of health inequalities, bearing in mind that these risks are being aggravated by a combination of poverty and other vulnerabilities;
60. aicina uzlabot koordināciju to ES aģentūru starpā, kurām ir nozīmīga loma nevienlīdzības novēršanā veselības jomā, jo īpaši starp Eiropas Dzīves un darba apstākļu uzlabošanas fondu, Eiropas Slimību profilakses un kontroles centru un Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūru;
Calls for better coordination between the EU agencies which have a major role to play in combating health inequalities, in particular between the European Foundation for the Improvement of Living and Working Conditions, the European Centre for Disease Prevention and Control and the European Agency for Health and Safety at Work;
64. aicina dalībvalstis izveidot īpašu sociālo, veselības un konsultāciju tīklu ar īpašām tālruņa palīdzības līnijām sievietēm, pāriem un ģimenēm, lai novērstu vardarbību mājās un nepieciešamības gadījumā nodrošinātu kvalificētu profesionālu palīdzību un atbalstu, sadarbojoties ar citām šajā jomā strādājošām iestādēm;
Calls on the Member States to create a network of specific social, health and counselling services, with dedicated telephone helplines, for women, couples and families, with the aim of preventing domestic violence and providing qualified professional help and support for those needing it, in cooperation with the other bodies in the field;
Visumā veselība un paredzamais dzīves ilgums joprojām ir saistīti ar sociālajiem apstākļiem un nabadzību bērnībā.
Overall, health and life expectancy are still linked to social circumstances and childhood poverty.
Neraugoties uz panāktajiem uzlabojumiem, atšķirības veselības jomā starp tiem, kas atrodas sociālās līknes augšdaļā un tiem, kas ir tās pašā lejā, joprojām paliek krasi izteiktas un dažās jomās pat saasinās.
Despite improvements, the gap in health outcomes between those at the top and bottom ends of the social scale remains large and in some areas continues to widen.
Joprojām ir vērojama krasa nevienlīdzība starp valstīm un reģioniem, piemēram, paredzamais dzīves ilgums vīriešiem starp dalībvalstīm 2007. gadā atšķīrās par 14,2 gadiem, savukārt attiecīgie rādītāji sievietēm atšķīrās par 8,3 gadiem (Eurostat, 2010).
Major inequalities still exist between countries and regions; for example, life expectancy at birth for men varied by 14.2 years between EU Member States in 2007, while the corresponding figure among women was 8.3 years (Eurostat, 2010).
Paredzamais dzīves ilgums 2006. gadā 65 gadus veciem cilvēkiem ES-27 vīriešu gadījumā ir vēl 16,8 dzīves gadi, savukārt sievietēm šis skaitlis bija 20,4 gadi.
The life expectancy of persons aged 65 in the EU-27 shows that the average man could expect to live an additional 16.8 years in 2006, while the corresponding figure for women was 20.4 years.
Paredzamais dzīves ilgums 65 gadus veciem vīriešiem 2007. gadā atšķīrās par 5,6 gadiem dažādās dalībvalstīs, no visilgākā Francijā —18,4 gadi, līdz visīsākajam Latvijā —12,8 gadi.
Life expectancy among men aged 65 varied by 5.6 years across Member States in 2007, from a high of 18.4 years in France to a low of 12.8 years in Latvia.
Atšķirības starp valstīm sieviešu dzīves ilguma ziņā bija nedaudz lielākas — 6,6 gadi, no 23,0 gadiem Francijā līdz 16,4 gadiem Bulgārijā (Eurostat, 2010).
The range for women was slightly greater at 6.6 years, from 23.0 years in France to 16.4 years in Bulgaria (Eurostat, 2010).
Nevienlīdzība veselības jomā ir problēma, kas noteikti jārisina.
Health inequalities are a problem that needs to be tackled.
Šīs problēmas sākas pašā dzīves sākumā un turpinās ne tikai līdz sirmam vecumam, bet arī nākamajās paaudzēs.
They start early in life and persist not only into old age but subsequent generations.
Nevienlīdzībai piekļuvē izglītībai, nodarbinātībā un veselības aprūpē, kā arī nevienlīdzībai saistībā ar dzimumu vai kultūras piederību, no kā cilvēki kādā savas dzīves posmā cietuši, var būt negatīva ietekme uz šo cilvēku veselības stāvokli visu turpmāko dzīvi.
Inequalities experienced in earlier life in access to education, employment and health care as well as those based on gender and cultural background can have a critical bearing on the health status of people throughout their lives.
Nabadzība apvienojumā ar citiem neaizsargātības faktoriem, piemēram, bērnību vai vecumu, invaliditāti vai piederību kādai minoritātei, var arī turpmāk palielināt ar veselību saistītus riskus, kā arī atgriezeniski — slikta veselība var novest pie nabadzības un/vai sociālās atstumtības.
The combination of poverty with other vulnerabilities such as childhood or old age, disability or minority background further increases health risks and vice-versa, ill health can lead to poverty and/or social exclusion.
Iemesli atšķirībām veselības jomā daudzos gadījumos ir novēršami un tie ir netaisnīgi, jo izriet no tā, ka tiek liegtas iespējas — piekļūt pakalpojumiem un materiāliem resursiem, kā arī no tā, ka cilvēki izvēlas atšķirīgus dzīvesveidus.
The reasons for these differences in health are, in many cases, avoidable and unjust, because they are a consequence of differences in opportunity, in access to services and material resources, as well as differences in the lifestyle choices of individuals.
Nevienlīdzība veselības jomā ir saistīta ar atšķirībām starp iedzīvotāju grupām daudzos aspektos, kas attiecas uz veselību: dzīves apstākļi, ar veselību saistīti paradumi, izglītība, nodarbošanās un ienākumi, veselības aprūpe, slimību profilakse un veselības veicināšanas pakalpojumi, kā arī sabiedriskā politika, kas ietekmē šo faktoru kvantitāti, kvalitāti un izplatību.
Health inequalities are due to differences between population groups in a wide range of factors which affect health, namely: living conditions; health related behaviours; education, occupation and income; health care, disease prevention and health promotion services as well as public policies influencing the quantity, quality and distribution of these factors.
Aizvien vairāk tiek atzīta saistība starp sociālajiem faktoriem un nevienlīdzību veselības jomā.
Increasingly, the link between the social determinants and health inequalities is being recognised.
Tas nozīmē, ka sociālās problēmas aizvien vairāk tiek uzskatītas par saistītām ar veselības problēmām, kuru risināšanai nepieciešama vispusīga rīcība.
This means that social problems are becoming widely viewed as linked to health problems requiring an integrated response.
Lai cīnītos pret nevienlīdzību veselības jomā, it īpaši attiecībā uz viszemākajām sociāli ekonomiskajām grupām, ir nepieciešama novatoriska pieeja politikas veidošanai.
An innovative view of policy is needed to tackle health inequalities, especially for people in lower socio-economic groups.
Patlaban ir noskaidrojušās pašreizējās ekonomikas un finanšu krīzes sekas.
The social consequences of the current economic and financial crisis have now unfolded.
Salīdzinājumā ar krīzes sākumu bezdarbnieku skits ir palielinājies gandrīz par 5 miljoniem.
There are nearly 5 million more unemployed than at the beginning of the crisis.
Daudzas mājsaimniecības ir piedzīvojušas ienākumu samazināšanos, nozīmīgs skaits no tām cieš no nabadzības un pārmērīga parādu sloga, kā arī daļa ir zaudējušas savas mājas.
Many households have seen their income drop, a considerable number is more exposed to poverty and over indebtedness and some have lost their homes.
Strādājošie ar īstermiņa līgumiem bija vieni no pirmajiem, kurus skāra lejupslīde.
Workers on short term contracts were among the first to be hit by the downturn.
Jo īpaši tika skarti migranti un gados jauni, kā arī vecāka gadagājuma darba ņēmēji, kuru situācija jau tā nebija viegla, bet darbu zaudēja arī tādu kategoriju strādājošie, kuri līdz šim bija samērā labi aizsargāti.
Migrants and young and older workers, who are more likely to be in precarious positions were especially affected, but categories of workers who were so far relatively well protected also became unemployed.
Šī krīze smagi skāra veselības aprūpes nozari vairākās ES dalībvalstīs attiecībā gan uz piedāvājumu, gan pieprasījumu.
The crisis had a severe impact on the health care sector in several EU Member-States on both the supply and the demand sides.
Piedāvājuma jomā ekonomikas un finanšu krīze noveda pie tā, ka budžeta samazināšanas un nodokļu zemāku ieņēmumu dēļ, tika samazināts finansējums sabiedrības veselības pakalpojumiem, kā arī veselības un ilgstošas aprūpes pakalpojumiem, tajā pašā laikā pieauga pieprasījums pēc veselības un ilgtermiņa aprūpes, dažādu, iedzīvotāju veselības stāvokli pasliktinošu, iemeslu dēļ.
On the supply side, the economic and financial crisis lead to a reduction in the level of funding for health and long-term care services as a result of budget cuts and lower tax revenues, while the demand for health and long-term care services increased as a result of a combination of factors that contribute to the deterioration of the health status among the general population.
Daudzas dalībvalstis savos ekonomikas atveseļošanas plānos ir paredzējušas pasākumus ekonomikas krīzes ietekmes mazināšanai uz veselības aprūpes nozari, ieguldot veselības infrastruktūrā, optimizējot veselības aprūpes nozares finansēšanu, kā arī pārstrukturējot un reorganizējot veselības aprūpes sistēmu.
Several Member-States have included measures to mitigate the impact of the economic crisis on the health care sector within their recovery packages by investing in health infrastructure, optimizing funding to the health care sector and restructuring and reorganising the health care system.
Tomēr rīcība saistībā ar nevienlīdzību veselības jomā ir krasi atšķirīga starp dalībvalstīm.
Nevertheless, action on health inequalities varies widely across Member States.
Galvenais jautājumus attiecībā uz sabiedriskajiem pakalpojumiem ir jautājums par pieejamību.
Access is a key issue for all public services.
Veicinot labas kvalitātes juridisko konsultāciju un informācijas pieejamību, iedzīvotājiem tiek dota iespēja uzzināt vairāk par savām individuālajām tiesībām.
Improving access to good quality legal advice and information helps the citizens to learn more about their individual rights.
Apkopojot un izplatot liecības par efektīvām stratēģijām, politikas virzieniem un pasākumiem, tiks dota iespēja nodrošināt savstarpēju atbalstu starp valdībām un dažādām nozarēm.
Collecting and sharing evidence on effective strategies, policies and actions will help engage support across government and different sectors.
Ir ļoti svarīgi, lai nevienlīdzības veselības jomā novēršanai tiktu piešķirta prioritāte visos politikas izstrādes līmeņos, tādējādi īstenojot pieeju „veselība visos politikas virzienos”, kā arī lai tiktu nodrošināts efektīvs ietekmes novērtējums, kurā tiek ņemti vērā rezultāti veselības vienlīdzības aspektā.
It is essential that the reduction of health inequalities is considered an essential priority, at all levels of policy making, thereby pursuing a Health in All Policies Approach (HiAP) and ensuring effective impact assessments that take health equity outcomes into account.
Atzinumu sagatavoja: Emma McClarkin
Rapporteur: Emma McClarkin
Iekšējā tirgus un patērētāju aizsardzības komiteja aicina par jautājumu atbildīgo Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteju rezolūcijas priekšlikumā iekļaut šādus ierosinājumus:
The Committee on the Internal Market and Consumer Protection calls on the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety, as the committee responsible, to incorporate the following suggestions in its motion for a resolution:
3. atzīst, ka nevienlīdzība veselības jomā, kas īpaši iespaido paredzamo dzīves ilgumu, visvairāk ietekmē viszemākās sociāli ekonomiskās grupas;
Recognises that health inequalities, especially affecting life expectancy, have the most significant impact on the lowest socioeconomic groups;
8. uzsver, ka nelabvēlīgie sociāli ekonomiskie faktori, piemēram, liekais svars, smēķēšana u.tml., veselības aprūpes sistēmu pieejamība (risks nesaņemt aprūpes un zāļu izdevumu atmaksu, neatbilstoša profilakse un medicīniskās demogrāfijas sadrumstalotība) un efektīva diagnostika būtu jāuzskata par galvenajiem apsvērumiem nevienlīdzīgas veselības aprūpes novēršanas pasākumos un ka arī medikamentozās ārstēšanas pieejamība par pieņemamām cenām būtu jāuzskata par svarīgu aspektu atsevišķu cilvēku veselības aprūpē; tāpēc aicina dalībvalstis nodrošināt, ka pārskatāmības direktīva (89/105/EEK) tiek pareizi īstenota un ka pienācīgi tiek ņemti vērā secinājumi, kas iekļauti Eiropas Komisijas 2008. gada paziņojumā par farmācijas nozares apsekojumu;
Stresses that countering socioeconomic factors such as obesity, smoking, etc., the accessibility of healthcare systems (jeopardised by the non-reimbursement of the costs of care and of medicines, inadequate prevention and the fragmentation of medical demography) and effective diagnosis should be considered key aspects of measures against health inequality and that, in addition, the accessibility and affordability of pharmaceutical treatments should also be regarded as a key aspect of individual citizens' health; therefore calls on Member States to ensure that the Transparency Directive (89/105/EEC) is being properly implemented and that the conclusions from the 2008 Commission Communication on the Pharmaceutical Sector Inquiry are being appropriately addressed;
11. ņemot vērā Komisijas sadarbību ar dalībvalstu kompetentajām iestādēm, mudina to veicināt labāko praksi zāļu cenu noteikšanā un zāļu izdevumu atmaksāšanā, tostarp atbalstīt izmantojamus zāļu cenu diferencēšanas modeļus, lai tādējādi optimizētu cenu pieņemamību un samazinātu zāļu nevienlīdzīgu pieejamību;
Urges the Commission, in the context of its collaboration with the competent authorities of the Member States, to promote best practices on pricing and reimbursement of medicines, including workable models for pharmaceutical price differentiation so as to optimise affordability and reduce inequalities in access to medicines;
18. uzskata, ka, īstenojot Direktīvu par pārrobežu veselības aprūpi (2008/0142 (COD)), būtu jāveic ietekmes novērtēšana, lai iespējami efektīvi noteiktu, kā minētā direktīva iespaido nevienlīdzības novēršanu veselības jomā, un nodrošinātu, ka tā saglabā iedzīvotāju aizsardzību un garantē pacientu drošību, īpaši attiecībā uz medicīnisko resursu (gan personāla, gan materiālo resursu) piešķiršanu pēc ģeogrāfiskā sadalījuma;
Considers that the implementation of the Directive on Patients' Rights in Cross-Border Healthcare (2008/0142 (COD)) should be followed by impact assessments in order to measure as effectively as possible its consequences in combating health inequalities and to ensure that it maintains public protection and safeguards patient safety, particularly in terms of the geographical allocation of medical resources, both human and material;
21. uzsver, ka viens no veselības jomā esošās nevienlīdzības cēloņiem ir tas, ka atsevišķās ģeogrāfiskās teritorijās ir maz veselības aprūpes speciālistu; tāpēc atbalsta veselības aprūpes speciālistu mobilitāti Eiropas Savienībā saskaņā ar reālām iedzīvotāju vajadzībām;
Stresses that the existence of geographical areas which are poor in healthcare professionals is one of the causes of health inequalities; advocates therefore mobility of healthcare professionals within the European Union in accordance with the genuine needs of the population;
23. mudina dalībvalstis pilnībā īstenot spēkā esošo Direktīvu par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu (2005/36/EK); attiecībā uz medicīnisko kvalifikāciju sarežģītību mudina Komisiju, lai tā, novērtējot un pārskatot šo direktīvu, novērš dažas reglamentējošas nepilnības, kas var kaitēt pacientiem un apdraudēt pacientu tiesības uz drošu ārstēšanu; aicina Komisiju turpmāk apsvērt, vai nebūtu jāievieš pienākums kompetentajām iestādēm reģistrēties iekšējā tirgus informācijas sistēmā, un precizēt, kādā apjomā kompetentās iestādes var aktīvi apmainīties ar disciplināro informāciju par veselības aprūpes speciālistiem, izveidojot brīdinājuma mehānismu;
Urges Member States to implement fully the existing Professional Qualifications Directive (2005/36/EC); with regard to the complexity of medical qualifications, encourages the Commission in its evaluation and review of the Directive to address some of the regulatory gaps that have the potential to harm patients and compromise a patient’s right to safe treatment; invites the Commission to further consider whether to make registration with the IMI System mandatory for competent authorities and improve the extent to which competent authorities can proactively share disciplinary information about healthcare professionals by creating an appropriate alert mechanism;
33. mudina Komisiju kopā ar dalībvalstīm skolās rīkot kampaņas, lai popularizētu veselību un izglītotību par veselību, it īpaši veselīgu dzīvesveidu, vienlaikus īstenojot konkrētām grupām veidotas profilakses un skrīninga programmas;
Urges the Commission, together with the Member States, to launch campaigns in schools to promote health and health education, and healthy lifestyles in particular, together with prevention and screening programmes geared to specific groups;
par nevienlīdzības samazināšanu veselības jomā ES
on reducing health inequalities in the European Union
Atzinumu sagatavoja: Sylvie Guillaume
Rapporteur: Sylvie Guillaume
– ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 35. pantu,
– having regard to Article 35 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union ,
– ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 168. pantu par veselības aizsardzību,
– having regard to Article 168 of the Treaty on the Functioning of the European Union, on health policies,
– ņemot vērā Pamattiesību hartas 23. pantu par vīriešu un sieviešu līdztiesību visās jomās,
– having regard to Article 23 of the Charter of Fundamental Rights relating to equality between men and women in all areas,
A. ņemot vērā vīriešu un sieviešu bioloģiskās, sociāli ekonomiskās un kultūras atšķirības un ar tām saistītās veselības intereses, vajadzības un problēmas;
A. conscious of the biological, socio-economic and cultural differences between men and women, and the resulting differences in their respective health concerns, needs and problems,
B. tā kā nevienlīdzība veselības jomā daudz biežāk atklājas mazāk aizsargātu cilvēku vidū, jo viņi ir īpaši atkarīgi no labas kvalitātes valsts veselības aprūpes par pieņemamu cenu;
B. whereas health inequalities appear more often among vulnerable people who are especially dependent on affordable public healthcare of good quality,
C. tā kā sievietes bieži nonāk nestabilā situācijā dzimuma, dzīvesveida, reliģijas, vecuma, sociālā stāvokļa un maksātspējas dēļ;
C. whereas women often find themselves in precarious situations linked to their gender, way of life, religion, age, social status and financial solvency,
D. tā kā dzimumu un vecumu nevienlīdzība biomedicīniskajā pētniecībā un tas, ka sievietes klīniskos izmēģinājumos ir maz pārstāvētas negatīvi ietekmē pacientu aprūpi;
D. whereas gender and age inequalities in biomedical research and under-representation of women in clinical trials undermine patient care,
E. tā kā sievietes, vecākas sievietes un meitenes parasti ir nevienmērīgi pārstāvētas mazāk aizsargātajās sabiedrības grupās un tā kā šķēršļi, kas ierobežo piekļuvi veselības aprūpes sistēmai, var vēl vairāk pastiprināt viņu neaizsargātību un negatīvi ietekmēt viņu veselības stāvokli;
E. whereas women generally, elderly women and young girls are disproportionately represented in society’s most vulnerable groups, and whereas barriers in access to the healthcare system may further exacerbate their vulnerable status and compromise their health outcomes,
F. tā kā ātri pieaug tabakas lietošana sieviešu, īpaši jaunu sieviešu, vidū, kas postoši ietekmēs viņu veselību nākotnē; tā kā smēķēšanas atstātajām sekām uz sievietēm ir jāpieskaita daudzas problēmas, kas tās vēl vairāk palielina;
F. whereas the incidence of tobacco use among women, particularly young women, is rapidly rising with devastating consequences for their future health; and whereas, in the case of women, smoking is aggravated by multiple disadvantage,
G. tā kā vardarbība pret sievietēm ir plaši izplatīta parādība visās valstīs un visos sociālajos slāņos un tā smagi ietekmē sieviešu un bērnu fizisko un emocionālo veselību;
G. whereas violence against women is a widespread phenomenon in all countries and among all social classes and has a dramatic effect on the physical and emotional health of women and children,
H. tā kā sievietes parasti dzīvo ilgāk nekā vīrieši, bet pēdējos dzīves gados viņas vairāk cieš no hroniskām slimībām, invaliditātes un dzīves kvalitātes samazināšanās;
H. whereas women usually live longer than men, but suffer more from chronic diseases, disability and loss of quality of life in later years,
I. tā kā vienlīdzīga piekļuve veselības aprūpes pakalpojumiem samazina nevienlīdzību un parasti to saprot kā vienādas iespējas ārstēties, neskatoties uz ienākumiem;
I. whereas fair access to health services reduces health inequalities and is generally understood as equal access to treatment for all persons regardless of their income,
J. tā kā vairākās ES dalībvalstīs
J. whereas in several EU Member States
Organizācijas „Pasaules ārsti” Eiropas Veselības aprūpes pakalpojumu piekļuves observatorijas ziņojumi par pētījumiem, kas veikti 2007. un 2009. gadā „Bezdokumentu migrantu piekļuve veselības aprūpes pakalpojumiem”; HUMA tīkla 2009. gada ziņojums „Bezdokumentu migrantu un patvēruma meklētāju piekļuve veselības aprūpes pakalpojumiem 10 ES valstīs.
Doctors of the World, European Observatory on Access to Health Care, Undocumented migrants’ access to health care, survey reports for 2007 and 2009; HUMA, Law and practice, Access to health care for undocumented migrants and asylum seekers in 10 EU countries, 2009. fair access to health services is not guaranteed for all, in practice or by law, especially for undocumented migrants,
K. tā kā neauglība ir Pasaules Veselības organizācijas atzīta veselības problēma, kas īpaši ietekmē sieviešu veselību, un tā kā Apvienotās Karalistes Valsts līmeņa apsekojums atklāja, ka vairāk nekā 94 % sieviešu, kuras cieš no neauglības, cieš arī no dažāda veida depresijas;
K. whereas infertility is a medical condition recognised by the World Health Organisation which has a particular impact on women’s health, and whereas the UK National Awareness Survey has shown that over 94% of women suffering from infertility also suffer from forms of depression,
L. tā kā starp dalībvalstīm pastāv ļoti lielas atšķirības neauglības ārstēšanas iespēju ziņā,
L. whereas there is great inconsistency between Member States in terms of access to fertility treatment,