natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Norobežošana attiecībā uz dalībvalstu lietu un procesuālajām tiesībām
Distinction made with Member States' substantive and procedural law
Šī regula ir piemērojama intelektuālā īpašuma tiesībām dalībvalstīs un netiek attiecināta uz mantošanas materiālajām tiesībām un citām lietu vai procesuālajām tiesībām.
The regulation is intended to cover only the IPL rules of Member States and not their substantive law on succession or other substantive or procedural law.
Tomēr zināma neliela ietekme un pārklāšanās ir vērojama.
However, there is encroachment and overlapping on a minor scale.
Šīs parādības iemesls ir tas, ka mantojumu regulējošie tiesību akti, lietu tiesības un mantošanas procesa gaita dalībvalstīs atšķiras.
The reason for this is that Member States' law on succession, substantive law and succession proceedings differ.
Saskaņā ar referenta priekšlikumu dalībvalstu lietu un procesuālajām tiesībām vajadzētu pēc iespējas palikt neskartām.
Under the rapporteur's proposal, Member States' substantive and procedural law would remain unaffected as far as possible.
Tāpēc referents piesardzības pēc sagatavojis otru priekšlikumu, kas, viņā ieskatā, ietver minimālos noteikumus, kurus vajadzētu paredzēt, lai neietekmētu dalībvalstu lietu un procesuālās tiesības.
To be on the safe side, accordingly, the rapporteur has made a second proposal. which, to his mind, contains the minimum which should be laid down so as not to interfere with national substantive and procedural law.
Mantojuma līgumi intelektuālā īpašuma tiesību jomā ir īpaša problēma, jo vairākās valstīs tie nav pazīstami, bet dažas valstis tos pat noraida.
In IPL, agreements as to succession are a particular problem in that, in some countries, they are unknown or even not allowed.
Vajadzētu būt skaidram, ka mantojumam piemērojamie tiesību akti un tādējādi arī, piemēram, katra mantojuma līguma dalībnieka tiesības uz neatņemamo daļu tiek noteiktas atsevišķi saskaņā ar regulu.
It should be clear that the law on succession and hence, for example, on indefeasible interests would be separately determined by the regulation, for each party to an agreement as to succession.
Grozījumi varētu nākt par labu arī tām dalībvalstīm, kurās mantojuma līgums netiek izmantots.
The changes ought also to be in the interests of Member States in which agreements as to succession are unknown.
Atruna attiecībā uz ordre public ir atzīts tiesību princips intelektuālā īpašuma tiesībās.
The public policy caveat is a recognised legal principle in IPL.
Tomēr attiecībās starp dalībvalstīm tam vairs nevajadzētu būt nozīmei, jo priekšroka dodama kopējai pārliecībai par tiesisko kārtību un vērtībām.
In relations between the Member States, given their shared legal beliefs and values, it should no longer have significance.
Nav pamatotas bažas, ka tas pavērtu jaunas iespējas, lai neņemtu vērā tiesības uz neatņemamo matojuma daļu.
Misgivings that there would be new ways and means of evading law on indefeasible interests are baseless.
Kaut arī dažādās formās, tomēr šīs tiesības tiek piemērotas gandrīz visās dalībvalstīs.
Law on indefeasible interests exists in virtually all Member States, albeit in differing forms.
Ja mantojuma atstājējs ir izvēlējies izcelsmes valsts tiesību aktus, nav iemesla bažām, ka tās netiks ņemtas vērā.
If a testator opts for his or her home country's law, there is no reason even to consider the possibility of evasion.
Ja izvēles tiesības būtu saistītas ar pastāvīgo dzīvesvietu, par to būtu jāuztraucas.
If the choice-of-law right had been linked to habitual residence, that would have been a justifiable fear.
Saskaņā ar šo priekšlikumu nav pietiekami, ka kāda persona dzīvo citā dalībvalstī, bet ir nepieciešams, lai nāves brīdī šajā dalībvalstī būtu viņa pastāvīgā dzīvesvieta (taču miršanas vieta var būt arī citur).
Under this proposal, it would not be enough for individuals to take up habitual residence in another Member State; rather, they would have to have been habitually resident there at time of death (but would not have to have actually died there).
Šķiet mazliet pārspīlēti domāt, ka ievērojams skaits cilvēku šī iemesla dēļ pārceļas uz dzīvi citur, lai turpinātu dzīvot citā valstī līdz savai nāvei.
It would appear somewhat far-fetched to assume that many people will transfer their residence on that basis with the intention of keeping it there until they die.
Personas, kas meklē jebkādas iespējas izvairīties no šādu tiesību ievērošanas, radīs šādas iespējas arī pašlaik spēkā esošo likumu ietvaros.
Individuals intent on evading the law at all costs will find ways and means of doing so under the legislation in force.
Autentisku aktu atzīšana
Recognition of authentic instruments
Referents atbalsta autentisku aktu atzīšanu to brīvas aprites un to autentiskuma un oficiāla likumiska spēka „atzīšanas” izpratnē.
The rapporteur is in favour of the recognition of authentic instruments in that they should freely circulate and there should be 'recognition' of their authenticity and formal evidentiary effect.
Tomēr termins „atzīšana” var radīt pārpratumus dažādās valodās, jo tas pats par sevi nav viennozīmīgs un ir jāinterpretē attiecīgā kontekstā.
The term 'recognition' may lead to misunderstandings, however, since it is not self-evident, but, rather, would have to be interpreted on a case-by-case basis.
Eiropas mantojuma apliecības darbību vajadzētu attiecināt tikai uz pārrobežu aspektiem.
The European Certificate of Succession should be restricted to cross-border matters.
Par tās izsniegšanu vajadzētu būt atbildīgai ikvienai institūcijai — tiesai, valsts iestādei, notāram vai citai institūcijai, kas nodarbojas ar mantojuma lietu.
Any entity dealing with an estate - courts, authorities, notaries, etc. - should be competent to issue it.
Šīs institūcijas būtu jānosaka dalībvalstij, kurai kompetence tika piešķirta saskaņā ar II nodaļu.
Such entities should be determined by the Member State whose competence is established in accordance with Chapter II.
par 2010. gada ziņojumu par ES pilsonību: likvidējot šķēršļus ES pilsoņu tiesību īstenošanai
on the EU Citizenship Report 2010: Dismantling the obstacles to EU citizens’ rights
Konstitucionālo jautājumu komitejaS ATZINUMS.........................................31
OPINION of the Committee on Constitutional Affairs ................................32
– ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 227. pantā noteiktās tiesības iesniegt lūgumrakstu,
– having regard to the right of petition enshrined in Article 227 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU),
– ņemot vērā LESD 220. pantu, kurā noteikts pilsonības jēdziens,
– having regard to Article 20 TFEU, which defines the concept of citizenship,
– ņemot vērā LESD otro daļu „Diskriminācijas aizliegums un Savienības pilsonība” un Pamattiesību hartas III un V sadaļu,
– having regard to Part Two of the TFEU, entitled Non-discrimination and citizenship of the Union , and Titles III and V of the Charter of Fundamental Rights,
– ņemot vērā LESD 45. pantu, saskaņā ar kuru darba ņēmēju pārvietošanās brīvība nozīmē to, ka likvidē jebkādu dalībvalstu darba ņēmēju diskrimināciju pilsonības dēļ attiecībā uz nodarbinātību, darba samaksu un citiem darba un nodarbinātības nosacījumiem;
– having regard to Article 45 TFEU, under which guaranteed freedom of movement for EU workers entails the abolition of any discrimination based on nationality between workers of the Member States as regards employment, remuneration and other conditions of work and employment,
– ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienību 3., 10. un 11. pantu un LESD 8. pantu,
– having regard to Articles 3, 10 and 11 of the Treaty on European Union and Article 8 TFEU,
– ņemot vērā Komisijas 2010. gada 27. oktobra paziņojumu „2010. gada ziņojums par ES pilsonību.
– having regard to the Commission Communication of 27 October 2010 entitled ‘EU Citizenship Report 2010.
Likvidējot šķēršļus ES pilsoņu tiesību īstenošanai” ( COM(2010)0603 ),
Dismantling the obstacles to EU citizens’ rights’ ( COM(2010)0603 ),
– ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Regulu (EK) Nr. 987/2009, ar ko nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu
– having regard to Regulation (EC) No 987/2009 of the European Parliament and of the Council of 16 September 2009 laying down the procedure for implementing Regulation (EC) No 883/2004 on the coordination of social security systems
– ņemot vērā Komisijas 2011. gada 11. augusta paziņojumu par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumam par Eiropas Pilsoņu gadu (2013. gads) ( COM(2011)0489 ),
– having regard to the Commission proposal of 11 August 2011 for a decision of the European Parliament and of the Council on the European Year of Citizens (2013) ( COM(2011)0489 ),
– ņemot vērā Stokholmas programmu, kas padara pilsoni par galveno mērķi Eiropas rīcībai brīvības, drošības un tiesiskuma jomā, nodrošinot cieņu pret daudzveidību un neaizsargātāku iedzīvotāju grupu aizsardzību,
– having regard to the Stockholm Programme, which makes the citizen the focal point of European action on freedom, security and justice, guaranteeing respect for diversity and protection for the most vulnerable,
A. tā kā Savienības pilsoņiem — neatkarīgi no invaliditātes — cita starpā ir tiesības brīvi pārvietoties un dzīvot dalībvalstu teritorijā, tiesības balsot un tiesības kandidēt Eiropas Parlamenta vēlēšanās un viņu dzīvesvietas dalībvalsts pašvaldību vēlēšanās, tiesības uz jebkuras dalībvalsts diplomātisko un konsulāro iestāžu aizsardzību trešo valstu teritorijā, tiesības iesniegt lūgumrakstu Eiropas Parlamentam, tiesības vērsties pie Eiropas ombuda un rakstīt ES iestādēm un padomdevējām struktūrām jebkurā no Līgumu valodām
A. whereas Union citizens – regardless of their disabilities – have, inter alia, the right to move and reside freely within the territory of the Member States, the right to vote and to stand as candidates in elections to the European Parliament and in municipal elections in their Member State of residence, the right to the provision of consular protection by the diplomatic and consular authorities of another Member State in third countries, and the right to petition the European Parliament, to apply to the European Ombudsman, and to address the EU institutions and advisory bodies in any of the Treaty languages
LESD 20. panta otrā daļa. ;
Article 20(2) TFEU. ;
B. tā kā ar Lisabonas līgumu tika paplašināta un precizēta ar Māstrihtas līgumu 1992. gadā pirmo reizi ieviestā ES pilsonības koncepcija un no tās izrietošās tiesības, kuras attīstību citstarp veicināja arī judikatūra, tādējādi pastiprinot Eiropas Savienības kā pilsoņu tiesību aizstāves statusu un tēlu, nodrošinot likumdošanas līdzekļus, lai veicinātu ES pilsoņu aktīvu līdzdalību un izveidojot vai veicinot jaunas tiesības, piemēram, Eiropas pilsoņu iniciatīvu (EPI) un individuālās tiesības, kas iekļautas Pamattiesību hartā; tā kā ES pilsonība ir jāuztver kā gan tiesību, gan pienākumu radītāja;
B. whereas the Lisbon Treaty enhanced and detailed the concept of EU citizenship – first introduced under the Maastricht Treaty in 1992 – and the rights deriving therefrom, which are also driven by case-law, by reinforcing the status and image of the European Union as the defender of citizens’ rights, by providing legislative means to stimulate the active involvement of EU citizens and by creating or fostering new rights, such as the European Citizens’ Initiative (ECI) and the individual rights contained in the Charter of Fundamental Rights; whereas EU citizenship should be seen as a source of both rights and duties;
C. tā kā šādi tiek apliecināti ES centieni piešķirt pilsoņiem centrālo lomu tās rīcībā un veidot brīvības, taisnīguma un tiesību telpu visiem ES pilsoņiem;
C. whereas this demonstrates the EU’s efforts to make its citizens the central focus of its action and to work towards an area of freedom, justice and rights for all EU citizens;
D. atzinīgi vērtējot Eiropas Savienības Tiesas judikatūru attiecībā uz Pamattiesību hartas 51. panta interpretāciju, saskaņā ar ko ERT lietā pieņemtajā nolēmumā tiek uzsvērts, ka dalībvalstu iestādēm ES pamattiesības ir saistošas arī tādā gadījumā, ja tās vēlas ierobežot LESD noteiktās pamatbrīvības, veicot valsts mēroga pasākumus;
D. welcoming the case-law of the European Court of Justice as regards the interpretation of Article 51 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union, in particular the ERT ruling, which emphasises that the institutions of the Member States are also bound by the overriding fundamental rights of the Union if they wish to use national measures to restrict the fundamental freedoms guaranteed by the TFEU;
E. tā kā pārvietošanās brīvība ir neatņemama cilvēktiesību un Savienības pilsonības jēdzienu daļa un viena no Līgumos atzītajām Savienības pilsoņu pamattiesībām un brīvībām;
E. whereas freedom of movement is inherent in the concepts of human rights and Union citizenship and represents one of the fundamental rights and freedoms of Union citizens recognised under the Treaties;
F. tā kā septiņus gadus pēc Brīvas pārvietošanās direktīvas stāšanās spēkā joprojām ir pārāk daudz problēmu saistībā ar tās īstenošanu; tā kā lielākā daļa sūdzību attiecas uz ES pilsoņiem, viņu ieceļošanas tiesībām, tiesībām uzturēties dalībvalstu teritorijā ilgāk par trim mēnešiem, uzturēšanās atļauju derīgumu, uzturēšanās tiesību saglabāšanu, tiesībām saņemt pastāvīgās uzturēšanās atļaujas un ģimenes locekļu tiesībām;
F. whereas, seven years after the entry into force of the FMD, too many problems still persist in relation to its implementation; whereas most complaints focus on EU citizens, their right of entry, their right of residence for more than three months, the validity of residence permits, the retention of their right of residence and right of permanent residence and the rights of their family members;
G. tā kā daudziem pilsoņiem nav visas attiecīgās informācijas par visām tiesībām, kuras nodrošina Brīvas pārvietošanās direktīva, jo īpaši gadījumos, kad viņi cenšas panākt tiesību piešķiršanu saviem ģimenes locekļiem, kuri ir trešo valstu valstspiederīgie;
G. whereas many citizens do not possess all the relevant information concerning their rights championed by the FMD, in particular when seeking rights for family members who are third-country nationals;
H. tā kā ES pilsoņiem, kuri pastāvīgi uzturas Apvienotajā Karalistē un pieprasa noteiktus sociālās nodrošināšanas pabalstus, ir jānokārto tā sauktā „uzturēšanās tiesību pārbaude”, atbilstoši kurai Apvienotās Karalistes nepilsoņiem tiek izvirzīti papildu nosacījumi;
H. whereas EU citizens who are habitually resident in the United Kingdom and who apply for certain social security benefits are required to undergo the so-called ‘Right to Reside Test’, which imposes additional conditions on non-UK citizens;
I. tā kā romu izraidīšana no Francijas 2010. gadā bija neviennozīmīgi vērtējams notikums ne tikai no pamattiesību, bet arī no brīvas pārvietošanās tiesību viedokļa, kā arī ņemot vērā diskrimināciju nacionālās piederības, rases un etniskās izcelsmes dēļ;
I. whereas the issue of the deportation of Roma people by France in 2010 was controversial not only from the fundamental rights perspective, but also from the standpoint of the right to free movement and that of discrimination on the grounds of nationality and racial and ethnic origin;
J. tā kā 2011. gada 15. decembrī Parlaments pieņēma rezolūciju par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Eiropas Savienībā, īpaši uzsverot Rumānijas un Bulgārijas darba ņēmēju tiesības vienotajā tirgū
J. whereas on 15 December 2011 Parliament adopted a resolution on freedom of movement for workers within the European Union, with an emphasis on the rights of Romanian and Bulgarian workers in the single market
P7_TA(2011)0587 . ; tā kā vairākas dalībvalstis ir izlēmušas ieviest vai turpināt piemērot pārejas režīmu, kas ierobežo Rumānijas un Bulgārijas valstspiederīgo piekļuvi to darba tirgum; tā kā šādi pasākumi var izraisīt darba ņēmēju ekspluatāciju un nelegālu darbu un liegt sociālās nodrošināšanas pabalstu pieejamību;
P7_TA(2011)0587 . ; whereas several Member States have decided to introduce or to continue applying transitional arrangements which limit Romanian and Bulgarian nationals’ access to their labour markets; whereas such measures may lead to worker exploitation, illegal work and lack of access to social security benefits;
K. tā kā daudzu Savienības tiesību aktos pilsoņiem piešķirto tiesību īstenošana ir atkarīga no darba ņēmēju brīvas pārvietošanās vai brīvprātīgas mobilitātes vai arī tādējādi šo tiesību īstenošana tiek veicināta; tā kā brīvas pārvietošanās atvieglošana savukārt var uzlabot pilsoņu iespējas pilnībā izmantot vienotā tirgus priekšrocības, vienlaikus sekmējot arī ievērojamu izaugsmi;
K. whereas the exercise of a broad range of rights conferred on citizens by Union legislation is dependent on, or fostered by, the free movement or voluntary mobility of workers; whereas, accordingly, facilitating free movement can make it easier for citizens to take full advantage of the single market while also serving as a key driver of growth;
L. tā kā tiesības brīvi pārvietoties un dzīvot dalībvalstu teritorijā neveicina labāku izpratni par Eiropas integrācijas vērtībām, ja tām papildus Savienība un dalībvalstis neveic īpašus pasākumus attiecībā uz informāciju, apmācību, kvalifikāciju atzīšanu un darba ņēmēju (tostarp sezonas strādnieku, pārrobežu darba ņēmēju, norīkoto darbinieku, tādu darbinieku, kas norīkoti juridiskās adreses maiņas dēļ u.tml.) mobilitāti;
L. whereas the right to move and reside freely within the territory of the Member States cannot make for a better understanding of the values of European integration unless it is accompanied by specific measures taken by the Union and the Member States in terms of information, training, recognition of qualifications, and worker mobility (among seasonal, cross-border and posted workers, workers transferred as a result of head office relocations, etc.);
M. tā kā ļoti daudzos lūgumrakstos ir minētas sociālās nodrošināšanas pabalstu pieejamības problēmas, kas saistītas galvenokārt ar valsts iestāžu sadarbības trūkumu, vairāku dalībvalstu maksātu pabalstu summēšanas principa nepareizu piemērošanu (it īpaši pensiju pārvedamību), nespēju sniegt precīzu informāciju par piemērojamiem noteikumiem vai lietu ilgstošu izskatīšanu; tā kā Eiropas Savienības Tiesas 2011. gada 21. jūlija spriedums
M. whereas a large number of petitions revealed problems in the field of accessing social security benefits, mainly involving a lack of cooperation on the part of national authorities, incorrect application of the principle of aggregation of benefits payable in several Member States (in particular concerning portability of pensions), failure to provide correct information on the applicable rules or cumbersome administration of cases; whereas the ECJ judgment of 21 July 2011
Skatīt Lucy Stewart / Secretary of State for Work and Pensions , Lieta C‑503/09. apstiprina ES pilsoņu tiesības pārvietoties uz citu ES dalībvalsti un saņemt sociālo nodrošinājumu;
See Lucy Stewart v Secretary of State for Work and Pensions, Case C‑503/09. confirms the right of EU citizens to move to another EU Member State and be entitled to social security cover;
N. tā kā saskaņā ar Boloņas procesu nodrošinātā vispārēji atzītu augstākās izglītības diplomu piešķiršana ir viens no pasākumiem, lai vienkāršotu profesionālās kvalifikācijas atzīšanu;
N. whereas, under the Bologna Process, generally accepted diplomas for completion of university studies are being awarded as a step towards more straightforward recognition of qualifications;
O. ņemot vērā problēmas, kuras saistītas ar Direktīvas 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu nepareizu īstenošanu
O. having regard to the problems linked to the incorrect implementation of Directive 2005/36/EC on the recognition of professional qualifications
P. tā kā lūgumrakstu iesniedzēji sūdzas par Vācijas Nepilngadīgo aizbildnības un aizgādības iestādes (Jugendamt) īstenoto diskrimināciju pret tiem jauktajās laulībās dzīvojošajiem laulātajiem, kuriem nav Vācijas pilsonības, tā kā darbības neatkarības dēļ Jugendamt dažos gadījumos pastiprina grūtības, ar kurām saskaras bērnu vecāki ārvalstnieki, kuri šķīrušies un nu vēlas atstāt Vācijas teritoriju kopā ar saviem bērniem;
P. whereas petitioners accuse the German Youth Welfare Office ( Jugendamt ) of discriminating against the non-German spouse in mixed marriages; whereas, on account of its operational independence, the Jugendamt contributes in some cases to the difficulties encountered by foreign divorced parents wishing to leave German territory with their children;
Q. tā kā 2011. gada oktobrī Parlaments pieņēma rezolūciju par personu ar invaliditāti integrāciju un mobilitāti
Q. whereas Parliament adopted a resolution
P7_TA(2011)0453 . ; tā kā lielu skaitu lūgumrakstu iesniedz cilvēki ar invaliditāti, kuri ik dienas saskaras ar daudziem šķēršļiem, kas neļauj viņiem baudīt ES pilsoņu tiesības, piemēram, normāli izmantot izglītības sistēmu un piekļūt apdrošināšanas vai sabiedriskā transporta pakalpojumiem; tā kā ir nepieciešama saskaņota ES sistēma invaliditātes pakāpes noteikšanai un tā kā šādas sistēmas trūkums var novest pie nevienlīdzības un pat sociālās atstumtības;
P7_TA(2011)0453 . in October 2011 regarding the mobility and integration of people with disabilities; whereas a considerable number of petitions are tabled by people with disabilities, who encounter on a daily basis many barriers preventing them from enjoying the rights of EU citizens, such as normal use of the education system and access to insurance or to public transport facilities; whereas there is a need for a coherent EU system for determining the degree of disability, and whereas the lack of such a system may lead to inequity and even social exclusion;
R. tā kā aizstāvības nolūkā ikvienam ES pilsonim, pret kuru iesniegta prasība kādas dalībvalsts tiesā, ir tiesības piekļūt dokumentiem, kas pārtulkoti viņa dzimtajā valodā, lai nepieļautu nekāda veida diskrimināciju valodas dēļ, un tā kā ikviens pilsonis nepārtraukti ir jāinformē par jebkuru pret viņu vērsto tiesas procesu no juridiskā viedokļa atbilstošos termiņos;
R. whereas all EU citizens brought before the courts of a Member State have the right of access, for their defence, to documents translated into their mother tongue, in order to prevent any discrimination based on language, and whereas, in particular, all citizens must be kept informed about any court proceedings against them, the entire process taking place within a judicially acceptable timeframe;
1. atzinīgi vērtē 2010. gada ziņojumu par ES pilsonību, kurā ir noteikts mērķis likvidēt šķēršļus ES pilsoņu tiesību īstenošanai, un uzskata, ka tajā ietvertie priekšlikumi attiecas uz konkrētiem pasākumiem, lai samazinātu nevajadzīgas izmaksas un tādējādi veicinātu ES pilsoņu pirktspēju, kas ir īpaši svarīgi krīzes laikā; aicina Komisiju nodrošināt, lai šajā ziņojumā minētie normatīvo un nenormatīvo aktu priekšlikumi tiktu iesniegti pēc iespējas drīz un tiktu apstiprināti, tādējādi panākot, ka ES pilsoņu tiesības kļūst faktiski īstenojamas un ka dalībvalstis atceļ šķēršļus, kas liedz šīs tiesības īstenot; un aicina arī vienlaikus ieviest administratīvus pasākumus, lai veicinātu šo tiesību visaptverošu izmantošanu, vienlaikus novēršot iespējamās pretrunas starp valstu un Eiropas tiesību aktiem;
Welcomes the EU Citizenship Report 2010, which sets the objective of dismantling the obstacles to EU citizens’ rights, and takes the view that the proposals contained therein represent tangible measures for reducing needless expenditure and thus contributing to the purchasing power of EU citizens, which is particularly important during times of crisis; calls on the Commission to ensure that the legislative and non-legislative measures provided for in the report are put forward as soon as possible and approved, so as to ensure that EU citizens’ rights become effective and that all Member States abolish the aforementioned obstacles and simultaneously introduce administrative measures facilitating the comprehensive enjoyment of those rights, while removing possible contradictions between national and European law;