natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Otrajā daļā ir pievienota trūkstošā informācija par divām Rietumbalkānu valstīm, kuras iekļāva dialogā par vīzu režīma liberalizāciju un jo īpaši 2009. gada maija Komisijas novērtējumos.
Second part adds missing information about two states of the Western Balkans, which were covered by the visa liberalisation dialogues and in particular by the assessments of the Commission of May 2009.
Saskaņā ar Komisijas novērtējumu abas valstis ir guvušas būtiskus panākumus, un ievērojami sasniegumi gūti arī no 2009. gada maija līdz septembrim (tie netika minēti Komisijas 2009. jūlija priekšlikumā).
According to the Commission's assessment both countries made important progress and a significant progress (not recorded in the Commission's proposal of July 2009) was made between May and September 2009.
(2a) Lai turpinātu Saloniku darba kārtības īstenošanu un kā daļu no reģionālās pieejas Komisijai atbilstoši savai kompetencei un saskaņā ar ANODPR 1244 (1999) būtu jāuzsāk dialogs par vīzām ar Kosovu, lai izstrādātu norādes vīzu režīma liberalizācijai un atcelšanai, kas būtu līdzīgas tām norādēm, kuras sagatavoja citām Rietumbalkānu valstīm.
(2a) With the aim of furthering the implementation of the Thessaloniki agenda and as part of its regional approach, the Commission, within the limits of its competence and in the light of UN Security Council Resolution 1244 (1999) , should start a visa dialogue with Kosovo with a view to establish ing a roadmap for visa facilitation and liberalisation similar to th ose established with Western Balkan countries.
(3a) Palīdzot stiprināt stabilizācijas un asociācijas procesu, bezvīzu režīms uzlabos dalību kopējā tirgū, ko pamazām veido ar Albāniju, Bosniju un Hercegovinu, Melnkalni un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, un tādējādi veicinās tirdzniecību, jauninājumus un izaugsmi.
(3 a ) With the aim of strengthening the s tabilisation and a ssociation p rocess, visa-free travel will improve participation in the common market , which is gradually being established with Albania, Bosnia and Herzegovina, Montenegro and the former Yugoslav Republic of Macedonia, and will contribute to trade, innovation and growth.
Pašlaik ir spēkā stabilizācijas un asociācijas nolīgumi (SAN) ar Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku (stājās spēkā 2004. gada 1. maijā) un ar Horvātiju (stājās spēkā 2005. gada 1. februārī).
Stabilization and Association Agreements are currently in force: with the former Yugoslav Republic of Macedonia (entry into force on 1 May 2004) and with Croatia (entry into force on 1 February 2005).
SAN ar Albāniju tika parakstīts 2006. gada jūnijā un pagaidu nolīgums par tirdzniecību un ar tirdzniecību saistītiem jautājumiem stājās spēkā 2006. gada 1. decembrī.
The SAA with Albania was signed in June 2006 and the interim agreement (IA) on trade and trade-related matters entered into force on 1 December 2006.
No 2009. gada 1. aprīļa SAN ar Albāniju stājies spēkā.
The SAA with Albania is currently in force since the 1 st of April 2009.
SAN un pagaidu nolīgums ar Melnkalni tika parakstīts 2007. gada 15. oktobrī un pagaidu nolīgums stājās spēkā 2008. gada 1. janvārī, savukārt nolīgumi ar Bosniju un Hercegovinu tika parakstīti 2008. gada 16. jūnijā un pagaidu nolīgums stājās spēkā 2008. gada 1. jūlijā.
The SAA and IA with Montenegro were signed on 15 October 2007 and the IA entered into force on 1 January 2008, the agreements with Bosnia and Herzegovina were signed on 16 June 2008 and the IA entered into force 1 July 2008.
Nolīgumi ar Serbiju vēl nav parakstīti un spēkā nav arī neviens pagaidu nolīgums.
Agreements with Serbia are not yet signed and no interim agreement is in force.
(4) Tāpēc Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, Melnkalne un Serbija (ja abas pēdējās līdz šīs regulas pieņemšanas dienai izpildīs visus kritērijus) būtu jāpārceļ uz Regulas (EK) Nr. 539/2001 II pielikumu.
(4) Therefore the former Yugoslav Republic of Macedonia, Montenegro and Serbia [ the latter two meeting all the benchmarks by the date of adoption of the present Regulation] , should be transferred to Annex II to Regulation (EC) No 539/2001.
Šī vīzu režīma atcelšana būtu jāpiemēro vienīgi to biometrisko pasu turētājiem, kuras izdevusi katra no trim attiecīgajām valstīm.
This visa waiver should only apply to holders of biometric passports issued by each of the three countries concerned.
(4) Tāpēc Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, Melnkalne , Serbija , Albānija un Bosnija un Hercegovina būtu jāpārceļ uz Regulas (EK) Nr. 539/2001 II pielikumu.
(4) Therefore the former Yugoslav Republic of Macedonia, Montenegro , Serbia, Albania and Bosnia and Herzegovina, should be transferred to Annex II to Regulation (EC) No 539/2001.
Paredzams, ka Melnkalne un Serbija līdz šīs regulas pieņemšanas dienai izpildīs visus kritērijus.
Montenegro and Serbia is expected to meet all the benchmarks by the date of adoption of this Regulation.
Attiecībā uz Albāniju un Bosniju un Hercegovinu atbrīvojumu no vīzas prasības jāpiemēro pēc tam, kad Komisijas novērtējumā konstatēts, ka abas valstis atbilst visiem vīzu režīma liberalizācijas norādēs izklāstītajiem kritērijiem un pēc tam, kad šo novērtējumu apstiprinājusi Padome.
The exemption from the visa requirement should apply to Albania and Bosnia and Herzegovina after an assessment by the Commission that each meets all the benchmarks set in the relevant roadmap for visa liberalisation and after approval of that assessment by the Council.
Šāda vīzu režīma atcelšana būtu jāpiemēro vienīgi to biometrisko pasu turētājiem, kuras izdevusi katra no piecām attiecīgajām valstīm.
The visa waiver should apply only to holders of biometric passports issued by each of the five countries concerned.
Apsvēruma grozījums izriet no 5. un 6. grozījuma, ar kuriem izmaina Regulas (EK) Nr. 539/2001 faktisko tekstu.
The recital is amended as a consequence of Amendments 5 and 6, which change the actual text of the Regulation (EC) No 539/2001.
Vīzu režīma liberalizācija notiks tikai tad, kad būs izpildīti visi kritēriji.
The visa liberalisation will apply only when all the benchmarks are fulfilled.
(4a) Komisijai vajadzētu steidzami un ne vēlāk kā 2010. gada sākumā iesniegt ziņojumu par Albānijas un Bosnijas un Hercegovinas sasniegumiem norādēs izklāstīto kritēriju izpildē.
(4a) T he Commission should, without delay and no later than in the early 2010, present a report on the achievements made by Albania and Bosnia and Herzegovina in meeting all the benchmarks set in the roadmap.
(4b) Kaut arī Albānija un Bosnija un Hercegovina guvušas panākumus attiecīgo kritēriju izpildē, Albānijas un Bosnijas un Hercegovinas atbildīgajām iestādēm vajadzētu nekavējoties veikt vajadzīgās reformas, lai nodrošinātu pilnīgu atbilstību kritērijiem.
(4 b ) Although Albania and Bosnia and Herzegovina have made progress towards meeting the ir respective benchmarks, the relevant authorities of Albania and Bosnia and Herzegovina should adopt, without delay, the necessary reforms to meet the ir respective benchmarks in full .
(4c) Komisijai šajā jautājumā jāpalīdz Albānijas un Bosnijas un Hercegovinas attiecīgajām iestādēm.
(4 c ) The Commission should assist the relevant authorities of Albania and Bosnia and Herzegovina in this respect.
(5a) Vīzu liberalizācijas procesam vajadzētu būt par atsauci, veidojot attiecības ar Eiropas Savienības austrumu partneriem.
(5a) Th e visa liberalisation process should serve as a reference for defining relations with the Eastern partners of the European Union .
Prāgas Austrumu partnerības samita kopīgās deklarācijas 7. pantā teikts, ka Eiropas Savienības mērķis ir pilnīga vīzu režīma atcelšana ar austrumu kaimiņvalstīm, ar noteikumu, ka tās izpilda nepieciešamos nosacījumus.
According to article 7 of the Joint Declaration of the Prague Eastern Partnership Summit, the European Union aims at the full liberalization of the visa regime with its Eastern neighbours, provided that they comply with the necessary conditions.
1. pants ‑ 1. punkts ‑ - a apakšpunkts (jauns)
Article 1 – point 1 – point -a (new)
I pielikums – 1. daļa
Annex I – part 1
(-a) 1. daļā atsauci uz Albāniju un Bosniju un Hercegovinu aizstāj ar šādu:
(-a) in Part 1, the references to Albania and Bosnia and Herzegovina are replaced by the following:
Bosnija un Hercegovina (*)
Bosnia and Herzegovina *
(*) Valsts nosaukumu svītro no šī pielikuma un pārceļ uz II pielikumu pēc Komisijas novērtējuma, kurā konstatēts, ka attiecīgā valsts atbilst visiem kritērijiem, kas noteikti vīzu režīma liberalizācijas norādēs un saskaņā ar Līgumu.”
* The name of the c ountry shall be deleted and transferred from this Annex to Annex II after an assessment by the C ommission that the c ountry in question meets all the benchmarks set in the roadmap for visa liberalisation and in accordance with the Treaty. "
II pielikums – 1. daļa
Annex II – part 1
2) Regulas II pielikuma 1. daļā iekļauj šādas atsauces:
2) In Annex II , Part 1, the following references shall be inserted:
2) Regulas II pielikuma 1. daļā iekļauj šādas atsauces:
2) In Annex II , Part 1, the following references are inserted:
„Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika (*)
"the former Yugoslav Republic of Macedonia *
Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika (* * )
the former Yugoslav Republic of Macedonia * *
Serbija [izņemot Serbijas pasu, kuras izdevusi īpašā Koordinācijas direkcija (serbu valodā Koordinaciona uprava ), turētājus] (*)
Serbia [excluding holders of Serbian passports issued by the Serbian Coordination Directorate (in Serbian: Koordinaciona uprava ) ] *
Serbija [izņemot Serbijas pasu, kuras izdevusi īpašā Koordinācijas direkcija (serbu valodā Koordinaciona uprava ), turētājus] (* * )
Serbia [excluding holders of Serbian passports issued by the Serbian Coordination Directorate (in Serbian: Koordinaciona uprava ) ] * *
(*) Valsts nosaukumu pārceļ uz šo pielikumu no I pielikuma pēc Komisijas novērtējuma, kurā konstatēts, ka attiecīgā valsts atbilst visiem kritērijiem, kas noteikti vīzu režīma liberalizācijas norādēs un saskaņā ar Līgumu.
* The name of the c ountry shall be transferred to this Annex from Annex I after an assessment by the C ommission that the c ountry in question meets all the benchmarks set in the roadmap for visa liberalisation and in accordance with the Treaty.
Atbrīvojumu no vīzas prasības piemēro vienīgi biometrisko pasu turētājiem.
The exemption from the visa requirement applies only to holders of biometric passports .
(*) Šo atbrīvojumu no vīzas prasības piemēro vienīgi biometrisko pasu turētājiem”.
* The exemption from the visa requirement only applies to holders of biometric passports ".
(* * ) Šo atbrīvojumu no vīzas prasības piemēro vienīgi biometrisko pasu turētājiem”.
* * The exemption from the visa requirement applies only to holders of biometric passports ." .
Laikā, kad 1990. gados sabruka Dienvidslāvija, dalībvalstis, kuras šodien veido Eiropas Savienību, nespēja īstenot kopīgu reģionālo politiku, kas apturētu asiņainos karus.
Back in the beginning of the 1990s when Yugoslavia was collapsing, the Member States of today's European Union were not able to deliver a common regional policy, which would put a stop to bloody wars.
Pamazām mēs pārņēmām atbildību par šo reģionu no amerikāņiem, kas pārcēlās uz citiem pasaules „karstajiem punktiem”.
We took over the responsibility of the region progressively from the Americans who moved on to other "hot spots" of the globe.
Mūsu mērķis ir radīt stabilitāti un pārticību reģionā, kuram ir jāpievienojas Eiropas Savienībai, taču mums vienmēr ir jāatceras, ka „reģions” nozīmē cilvēkus, kas tajā dzīvo.
Our goal is to build stability and prosperity in the region which is to join the Union, but we must always remember that when we say "the region" we are talking about people living there.
Un mums ir jāapzinās, ka pēc Dienvidslāvijas sašķelšanās, pēc nežēlīgiem kariem, kas atstāja dziļas rētas un padarīja tūkstošiem cilvēku par bēgļiem un migrantiem, kuri atstāja šo reģionu, mēs redzam, kā veidojas jauna paaudze, kas ir nošķirta no saliedējošās un pārticīgās Eiropas Savienības, kas ieskauj šo reģionu.
And, we should bear in mind that after the break up of Yugoslavia, after cruel wars that left very deep wounds and hundreds of thousands of refugees and migrants who fled the region, we are witnesses to the growth of a young generation which is cut off from the unifying and prosperous Union surrounding the region.
Jaunie cilvēki Rietumbalkānos parasti ceļo tikai savu sadalīto valstu iekšienē un starp tām, taču gandrīz nekad nevar ieceļot ES.
The young people in the Western Balkans usually only travel within (and sometimes between) their divided countries and are hardly ever able to enter the EU.
Jaunieši šajās valstīs par eiropiešiem zina tikpat, cik par amerikāņiem — galvenokārt no interneta un televīzijas.
The youngsters there know as much about Europeans as they do about Americans - mostly from the internet and TV.
ES, kurai būtu jākļūst par viņu Eiropas Savienību, kas mudina viņu valdības veikt reformas, kas vēlas, lai viņi ticētu, ka mēs esam viena Eiropas ģimene, joprojām ir kaut kas abstrakts.
The EU, which is supposed to become their Union, which pushes their administrations to reform, which wants them to believe that we are one European family, is still something abstract.
Kaut gan Eiropas Savienība pārliecinoši aizstāv pārvietošanās brīvību, mēs redzam, ka šā reģiona cilvēkiem ir mazāk brīvas pārvietošanās tiesību nekā bijušās Dienvidslāvijas laikā.
While our Union strongly advocates the freedom of movement we observe that people in the region enjoy less rights to travel freely today then during the times of the former Yugoslavia.
Vai tiešām vēlamies, lai tuvajām kaimiņvalstīm, kuras ir pārdzīvojušas karus un cīņu pret nabadzību un dara visu iespējamo mūsu prasību izpildīšanai, durvis joprojām būtu aizvērtas?
Do we really want to keep the door shut to our close neighbours to the countries, which have experienced wars and the fight against poverty and which do their best to please us?
Mums nav jāpieņem lēmums par to, vai piešķirt darba vietas vai uzturēšanās atļaujas, mēs lemjam par nākamā ES pilsoņa pamattiesībām ceļot Eiropas Savienībā.
We are not deciding about granting jobs or residential rights, we are deciding about the basic right of a future EU citizen to travel to the Union.
Eiropas Savienības stratēģija šim reģionam ir izklāstīta Saloniku darba kārtībā, kurā Rietumbalkāniem tiek garantēta Eiropas perspektīva, un īpaši minēta vīzu režīma liberalizācija.
The Union's strategy for the region is laid down in the Thessaloniki agenda, which guarantees European perspective to people of the Western Balkans and, in particular, mentions visa liberalisation.
Piecus gadus pēc Saloniku darba kārtības parakstīšanas, 2008. gada sākumā Slovēnijas prezidentūra šo jautājumu noteica par vienu no savām prioritātēm, un tika uzsāktas sarunas.
At the beginning of 2008, five years after signing the Thessaloniki agenda, the Slovenian Presidency made the issue one of its priorities and negotiations were launched.
Šeit pievienotajā Komisijas paskaidrojumā ierosināts veikt izmaiņas EK Regulā Nr. 539/2001 un aprakstīta procesa īstenošana.
The Commission's explanatory memorandum attached hereto proposes changes to the EC Regulation 539/2001 and describes how the process was implemented.
Tiek secināts, ka visas piecas Rietumbalkānu valstis, kuras piedalās sarunās par vīzu režīma liberalizāciju, ir sasniegušas būtiskus panākumus, taču tikai trīs no tām var sagaidīt vīzu režīma liberalizāciju tuvākajos mēnešos.
It concludes that all five states of the Western Balkans negotiating the liberalisation have made important progress but only three of them can expect to see visa liberalisation in the coming months.
Bosnija un Albānija neatbilst prasībām.
Bosnia and Albania do not qualify.
Komisijas tehniskais vērtējums ir pareizs, taču visiem ir zināms, ka tikai un vienīgi tehniskiem lēmumiem var būt ļoti nozīmīga politiska ietekme.
The technical judgement of the Commission is correct but we all know that purely technical decisions can have a very strong political impact.
Augstāk novērtējot tikai dažas tautas, mēs destabilizējam reģionu un radām vēl lielāku politisko un etnisko sadrumstalotību.
By prizing only some nations we destabilize the region and cut the political and ethnical puzzles in even smaller pieces.
Es atbalstu Komisijas pozīciju, ka mums nav ne jāsamazina prasības, par kurām tika sasniegta vienošanās, ne arī jāsoda labākās valstis par atpalicēju kļūdām, taču pastāv arī trešā veida pieeja.
I do support the Commission's stand that we should neither lower the requirements which were agreed upon nor should we punish the best for the mistakes of those lingering behind, but there is a third approach.
Ziņojuma projektā es ierosinu grozījumus, kuros, nesamazinot vīzu režīma liberalizācijas norādēs ietvertos kritērijus, Albānijai un Bosnijai tiek nodrošināta iespēja panākt Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, Melnkalni un Serbiju.
In my draft report, I am proposing the amendments, which without lowering the benchmarks set in the roadmaps for visa liberalisation, leave a path for Albania and Bosnia to catch up with the former Yugoslav Republic of Macedonia, Montenegro and Serbia.
Piedāvājums ir ļoti vienkāršs: katra no divām valstīm tiks atbrīvota no vīzas prasības nekavējoties pēc tam, kad šī valsts sasniegs atbilstību visiem Komisijas noteiktajiem kritērijiem, taču bez nepieciešamības atkal grozīt regulu.
The deal is very simple: visa requirements for each of the two countries is lifted immediately after one or the other one fulfils all the benchmarks set by the Commission but without again needing to amend the Regulation.
Ar šo priekšlikumu mēs neļausim nevienai valstij atpalikt un nezaudēsim vēl vairāk laika atkārtotam likumdošanas procesam.
With this proposal, we will not leave any state behind and will not loose additional time for repeated law-making process.
Tā kā šis liekais laiks radītu ievērojamu politisko slogu šīm divām valstīm, ir lietderīgi meklēt elastīgu likumdošanas risinājumu.
As this extra time would weigh heavily politically in the two states it is worth finding a flexible legislative solution.
Mēs dosim skaidru zīmi šo divu valstu pilsoņiem — mēs jūs gaidām, jums ir tikai jāmobilizē savas valdības smagam darbam, lai izlabotu kļūdas, novērstu aizkavēšanos un sasniegtu tādu pašu kvalitāti kā kaimiņvalstis.
We will send a clear signal to the citizens of the two countries - we are waiting for you, you just must mobilize your governments to work hard so they can repair their own mistakes and delays and deliver the same quality as your neighbouring countries.
Un ES dara visu iespējamos, lai jums palīdzētu virzīties pa Eiropas ceļu, nepazeminot standartus, kas ir kopīgi mums visiem.
And the EU is doing its utmost to help you on that European path, without lowering the standards common to all of us.
Komisija dod priekšroku šo divu valstu izslēgšanai no „baltā saraksta”, kamēr nav izpildīti kritēriji, pēc kā tiktu iesniegts jauns priekšlikums EK Regulas Nr. 539/2001 grozījumiem.
The Commission prefers to exclude the two countries from the white list and until they fulfil the benchmarks, at which time, a new proposal of the amendments to the EC Regulation 539/2001 would be proposed.
Šāda pieeja ir ļoti tehniska un izdevīga likumdevējam, taču tā aizkavē Albānijas un Bosnijas iekļaušanu „baltajā sarakstā” (labākajā gadījumā uz vienu gadu), bet pārējo triju valstu pilsoņi šajā laikā varēs ceļot brīvi.
Such an approach is very technical and comfortable for the legislator but delays Albania's and Bosnia's white listing (in the best case for one year) during which the citizens of the other three countries will be able to travel freely.
Termiņa nenoteikšana rada vāju motivāciju divu valstu valdībām veikt reformas un izlabot savas kļūdas.
No timeframe means weak motivation for the two governments to reform and repair their own mistakes.
Man nav jāatkārto brīdinājums par šīs pieejas politiskajām sekām, kā arī psiholoģisko kaitējumu, ko tā nodarītu Bosnijas un Albānijas pilsoņiem attiecībā uz Eiropas integrāciju, ņemot vērā arī to, ka praksē tikai viena nācija — bosnieši (Bosnijas musulmaņi) pilnībā netiktu iekļauti procesā.
I do not need to repeat the warning about the political repercussions of this approach as well as psychological damage it would cause among the citizens of Bosnia and Albania towards European integration, also taking into account that, in practice only one entire nation – the Bosniaks (Bosnian Muslims) - would be left out of the process.
Mums ir arī jāatceras, ka tad, kad divas šā reģiona valstis — Horvātija un mana valsts Slovēnija — kļuva neatkarīgas, vīzas to pilsoņiem netika ieviestas.
We must also recall that when two states from the region - Croatia and my own country Slovenia - became independent, visas were not introduced for their citizens
Es vēlētos uzsvērt, ka valsts pievienošana „baltajam sarakstam”, izvirzot noteiktus nosacījumus, nav jaunums vai kāds neparasts Parlamenta piedāvājums.
I would like to stress that adding a country to a white list under a certain condition is not a novelty or an extravagant proposal of the Parliament.
Grozot šo regulu
When this Regulation was amended previously
PADOMES REGULA (EK) Nr. 1932/2006 (2006. gada 21. decembris) pirms trijiem gadiem, tās pielikumā ietvertajam valstu sarakstam, kuru pilsoņiem netika pieprasīta vīza, uz nosacījuma pamata tika pievienotas tādas valstis kā Antigva, Bahamu salas, Barbadosa, Maurīcija, Sentkitsa-Nevisa un Seišelu salas.
COUNCIL REGULATION (EC) No 1932/2006 of 21 December 2006. three years ago, countries like Antigua, Bahamas, Barbados, Mauritius, Saint Kitts and Nevis and Seychelles were conditionally added to the annex listing countries for which visas were not required.
Nebūtu pareizi nedot līdzīgu iespēju Albānijai un Bosnijai, kuras ir Eiropas valstis un varētu kļūt par ES dalībvalstīm.
It would be really improper not to give a similar chance to Albania and Bosnia, which are European and have a perspective of the EU membership.
Esmu pārliecināta, ka arī Albānija un Bosnija ir pelnījušas konstruktīvu pieeju ātrai vīzu režīma liberalizācijai, īpaši tāpēc, ka to īsteno tikai pēc visu Komisijas prasību izpildes.
I am certain that Albania and Bosnia deserve a constructive approach for rapid visa liberalisation as well; especially when the liberalisation is granted only after all the requirements of the Commission are fulfilled.
Jautājums par Kosovu ir mana ziņojuma otrā tēma.
The second concern of my report is about Kosovo.
Tā ir vienīgā Rietumbalkānu daļa, uz kuru vīzu liberalizācijas process vispār netiek attiecināts, neparedzot pat sarunas.
It is the only part of the Western Balkans, which is completely left out of the visa liberalisation process, not even a perspective of talks is envisaged.
Šo situāciju, protams, rada dalībvalstu atšķirīgais viedoklis par Kosovas neatkarības atzīšanu.
This is naturally caused by a division among the Member States towards recognizing its independence.
Apzinoties šīs problēmas politisko sarežģītību, Kosovas iedzīvotājus tomēr nedrīkst atstāt „melnajā caurumā”, ko radījušas nesaskaņas.
While understanding the political complexity of the problem, the people of Kosovo should not be left in a black hole created by disagreements.
Es uzskatu, ka Parlamentam ir jāizdara spiediens gan uz Komisiju, gan Padomi, lai atrastu iespēju uzsākt vīzu režīma liberalizāciju, vienlaikus respektējot gan Kosovas statusu atbilstīgi ANO Drošības padomes Rezolūcijai 1244/99, gan dalībvalstu atšķirīgo viedokli attiecībā uz tās neatkarības deklarāciju.
I believe that the Parliament should put pressure on both the Commission and the Council to find a way to initiate the visa liberalisation process while respecting Kosovo's status under UNSCR 1244/99 and division between the Member States towards its declaration of independence.
Mums — Eiropas Savienībai ir jāuzņemas politiskā atbildība par šā procesa īstenošanu.
We, the European Union, have to take our political responsibility to carry out this process.