natgillin/translations-raw huggingface dataset:
par Stokholmas programmas īstenošanas rīcības plānā ietvertajiem civiltiesību, komerctiesību, ģimenes tiesību un starptautisko privāttiesību aspektiem
on civil law, commercial law, family law and private international law aspects of the Action Plan Implementing the Stockholm Programme
Referents: Luigi Berlinguer
Rapporteur: Luigi Berlinguer
PE 442.911v02-00
PE 442.911v03-00
par Stokholmas programmas īstenošanas rīcības plānā ietvertajiem civiltiesību, komerctiesību, ģimenes tiesību un starptautisko privāttiesību aspektiem
on civil law, commercial law, family law and private international law aspects of the Action Plan implementing the Stockholm Programme
– ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 67. un 81. pantu,
– having regard to Articles 67 and 81 of the Treaty on the Functioning of the European Union,
– ņemot vērā Padomes prezidentvalsts 2009. gada 2. decembra dokumenta projektu „Stokholmas programma — atvērta un droša Eiropa tās pilsoņu labā” ( 17024/09 ),
– having regard to the Council Presidency’s document of 2 December 2009 entitled ‘The Stockholm Programme – An open and secure Europe serving the citizen’ (
– ņemot vērā Komisijas 2008. gada 26. novembra paziņojumu „Stokholmas programmas īstenošanas rīcības plāns” ( COM(2010)0171 ),
– having regard to the Commission’s Communication of 20 April 2010 on an Action Plan Implementing the Stockholm Programme (
– ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu, kā arī Starptautiskās tirdzniecības komitejas, Iekšējā tirgus un patērētāju aizsardzības komitejas atzinumus (A7 – 0252/2010),
– having regard to the report of the Committee on Legal Affairs and the opinions of the Committee on International Trade, the Committee on the Internal Market and Consumer Protection ( A7‑0252/2010 ),
A. tā kā uz BDTT attiecas Savienības un dalībvalstu kopējā kompetence;
A. whereas AFSJ is a shared competence between the Union and the Member States,
B. tā kā Līguma par Eiropas Savienības darbību 67. pantā ir uzsvērta nepieciešamība ievērot dalībvalstu atšķirīgās tiesību sistēmas un tradīcijas un nepieciešamība nodrošināt iespējas vērsties tiesu iestādēs, ko veicina, cita starpā piemērojot savstarpējās atzīšanas principu; tā kā šim nolūkam dalībvalstu starpā ir jāvalda uzticībai, un savukārt, lai savstarpēji uzticētos, ir vajadzīga lielāka dažādo tiesību tradīciju un metožu izpratne;
B. whereas Article 67 TFEU emphasises respect for the different legal systems and traditions and access to justice, which is to be facilitated, in particular through the principle of mutual recognition; whereas this requires mutual trust and, in turn, mutual trust requires a reinforced understanding of the different legal traditions and methods,
C. tā kā kopš kompetences noteikšanas Savienībai tieslietās un tai sekojošās BDTT izveides civillietu izskatīšanas jomā ir panākti ievērojami rezultāti, kurus nodrošināja, balstoties uz dažādām valdību parakstītām starptautisko privāttiesību konvencijām un paplašinot tās; tā kā Komisija šobrīd ierosina ļoti vērienīgu plānu, kurā ir ņemts vērā ievērojams Parlamenta pēdējā laikā izteikto lūgumu skaits;
C. whereas, since the Union first obtained competence for justice and home affairs and the subsequent creation of the AFSJ, huge progress has been made in the area of civil justice, building and enlarging on the various private international law conventions concluded intergovernmentally; whereas the Commission is now proposing a very ambitious plan, which responds to a substantial number of the demands that Parliament has made in the recent period,
D. tā kā, ņemot vērā šo vērienīgo plānu un ES lielos sasniegumus šajā jomā, ir īstais laiks pārdomāt, ko mēs civiltiesību nozarē esam paveikuši, lai galvenokārt izvēlētos stratēģiskāku un ne tik sadrumstalotu pieeju, kas balstītos uz iedzīvotāju un uzņēmumu patiesajām vajadzībām saistībā ar tiesību un brīvību izmantošanu vienotajā tirgū, un ņemot vērā grūtības pieņemt tiesību aktus kopīgas kompetences jomā, kurā tiesību aktu saskaņošanu izmanto reti, kurā ir jānovērš dubultregulējums un konsekventi jāievēro radikāli atšķirīgās tiesību koncepcijas un konstitucionālās tradīcijas, un jārod kompromiss starp tām, kā arī jāizveido Savienības koncepcija šajā jomā, kas būtu visaptveroša plāna sastāvdaļa, lai labāk saprastu, ko mēs vēlamies panākt un kā labāk atrisināt problēmas, ar kurām ir jāsaskaras; tā kā vispirms ir jāpievēršas jau īstenoto pasākumu funkcionalitātes nodrošināšanai un gūto panākumu nostiprināšanai;
D. whereas in the light of this ambitious plan and the huge achievements already made by the EU in this field, it is time to stand back and reflect on what we are doing in the field of civil law with a view primarily to adopting a more strategic and less fragmented approach based on the real needs of citizens and businesses when exercising their rights and freedoms in the single market, and taking account of the difficulties of legislating in an area of shared competence where harmonisation is only infrequently an option and overlapping needs to be avoided, and where there is a consequent need to respect and accommodate radically different legal approaches and constitutional traditions, and also with a view to conceptualising the Union’s approach to this area in order better to understand what we are seeking to accomplish and how best to tackle the problems that have to be confronted, as part of an overall plan;whereas it is essential to focus in the first place on ensuring the functionality of the measures that have already been put in place and consolidating the progress that has already been made,
E. tā kā, ja mēs novērtējam to, kas BDTT jomā jau ir paveikts, tad visupirms ir jāmin starptautiskās privāttiesības reglamentējošo noteikumu saskaņošana, kas ir notikusi ātri; tā kā starptautiskās privāttiesības ir veids par excellence , kā panākt savstarpējo atzīšanu un katras dalībvalsts tiesību sistēmas ievērošanu citās dalībvalstīs, un tā kā sabiedriskās kārtības klauzulas ir galējais dalībvalstu konstitucionālo noteikumu aizsardzības mehānisms;
E. whereas, if we look back at what has been achieved in the AFSJ, there is first of all harmonisation of the rules of private international law, which has advanced apace; whereas private international law is the means par excellence of achieving mutual recognition of, and respect for, each others’ legal systems, and whereas the existence of public policy clauses is the last-ditch protection of national constitutional requirements,
F. tā kā saskaņošana vai tuvināšana pirmām kārtām ir piemērota dažām jomām, kurās standartizācija ir, ja ne ļoti svarīga, tad vismaz vēlama, piemēram, patērētāju aizsardzības jomā, taču attiecībā uz BDTT jāteic, ka tās izmantošanas iespējas ir ierobežotas;
F. whereas, next, there is harmonisation or approximation which lends itself to certain areas where standardisation is desirable, if not essential – e.g. in the area of consumer protection – but recourse to which is limited in the AFJS,
G. tā kā tiesību aktu projektu izstrāde attiecībā uz Eiropas līgumtiesībām turpmākajos gados saistībā ar BDTT būs viena no vissvarīgākajām iniciatīvām, kuras īstenošanas rezultātā varētu izveidot tā saucamo fakultatīvo 28. civiltiesību režīmu kā alternatīvu risinājumu tiesību aktu tradicionālajai saskaņošanai konkrētās jomās;
G. whereas drafting a European Contract Law will be one of the most important initiatives for the AFSJ in the coming years and may result in a so-called optional 28th civil law regime as an alternative to the traditional way of harmonising legislation in specific areas,
H. tā kā, visbeidzot, pastāv dalībvalstu pašu instrumenti un iespējas rīkoties procesuālo tiesību jomā; tiesību akti šajā jomā daudzējādā ziņā ir noteicoši, izskatot starptautiska rakstura strīdus, jo neatkarīgi no materiālo tiesību saskaņotības pakāpes, iedzīvotājiem un uzņēmumiem aizvien vēl gadās saskarties ar procesuālajās tiesībās noteiktiem ierobežojumiem;
H. whereas, lastly, there are the stand-alone instruments and action in the area of procedural law; measures in these areas are the key in many ways to dealing with cross-border disputes, since no matter to what extent substantive law is harmonised, citizens and businesses tend to come up against barriers in the form of national procedural law,
I. tā kā dažādo tiesību sistēmu līdzāspastāvēšana Savienībā ir jāuztver kā priekšrocība, kas ir kalpojusi par pamatu tiesību sistēmām visā pasaulē; tomēr tiesību sistēmu atšķirības nedrīkstētu kļūt par šķērsli turpmākai Eiropas tiesību attīstībai; tā kā konkrētas un konceptuālas tiesību sistēmu atšķirības pašas par sevi nav problemātiskas; tā kā tomēr ir jārisina negatīvo tiesisko seku problēma, ar ko šo atšķirību dēļ saskaras iedzīvotāji; tā kā regulatīvās sāncensības vai augšupējo pieeju jēdziens konverģences jomā būtu jāpiemēro, veicinot dažādo tiesību sistēmu ekonomisko un intelektuālo mijiedarbību; tā kā spēju saprast un izmantot atšķirības mūsu tiesību sistēmās tā, lai tās nekļūst par šķērsli, var gūt tikai no Eiropas tieslietu kultūras, kas ir jāattīsta, izplatot zināšanas un informējot, pētījumos salīdzinot tiesības un radikāli mainot veidu, kā tiesības pasniedz universitātēs, un tiesnešiem piedaloties apmācības un profesionālās izaugsmes pasākumos, kā tas ir izklāstīts Parlamenta 2010. gada 17. jūnija rezolūcijā, kā arī vēl vairāk cenšoties pārvarēt ar valodu nezināšanu saistītos šķēršļus; tā kā, neskatoties uz to, ka šo uzdevumu nav iespējams paveikt uzreiz, tomēr šādas izmaiņas ir jāanalizē un jāparedz jau tagad;
I. whereas the co-existence of different legal systems within the Union should be seen as a strength which has served as an inspiration for legal systems all over the world; however, divergences between legal systems should not constitute a barrier to the further development of European law; whereas the explicit and conceptual divergence between legal systems is not in itself problematic; whereas, however, it is necessary to address the adverse legal consequences for citizens arising from this divergence; whereas the concept of regulatory emulation, or a ‘bottom up’ approach to convergence, should be applied through the encouragement of economic and intellectual communication between different legal systems; whereas the ability to comprehend and manage the differences between our legal systems can only come from a European judicial culture which needs to be nurtured through the sharing of knowledge and communication, the study of comparative law and a radical shift in the way law is taught in the universities and judges participate in training and professional development, as explained in Parliament’s resolution of 17 June 2010,including additional efforts to overcome linguistic barriers; whereas although this will take time, it is necessary to reflect on it and plan for it now;
J. tā kā starplaikā Eiropas līmenī būtu jāveicina un jāatbalsta plašāks dialogs un profesionālo kontaktu veidošanās, lai panāktu izmaiņas apmācības pieejā un mācību programmās, kas ir jānosaka atbilstīgi juridisko profesiju pārstāvju, viņu klientu un visu tirgus dalībnieku vajadzībām; tā kā drīzumā paredzētajā Komisijas paziņojumā par rīcības plānu attiecībā uz Eiropas mācībām visiem juridisko profesiju pārstāvjiem būtu jāņem vērā atšķirīgās apmācības tradīcijas un metodes un dažādās ģeogrāfiskajās un darbības jomās strādājošo juridisko profesiju pārstāvju atšķirīgās vajadzības, vienlaikus veicinot apmaiņu ar paraugpraksi;
J. whereas, in the meantime, greater dialogue and professional contact should be encouraged and promoted at European level in order to enable changes in teaching and programmes to be determined according to the needs of practitioners, their clients and the market as a whole; whereas the Commission’s forthcoming communication on an Action Plan on European training for all legal professions should take account of the different teaching traditions and methods and also the different needs of practitioners operating in different geographical or practice areas, while fostering the exchange of best practices,
K. tā kā, veidojot Eiropas tieslietu kultūru, ir svarīgi ņemt vērā juridisko profesiju pārstāvju viedokli; tā kā šīm struktūrām ir ļoti nozīmīga loma Eiropas līmenī, neskatoties uz pašsaprotamo nepieciešamību dalībvalstīm un valstu profesionālajām struktūrām arī turpmāk saskaņā ar subsidiaritātes principu noteikt vispiemērotāko apmācības veidu, lai apmierinātu juristu un viņu klientu vajadzības katrā dalībvalstī, un neskatoties uz nostāju, ka šīs vajadzības vislabāk spēj noskaidrot valstu profesionālās struktūras, jo tām ir ciešāka saskare ar juridisko profesiju pārstāvjiem un tās labāk pārzina tirgu, kurā viņi darbojas; tā kā ir būtiski iesaistīt un izmantot esošās struktūras, jo īpaši universitātes un profesionālās organizācijas; tā kā ir jāpārskata tiesnešu un citu juridisko profesiju pārstāvju apmācības un universitāšu izglītības programmu pamats un atsevišķo priekšmetu pasniegšana; tā kā ir nepieciešamas nopietnas pārdomas par to, kā Savienība var efektīvi palīdzēt un mudināt dalībvalstu kompetentās iestādes uzņemties šā projekta patstāvīgu izpildi;
K. whereas it is vital not to leave practitioners out of account in building a European judicial culture; whereas although it is self-evident that Member States and national professional bodies maintain responsibility for determining the most appropriate training to address the needs of lawyers and their clients in each Member State in accordance with the principle of subsidiarity and that the national professional bodies are best placed to identify those needs because they are closer to the practitioners and the market in which they operate, those bodies have a vital role to play at European level; whereas it is essential to involve and draw upon existing structures, particularly the universities and professional organisations; whereas there is a need for a root-and-branch revision of judicial and practitioner training and university syllabuses; whereas it is essential to initiate serious reflection on how the Union may effectively assist this and encourage the competent national authorities to accept ownership of this project,
L. tā kā šīs atšķirības ir Eiropas būtība un BDTT sakarībā risināma problēma un tā kā tās nebūtu jāuztver kā šķēršļi īstenas Eiropas tiesību kultūras attīstībai un mācīšanai;
L. whereas this is the very stuff of Europe and the challenge of the AFSJ, and should not be seen as contradictory to the development and teaching of a real European legal culture,
M. tā kā, īstenojot Lisabonas līguma preambulā minēto pārliecību „arvien ciešāk saliedēt Eiropas tautu savienību”, ir jāsamazina reālā un šķietamā nošķirtība starp Eiropas Savienību, tās tiesībām un iedzīvotājiem;
M. whereas the determination in the Preamble to the Lisbon Treaty to ‘lay the foundations of an ever closer union among the peoples of Europe’ requires a narrowing of the real and perceived distance between the European Union, its law and its citizens,
N. tā kā Savienības tiesībām ir jāatbilst iedzīvotāju interesēm, jo sevišķi ģimenes tiesību un civilstāvokļu reģistrēšanas jomā;
N. whereas Union law must be at the service of citizens, notably in the areas of family law and civil status,
O. tā kā Komisijai ir jānodrošina, ka Stokholmas rīcības plānā patiešām ir ņemtas vērā indivīdu un atsevišķo uzņēmumu, īpaši mazo un vidējo uzņēmumu vajadzības, lai veicinātu Eiropas dimensiju (no mobilitātes, tiesību uz darbu, uzņēmumu vajadzību, iespēju vienlīdzības viedokļa) un līdz ar to arī tiesisko noteiktību un iespējas ātri un efektīvi vērsties tiesā;
O. whereas the Commission must make sure that the Stockholm Action Plan truly reflects the needs of individual citizens and business, particularly small and medium-sized enterprises, for more Europe (in respect of mobility, employment rights, the needs of business, equal opportunities) while promoting legal certainty and access to rapid and efficient justice,
P. tā kā šajā sakarībā ir jāvērš aizvien lielāka uzmanība tiesvedības un tiesu sistēmas vienkāršošanai, radot skaidrākas un vieglāk izmantojamas procedūras, paturot prātā nepieciešamību samazināt izmaksas, it īpaši šābrīža ekonomiskajā situācijā;
P. whereas in this context ever-increasing attention must be paid to simplifying the machinery of justice and the judicial system and securing clearer and more accessible procedures bearing in mind the need to save costs, particularly in the present economic climate,
Q. tā kā pušu autonomijas princips ir pamatā nesenajām ES iniciatīvām par problemātisko tādu ģimenes tiesību jautājumu, kurām ir starptautiska ietekme, un tā kā tas rada risku, ja vien netiek noteikti precīzi ierobežojumi nepieņemamai praksei, ka puses strīdu izšķiršanai izvēlas izdevīgāko jurisdikciju,
Q. whereas the emphasis laid on party autonomy in recent EU initiatives on the sensitive issue of family law with transnational implications entails the risk, unless clear restrictions are applied, of opening the door to the unacceptable practice of forum shopping,
7. norāda, ka dalībvalstīs esošajām apmācības iestādēm un tīkliem vajadzētu būt Eiropas kopējās tieslietu kultūras attīstības virzītājiem, jo tie ir pirmais posms Savienības tiesību īstenošanā dalībvalstīs un tiem ir tieša saikne ar dalībvalstu tiesām un tiesu darbiniekiem, un dziļa attiecīgās valsts tiesību kultūras un vajadzību izpratne;
Notes that existing national training institutions and networks, as the ‘front line’ of the implementation of Union law in the Member States and having as they do direct contact with national courts and judiciaries and a deep understanding of national legal cultures and needs, should be vehicles for the development of a common European judicial culture;
15. uzskata, ka Komisijai vispirms būtu jānovērš grūtības, ko rada atšķirības dalībvalstu procesuālajās tiesībās (piemēram, attiecībā uz noilguma periodiem un to, kā tiesas izmanto ārvalstu tiesības); ņemot vērā šā aspekta lielo nozīmi, iesaka Komisijai ziņojuma par pašreizējo ES pārrobežu civilprocesuālo tiesību kārtību publicēšanas datumu pārcelt no 2013. gada uz 2011. gada beigām; mudina Komisiju reaģēt uz 2007. gada 1. februāra
Considers that the Commission should give priority to tackling the difficulties brought about by divergences in national procedural law (e.g. in limitation periods and the treatment of foreign law by the courts); suggests, in the light of the key importance of this aspect, that the date for the Commission’s report on the functioning of the present EU regime on civil procedural law across borders should be brought forward from 2013 to the end of 2011; urges the Commission to respond to its resolution of 1 February 2007
16. atzinīgi vērtē 2010. gada 1. jūlija Zaļo grāmatu par politikas risinājumiem virzībā uz Eiropas līgumtiesību izstrādi patērētājiem un uzņēmumiem
Welcomes the Green Paper of 1 July 2010 on policy options for progress towards a European Contract Law for consumers and businesses and supports the Commission’s ambitious initiative towards a European contract law instrument that can be applied voluntarily by contracting parties
COM(2010)348 galīgā redakcija. un atbalsta Komisijas tālejošo iniciatīvu, kas ir vērsta uz tāda Eiropas līgumtiesību instrumenta izstrādi, kura piemērošanu līgumslēdzējas puses var izvēlēties pašas;
COM(2010)348 final. ;
18. vērš uzmanību uz Parlamenta 2009. gada 10. marta rezolūciju par sadarbību starp dalībvalstu tiesām pierādījumu iegūšanā civillietās un komerclietās
Draws attention to Parliament’s resolution of 10 March 2009 on cooperation between the courts of the Member States in the taking of evidence in civil or commercial matters
19. atzinīgi vērtē, ka rīcības plānā ir izteikti priekšlikumi pieņemt regulu par spriedumu izpildes efektivitātes uzlabošanu attiecībā uz parādnieku īpašumu pārredzamību un līdzīgu regulu par banku kontu arestu; tomēr uzsver, ka abi priekšlikumi ir savstarpēji papildinoši un ka tie ir jāpublisko pēc iespējas ātrāk;
Welcomes the fact that the Action Plan proposes a legislative initiative for a regulation on improving the efficiency of the enforcement of judgments concerning the transparency of debtors’ assets and a similar regulation concerning the attachment of bank accounts; stresses, however, the complementary nature of both proposals, which should be brought forward as soon as possible;
25. norāda, ka Stokholmas programma ir izstrādāta ar mērķi izveidot Eiropas BDTT, kurā iedzīvotājiem būtu garantētas pamattiesības, tostarp brīvība veikt uzņēmējdarbību, lai visās tautsaimniecības nozarēs attīstītos uzņēmējdarbības gars;
Points out that the Stockholm Programme seeks to create a European area of freedom, security and justice that will guarantee citizens’ fundamental rights, including freedom of enterprise, so as to develop entrepreneurship in all economic sectors;
27. atbalsta Komisijas un dalībvalstu kopīgas iniciatīvas, ar kurām palīdz MVU, kas īsteno pārrobežu darbību visā ES, samazinot birokrātiju, lai jūtami atvieglotu administratīvo, finanšu un regulatīvo slogu; atzinīgi vērtē drīzumā paredzēto Novēlotu maksājumu direktīvas pārskatīšanu;
Encourages joint initiatives by the Commission and the Member States to support SMEs operating across borders throughout the EU by cutting down red tape in order to achieve a tangible reduction in administrative, financial and regulatory burdens; welcomes the upcoming revision of the Late Payments Directive;
32. vērš uzmanību uz tiesiskās nenoteiktības problēmām, kas pastāv, eksportējot uz un importējot no trešām valstīm, un uz jautājumu par to, kurai tiesai ir piekritīga kāda konkrēta strīda izskatīšana; norāda, ka, kaut arī pastāv starptautisko privāto tiesību principi, to īstenošana izraisa virkni problēmu, kas galvenokārt ietekmē patērētājus un mazos uzņēmumus, kuriem bieži vien nav zināšanu par savām tiesībām; papildus tam uzsver globalizācijas radītās jaunās tiesiskās problēmas un darījumu internetā attīstību; akcentē vajadzību starptautiskā līmenī izstrādāt konsekventu pieeju, lai patērētāji un mazie uzņēmumi neciestu šīs situācijas dēļ;
Draws attention to problems linked to the legal uncertainty of commercial exchanges from and to non-EU countries, and to the issue of which jurisdiction is competent for the settlement of a given dispute; notes that while principles of private international law do exist, their implementation raises a number of problems primarily affecting consumers and small businesses, who often lack knowledge of their own rights; underlines, besides, the new legal challenges arising from globalisation and the development of Internet transactions; emphasises the need for a coherent approach to be adopted on an international level to avoid consumers and small businesses being punished for this situation.
35. mudina Komisiju Hāgas konferencē pielikt visas pūles, lai atjaunotu darbu pie starptautiskās spriedumu konvencijas projekta; uzskata, ka Komisija, vienlaikus informējot un iesaistot arī Parlamentu, varētu uzsākt šo darbu, rīkojot plašu apspriešanos par to, vai Regulas (EK) Nr. 44/2001
Urges the Commission to use its best endeavours at the Hague Conference to revive the project for an international judgments convention; considers that the Commission could make a start with wide-ranging consultations, while informing and involving Parliament, on whether the rules of Regulation (EC) No 44/2001
36. aicina par tiesiskumu atbildīgo Komisijas locekli nodrošināt, ka turpmāk Parlamentu ciešāk iesaistīs Komisijas un Padomes dalībā Hāgas konferencē, ļaujot piedalīties Parlamenta novērotājam un regulāri sagatavojot paziņojumus kompetentajai parlamentārajai komitejai; šajā sakarībā atgādina par Komisijas locekļa Frattini 2006. gada septembrī Parlamentam apliecinātajām saistībām par to, ka Komisija, strādājot Hāgas konferencē, pilnībā sadarbosies ar Parlamentu;
Calls upon the Commissioner for Justice to ensure that in future Parliament is more closely involved with the activities of the Commission and the Council at the Hague Conference through Parliament’s observer and by means of regular statements to the competent parliamentary committee; in this context reminds the Commission of the institutional commitments expressed by Commissioner Frattini before Parliament in September 2006 that the Commission would cooperate fully with the Parliament in its work with the Hague Conference;