natgillin/translations-raw huggingface dataset:
16. aicina ES iestādes un dalībvalstis veicināt kopīgu administratīvo kultūru, kurai raksturīga pārredzamība, pamatojoties uz Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantu, Eiropas Kopienu Tiesas praksi, Eiropas ombuda ieteikumiem un dalībvalstu paraugpraksi; uzskata, ka visiem ES iestāžu ģenerāldirektorātiem jānodrošina, ka dokumenti tiek iesniegti, reģistrēti, klasificēti, deklasificēti un izplatīti atbilstoši labas pārvaldības principam, Regulai (EK) Nr. 1049/2001 un attiecīgās ES iestādes reglamentam, kā tas jau notiek datu aizsardzības inspektoru gadījumā;
16.Calls on the EU institutions and Member States to promote a common administrative culture of transparency founded on the principles outlined in Article 41 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union, by the case-law of the ECJ, the recommendations of the European Ombudsman and the best practices of the Member States; considers that, as is already the case for data protection officers, each Directorate General of the EU institutions should ensure that documents are tabled, registered, classified, declassified and disseminated consistently with the principle of good administration, Regulation (EC) No 1049/2001 and the rules of procedure of the EU institutions concerned;
17. aicina noteikt Eiropas pārredzamības gadu un 2009. gadā saistībā ar Eiropas vēlēšanām veicināt dalībvalstīs Eiropas pārredzamības kampaņas norisi, lai pilsoņi apzinātos savas tiesības piekļūt ES dokumentiem un ES standartus attiecībā uz publiskumu, atklātību un pārredzamību;
17.Calls for the launch of a European Year of Transparency and for a European transparency campaign to be promoted in 2009 on the occasion of the European elections, so that citizens are aware of their rights of access to EU documents and of EU standards regarding publicity, openness and transparency, as well as in the Member States;
18. uzskata, ka dalībvalstīm ES līmeņa pārredzamība jāatspoguļo, transponējot ES tiesību aktus valstu tiesību aktos, un aicina dalībvalstu parlamentus un Eiropas Savienības parlamentu Kopienas un Eiropas lietu komiteju konferenci izskatīt šajā rezolūcijā iekļautos priekšlikumus un veicināt parlamenta un deputātu darbības ES reģistra izveidi, kas varētu palīdzēt nodrošināt un paplašināt ES, Eiropas Parlamenta un valstu parlamentu savstarpējo sadarbību un apspriešanos, izmantojot arī paraugpraksi saistībā ar e-parlamentu un elektroniskās pārvaldes pārredzamību;
18.Considers that transparency at EU level should be mirrored by Member States when transposing EU legislation into national law and invites national parliaments and the Conference of Community and European Affairs Committees of Parliaments of the European Union to examine the proposals contained in this resolution and to promote an EU register of parliaments' and parliamentarians' activities which could serve to ensure and increase mutual cooperation and consultation between the EU, Parliament and national parliaments, drawing also on best practice in terms of e-Parliament and e-government transparency;
19. aicina politiskās partijas un parlamentu politiskās grupas veicināt pārredzamību un atklātību gan iekšēji, gan parlamentā, piemēram, pārraidot savas sanāksmes un nodrošinot piekļuvi savām rīcības programmām un dokumentiem internetā;
19.Calls on political parties and parliamentary political groups to promote transparency and openness internally and in parliaments, for instance by broadcasting their meetings and making programmes and documents available on the Internet;
20. ņem vērā bažas par Eiropas Padomes projektu konvencijai par piekļuvi oficiāliem dokumentiem, kuras Eiropas Padomes Parlamentārā asambleja pauž Atzinumā Nr. 270 (2008), un aicina dalībvalstis vismaz iekļaut konvencijas projektā minētās asamblejas locekļu ierosinātos grozījumus;
20.Takes note of the concerns expressed with regard to the Draft Council of Europe Convention on Access to Official Documents by the Parliamentary Assembly of the Council of Europe in its Opinion No. 270 (2008), and calls on Member States to include in the Draft Convention at least the amendments put forward by the members of that Assembly;
22. aicina ES iestādes strādāt pie vērienīgā „ES informācijas brīvības akta”, izmantojot pašreiz ierosināto Regulas (EK) Nr. 1049/2001 pārskatīšanu;
Calls on the EU institutions to work towards an ambitious European "Freedom of Information Act", on the basis of the current proposed revision of Regulation (EC) No1049/2001;
PIELIKUMS REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMAM...................................................................7
ANNEX TO THE MOTION FOR A RESOLUTION: DETAILED RECOMMENDATIONS AS TO THE CONTENT OF THE PROPOSAL REQUESTED 7
Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejAS ATZINUMS .....................11
OPINION of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs 11
– ņemot vērā Hāgas 2000. gada 13. janvāra konvenciju par pieaugušo starptautisko aizsardzību,
– having regard to the Hague Convention of 13 January 2000 on the international protection of adults,
– ņemot vērā 2006. gada 13. decembra ANO Konvenciju par personu ar invaliditāti tiesībām,
– having regard to the United Nations Convention on the Rights of Persons with Disabilities of 13 December 2006,
– ņemot vērā priekšlikumu Padomes lēmumam par to, lai Eiropas Kopiena noslēgtu Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvenciju par personu ar invaliditāti tiesībām ( COM(2008)0530 ),
– having regard to the proposal for a Council decision concerning the conclusion, by the European Community, of the United Nations Convention on the Rights of Persons with Disabilities ( COM(2008)0530 ),
– ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu, kā arī Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas atzinumu ( A6-0460/2008 ),
– having regard to the report of the Committee on Legal Affairs and the opinion of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs ( A6‑0460/2008 ),
A. tā kā iepriekšminētajā paziņojumā par Hāgas programmu, Komisija par prioritāti pasludina nepieciešamību nodrošināt patiesu Eiropas telpu civiltiesiskuma jomā, jo īpaši attiecībā uz tiesas lēmumu savstarpēju atzīšanu un izpildi;
A. whereas in its aforesaid Communication on the Hague Programme, the Commission singled out, as one of its priorities, the need to guarantee an effective European area of civil justice, not least as regards the recognition and enforcement of judicial decisions,
B. tā kā rit darbs un apspriedes saistībā ar lēmumiem ģimenes īpašumu, mantojumu un testamentu lietās, lai sagatavotu priekšlikumus jauniem tiesību aktiem;
B. whereas work and consultations have been conducted in that context on decisions concerning family property issues, successions and wills, with a view to drawing up new legislative proposals,
C. tā kā nepieciešams veicināt arī tādu tiesu vai administratīvu lēmumu atzīšanu un izpildi, kas pieņemti attiecībā uz aizsargājamām personām;
C. whereas there is also a need to promote the recognition and enforcement of legal or administrative decisions regarding persons who are the subject of protection measures,
D. tā kā uzmanība jāpievērš situācijām, ko raksturo aizsargājamo personu nespēja un neaizsargātība, kā arī nepieciešamībai ātri pastrādāt sadarbības, informācijas, atzīšanas vai izpildes pieprasījumus;
D. whereas care must be paid to the often delicate and vulnerable circumstances of persons who are the subject of protection measures and requests for cooperation, information or recognition and enforcement need to be handled swiftly,
E. tā kā aizvien vairāk ir situāciju, kad tiesiskās aizsardzības īstenošana skar divas vai vairākas dalībvalstis;
E. whereas situations have developed in which the implementation of legal protection concerns two or more Member States,
F. tā kā ir izveidojusies situācija, kad ar tiesisko aizsardzību saistītas lietas attiecas uz divām vai vairākām dalībvalstīm un attiecas uz dalībvalstīm un valstīm, kas neietilpst ES, jo īpaši saistībā ar tradicionālajām migrācijas plūsmām (agrākās kolonijas, ASV un Kanāda);
F. whereas situations have also developed in which cases involving legal protection concern two or more Member States and concern Member States and non-EU States, in particular because of traditional migration flows (former colonies, the United States and Canada),
G. tā kā pieaugošā pārvietošanās starp dalībvalstīm, no kurām kopumā vairāk izbrauc pensionāri, tostarp arī mazāk aizsargātas pilngadīgas personas, un tām dalībvalstīm, kurās kopumā vairāk iebrauc pensionēti cilvēki, ir radījusi problēmas;
G. whereas problems have arisen because of the increasing movement between Member States where there is a net outflow of retired people, including vulnerable adults, and those Member States where there is a net inflow of retired individuals,
H. tā kā Eiropas Padomes Ministru komitejas ieteikumā dalībvalstīm Nr.
H. whereas the need for and the principles governing the legal protection of vulnerable adults were agreed by all EU Member States in the Council of Europe's Recommendation No.
R(99) 4 par mazāk aizsargātu pieaugušu personu tiesiskās aizsardzības principiem, ko pieņēma 1999. gada 23. februārī, visas ES dalībvalstis vienojās, ka ir jānodrošina mazāk aizsargātu pieaugušo tiesiskā aizsardzība un ir nepieciešami šo aizsardzību reglamentējoši principi;
R (99) 4 of the Committee of Ministers to member states on principles concerning the legal protection of incapable adults, adopted on 23 February 1999,
I. tā kā vienam no personu brīvas pārvietošanās tiesību stūrakmeņiem jābūt mazāk aizsargātu pilngadīgu personu tiesiskajai aizsardzībai;
I. whereas the legal protection of vulnerable adults must be a pillar of the right of free movement of persons,
J. tā kā dalībvalstu tiesību akti aizsardzības pasākumu jomā ir atšķirīga;
J. whereas disparities currently exist between the laws of the Member States in the field of protection measures,
K. tā kā jāņem vērā noteikumi, kas minēti ANO Konvencijā par personu ar invaliditāti tiesībām;
K. whereas the provisions of the UN Convention on the Rights of Persons with Disabilities need to be borne in mind,
L. tā kā Hāgas konvencijas noteikumi var palīdzēt sasniegt mērķi pabeigt tiesiskuma, brīvības un drošības telpas izveidi, atvieglojot to lēmumu atzīšanu un izpildi, ar kuriem paredz aizsardzības pasākumus, nosaka piemērojamos tiesību aktus un galveno iestāžu sadarbību;
L. whereas the provisions of the Hague Convention can help to achieve the goal of establishing an area of justice, freedom and security by facilitating the recognition and enforcement of decisions granting a protection measure, determination of the law to be applied and cooperation between the central authorities,
M. tā kā ir jāīsteno īpaši un piemēroti dalībvalstu sadarbības pasākumi, kuriem par pamatu varētu izmantot šajā konvencijā noteiktos instrumentus;
M. whereas specific and appropriate measures for cooperation between the Member States should be implemented, which could draw on the instruments under that Convention,
N. tā kā varētu tikt ieviestas vienotas Kopienas veidlapas, lai veicinātu informēšanu par lēmumiem attiecībā uz aizsardzību, kā arī šo lēmumu apriti, atzīšanu un izpildi;
N. whereas single Community forms could be introduced to promote information on protection decisions and the circulation, recognition and enforcement of those decisions,
O. tā kā vienota Kopienas veidlapa varētu tikt ieviesta Eiropas Savienības līmenī, kad runa ir par pilnvaru nespējas gadījumā, lai nodrošinātu šo pilnvaru efektīvu darbību visās dalībvalstīs;
O. whereas a single Community form could be created at European Union level in the case of incapacity mandates, in order to ensure their effectiveness in all the Member States,
P. tā kā varētu ieviest mehānismus, lai atvieglotu pastāvīgu pilnvaru atzīšanu, reģistrēšanu un izmantošanu visā Eiropas Savienībā,
P. whereas mechanisms could be introduced for the easy recognition, registration and use of lasting powers of attorney throughout the European Union,
4. aicina Komisiju izvērtēt iespēju, ka Kopiena varētu pievienoties Hāgas konvencijai; ierosina, ka šajā jomā dalībvalstis varētu ciešāk sadarboties;
Calls on the Commission to assess the option of the accession of the Community to the Hague Convention; suggests that this could be an area of enhanced cooperation between Member States;
9. atbalsta, ka tiek izveidoti droši mehānismi, kas pakļauti stingriem personu datu un ierobežotas piekļuves noteikumiem, lai apmainītos ar paraugpraksi un citu informāciju attiecībā uz dalībvalstīs spēkā esošajiem aizsardzības pasākumiem, tostarp arī iespēju dalībvalstu tiesu sistēmām apmainīties ar informāciju par aizsardzības statusu, ko piemēro mazāk aizsargātām pilngadīgām personām;
Supports the creation of secure mechanisms, subject to robust rules for the protection of personal data and rules on the limitation of access, for the sharing of best practices and other information regarding protective measures currently in force between Member States, including the possibility of Member States' judicial systems sharing information as to the protection status of a vulnerable adult;
PIELIKUMS REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMAM
ANNEX TO THE MOTION FOR A RESOLUTION:
DETALIZĒTI IETEIKUMI ATTIECĪBĀ UZ PIEPRASĪTĀ PRIEKŠLIKUMA SATURU
DETAILED RECOMMENDATIONS AS TO THE CONTENT OF THE PROPOSAL REQUESTED
A. PRIEKŠLIKUMA PRINCIPI UN MĒRĶI
A. PRINCIP L ES AND AIMS OF THE PROPOS AL
3. jāīsteno īpaši un piemēroti dalībvalstu sadarbības pasākumi, kuriem par pamatu varētu izmantot šajā konvencijā noteiktos instrumentus;
Specific and appropriate measures for cooperation between the Member States should be implemented, drawing on the instruments available under the Hague Convention.
1. prasa Komisijai, tiklīdz ir gūta pietiekoša pieredze saistībā ar Hāgas konvencijas darbību, pamatojoties uz EK Līguma 65. pantu, iesniegt Parlamentam tiesību akta priekšlikumu, lai stiprinātu dalībvalstu sadarbību, kā arī lai uzlabotu to lēmumu atzīšanu un izpildi, kas saistīti ar pilngadīgu personu aizsardzību, pilnvarām nespējas gadījumā un ilgstošām pilnvarām.
Requests the Commission, as soon as sufficient experience of the operation of the Hague Convention has been acquired, to submit to Parliament, on the basis of Article 65 of the EC Treaty, a legislative proposal on strengthening cooperation between Member States and improving the recognition and enforcement of decisions on the protection of adults, incapacity mandates and lasting powers of attorney.
I Situācijas apraksts
I. Background points
Eiropas Savienība arvien vairāk saskaras ar pieaugošu iedzīvotāju novecošanos dalībvalstīs, kas saistīts ar ievērojumu mūža ilguma pieaugumu.
The European Union is having to cope with a sharp increase in the overall age of the populations of the Member States, which is linked with the major increase in life expectancy.
2050. gadā cilvēki, kas vecāki par 60 gadiem, veidos 37% no visa Eiropas iedzīvotāju skaita, no kuriem vairāk kā 10% būs 80 un vairāk gadu.
This means that by 2050, people over the age of 60 should constitute 37% of the population of Europe, with 10% of them being 80 and over.
Šīs demogrāfiskās pārmaiņas ievērojami ietekmēs ekonomiku, sociālo dzīvi, veselības aprūpi un budžetu, un par šo parādību veikti vairāki novērtējumi Eiropas Savienības mērogā
This demographic shift has major economic, social, health and budgetary impacts and is the subject of numerous European‑level studies
Eiropas Komisijas informācijas un datu izplatīšana, Veselības un patērētāju ģenerāldirektorāts novecošanās un veselības jomā: http://ec.europa.eu/healthph_information/dissemination/diseases/age_lv.htm .
Information and statistics published by the European Commission, DG Health and Consumer Protection, in the field of ageing and health: http://ec.europa.eu/health/ph_information/indicators/docs/healthy_ageing_en.pdf .
Tas nozīmē, ka jāievieš piemēroti un specifiski mehānismi šo personu aizsardzībai, lai atbilstoši dalībvalstu vēlmēm nodrošinātu personu tiesību un pienākumu vienlīdzību sabiedrībā visās dzīves jomās, respektējot ikviena individualitāti, jo īpaši, vecākus cilvēkus un viņu tiesības uz privāto dzīvi.
This means that tailored and targeted mechanisms for the protection of individuals will have to be introduced in order to guarantee, as is the Member States’ wish, equal rights and responsibilities for people in all walks of life, and respect for everyone as individuals, including the elderly, and their right to privacy.
Vecāka gadagājuma cilvēkiem jānodrošina arī iespēja turpināt savu īpašumu un ikdienas darbu vadīšanu
The possibility must also be ensured of the very elderly being able to continue to look after their own property and manage their everyday affairs
Eiropas Savienības Padomes un sociālo lietu ministru, kas tikās Eiropas vecāku cilvēku un paaudžu solidaritātes gada ietvaros, principa deklarācija.
Declaration of principles of the Council of the European Union and the Ministers for Social Affairs, meeting within the Council of 6 December 1993 to mark the end of the European Year of the Elderly and of Solidarity between Generations (1993) (OJ C 343, 21.12.1993, pp 1 to 3.). .
1993. gada 6. decembra Padome (OV C 343, 21.12.1993, 1.–3. lpp). .
Several major reforms entered into force in the 1990s.
Kopš 90-tajiem gadiem stājušas spēkā vairākas nozīmīgas reformas: Vācijā 1992. gada 1. janvārī tika pieņemts 1990. gada 12. septembra likums par pilngadīgo aizbildniecību un aizgādnību, kas ieviesa vienotu palīdzības sistēmu un modernizēja aizsardzības mehānismus, Spānijā 2003. gada 18. novembrī tika pieņemts likums par nespējīgu cilvēku īpašuma aizsardzību, Itālijā 2004. gada 9. janvārī tika pieņemts likums, kas reformēja aizbildniecības un aizgādniecības sistēmu un ieviesa vieglākus aizsardzības pasākumus, savukārt Apvienotajā Karalistē 2007. gada aprīlī tika pieņemts 2005. gada 7. aprīļa likums.
This was the case: in Germany on 1 January 1992, with the Act of 12 September 1990 on the reform of guardianship and curatorship of adults, which established a single assistance system and modernised the protection mechanisms; in Spain on 18 November 2003, with the Act establishing protection of the property of incapacitated persons; in Italy on 9 January 2004, with the law reforming the guardianship and curatorship systems and introducing less rigid protection measures; and in the United Kingdom, in April 2007, with the Act of 7 April 2005.
Francijā 2009. gada 1. janvārī jāstājas spēkā 2007. gada 5. marta likumam, kas reformē pilngadīgo tiesību juridisko aizsardzību.
In France, the Act of 5 March 2007 reforming the law governing the legal protection of adults is due to enter into force on 1 January 2009.
Šo likumā veikto izmaiņu mērķis ir nodrošināt lielāku minēto pasākumu individualizāciju, lai aizsargātās personas varētu saglabāt noteiktu tiesību īstenošanu un jau iepriekš nodrošinātu iespējamo aizsardzības mehānismu ieviešanu.
These legislative reforms are aimed, in particular, at ensuring greater individualisation of the measures ordered, so that the individuals protected can continue to exercise certain rights, and at the advance implementation of any protection arrangements.
Tas noteikts, piemēram, Lielbritānijas „ Lasting power of Attorney” , kas ir vienošanās bez notariāla apstiprinājuma, ko brīvi sastāda pati persona vai ar padomes palīdzību, vai Vācijas tiesību „ Vollmach ”, ko var sastādīt ar vai bez notariāla apstiprinājuma, ja tajā iekļauta pilnvara.
Such is the case, for example, with the l asting power of Attorney in English law, which is a voluntary private agreement made on one’s own or with the assistance of a lawyer, or the Vollmacht in German law, which can be made on one’s own, or by notarial deed if the disposal of property is involved.
Francijas tiesībās turpmākā aizsardzība ar pilnvaru ļauj personai arī iepriekš nodrošināt savu aizsardzību un pilnvarot personu pēc savas izvēles, noslēdzot privātu vai notariāli apstiprinātu vienošanos, ja pilnvaras plānots izmantot.
The future protection mandate in French law also allows an individual to provide for their protection in advance, and to confer authority on a person of their choice by private agreement, or by notarial deed when the disposal of property is envisaged.
Nepieciešams, lai šīs aizsardzības sistēmas tiktu atzītas un būtu viegli piemērojamas starpvalstu gadījumos Eiropas Savienības teritorijā, kad aizsargātajai personai ir jāpārvietojas vai par to uzņemas rūpes vai uzņem dalībvalstī, kurā neatrodas tās pastāvīgā dzīvesvieta vai kad tās īpašums atrodas vairākās valstīs.
It has to be possible for these protection regimes to be easily recognised and enforced, in cross‑border situations within the European Union, when the person protected has to travel or is taken into care or residence in a Member State other than the one in which they habitually reside, or when their property is split between more than one Member State.
Tādēļ laikā, kad cilvēku, kuri izmanto aizsardzības sistēmas, mobilitāte pieaug jo īpaši svarīgi ir tas, ka aizsardzības sistēmām dažādās valstīs ir nozīmīgas atšķirības.
The fact that major disparities exist between protection regimes from one State to the next, while the mobility of persons covered by protection measures is on the increase, makes this all the more important.
Gadījumi, kad aizsargātās personas uzturas valstī, kas nav viņu pastāvīgā dzīvesvieta, vai tiek hospitalizētas valstī, kurā neatrodas viņu īpašums, ir arvien biežāki daļēji arī atvieglojumu dēļ veselības aprūpes sistēmā starp dalībvalstīm.
Indeed, situations in which persons enjoying protection are present in a State other than that of their habitual residence, or are hospitalised in a State other than that in which their property is to be found, are becoming increasingly common.
Tomēr tiesiskās aizsardzības sistēmām arī turpmāk jābūt rezultatīvām, lai nodrošinātu tiesu vai administratīvā līmenī pieņemtu lēmumu kontinuitāti, kā arī tad, ja lēmumu pieņēmusi konkrētā persona.
The legal protection regimes must therefore have continued legal effect, not least to ensure the continuity of decisions taken at a judicial or administrative level, or by the person him/herself.
II Par pieņemto dalībvalstu sadarbības pasākumu ieviešanu
Introduction of appropriate measures for cooperation between the Member States
Eiropas Savienībai, kā to nosaka Hāgas 2000. gada 13. janvāra konvencija, ir potenciālie dalībvalstu sadarbības instrumenti, kas ļauj nodrošināt dalībvalstīs izsludināto aizsardzības pasākumu atzīšanu un izpildi.
The Hague Convention of 13 January 2000 provides the European Union with potential instruments for cooperation between the Member States aimed at ensuring the recognition and enforcement of protection measures ordered in the Member States.
Likumsakarīgs turpinājums pēc Eiropas Kopienas pievienošanās 2007. gada 3. aprīļa Hāgas starptautisko privāttiesību konferencei būtu to konvenciju ratifikācija, kuras visas dalībvalstis vēl nav ratificējušas.
The European Community’s accession to the Hague Conference on International Private Law on 3 April 2007 should lead to ratification by the Community of conventions which have yet to be ratified by all the Member States.
Šobrīd 2000. gada 13. janvāra Hāgas konvenciju par pieaugušo starptautisku aizsardzību parakstījušas tikai 9 dalībvalstis (Vācija, Somija, Francija, Grieķija, Īrija, Luksemburga, Nīderlande, Polija, Apvienotā Karaliste) un Šveice, tikai Vācija, Francija un Apvienotā Karaliste ( attiecībā uz Skotiju) to ir ratificējušas.
To date, the Hague Convention of 13 January 2000 on the international protection of adults has only been signed by 9 Member States (Finland, France, Germany, Greece, Ireland, Luxembourg, the Netherlands, Poland and the United Kingdom) and Switzerland, and has only been ratified by Germany, France and the United Kingdom (for Scotland).
Kaut gan šis starptautisko privāttiesību instruments var Eiropas Savienības līmenī atvieglot kompetento iestāžu, kā arī piemērojamo tiesību aktu noteikšanu, un nodrošināt dalībvalstīs izsludināto aizsardzības pasākumu atzīšanu un izpildi.
For all that, this instrument of private international law has the capacity to enable, at European Union level, determination of the competent authorities and of the law applicable, and to ensure the recognition and enforcement of protection measures ordered in the Member States.