natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Šos soļus var apkopot šādi: kodolieroču valstis noteikti apņemas pilnīgi iznīcināt savus kodolarsenālus, veic konkrētus saskaņotus pasākumus, lai tālāk samazinātu kodolieroču sistēmu darbības statusu, visas kodolieroču valstis veic kodolatbruņošanās pasākumus tādā veidā, kas stiprinātu starptautisko stabilitāti, atzīst kodolatbruņošanās neatgriezeniskuma principu un attīsta iespējas veikt pārbaudes, kas būs nepieciešamas, lai apstiprinātu atbilstību kodolatbruņošanās līgumam, lai panāktu un saglabātu to, ka pasaule ir brīva no kodolieročiem.
These steps can be summarized as follows: unequivocal undertaking by the nuclear-weapon States to accomplish the total elimination of their nuclear arsenals, concrete agreed measures to further reduce the operational status of nuclear-weapon systems, steps by all the nuclear-weapon States leading to nuclear disarmament in a way that promotes international stability, the principle of irreversibility to apply to nuclear disarmament, and the development of the verification capabilities that will be required to provide assurance of compliance with nuclear disarmament agreements for the achievement and maintenance of a nuclear-weapon-free world.
Tomēr, ja arī ir panākts progress 2000. gadā saskaņoto pasākumu īstenošanā, tad tas ir niecīgs.
However, there has been little, if any, progress on the implementation of the 2000 agreed steps.
KNL pārskatīšanas 2005. gada konferencē dalībvalstis centās izveidot kopīgu rīcības programmu, tomēr tām neizdevās vienoties par jebkāda rezultatīvā dokumenta pieņemšanu, galvenokārt tāpēc, ka pastāvēja nesaskaņas starp kodolieroču valstīm un valstīm, kurām kodolieroču nav .
At the 2005 NPT Review Conference the States parties struggled to put together a common agenda and failed to agree on any outcome document, largely because of disagreement between the nuclear weapon states and non-nuclear weapon states .
Pirmās uzsvēra kodolieroču neizplatīšanas centienu nostiprināšanas nozīmi un pievērsās konkrētiem gadījumiem, kas vai nu bija pierādīti, vai par kuriem pastāvēja aizdomas par neatbilstību līgumā noteiktajām kodolieroču neizplatīšanas saistībām.
The former emphasized the importance of strengthening non-proliferation efforts and focusing on specific cases of actual and suspected non-compliance with the non-proliferation obligations of the Treaty.
Otrās uzsvēra to, cik svarīgi ir ievērot atbruņošanās saistību izpildi.
The latter emphasized the importance of compliance with and implementation of disarmament obligations.
Panākumus arī kavēja ar pārskatīšanas procesu nesaistīti notikumi: 2003. gadā notika ASV un Lielbritānijas vadītais iebrukums Irākā, kas tika sākts, pamatojoties uz apgalvojumu, ka Irākas rīcībā ir kodolieroči; netika panākts, ka stājas spēkā Līgums par vispārējo kodolizmēģinājumu aizliegumu; ASV izstājās no Līguma par stratēģisko ieroču ierobežošanu; valstīm neizdevās uzsākt sarunas par līgumu, kas aizliegtu skaldmateriāla ražošanu kodolieročiem.
Developments outside the review process also prevented progress: there was the 2003 invasion of Iraq - led by the United States and Britain and launched on the pretext that Iraq possessed nuclear weapons - the failure to bring into force the Comprehensive Test Ban Treaty, the United States’ withdrawal from the Anti-Ballistic Missile Treaty, along with the failure of states to commence negotiations on a treaty banning the production of fissile material for nuclear weapons.
Kopš 2005. gada KNL pārskatīšanas konferences kodolizplatīšanās draudus pastiprināja Ziemeļkorejas lēmums veikt kodolizmēģinājumus, apgalvojums par Irānas nodomu uzsākt pastiprinātas urāna bagātināšanas programmas izstrādi, vairāku citu valstu (īpaši Vidējos Austrumos) plāni uzsākt civilās kodolenerģijas programmas, kā arī kodolieroču valstu pastāvīgā nevēlēšanās īstenot savas kodolatbruņošanās saistības.
Since the 2005 NPT Review Conference, proliferation concerns have been heightened by North Korea’s decision to launch a nuclear test, Iran’s alleged intention to develop an enhanced uranium enrichment program, announcements by a number of additional States (especially in the Middle East) of plans to commence civilian nuclear energy programs, and the continuing resistance by the NWS to implementing their nuclear disarmament obligations.
KNL 2010. gada pārskatīšanas konferences darbība: kas ir dienas kārtībā?
NPT 2010 Review Conference work: what is on the table?
Nākamā pārskatīšanas konference notiks Ņujorkā 2010. gada aprīlī–maijā.
The next Review Conference will meet in New York in April–May 2010 .
Sagatavošanas komitejas sanāksmes, kurās varēja piedalīties visas KNL dalībvalstis, notika 2007. un 2008. gadā.
Preparatory Committee Meetings, which are open to all NPT member States, were held in 2007 and 2008.
Trešā un pēdējā Sagatavošanas komitejas sanāksme šai konferencei notiks 2009. gadā no 4. līdz 15. maijam Ņujorkā.
The third and final Preparatory Committee for this conference will meet from 4–15 May 2009 in New York.
Šajā pārskatīšanas procesā ietvertie jautājumi iekļauj:
The items currently under consideration during this review process include:
· 1995. un 2000. gadā pieņemto kodolatbruņošanās saistību īstenošanu;
· Implementation of the 1995 and 2000 nuclear disarmament commitments;
· 1995. gada Vidējo Austrumu rezolūcijas operacionalizāciju;
· Operationalization of the 1995 resolution on the Middle East;
· Līguma par vispārējo kodolizmēģinājumu aizliegumu spēkā stāšanos;
· Entry into force of the Comprehensive Test Ban Treaty;
· sarunu uzsākšanu par skaldāmo materiālu līgumu;
· Commencement of negotiations of a fissile materials treaty;
· kodolbruņojuma kvalitatīva un kvantitatīva pilnveidošanu, ko veic kodolieroču valstis;
· Qualitative and quantitative improvement of nuclear forces by the nuclear weapon states;
· līguma universalizāciju;
· Universalization of the Treaty;
· „negatīvu drošības nodrošinājumu”;
· “Negative security assurances”;
· no kodolieročiem brīvu papildu zonu izveidošanu;
· The establishment of additional nuclear weapon free zones;
· kodolatbildības sadalīšanas kārtību ar NATO valstīm;
· Nuclear sharing arrangements with NATO countries;
· sarunu sākšanu par kodolieroču konvenciju un minēto sarunu praktisko sagatavošanas darbu;
· Commencement of negotiations for a nuclear weapons convention and practical preparatory work to support such negotiations;
· Ziemeļkorejas, Irānas un Sīrijas kodolprogrammas;
· The nuclear programmes of North Korea, Iran, and Syria;
· kodolatbruņošanās ziņošanas mehānisma izstrādāšanu un
· Establishing a reporting mechanism for nuclear disarmament; and
· pastāvīgā KNL sekretariāta izveidošanu.
· Establishing a standing NPT secretariat.
KNL 2009. gada konferences sagatavošanas komiteja būs pirmā KNL sanāksme ar jaunās ASV administrācijas piedalīšanos, un tā sekos jaunajam vispārējā politiskā atbalsta vilnim, kas veltīts mērķim, lai pasaule būtu brīva no kodolieročiem, tostarp kodolieroču valstu kādreizējo augsta līmeņa ierēdņu, daudzveidīga politiskā spektra parlamentāriešu, pilsoniskās sabiedrības līderu, Nobela prēmijas laureātu un pilsētu mēru nākotnes redzējumus.
The 2009 NPT Prep Com will be the first NPT meeting with a new US administration and will follow a new wave of mainstream political support for the aim of a nuclear weapons free world – including visionary statements from high-level former officials of the NWS, parliamentarians from across the political spectrum, civil society leaders, nobel prize winners and mayors.
Šajās nākotnes prognozēs ir uzsvērts arī, cik svarīgi ir pilnībā ratificēt Līgumu par vispārējo kodolizmēģinājumu aizliegumu, Līgumu par stratēģisko ieroču samazināšanu ( START I ), kuru darbība beidzas 2009. gadā, kā arī Līgumu par stratēģisko ofensīvu samazināšanu ( SORT ).
These statements also emphasise the importance of fully ratifying the Comprehensive Nuclear-Test Ban Treaty, the Strategic Arms Reduction Treaty (START I), which expire in 2009 and the Strategic Offensive Reductions Treaty (SORT).
Tādējādi pastāv labas prognozes vispārējā kodolieroču aizlieguma programmas atbalstam 2009. gada KNL konferences sagatavošanas komitejā, kā arī tās saskaņošanai 2010. gada KNL pārskatīšanas konferencē.
There as thus good prospects for a comprehensive nuclear disarmament program to be supported at the 2009 NPT prep com and agreed at the 2010 NPT Review Conference.
Tai jābūt veltītai mērķim darīt pasauli brīvu no kodolieročiem, šim nolūkam pieņemot kodolieroču konvenciju, kas būtu izstrādāta kā viens visaptverošs līgums vai līgumu kopums.
This should focus on the achievement of a nuclear weapons free world through nuclear weapons convention established as one all-covering treaty or as a package of agreements.
1 Turklāt Eiropas Parlaments 2005. gada 9. marta rezolūcijā ir norādījis, ka ES būtu jāatbalsta Kodolieroču konvencijas parauga ieviešana.
In addition, the EP has argued in its resolution of 9 March 2005, that the EU should support the establishment of the Model Nuclear Weapons Convention.
Eiropas Parlaments ir arī atbalstījis starptautiskās mēru kampaņas atbruņošanās iniciatīvas.
The EP has also supported disarmament initiatives from the international Mayors' campaign.
2005. gada 10. marta rezolūcijā ir uzsvērts, ka [Eiropas Parlaments] „atjauno atbalstu starptautiskajai mēru kampaņai, ko uzsāka Hirosimas un Nagasaki mēri, par kodolatbruņošanos un iesaka, lai starptautiskā sabiedrība uzmanīgi apsver šīs kampaņas „Nākotnes redzējumu 2020”, mudinot izstrādāt konkrētu programmu kodolieroču iznīcināšanai”.
In its resolution of 10 March 2005, it states "renews its support for the international Mayors' campaign -initiated by the Mayors of Hiroshima and Nagasaki - on nuclear disarmament and recommends the international community to carefully consider the Campaign's 'Project Vision 2020', urging a scheduled program of elimination of all nuclear weapons."
Kas ir Kodolieroču konvencija un kā tā ir radusies?
What is the Nuclear Weapons Convention and how did it come about?
Kodolieroču konvencija ir starptautisks līgums, kas ir ierosināts, lai aizliegtu kodolieroču izstrādāšanu, izmēģinājumus, ražošanu, uzkrāšanu, nodošanu, pielietošanu un pielietošanas draudus, kā arī nodrošinātu to iznīcināšanu.
A Nuclear Weapons Convention is a proposed international treaty that would prohibit the development, testing, production, stockpiling, transfer, use and threat of use of nuclear weapons, as well as provide for their elimination.
Formas ziņā tā būtu līdzīga pašreizējiem līgumiem, kas aizliedz citas ieroču kategorijas, piemēram, bioloģiskos ieročus, ķīmiskos ieročus, pretkājnieku mīnas un ķekarbumbas.
It would be similar in form to existing conventions outlawing other categories of weapons, such as biological weapons, chemical weapons, anti-personnel mines and cluster-munitions.
Konvencija aizliegtu ne tikai kodolieročus, bet arī tādu skaldmateriālu ražošanu, kas piemēroti to radīšanai, proti, augsti bagātināta urāna un izdalītā plutonija ražošanu.
As well as outlawing nuclear weapons, the convention would prohibit the production of fissile materials suitable for making them, namely highly enriched uranium and separated plutonium.
Tā arī paredzētu tādas aģentūras izveidošanu, kas nodrošinātu, lai valstis ievērotu šā līguma noteikumus.
It would establish an agency to ensure that countries comply with the terms of the treaty.
Šī iestāde saņemtu progresa ziņojumus no kodolvalstīm, organizētu ieroču iekārtu pārbaudes, iegūtu datus no satelītu uzņēmumiem un attālinātas darbības sensoriem, kā arī veiktu tādu materiālu ražošanas un nodošanas uzraudzību, kas ir piemēroti kodolieroču radīšanai.
This body would receive progress reports from nuclear-armed states, conduct inspections of weapons facilities, acquire intelligence through satellite photography and remote sensors, and monitor the production and transfer of materials suitable for making nuclear weapons.
Kodolieroču konvencijas vēsture
Background to the Nuclear Weapons Convention
Katru gadu kopš 1996. gada ANO Ģenerālā asambleja pieņem rezolūciju, kurā valstis ir aicinātas nekavējoties izpildīt atbruņošanās saistības, kā tas noteikts 1996. gada Starptautiskās tiesas konsultatīvajā atzinumā, „uzsākot daudzpusējas sarunas, kas beigtos ar Kodolieroču konvencijas paātrinātu pieņemšanu”.
Each year since 1996, the UN General Assembly has passed a resolution calling on all countries immediately to fulfil their disarmament obligation, as articulated in a 1996 advisory opinion of the International Court of Justice, "by commencing multilateral negotiations leading to an early conclusion of a nuclear weapons convention".
2007. gadā 127 valstis nobalsoja par rezolūciju, ieskaitot četras kodolieroču valstis: Ķīna, Indija, Pakistāna un Ziemeļkoreja.
In 2007, 127 countries voted in favour of the resolution, including four countries with nuclear weapons: China, India, Pakistan and North Korea.
1997. gadā kā projektu apspriešanai Kostarika iesniedza ANO ģenerālsekretāram tieslietu, zinātnes, atbruņošanās un pārrunu ekspertu konsorcija izstrādāto Kodolieroču konvencijas paraugu .
In 1997, a consortium of experts in law, science, disarmament and negotiation drafted a Model Nuclear Weapons Convention , which Costa Rica submitted to the UN Secretary-General as a discussion draft.
2000. gadā Kostarikas un Malaizijas valdības iesniedza KNL pārskatīšanas konferencei darba dokumentu, šajā dokumentā tika aicināts uzsākt sarunas, kas ļautu pieņemt Kodolieroču konvenciju kā visefektīvāko veidu, lai īstenotu KNL atbruņošanās saistības un panāktu KNL vispārēju pieņemšanu (ņemot vērā, ka Indija un Pakistāna atbalsta Kodolieroču konvenciju, bet ne KNL tā pašreizējā nekritiskajā formā).
In 2000, the governments of Costa Rica and Malaysia submitted a working paper
Kodolieroču konvencijas paraugs tika izveidots kā noderīgs dokuments, kas varētu palīdzēt šādās sarunās.
1 NPT/Conf.2000/MC.I/SB.1/WP.4, 8 May 2000, 200 Review Conference of the Parties to the Treaty on the Non Proliferation of Nuclear Weapons.
Paraugkonvencijas atjaunināto versiju publicēja 2007. gadā Sagatavošanas komitejas pirmajā sanāksmē 2010. gada Kodolieroču neizplatīšanas līguma pārskatīšanas dalībvalstu konferencei (Vīnē, 2007. gada 30. aprīlī–11. maijā).
An updated version of the model convention was released in 2007 at the first meeting of the Preparatory Committee for the 2010 Review Conference of the Parties to the Treaty on the Non-Proliferation of Nuclear Weapons (Vienna, 30 April – 11 May 2007).
Šajā sanāksmē Kostarika atkal iesniedza darba dokumentu, ņemot vērā un vēlreiz apliecinot aicinājumus, kas ir izklāstīti iepriekšējos darba dokumentos.
At that occasion Costa Rica again submitted a working paper taking into account and reiterating the calls made in the previous working papers.
Tālāk tajā ir izklāstīti nepieciešamie papildu mehānismi un pasākumi.
It then explores additional mechanisms and measures that would be required.
Dokumentā ir atzīts, ka pilnīga kodolatbruņošanās ir sarežģīts process, kura izpildei nepieciešami vairāki soļi un mehānismi.
The paper recognises that complete nuclear disarmament is a complex process that will take a number of steps and mechanisms to achieve.
Tādēļ ir nepieciešamas metodes, kas apvienotu pakāpenisku un visaptverošu procesu.
They thus suggest an approach that combines a step-by-step process with a comprehensive process.
Pēc viņu domām, ir svarīgi pievērst starptautisko uzmanību konkrētiem kodolatbruņošanās pasākumiem, kurus var veikt īsā laikā.
In their view, what is important is to concentrate international attention on concrete steps towards nuclear disarmament, which are achievable in the short term.
Lai saprastu kodolatbruņošanās pasākumu galamērķi, ir svarīgi arī vienlaicīgi ņemt vērā visaptverošas kodolatbruņošanās režīma prasības.
It is also vital to simultaneously consider the requirements for a comprehensive nuclear disarmament regime in order to have an understanding of the final destination of nuclear disarmament steps.
2008. gada 24. oktobrī pasākumā, kuru ANO organizēja Austrumu–Rietumu institūtā ( East-West Institute ), ANO ģenerālsekretārs Ban Ki-moon paziņoja, ka atbalsta Kodolieroču konvenciju kā pirmo punktu viņa piecu punktu kodolatbruņošanās plānā. „[KNL dalībvalstis] varētu apsvērt tādas Kodolieroču konvencijas apspriešanu, kas pamatotos uz spēcīgu pārbaudes sistēmu, kā to jau sen piedāvā ANO.
On 24 October 2008, at an event at the UN organised by the East-West Institute, the UN Secretary-General Ban Ki-moon announced his support for the NWC as the first point in his five-point plan for nuclear disarmament "[NPT member states] could consider negotiating a nuclear-weapons convention, backed by a strong system of verification, as has long been proposed at the United Nations.
Pēc Kostarikas un Malaizijas pieprasījuma es esmu visām ANO dalībvalstīm izsūtījis šādas konvencijas projektu, kas ir labs sākums sarunām”.
Upon the request of Costa Rica and Malaysia, I have circulated to all UN member states a draft of such a convention, which offers a good point of departure."
Kas ir Hirosimas-Nagasaki protokols un kā tas ir saistīts ar priekšlikumu par Kodolieroču konvenciju?
What is the Hiroshima Nagasaki Protocol and how does it relate to the proposal for a Nuclear Weapons Convention?
Hirosimas-Nagasaki protokols, kuru Mayors for Peace iesniedza KNL pārskatīšanas konferences otrajā sagatavošanas komitejas sanāksmē 2008. gada maijā, ietver trīs galvenos jautājumus: pirmkārt, aicināt un nodrošināt, lai KNL dalībvalstis 2010. gada pārskatīšanas konferencē apņemtos uzsākt sarunas par Kodolieroču konvenciju; otrkārt, mudināt īstenot iepriekš saskaņotos rezultātus kodolatbruņošanās jomā; treškārt, noteikt pasākumus, par kuriem var panākt vienošanos pirms sarunu sākšanas vai to gaitā.
The Hiroshima-Nagasaki Protocol, which was launched by Mayors for Peace at the second PrepCom in May 2008, has three key aims: first, to urge and ensure that the NPT State Parties take responsibility at the 2010 Review Conference for launching the negotiations for the Nuclear Weapons Convention; second, to urge for the implementation of the previously agreed results in the area of nuclear disarmament; third, to identify measures that could already be agreed before the beginning of or during the negotiations.
Citiem vārdiem, Hirosimas-Nagasaki protokols pieprasa diplomātiskos pasākumus veikt ātri, nodrošinot, ka tiek veikti pasākumi, lai ieviestu jau esošos un izstrādātu jaunus atbruņošanās priekšlikumus.
In simple words, the Hiroshima-Nagasaki Protocol pushes for fast-track diplomatic efforts to ensure that actions are taken to implement previous and new disarmament proposals.
Hirosimas-Nagasaki protokols sastāv no trīs pantiem:
The Hiroshima-Nagasaki Protocol consists of three articles:
I pantā iekļauts aicinājums valstīm, kurām ir kodolieroču programmas, veikt pasākumus, kurus var veikt ātri un ar mazām izmaksām vai bez izmaksām, bet kuri parādītu apņemšanos izbeigt paļaušanos uz kodolieročiem.
Article I calls for steps by states with nuclear weapon programs that can be taken rapidly and at little or no cost, but which demonstrate determination to end reliance upon nuclear weapons.
Kodolieroču iegūšanas un izmantošanas sagatavošanas programmas ir jāpārtrauc.
Acquisition programs are to be stopped as well as preparations for use.
Piesardzības pasākuma veidā visiem kodolieročiem un kodolmateriāliem, kurus var izmantot kodolieročiem, jānodrošina droša uzglabāšana.
As a precautionary measure, all nuclear weapons and weapon-usable nuclear materials are to be placed in safe and secure storage.
II pants ietver uzdevumu uzsākt sarunas par Kodolieroču konvenciju ar skaidri formulētiem kritērijiem 2015. gada KNL pārskatīšanas konferencei, kas ļautu novērtēt progresu, lai panāktu, ka 2020. gadā pasaule būtu brīva no kodolieročiem.
Article II mandates negotiation to start of a Nuclear Weapons Convention with clear benchmarks for the 2015 NPT Review Conference to judge progress toward the achievement of a nuclear-weapon-free world in 2020.
III pantā uzsvērts, ka Protokols pamatojas uz KNL, precīzi norādot, ka nevar pieņemt, ka tas jebkādā veidā atvieglo dalībvalstu KNL saistības.
Article III underscores that the Protocol builds upon the NPT, stating explicitly that it is not to be construed as lessening in any way the NPT obligations of any State Party.
Protokolu, kurš tiks izskatīts 3. sagatavošanas komitejas sanāksmē, plāno pieņemt 2010. gada pārskatīšanas konferencē vai nu kā atsevišķu protokolu, vai arī kā Līguma grozījumu.
The Protocol, which will be tabled at the 3rd Prepcom, aims to be adopted at the 2010 Review Conference, either as a self-standing protocol or as an amendment to the Treaty.
Kad tas tiks pieņemts, dalībvalstīm būs saistības nekavējoties uzsākt sarunas un turpināt tās bez pārtraukuma, līdz sarunas tiks pabeigtas.
Once adopted the Parties would be committed to commencing negotiations immediately and to pursuing them, without interruption, to conclusion.
Saskaņā ar protokolu ir jāizveido sekretariāts, kas atvieglotu sarunas.
The Protocol calls for a Secretariat to be established to facilitate the negotiations.
Tajā nav precīzi noteikts, kad sarunas ir jāpabeidz, tomēr ir norādīti uzdevumi konkrētu atbruņošanās aspektu īstenošanai līdz 2015. un 2020. gadam; apstiprināta draudus izraisošo pozīciju uzturēšanas un iegādes pārtraukšana līdz 2015. gadam, kodolieroču, ar tiem saistītās infrastruktūras un materiālu uzkrājumu iznīcināšana līdz 2020. gadam.
It does not say precisely when negotiations should be concluded, but it sets benchmarks for implementation of specific aspects of nuclear disarmament at 2015 and 2020; verified cessation of acquisition and threat postures at the former date, and elimination of nuclear weapons and related infrastructure and material stockpiles at the latter.
Lai līdz 2015. gadam iekļautu pārējos atbilstošos mērķus, sarunas ir jāpabeidz pirms pirmā mērķa sasniegšanas datuma.
By implication negotiations will need to be concluded prior to the first benchmark if other relevant benchmarks are to be included by 2015.
Mayors for Peace izvēlējās 2020. gadu, jo gadījumā, ja pastāvošās kodolieroču iznīcināšanas iekārtas darbosies ar jaudu, kāda tām ir bijusi kopš Aukstā kara beigām (1991. gads), tad līdz 2020. gadam tās savu uzdevumu varētu būt izpildījušas.
Mayors for Peace chose the year 2020 because the existing facilities for dismantling nuclear weapons could complete the job of eliminating nuclear weapons if they just keep working at the pace they have maintained since the end of the Cold War (1991).
Protokolā ir izteikta nostāja, ka kodolieroču valstīm ir pienākums pret valstīm, kuru rīcībā to nav, pārstāt izmantot diskriminējošās priekšrocības saskaņā ar KNL, paziņojot savstarpēju moratoriju jaunu kodolieroču iegūšanai.
The Protocol takes the position that the nuclear-weapon States owe it to the non-nuclear-weapon States to stop exploiting their discriminatory advantage under the NPT by instituting reciprocal moratoria on acquiring new nuclear weapons.
Protokolā ietverts arī aicinājums kodolieročus un kodolieroču radīšanai piemērotus kodolmateriālus pēc iespējas ātrāk izvietot uzglabāšanai drošā vietā.
The Protocol also calls for nuclear weapons and weapon-grade nuclear materials to be placed in safe and secure storage at the earliest possible date.
Ir svarīgi arī, lai kodolieroču valstis un tādas organizācijas kā NATO publiski paziņotu, ka neizmantos kodolieročus pret potenciāliem uzbrukumiem, kas veikti, izmantojot parastos ieročus.
It is also essential that Nuclear Weapons States and organisations such as NATO publicly state that they will not use their nuclear weapons against potential conventional attacks.
IETEIKUMA PRIEKŠLIKUMS ( B6-0421/2008 )
PROPOSAL FOR A RECOMMENDATION ( B6-0421/2008 )
iesniedza Annemie Neyts-Uyttebroeck ALDE grupas vārdā un Angelika Beer Verts/ALE grupas vārdā
by Annemie Neyts-Uyttebroeck, on behalf of the ALDE Group and Angelika Beer, on behalf of the Verts/ALE Group
par kodolieroču neizplatīšanu un Kodolieroču neizplatīšanas līguma nākotni
on non-proliferation and the future of the Treaty on the Non-Proliferation of Nuclear Weapons (NPT)