natgillin/translations-raw huggingface dataset:
e) atzīt, ka TAM sasniegšanu apgrūtina dziļi iesakņojusies iespēju nevienlīdzība, kas saistīta ar dzimumu, finansiālo labklājību, etnisko piederību un reģionu; aicināt partnerus attīstītajās valstīs un jaunattīstības valstis pievērst vairāk uzmanības sociālajam taisnīgumam un iespēju vienlīdzības uzlabošanai, izveidojot „taisnīguma mērķus” un ziņojot par progresu, kas panākts, mazinot netaisnīgās atšķirības, kādas pastāv starp cilvēku izredzēm uzlabot dzīves kvalitāti;
e) to recognise that deep-rooted inequalities of opportunity based on gender, wealth, ethnicity and region are holding back progress towards achieving the MDGs, and to advocate that developed and developing country partners strengthen their focus on social justice and improved equity, by establishing ‘equity targets’ and reporting on progress in reducing unfair gaps in life chances,
f) nodrošināt, ka pasaules ekonomikas lejupslīdes, pasaules pārtikas krīzes un globālās sasilšanas apstākļos Padome koncentrējas uz TAM izpildi un ar finansējumu saistīto solījumu ievērošanu;
f). to ensure that, in the face of global economic slowdown, the global food crisis and global warming, the Council focuses on achieving the MDGs, and honouring funding pledges,
g) uzsvērt, ka vispārējās dziļās recesijas apstākļos jaunattīstības valstis krītošo izejvielu cenu, mazākas investīciju plūsmas, finanšu nestabilitātes un naudas pārvedumu samazināšanās dēļ savā attīstībā var tikt aizsviestas atpakaļ par desmitgadēm; atzīt arī to, ka pašreizējo ES palīdzības saistību apjoms samazināsies gandrīz par 12 miljardiem USD gadā, jo tās nosaka kā procentuālu daļu no dalībvalstu IKP;
g). to underline, in the context of deepening global recession, that developing countries could be set back by decades as a result of falling commodity prices, lower investment flows, financial instability, and a decline in remittances; to further recognise that the value of existing EU aid commitments will fall by nearly USD 12 billion a year, because they are expressed as a percentage of Member State GDP,
h) pamatojoties uz 2008. gadā Dohā notikušajā konferencē par attīstības finansēšanu panākto vienošanos, prasīt steidzami rīkot augsta līmeņa ANO konferenci par pasaules finanšu un ekonomikas krīzi un tās ietekmi uz attīstību;
h). to call for the urgent organisation of the high-level UN conference on the world financial and economic crisis and its impact on development, which was agreed at the 2008 Doha Financing for Development conference,
i) atzinīgi vērtēt TAM iekļaušanu Davosas Pasaules ekonomikas foruma darba kārtībā, tomēr paust vilšanos, ka G20 paziņojumā gandrīz nemaz nav runāts par pasaules nabadzīgākajām valstīm, un nodrošināt, ka jaunattīstības valstis tiks uzklausītas G20 sanāksmē, kura notiks 2009. gada aprīlī un kurā tiks apspriesta starptautisko finanšu organizāciju reforma;
i) to welcome the inclusion of the MDGs on the agenda of the World Economic Forum in Davos, but to express its disappointment that the G20 statement barely referred to the world's poorest countries, and to ensure that developing countries will be given a voice at the G20 meeting due to be held in April 2009 which will discuss the reform of international financial institutions,
j) turpināt diskusijas par uzņēmējdarbības pārstāvju iniciatīvu „ Business Call to Action ” un par apņemšanos finansēt un atbalstīt ar TAM saistītos centienus, tostarp pievēršoties arī jautājumam, kā to varētu saistīt ar privātā sektora atbildības palielināšanu;
j) to pursue discussions of the Business Call to Action initiative and the commitments to funding and supporting MDG efforts, including how this could be matched by an increase in accountability from the corporate sector,
k) atbalstīt viedokli, ka, lai uzlabotu palīdzības kvalitāti un sniegšanu, līdzās visām šīm iniciatīvām ir jāuzņemas saistības, ko paredz Parīzē pieņemtie palīdzības efektivitātes nodrošināšanas principi un Akras rīcības programma;
k) to advocate in tandem with all these initiatives, for a subscription to the Paris Principles of aid effectiveness, and to the Accra Agenda for Action, to improve the quality and delivery of aid,
l) izmantot iespēju ANO Ģenerālās asamblejas 64. sesijā ziņot par panākumiem, kas gūti, tiecoties sasniegt ES TAM Rīcības plānā izklāstītos pagaidu mērķus;
l) to use the occasion of the 64th General Assembly to report on the progress made towards meeting the benchmarks set out in the EU Agenda for Action on MDGs,
m) aicināt Komisiju ziņot par gūtajiem panākumiem, īstenojot TAM līgumus, un mudināt citus finansējuma devējus lielāku daļu paredzētā atbalsta sniegt kā ilgtermiņa un prognozējamu palīdzību budžeta atbalsta veidā;
m) to invite the Commission to report on the progress made in implementing MDG Contracts and to encourage other donors to deliver more of their aid on a long-term, predictable basis in the form of budget support,
n) bez aplinkiem informēt Eiropas sabiedrību ne vien par to, kādas sekas TAM mērķu nesasniegšanas gadījumā izjutīs vistiešāk skartās personas, bet arī par to, kā tas ietekmēs starptautisko labklājību, stabilitāti un drošību.
n) to communicate in the strongest terms to the European public the consequences of failure to achieve the MDGs not just for those most immediately affected, but for future international prosperity, stability and security.
Ārlietu komitejas atzinums ......................................................................................12
OPINION of the Committee on Foreign Affairs .................................................13
Attīstības komitejas atzinums .................................................................................15
OPINION of the Committee on Development ......................................................16
– ņemot vērā Amsterdamas līgumam pievienoto protokolu par dalībvalstu parlamentu lomu Eiropas Savienībā,
– having regard to the Protocol on the role of national parliaments in the European Union annexed to the Treaty of Amsterdam,
– ņemot vērā Amsterdamas līgumam pievienoto protokolu par subsidiaritātes un proporcionalitātes principu piemērošanu,
– having regard to the Protocol on the application of the principles of subsidiarity and proportionality annexed to the Treaty of Amsterdam,
– ņemot vērā Lisabonas līgumu, jo īpaši ES līguma 12. pantu,
– having regard to the Treaty of Lisbon, in particular, Article 12 of the Treaty on European Union,
– ņemot vērā Lisabonas līgumam pievienoto Protokolu par valstu parlamentu lomu Eiropas Savienībā, jo īpaši tā 9. pantu,
– having regard to the Protocol on the role of national parliaments in the European Union annexed to the Treaty of Lisbon, in particular Article 9 thereof,
– ņemot vērā Lisabonas līgumam pievienoto Protokolu par subsidiaritātes un proporcionalitātes principu piemērošanu,
– having regard to the Protocol on the application of the principles of subsidiarity and proportionality annexed to the Treaty of Lisbon,
– ņemot vērā 2002. gada 7. februāra rezolūciju par Eiropas Parlamenta un dalībvalstu parlamentu attiecībām Eiropas integrācijas procesā
– having regard to its resolution of 7 February 2002 on relations between the European Parliament and the national parliaments in European integration
– ņemot vērā 2003. gada 27. janvāra pamatnostādnes par attiecībām starp valdībām un parlamentiem Kopienas jautājumos (obligātie norādījumi; „Kopenhāgenas parlamentārās pamatnostādnes”)
– having regard to the Guidelines for relations between governments and Parliaments on Community issues (instructive minimum standards) of 27 January 2003 (the “Copenhagen Parliamentary Guidelines”)
– ņemot vērā 2008. gada 21. jūnija pamatnostādnes par parlamentu sadarbību Eiropas Savienībā
– having regard to the Guidelines for Interparliamentary Cooperation in the European Union of 21 June 2008
Eiropas Savienības dalībvalstu parlamentu priekšsēdētāju konferencē 2008. gada 20.–21. jūnijā Lisabonā pieņemtā pārstrādātā redakcija. ,
Revised version agreed upon by the Conference of Speakers of the European Union Parliaments at its meeting in Lisbon on 20 and 21 June 2008. ,
– ņemot vērā XL COSAC 2008. gada 4. novembra Parīzes sanāksmes secinājumus, jo īpaši 1. punktu,
– having regard to the Conclusions of the XL COSAC meeting held in Paris on 4 November 2008, in particular point 1 thereof,
– ņemot vērā Īrijas parlamenta apakšpalātas 2008. gada novembra ziņojumu par Īrijas nākotni Eiropas Savienībā, jo īpaši kopsavilkuma 29.–37. punktu, kurā prasa pastiprināt dalībvalstu valdību kā Padomes locekļu parlamentāro uzraudzību,
– having regard to the report of November 2008 by the Irish Parliament's Subcommittee on Ireland's Future in the European Union, in particular paragraphs 29-37 of the executive summary, in which a broad reinforcement of parliamentary scrutiny of the national governments as members of the Council is called for,
– ņemot vērā Konstitucionālo jautājumu komitejas ziņojumu un Ārlietu komitejas un Attīstības komitejas atzinumus ( A6‑0133/2009 ),
– having regard to the report of the Committee on Constitutional Affairs and the opinions of the Committee on Foreign Affairs and the Committee on Development ( A6‑0133/2009 ),
A. tā kā pēdējā Eiropas Parlamenta rezolūcija par sadarbību ar dalībvalstu parlamentiem tika pieņemta 2002. gadā, ir pienācis laiks pārvērtēt to;
A. whereas the latest resolution adopted by the European Parliament on the issue of relations with the national parliaments dates from 2002 and it is therefore time for a reassessment,
B. tā kā ES līmenī pilsoņi tiek tieši pārstāvēti Eiropas Parlamentā, un dalībvalstis Padomē pārstāv to attiecīgās valdības, kas par savu darbību saskaņā ar demokrātijas principiem atbild savu valstu parlamentiem (skatīt EK līguma 10. pantu Lisabonas līguma redakcijā); tādēļ nepieciešamās Eiropas Savienības parlamentarizācijas pamatā jābūt diviem pīlāriem — no vienas puses, Eiropas Parlamenta pilnvaru palielināšanai saistībā ar visiem Savienības lēmumiem un, no otras puses, dalībvalstu parlamentu pilnvaru palielināšanai saistībā ar to attiecīgajām valdībām;
B. whereas citizens are directly represented at Union level in the European Parliament and the Member States are represented in the Council by their respective governments, which themselves are democratically accountable to their national parliaments (see Article 10(2) of the EU Treaty in the Lisbon Treaty version); consequently the necessary parliamentarisation of the European Union must rely on two fundamental approaches involving the broadening of the European Parliament’s powers vis-à-vis all the Union’s decisions and the strengthening of the powers of the national parliaments vis-à-vis their respective governments,
C. tā kā Eiropas Konventā ir bijusi teicama sadarbība starp dalībvalstu parlamentu un Eiropas Parlamenta pārstāvjiem, kā arī starp Eiropas Parlamenta un kandidātvalstu parlamentu pārstāvjiem;
C. whereas excellent cooperation took place in the European Convention between the representatives of the national parliaments and the representatives of the European Parliament, and also between the latter and the representatives of the parliaments of the accession countries,
D. tā kā pārdomu periodā ir atklājies, ka noteiktām tēmām veltītās parlamentu apvienotās sanāksmes ir lietderīgas, un tāpēc arī turpmāk varētu izmantot šo instrumentu jauna konventa sasaukšanas gadījumā vai līdzīgos gadījumos;
D. whereas the practice of holding Joint Parliamentary Meetings on specific topics during the period of reflection has proved to be a good one, and therefore use could be made of this practice if a new convention were to be convened or on similar occasions,
E. tā kā pēdējo gadu laikā sadarbība starp Eiropas Parlamentu un dalībvalstu parlamentiem ir uzlabojusies un dažādojusies, un arvien vairāk pasākumu īsteno gan parlamentu, gan arī parlamenta komiteju līmenī;
E. whereas relations between the European Parliament and the national parliaments have improved and diversified in recent years and an increasing number of activities are taking place at the level of parliaments as a whole as well as at the level of parliamentary committees,
F. tā kā turpmākajā attiecību veicināšanā ir jāņem vērā pašreizējās atšķirīgās pieredzes priekšrocības un trūkumi;
F. whereas the future development of relations should take into consideration the merits and demerits of the various existing practices,
G. tā kā jaunās, ar Lisabonas līgumu dalībvalstu parlamentiem piešķirtās pilnvaras, jo īpaši attiecībā uz subsidiaritātes principu, mudina tos jau sākuma posmā iesaistīties politikas veidošanā ES līmenī;
G. whereas the new competences accorded to national parliaments under the Treaty of Lisbon, notably with regard to the principle of subsidiarity, encourage them to get actively involved at an early stage in the process of policy formulation at EU level,
H. tā kā visiem parlamentu sadarbības veidiem ir jābūt saskaņā ar diviem pamatprincipiem — palielinātu efektivitāti un parlamentāro demokratizāciju;
H. whereas all forms of interparliamentary cooperation should accord with two underlying principles: increased efficiency and parliamentary democratisation,
I. tā kā Eiropas Parlamenta un dalībvalstu parlamentu primārais uzdevums un funkcija ir piedalīties likumdošanas lēmumu pieņemšanas procesā un rūpīgi pārbaudīt politiskās izvēles gan valstu, gan Eiropas līmenī; tā kā līdz ar to cieša sadarbība vispārējās labklājības interesēs nekādā gadījumā nav lieka, jo īpaši saistībā ar Savienības tiesību aktu transponēšanu dalībvalstu tiesību aktos;
I. whereas the primary task and function of the European Parliament and the national parliaments is to take part in legislative decision-making and to scrutinise political choices at, respectively, the national and the European level; whereas this does not render close cooperation for the common good superfluous, especially as regards the transposition of the EU law into national law,
J. tā kā ir lietderīgi izstrādāt politiskās pamatnostādnes, saskaņā ar kurām Eiropas Parlamenta pārstāvji un struktūrvienības var noteikt turpmāk veicamos pasākumus sadarbībā ar dalībvalstu parlamentiem un īstenot Lisabonas līguma noteikumus saistībā ar dalībvalstu parlamentiem,
J. whereas it is appropriate to develop political guidelines on the basis of which the representatives and bodies of the European Parliament can determine future action with regard to its relations with national parliaments and implementation of the provisions of the Treaty of Lisbon relating to national parliaments,
Lisabonas līguma ieguldījums attiecību veicināšanā
The contribution made by the Treaty of Lisbon to the development of relations
Informācija par:
Information about :
– brīvības, drošības un tiesiskuma jomas politikas novērtējumu;
– the evaluation of policies conducted in the area of freedom, security and justice;
– Pastāvīgās iekšējās drošības komitejas procedūrām;
– proceedings of the Standing Committee on Internal Security;
– Līgumu grozījumu priekšlikumiem;
– proposals to amend the Treaties;
– pieteikumiem, lai kļūtu par Eiropas Savienības dalībvalsti;
– applications to become a member of the Union;
– vienkāršoto Līguma pārskatīšanu (sešus mēnešus iepriekš);
– simplified Treaty revisions (six months in advance);
– priekšlikumiem Līguma papildināšanas pasākumiem;
– proposals for Treaty-supplementing measures;
Aktīva dalība:
Active participation in :
– Eiropas Savienības darbības nodrošināšanā („jumta” noteikums);
– the proper functioning of the Union (“umbrella” provision);
– kopā ar Eiropas Parlamentu Eiropola un Eurojust pārraudzībā;
– control of Europol and Eurojust together with the European Parliament;
– konvencijās par Līguma grozījumiem;
– conventions dealing with Treaty changes;
Iebildumi pret:
Objections to :
– tiesību aktiem, kas nav atbilstoši subsidiaritātes principam, izmantojot „dzeltenās kartes” un „oranžās kartes” procedūras;
– legislation not complying with the principle of subsidiarity, through the “yellow card” and “orange card” procedures;
– Līguma grozījumiem vienkāršotajā procedūrā;
– Treaty changes in the simplified procedure;
– tiesu iestāžu sadarbības pasākumiem civillietās (ģimenes tiesību lietās);
– measures of judicial cooperation in civil-law matters (family law);
– subsidiaritātes principa pārkāpumiem, iesniedzot prasību Eiropas Kopienu Tiesā (ja to atļauj dalībvalstu tiesību akti);
– an infringement of the principle of subsidiarity, by bringing an action before the Court of Justice (if permitted by national law);
2. ar gandarījumu atzīmē, ka pēdējo gadu laikā attiecības ar dalībvalstu parlamentiem un to deputātiem ir attīstījušās diezgan pozitīvi, tomēr līdz šim nepietiekami lielā apjomā, jo īpaši īstenojot šādus kopīgus pasākumus:
Notes with satisfaction that its relations with the national parliaments and their members have developed fairly positively in recent years, but not yet to a sufficient extent, notably through the following forms of joint activities:
– kopīgas parlamentu sanāksmes par horizontālajiem jautājumiem, kas neietilpst tikai vienas komitejas kompetencē;
– joint parliamentary meetings on horizontal topics going beyond the competence of one committee;
– regulāras apvienotās komitejas sanāksmes vismaz divas reizes semestrī;
– regular Joint Committee Meetings at least twice per semester;
– ad hoc parlamentu sanāksmes komiteju līmenī pēc Eiropas Parlamenta vai arī tās dalībvalsts parlamenta iniciatīvas, kura ir Eiropas Savienības Padomes prezidējošā dalībvalsts;
– ad hoc interparliamentary meetings at committee level on the initiative of the European Parliament or of the parliament of the Member State holding the presidency of the Council;
– parlamentu sanāksmes komiteju priekšsēdētāju līmenī;
– interparliamentary meetings at the level of committee chairs;
– sadarbība parlamentu priekšsēdētāju līmenī Eiropas Savienības dalībvalstu parlamentu priekšsēdētāju konferencē;
– cooperation at the level of parliament chairs within the Conference of Speakers of the European Union Parliaments;
– dalībvalstu parlamentu deputātu apmeklējumi Eiropas Parlamentā, lai piedalītos atbilstošo specializēto komiteju sanāksmēs;
– visits by members of national parliaments to the European Parliament in order to take part in meetings of corresponding specialised committees;
– Eiropas līmeņa sanāksmes politiskajās grupās, kurās ar Eiropas Parlamenta deputātiem tiekas visu dalībvalstu politiķi;
– meetings within the political groups or parties at European level bringing together politicians from all Member States with Members of the European Parliament;
3. uzskata, ka starp Eiropas Parlamentu un valstu parlamentiem ir jāveido jauni pirms un pēc likumdošanas procesa risināmu dialogu veidi;
Is of the opinion that new forms of pre- and post-legislative dialogue between the European Parliament and national parliaments should be developed;
5. uzskata, ka būtu lietderīgi atbalstīt dalībvalstu parlamentus tiesību aktu projektu pārbaudēs, pirms tos izskata Savienības likumdevējs, kā arī šo valstu valdību efektīvās pārbaudēs tad, kad tās darbojas Padomē;
Deems it appropriate to offer national parliaments support in their scrutiny of draft legislation prior to its consideration by the Union legislature, as well as in the effective scrutiny of their governments when they are acting in the Council;
8. uzskata, ka sadarbības veidi, kas nav minēti iepriekš, varētu sniegt efektīvu ieguldījumu Eiropas politiskās telpas veidošanā, un tādēļ tie jāattīsta un jādažādo;
Is of the opinion that forms of cooperation other than those mentioned above could make an effective contribution to the creation of a European political space and should be developed further and diversified;
12. konstatē, ka dalībvalstu parlamentiem pirmo reizi ir noteikta loma ES lietās, kura atšķiras no viņu lomas valstu valdībās, sekmē stingrāku demokrātisko kontroli un ar kuru Savienība tiek pietuvināta tās pilsoņiem;
States that national parliaments are for the first time being given a defined role in EU matters which is distinct from that of their national governments, contributes to stronger democratic control and brings the Union closer to the citizen;
16. uzskata, ka ir sistemātiskāk jāpārrauga pirmslikumdošanas dialogs starp dalībvalstu parlamentiem un Komisiju (tā dēvētā Ž. M. Barozu iniciatīva), lai likumdošanas procesā jau savlaicīgi iegūtu informāciju par dalībvalstu parlamentu nostāju; aicina dalībvalstu parlamentus darīt pieejamus šajā sakarībā sagatavotos atzinumus vienlaikus arī Eiropas Parlamentam;
Envisages more systematic monitoring of the pre-legislative dialogue between the national parliaments and the Commission (the so-called "Barroso initiative") in order to be informed about the national parliaments' position at an early stage of the legislative process; calls on the national parliaments to make the opinions they issue in this context available to the European Parliament at the same time;
COSAC loma
The role of COSAC
22. pauž apņēmību pilnībā īstenot savas pilnvaras, lai pildītu pienākumus saistībā ar COSAC darbību un turpinātu nodrošināt tehnisku atbalstu COSAC sekretariātam un dalībvalstu parlamentu pārstāvjiem;
Is determined to play its role to the full, to discharge its responsibilities with regard to the functioning of COSAC and to continue to provide technical support to the secretariat of COSAC and the representatives of the national parliaments;
I. Eiropas Parlamenta un dalībvalstu parlamentu attiecību veicināšana
I. Development of relations between the European Parliament and the national parliaments
Līdz Eiropas Parlamenta pirmajām tiešajām vēlēšanām 1979. gadā sadarbība starp Eiropas Parlamentu un dalībvalstu parlamentiem bija organizēta tā, ka dalībvalstu parlamenti iecēla EP deputātus.
During the period prior to the first direct elections in 1979, relations between the European Parliament and the national parliaments could be described as ‘organic’, since the Members of the European Parliament were appointed by the national parliaments.
Līdz ar tiešajām vēlēšanām šī saikne tika pārtraukta, un radās jautājums, kā turpmāk varētu un vajadzētu veidot šīs attiecības.
The direct elections ended that link and threw up the question of how relations could and should be shaped in the future.
Pēc ilgāka laika, kurā attiecībām nebija atbilstošas struktūras, ar Māstrihtas līgumu pirmo reizi tika mēģināts strukturizēt abpusējo sadarbību.
Following a lengthy period during which only piecemeal, unsystematic discussions were held, with the adoption of the Maastricht Treaty the first attempt was made to give mutual relations between the European Parliament and the national parliaments a structure.
Divās Līguma deklarācijās tika uzsvērts, ka valstu parlamentiem ir būtiska loma Kopienas likumdošanas procesā, ka valdībām tie ir savlaicīgi jāinformē par paredzētajiem likumdošanas pasākumiem un ka valstu parlamentiem un Eiropas Parlamentam ir jāsadarbojas
Two declarations annexed to the Treaty emphasised that the national parliaments play a role in the Community legislative process, that they should be informed by their governments about legislative proposals in good time and that there should be cooperation between the national parliaments and the European Parliament, which might take the form of the holding of regular meetings and the granting of reciprocal facilities
13. un 14. deklarācija. .
Declarations 13 and 14. .
To, cita starpā, iespējams īstenot, rīkojot regulāras sanāksmes un abpusēji vienkāršojot procedūras.
At the same time the Conference of Community and European Affairs Committees of the Parliaments of the European Union (COSAC) was set up.
Tajā pašā laikā tika izveidota Eiropas Kopienas lietu komiteju konference ( COSAC ), kas notiek ik pēc sešiem mēnešiem, piedaloties Eiropas Parlamentam, un kas īpaši paredzēta, lai apmainītos ar pieredzi un paraugpraksi dalībvalstu valdību pārbaudes jomā, ņemot vērā Eiropas politikas jautājumus.
It holds six-monthly meetings, also involving representatives of the European Parliament, in particular in order to exchange experiences and best practices in the area of the scrutiny of national governments’ policies on EU issues.
COSAC ir tiesīga iesniegt priekšlikumus Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai, taču iesaistītajiem parlamentiem tie nav saistoši.
COSAC can address ‘contributions’ to the European Parliament, the Council and the Commission, although these are not binding on the parliaments involved.