natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tāpēc gribas izteikumam, kuru persona šādā situācijā sniegusi savā pastāvīgās dzīvesvietas dalībvalstī un minētās dalībvalsts tiesību aktos noteiktā veidā, nebūtu jābūt oficiālam spēkam šās regulas nozīmē, un arī dokumenti, uz kuru pamata sākta juridiska procedūra, nebūtu jāuzskata par gribas izteikumu šīs regulas nozīmē.
A declaration made in such circumstances by a person in the Member State of his habitual residence in the form provided for in the law of that Member State should therefore not be formally valid for the purposes of this Regulation, nor should the documents instituting the legal proceedings as such be considered declarations for the purposes of this Regulation.
(16) Saskaņotas tiesvedības nolūkos būtu jāizvairās no tā, ka dažādās dalībvalstīs tiek pieņemti pretrunīgi nolēmumi .
(16) In the interest of the harmonious functioning of justice , irreconcilable decisions should not be given in different Member States.
Tālab šajā regulā būtu jāparedz vispārēji procesuāli noteikumi , kas būtu līdzīgi noteikumiem citos Savienības instrumentos saistībā ar tiesu iestāžu sadarbību civillietās .
To that end, this Regulation should provide for general procedural rules similar to those of other Union instruments in the area of judicial cooperation in civil matters .
(16a) Viens no šādiem procesuāliem noteikumiem ir lis pendens noteikums, ko piemēros, ja tiesvedība par vienu un to pašu mantošanas lietu ir uzsākta dažādās atšķirīgu dalībvalstu tiesās.
(16a) One such procedural rule is a lis pendens rule which will come into play if the same succession case is brought before different courts in different Member States.
Tad ar šo noteikumu tiks paredzēts, kurai tiesai būtu jāturpina izskatīt mantošanas lietu.
That rule will then determine which court should proceed to deal with the succession case.
(16b) Ņemot vērā to, ka dažās dalībvalstīs mantošanas lietas var izskatīt ārpustiesas iestādes, piemēram, notāri, kuriem šīs regulas noteikumi par jurisdikciju nav saistoši, nevar noliegt iespēju, ka atšķirīgās dalībvalstīs paralēli tiek sākts ārpustiesas izlīgums un tiesvedība par vienu un to pašu mantošanas lietu vai divi ārpustiesas izlīgumi saistībā ar vienu un to pašu mantošanas lietu.
(16b) Given that succession matters in some Member States may be dealt with by non-judicial authorities, such as notaries, who are not bound by the rules of jurisdiction under this Regulation, the possibility cannot be excluded that an amicable out - of - court settlement and court proceedings relating to the same succession , or two amicable out - of - court settlements relating to the same succession , may be initiated in parallel in different Member States.
Šādā gadījumā iesaistītajām pusēm, kad tās ir uzzinājušas par paralēlu tiesvedību, būtu pašām jāvienojas, kā turpmāk rīkoties.
In such a situation, it should be for the parties involved, once they become aware of the parallel proceedings, to agree among themselves how to proceed.
Ja tās nevar vienoties, tad mantošanas lieta būtu jāizskata un par to būtu jālemj tiesā, kurai saskaņā ar šo regulu ir jurisdikcija.
If they cannot agree, the succession would have to be dealt with and decided upon by the courts having jurisdiction under this Regulation.
(17) Lai ļautu pilsoņiem ar pilnīgu tiesisko noteiktību izmantot iekšējā tirgus piedāvātās priekšrocības, šai regulai būtu jādod viņiem iespēja jau iepriekš zināt, kurus tiesību aktus piemēros viņu mantojumam.
(17) In order to allow citizens to avail themselves, with all legal certainty, of the benefits offered by the internal market, this Regulation should enable them to know in advance which law will apply to their succession.
Lai izvairītos no pretrunīgiem rezultātiem, būtu jāiekļauj saskaņoti ▌ noteikumi par tiesību kolīzijām normām .
Harmonised ▌conflict - of - laws rules should be introduced in order to avoid contradictory results.
Galvenajam noteikumam būtu jānodrošina, lai mantošanu reglamentētu iepriekš nosakāmi tiesību akti, ar kuriem tā ir cieši saistīta .
The main rule should ensure that the succession is governed by a predictable law with which it is closely connected .
Tiesiskas noteiktības nolūkā un lai izvairītos no mantojuma sadrumstalotības, ar minētajiem tiesību aktiem būtu jāreglamentē viss mantojuma kopums, t. i., viss īpašums, kas ietilpst mantojumā , neatkarīgi no mantas veida un neatkarīgi no tā, vai manta atrodas citā dalībvalstī vai trešā valstī .
For reasons of legal certainty and in order to avoid the fragmentation of the succession, that law should govern the succession as a whole , that is to say, all of the property forming part of the estate , irrespective of the nature of the assets and irrespective of whether the assets are located in another Member State or in a third State .
(18) Ar šo regulu pilsoņiem būtu jādod iespēja savlaicīgi plānot savu mantojumu, izvēloties viņu mantojumam piemērojamos tiesību aktus.
(18) This Regulation should enable citizens to organise their succession in advance by choosing the law applicable to their succession .
Šo izvēli vajadzētu ierobežot, to attiecinot vienīgi uz viņu valstspiederības valsti, lai nodrošinātu saikni starp mirušo un izvēlētajiem tiesību aktiem un lai izvairītos no situācijas, kad tiesību akti tiek izvēlēti ar nolūku pārkāpt to personu tiesisko paļāvību , kurām ir tiesības uz mantojuma neatņemamo daļu .
That choice should be limited to the law of a State of their nationality in order to ensure a connection between the deceased and the law chosen and to avoid a law being chosen with the intention of frustrating the legitimate expectations of persons entitled to a reserved share .
(18a) Tiesību aktu izvēle būtu nepārprotami jāpaziņo gribas izteikumā pēdējās gribas rīkojuma veidā vai arī jāizsaka tādā rīkojumā.
(18a) A choice of law should be made expressly in a declaration in the form of a disposition of property upon death or be demonstrated by the terms of such a disposition.
Tiesību aktu izvēli varētu uzskatīt par izteiktu ar pēdējās gribas rīkojumu, ja, piemēram, mirušais pēdējās gribas rīkojumā ir atsaucies uz konkrētiem noteikumiem savas valstspiederības valsts tiesību aktos vai kā citādi minējis tādus tiesību aktus.
A choice of law could be considered as demonstrated by a disposition of property upon death where, for instance, the deceased had referred in his disposition to specific provisions of the law of the State of his nationality or where he had otherwise mentioned that law.
(18b) Tiesību aktu izvēlei saskaņā ar šo regulu vajadzētu būt spēkā pat tad, ja izvēlētajos tiesību aktos nav paredzēta tiesību aktu izvēle mantošanas lietās.
(18b) A choice of law under this Regulation should be valid even if the chosen law does not provide for a choice of law in matters of succession.
Tomēr izvēlētajiem tiesību aktiem būtu jānosaka izvēles izdarīšanas spēkā esamība pēc būtības, proti, vai var uzskatīt, ka persona, kas izdarījusi izvēli, ir sapratusi un piekritusi tam, ko tā darīja.
It should however be for the chosen law to determine the substantive validity of the act of making the choice, that is to say, whether the person making the choice may be considered to have understood and consented to what he was doing.
Tas pats būtu jāattiecina uz tiesību aktu izvēles grozīšanu vai atcelšanu.
The same should apply to the act of modifying or revoking a choice of law.
(18c) Šīs regulas piemērošanas nolūkos personas valstspiederības vai vairāku valstspiederību noteikšanu vajadzētu atrisināt kā sākotnēju jautājumu.
(18c) For the purposes of the application of this Regulation , the determination of the nationality or the multiple nationality of a person should be resolved as a preliminary question.
Jautājums par to, vai kāda persona ir kādas valsts valstspiederīgais, nav šīs regulas darbības jomā, un uz to attiecas valsts tiesību akti, tostarp – attiecīgā gadījumā – starptautiskās konvencijas, pilnībā ievērojot Eiropas Savienības vispārējos principus.
The issue of considering a person as a national of a State falls outside the scope of this Regulation and is subject to national law, including, where applicable, international Conventions, in full observance of the general principles of the European Union.
(18d) Par mantošanai piemērojamiem tiesību aktiem noteiktajiem tiesību aktiem vajadzētu reglamentēt mantošanu no mantojuma atklāšanās brīža līdz brīdim, kad mantojuma saņēmējiem, kas noteikti saskaņā ar minētajiem tiesību aktiem, nodod īpašumtiesības uz mantojumam piederošo mantu.
(18d) T he law determined as the law applicable to the succession should govern the succession from the opening of the succession to the transfer of ownership of the assets forming part of the estate to the beneficiaries as determined by that law.
Tiem vajadzētu iekļaut jautājumus saistībā ar mantojuma pārvaldību un atbildību par mantojuma parādiem.
It should include questions relating to the administration of the estate and to liability for the debts of the estate under the succession.
Mantojuma parādu atmaksāšanā jo īpaši atkarībā no mantojumam piemērojamajiem tiesību aktiem var ņemt vērā kreditoru īpašo secību.
The payment of the debts under the succession may, depending, in particular, on the law applicable to the succession, include the taking into account of a specific ranking of the creditors.
(18e) Šajā regulā paredzētie noteikumi attiecībā uz jurisdikciju var dažos gadījumos radīt situāciju, kad tiesai, kurai ir jurisdikcija spriest par mantošanu, nepiemēros savas valsts tiesības.
(18 e ) The rules of jurisdiction laid down by this Regulation may, in certain cases, lead to a situation where the court having jurisdiction to rule on the succession will not be applying its own law.
Ja šāda situācija rodas dalībvalstī, kuras tiesību akti paredz obligāti iecelt mantas pārvaldītāju, ar šo regulu attiecīgās dalībvalsts tiesām būtu jāatļauj iecelt vienu vai vairākus šādus pārvaldītājus saskaņā ar šajā valstī spēkā esošajiem tiesību aktiem, ja saņemts attiecīgs iesniegums.
When that situation occurs in a Member State whose law provides for the mandatory appointment of an administrator of the estate, this Regulation should allow the courts of that Member State to appoint one or more such administrators under their own law when seised.
Tas neskar jebkādu pušu izdarītu izvēli nokārtot mantojumu bez tiesas iejaukšanās, savstarpēji vienojoties, kādā citā dalībvalstī, ja tāda iespēja ir paredzēta saskaņā ar šīs valsts tiesību aktiem.
This should be without prejudice to any choice made by the parties to settle the succession amicably out of court in another Member State where this is possible under the law of that Member State .
Lai nodrošinātu vienveidīgu koordināciju starp tiesību aktiem, kas piemērojami mantošanai, un tās dalībvalsts tiesībām, kuras tiesa ieceļ pārvaldītāju, tiesai būtu jāieceļ persona(-as), kurām būtu tiesības pārvaldīt mantojumu saskaņā ar tiesību aktiem, ko piemēro attiecībā uz mantojumu, piemēram, mirušā gribas izpildītāju vai pašus mantiniekus, vai, ja to prasa tiesību akti attiecībā uz mantošanu, pārvaldītāju, kas ir neieinteresēta persona.
In order to ensure a smooth coordination between the law applicable to the succession and the law of the Member State of the appointing court, the court should appoint the person(s) who would be entitled to administer the estate under the law applicable to the succession, such as for instance the executor of the will of the deceased or the heirs themselves or, if the law applicable to the succession so requires, a third - party administrator.
(18f) Tajā dalībvalstī iecelto pārvaldītāju īstenotās pilnvaras, kuras tiesā saņemts iesniegums, ir pārvaldīšanas pilnvaras, kuras tie var īstenot saskaņā ar tiesību aktiem, ko piemēro mantošanai.
(18 f ) The powers exercised by the administrators appointed in the Member State of the court seised should be the powers of administration which they may exercise under the law applicable to the succession.
Tādējādi, ja, piemēram, mantinieks ir iecelts par mantas pārvaldītāju, viņam būtu jāpiešķir tādas pilnvaras pārvaldīt mantojumu, kādas mantiniekam būtu saskaņā ar šādiem tiesību aktiem.
Thus, if, for instance, the heir is appointed as administrator he should have the powers to administer the estate which an heir would have under that law.
Ja pārvaldīšanas pilnvaras, kuras var īstenot saskaņā ar tiesību aktiem, ko piemēro mantošanai, ir pietiekamas, lai saglabātu mantojuma mantu vai aizsargātu kreditoru vai citu personu tiesības, kuras galvojušas par mirušā parādiem, tajā dalībvalstī ieceltais(-ie) pārvaldītājs(-i), kuras tiesā saņemts iesniegums, var veikt papildu pārvaldības funkcijas kas šim nolūkam ir paredzētas šīs dalībvalsts tiesību aktos.
Where the powers of administration which may be exercised under the law applicable to the succession are not sufficient to preserve the assets of the estate or to protect the rights of the creditors or of other persons having guaranteed the debts of the deceased, the administrator(s) appointed in the Member State of the court seised may, on a residual basis, exercise powers of administration to that end provided for in the law of that Member State.
Šādas papildu pilnvaras var ietvert, piemēram, mantojuma mantas un parādu saraksta sastādīšanu, informējot kreditorus par mantojuma atklāšanos un aicinot tos pieteikt savus prasījumus, kā arī veicot provizoriskus, tostarp drošības pasākumus, kas paredzēti mantojamās mantas saglabāšanai.
Such residual powers could include, for instance, establishing a list of the assets and the debts of the estate, informing creditors of the opening of the succession and inviting them to make their claims known, and taking any provisional, including protective, measures intended to preserve the assets of the estate.
Pārvaldītājam īstenojot darbības atbilstoši papildu pilnvarām, būtu jāievēro mantojumam piemērojamie tiesību akti attiecībā uz mantojamās mantas īpašumtiesību nodošanu, tostarp jebkuru darījumu, kuru noslēguši mantojuma saņēmēji pirms pārvaldītāja iecelšanas, attiecībā uz atbildību par parādiem, kas izriet no mantojuma, un uz mantojuma saņēmēju tiesībām, tostarp vajadzības gadījumā tiesībām pieņemt mantojumu vai atteikties no tā.
The acts performed by an administrator under the residual powers should respect the law applicable to the succession with respect to the transfer of ownership to succession property, including any transaction entered into by the beneficiaries prior to the appointment of the administrator, the liability of debts under the succession and the rights of the beneficiaries, including, where applicable, the right to accept or to waive the succession.
Šādas darbības varētu, piemēram, varētu izpausties vienīgi mantas atsavināšana vai parādu nomaksāšana, ja tas būtu atļauts saskaņā ar mantošanai piemērojamām tiesībām.
Such acts could for instance only entail the alienation of assets or the payment of debts where this would be allowed under the law applicable to the succession.
Ja saskaņā ar mantošanai piemērojamām tiesībām neieinteresētas personas iecelšana par pārvaldītāju maina mantinieku atbildību, šādas izmaiņas būtu jāņem vēra.
Where under the law applicable to the succession the appointment of a third party administrator changes the liability of the heirs such a change of liability should be respected.
(18g) Ar šo regulu nevajadzētu izslēgt to, ka kreditori, piemēram, ar pārstāvju starpniecību, var veikt šādus papildu pasākumus, kas valsts tiesību aktos paredzēt , vajadzības gadījumā atbilstoši izmantojot attiecīgos Savienības instrumentus, viņu tiesību aizsargāšanai.
(18 g ) This Regulation should not preclude that creditors, for instance through a representative, may take such further steps as may be available under national law, where applicable, in accordance with the relevant Union instruments, in order to safeguard their rights.
(18h) Ar šo regulu būtu jāatļauj informācijas sniegšana iespējamiem kreditoriem citās dalībvalstīs, kurās atrodas manta, par mantojuma atklāšanos.
(18 h ) This Regulation should allow for the provision of information of the opening of the succession to potential creditors in other Member States where assets are located.
Saistībā ar šīs regulas piemērošanu būtu jāapsver iespēja izveidot mehānismu, vajadzības gadījuma ar e–tiesiskuma tīmekļa portāla starpniecību, kas ļautu kreditoriem citās dalībvalstīs piekļūt attiecīgajai informācijai, lai viņi varētu pieteikt savus prasījumus.
In the context of the application of this Regulation consideration should therefore be given to the possibility of establishing a mechanism, if appropriate by way of the e-Justice portal, to enable potential creditors in other Member States to access the relevant information so that they can make their claims known.
(18i) Mantošanai piemērojamiem tiesību aktiem būtu jānosaka, kas ir saņēmēji katrā konkrētā mantošanas gadījumā.
(18 i ) The law applicable to the succession should determine who the beneficiaries are in any given succession.
Vairumā tiesību aktu termins "saņēmēji" aptvertu mantiniekus un legatārus, kā arī personas, kurām ir tiesības uz neatņemamo daļu, tomēr, piemēram, legatāru juridiskais stāvoklis nav vienāds visos tiesību aktos.
Under most laws, the term "beneficiaries" would cover heirs and legatees and persons entitled to a reserved share although, for instance, the legal position of legatees is not the same under all laws.
Dažos tiesību aktos ir noteikts, ka legātārs var saņemt tiešu mantojuma daļu, savukārt saskaņā ar citiem tiesību aktiem legātārs var iegūt tikai prasību pret mantiniekiem.
Under some laws, the legatee may receive a direct share in the estate whereas under other laws, the legatee may acquire only a claim against the heirs.
(18j) Lai nodrošinātu tiesisko noteiktību personām, kuras vēlas iepriekš plānot mantojumu, šajā regulā būtu jāparedz konkrētas tiesību kolīziju normas attiecībā uz pēdējās gribas rīkojuma pieņemamību un spēkā esamību pēc būtības.
(18 j ) In order to ensure legal certainty for persons wanting to plan their succession in advance this Regulation should lay down a specific conflict of laws rule concerning the admissibility and substantive validity of dispositions of property upon death.
Lai nodrošinātu šā noteikuma vienādu piemērošanu, šajā regulā vajadzētu uzskaitīt apstākļus, kas uzskatāmi par apstākļiem, kuri raksturo spēkā esamību pēc būtības.
To ensure a uniform application of that rule this Regulation should list which elements should be considered as elements pertaining to substantive validity.
Pārbaude par pēdējās gribas rīkojuma spēkā esamību pēc būtības var novest pie secinājuma, ka pēdējās gribas rīkojumam nav juridiska spēka.
The examination of the substantive validity of a disposition of property upon death may lead to the conclusion that the disposition of property upon death is without legal existence.
(18k) Mantojuma līgums ir pēdējās gribas rīkojuma veids, kura pieņemamība un atzīšana dalībvalstīs atšķiras.
( 18k ) An agreement as to succession is a type of disposition of property upon death whose admissibility and acceptance vary among the Member States.
Lai vienkāršotu ar mantojuma līgumu iegūtu mantošanas tiesību atzīšanu dalībvalstīs, šajā regulā būtu jānosaka, ar kādiem tiesību aktiem jāreglamentē tādu līgumu pieņemamība, to spēkā esamība pēc būtības un saistošais spēks starp pusēm, tostarp to laušanas nosacījumi.
In order to make it easier for succession rights acquired as a result of an agreement as to succession to be accepted in the Member States this Regulation should determine which law is to govern the admissibility of such agreements, their substantive validity and their binding effects between the parties, including the conditions for their dissolution.
(18l) Tiesību aktiem, kuri saskaņā ar šo regulu reglamentēs pēdējās gribas rīkojuma pieņemamību un spēkā esamību pēc būtības un – attiecībā uz mantojuma līgumiem – saistošo spēku starp pusēm, nevajadzētu skart tādas personas tiesības, kurai saskaņā ar mantošanai piemērojamiem tiesību aktiem ir tiesības uz neatņemamo mantojuma daļu vai citas tiesības, kuras tai nevar atņemt persona, uz kuras mantojumu tas attiecas.
( 18l ) The law which, under this Regulation, will govern the admissibility and substantive validity of a disposition of property upon death and, as regards agreements as to succession, the binding effects between the parties, should be without prejudice to the rights of any person who, under the law applicable to the succession, has a right to a reserved share or another right of which he cannot be deprived by the person whose estate is involved.
(18m) Kad šajā regulā ir minēti tiesību akti, kuri būtu bijuši piemērojami pēdējās gribas rīkojumu devušās personas atstātā mantojuma mantošanai, ja tā būtu mirusi dienā, kad attiecīgi ir dots, grozīts vai atcelts šāds rīkojums, tāda atsauce būtu jāsaprot kā atsauce vai nu uz tās valsts tiesību aktiem, kurā minētajā dienā bija tās pastāvīgā dzīvesvieta, vai arī, ja tā ir izdarījusi izvēli saskaņā ar šo regulu, – tās valsts tiesību aktiem, kuras valstspiederība tai bija minētajā dienā.
( 18m ) Where reference is made in this Regulation to the law which would have been applicable to the succession of the person making a disposition of property upon death if he had died on the day on which the disposition was, as the case may be, made, modified or revoked, such reference should be understood as a reference to either the law of the State of the habitual residence of the person concerned on that day or, if he had made a choice of law under this Regulation, the law of the State of his nationality on that day.
(19) Ar šo regulu būtu jāreglamentē visu to pēdējās gribas rīkojumu spēkā esamība pēc formas, kuri izteikti rakstiski, paredzot noteikumus, kas atbilst 1961. gada 5. oktobra Hāgas konvencijai par tādu tiesību normu kolīziju, kuras attiecas uz testamentāro darījumu formu.
(19) This Regulation should regulate the validity as to form of all dispositions of property upon death made in writing by way of rules which are consistent with those of the Hague Convention of 5 October 1961 on the conflicts of laws relating to the form of testamentary dispositions .
Nosakot, vai konkrēts pēdējās gribas rīkojums ir spēkā pēc formas saskaņā ar šo regulu, kompetentajai iestādei nevajadzētu ņemt vērā tādu starptautisku apstākli, kas radīts krāpnieciskā nolūkā, lai apietu noteikumus par pēdējās gribas rīkojumu spēkā esamību pēc formas.
When determining whether a given disposition of property upon death is formally valid under this Regulation the competent authority should disregard the fraudulent creation of an international element to circumvent the rules on formal validity.
(19a) Piemērojot šo regulu, jebkurus tiesību aktu noteikumus, ar ko ierobežo pēdējās gribas rīkojumu atļautās formas, atsaucoties uz rīkojuma devēja personas īpašībām, tādām kā, piemēram, viņa vecums, vajadzētu uzskatīt par tādiem, kas attiecas uz formas jautājumiem.
( 19a ) For the purposes of this Regulation any provision of law limiting the permitted forms of dispositions of property upon death by reference to certain personal qualifications of the person making the disposition such as, for instance, his age, should be deemed to pertain to matters of form.
To nevajadzētu interpretēt tādā nozīmē, ka tiesību aktiem, kas piemērojami pēdējās gribas rīkojumu spēkā esamībai pēc formas saskaņā ar šo regulu, vajadzētu noteikt, vai nepilngadīgai personai ir vai nav spēja dot pēdējās gribas rīkojumu.
This should not be interpreted as meaning that the law applicable to the formal validity of a disposition of property upon death under this Regulation should determine whether or not a minor has the capacity to make a disposition of property upon death.
Tādiem tiesību aktiem vajadzētu noteikt vienīgi to, vai personas īpašībām, tādām kā, piemēram, nepilngadība, vajadzētu liegt personai dot konkrētas formas pēdējās gribas rīkojumu.
That law should only determine whether a personal qualification like for instance that of minority should bar a person from making a disposition of property upon death in a certain form.