natgillin/translations-raw huggingface dataset:
AH. atzīmējot, ka Parlaments tomēr nespēja nodrošināt pagājušā gada rezolūcijā par Lūgumrakstu komitejas darbu pieprasītos līdzekļus, kas bija vajadzīgi interneta izmantošanas iespēju uzlabošanai lūgumrakstu izskatīšanas gaitā, kā arī īstenot Parlamenta Reglamenta 192. panta 2. punkta noteikumus, kuri nosaka, ka komiteja „izveido elektronisku reģistru, kurā pilsoņi var izteikt atbalstu lūgumraksta iesniedzējam, pievienojot savu elektronisko parakstu lūgumrakstam, kas ir atzīts par pieņemamu un ierakstīts reģistrā”;
AH. noting, nevertheless, that Parliament failed to provide the resources, requested in last year's resolution on the work of the Committee on Petitions, that are needed to improve internet facilities for the petitions process and to give effect to Rule 192(2) of Parliament's Rules of procedures, which provides that an electronic register "shall be set up in which citizens may lend their support to the petitioner, appending their own electronic signature to petitions which have been declared admissible and entered in the register",
AI. tā kā Eiropas Savienības pilsoņiem, gatavojoties nākamajām Eiropas Parlamenta vēlēšanām, kas notiks 2009. gada jūnijā, ir svarīgi būt pienācīgi informētiem par Lūgumrakstu komitejas darbu;
AI. whereas it is important for EU citizens to be properly informed of the work of the Committee on Petitions as they prepare to vote for a new Parliament in the next EU elections scheduled for June 2009,
2. uzsver — ja Lisabonas līgums tiks pilnībā ratificēts, tad tiks atzīta Pamattiesību hartas juridiskā darbības joma, tā oficiāli nostiprinot šīs hartas neatkarīgo un saistošo būtību, un norāda, ka būs jāparedz īpaši pasākumi, lai noteiktu, kā tas ietekmēs pilsoņu tiesības un līdz ar to — arī Lūgumrakstu komitejas darbu un pilnvaras;
Stresses that the legal scope of the Charter of Fundamental Rights will be recognised if the Lisbon Treaty is fully ratified, and that this will formally enshrine its independent binding character, and points out that specific measures will have to be envisaged to determine what effect this will have on citizens' rights and, as a consequence, on the work and competences of the Committee on Petitions;
5. aicina Parlamentu un Komisiju uzsākt sarunas, lai labāk saskaņotu šo iestāžu darbību saistībā ar sūdzībām, lai tādējādi atvieglotu, vienkāršotu un racionalizētu ar sūdzībām saistītās procedūras, kā arī padarītu tās pārredzamākas un ātrākas; aicina ģenerālsekretāru sešu mēnešu laikā sniegt Lūgumrakstu komitejai ziņojumu;
Calls for the initiation of negotiations between Parliament and the Commission with a view to better coordinating their work on complaints in a way that facilitates, simplifies and streamlines the complaint procedures and makes them more transparent and expeditious; calls on the Secretary-General to report back to the Committee on Petitions within six months;
7. atkārtoti uzsver, ka Lūgumrakstu komitejas darbībā vairāk jāiesaistās Padomei un dalībvalstu pastāvīgajām pārstāvniecībām, un pilsoņu interešu vārdā aicina minētās struktūras pastiprināt savu iesaistīšanos un līdzdalību;
Reiterates the need for greater involvement on the part of Council and the Member States' Permanent Representations in the activities of the Committee on Petitions, and urges them to increase their presence and participation in the interests of the citizens;
9. aicina Komisiju pilnībā ņemt vērā Lūgumrakstu komitejas ieteikumus, pieņemot lēmumus par pienākumu neizpildes procedūras uzsākšanu pret dalībvalstīm, un vēlreiz atgādina par prasību Komisijai tieši un oficiāli informēt Lūgumrakstu komiteju par pienākumu neizpildes procedūras uzsākšanu saistībā ar kādu komitejā izskatītu lūgumrakstu;
Calls on the Commission to take full account of the recommendations of the Committee on Petitions when reaching decisions regarding the initiation of infringement proceedings against Member States and reiterates its demand that the Committee on Petitions be directly and officially notified by the Commission when an infringement procedure is launched which is related to a petition under consideration by the Committee;
14. iesaka par prioritāti padarīt Lūgumrakstu komitejas efektivitātes un produktivitātes nodrošināšanu visos darbības aspektos — no sākuma līdz beigām —, jo tā ir patiesa apņemšanās attiecībā pret iedzīvotājiem un liecina par to, ka ES vēlas un ir spējīga reaģēt uz iedzīvotāju pamatotajām bažām;
Recommends that priority be given to ensuring that the Committee on Petitions is effective and efficient in all aspects of its operations from start to finish, as this represents a real and tangible commitment to its citizens indicating that the EU is willing and able to respond to their legitimate concerns;
16. atzinīgi vērtē to, ka 2007. gadā Komisija un Eiropas Kopienu Tiesa rīkojās ātri, tostarp izmantojot izpildrakstu, lai nepieļautu Eiropas Savienības Dzīvotņu direktīvas aizsargātās Rospudas ielejas teritorijas nenovēršamu iznīcināšanu „Via Baltica” transporta koridora dēļ, kura sakarā Lūgumrakstu komiteja veica neatkarīgu izpēti, devās faktu vākšanas misijā, un sniedza konkrētus ieteikumus; pauž nožēlu, ka šādu piemēru ir tik maz;
Welcomes the fact that in 2007 the Commission and the Court of Justice acted swiftly, including by means of an injunction, to prevent the imminent destruction of an area protected under the Habitats Directive in the Rospuda Valley by the Via Baltica road corridor, in respect of which the Committee on Petitions had conducted its own independent investigation and fact-finding visit and made specific recommendations; laments the fact that there were not more examples of this kind;
19. pilnībā atzīst, ka saskaņā ar EK līgumu, izskatot lūgumrakstus saistībā ar problēmām, ko Eiropas Savienības pilsoņi izvirzījuši politiskajā procesā, tomēr vispirms ir jāmeklē ar tiesu nesaistīti līdzekļi un risinājumi, un šajā sakarībā atzinīgi vērtē to, ka daudzos gadījumos ir panākts sekmīgs rezultāts;
Fully recognises that the petitions process, as recognised in the Treaty, is nevertheless primarily concerned with obtaining non-judicial remedies and solutions with regard to the problems raised by EU citizens through the political process and, in this context, welcomes the fact that in many instances satisfactory outcomes are achieved;
26. joprojām pauž bažas gan par to, ka Īrijā netiek īstenoti Dzeramā ūdens direktīvas noteikumi un ka pirms 2007. gadā pieņemtā lēmuma pārvietot vēsturisku pieminekli Lismillenā, M3 automaģistrāles ceļā netālu no Taras Mītas grāfistē netika veikts iepriekšējs novērtējums, kā rezultātā Komisija nolēma saukt Īriju pie atbildības Eiropas Kopienu Tiesā, pamatojoties uz to, ka Īrijas pieeja vēsturisko pieminekļu pārvietošanai Lismillenas gadījumā pilnībā neatbilst Direktīvas 85/337/EK
Expresses its ongoing concern about the lack of implementation of the provisions of the Drinking Water Directive in Ireland, the absence of any assessment in advance of a 2007 decision to remove a national monument situated at Lismullin in the path of the M3 motorway project near Tara in County Meath – leading to the Commission's decision to bring an action against Ireland before the Court of Justice on the grounds that Ireland's wider approach to the removal of national monuments in circumstances such as those at Lismullin does not fully respect the requirements of Directive 85/337/EEC
DT 689062. ; atzīmē, ka attiecībā uz dažiem no minētajiem jautājumiem tiek īstenotas pienākumu neizpildes procedūras;
DT 689062. conducted by the Committee on Petitions in 2007; notes that some of these issues are the subject of ongoing infringement procedures;
32. pauž nožēlu par to, ka līdzās citiem senāk iesūtītiem un vēl neatbildētiem lūgumrakstiem, joprojām nav atrisināta „Lettori” lieta, kas attiecas svešvalodu skolotājiem Itālijā, kaut gan Eiropas Kopienu Tiesa pieņēmusi divus lēmumus, un Komisija un Lūgumrakstu komiteja paudušas atbalstu šai lietai un tajā minētajām sūdzībām; mudina Itālijas iestādes un iesaistītās augstskolas, tostarp Dženovas, Padujas un Neapoles augstskolas, rīkoties, lai rastu taisnīgu risinājumu šīm pamatotajām prasībām;
Deplores the fact that, among the oldest outstanding petitions still being worked upon, the case of the "Lettori", the foreign language teachers in Italy, continues to be unresolved despite two decisions by the Court of Justice and the support of the Commission and the Committee on Petitions for their case and their grievances; urges the Italian authorities and the individual universities involved, including inter alia those of Genoa, Padua and Naples, to act to apply a just solution to these legitimate claims;
34. nolemj nākamajā likumdošanas periodā pārskatīt Lūgumrakstu komitejas nosaukumu un tā tulkojumu visās Eiropas Savienības oficiālajās valodās, lai nodrošinātu, ka nosaukums saprotamā veidā raksturo komitejas darbību, jo dažās valodās, šķiet, pašlaik tas tā nav, un lai uzsvērtu aktīvās demokrātijas aspektu attiecībā uz tiesībām iesniegt lūgumrakstus; ierosina, ka vieglāk saprotams varētu būt nosaukums „Pilsoņu lūgumrakstu komiteja”;
Resolves to review the name of the Committee on Petitions, as translated into all EU official languages, for the next legislative term, so as to ensure that the name communicates the nature of the Committee in a comprehensible manner, as this is apparently not the case in certain languages at the moment, and so as to underline the element of participatory democracy in the right of petition; suggests that the term "Committee on Citizens' Petitions" may be more easily understandable;
36. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju un Lūgumrakstu komitejas ziņojumu Padomei, Komisijai, Eiropas ombudam, dalībvalstu valdībām un parlamentiem, to lūgumrakstu komitejām, ombudiem vai līdzīgām kompetentām struktūrām.
Instructs its President to forward this resolution and the report of the Committee on Petitions to the Council, the Commission, the European Ombudsman, the governments and parliaments of the Member States, their committees on petitions and their ombudsmen or similar competent bodies.
Lūgumrakstu komitejas darbam un tā ietekmei uz daudziem Eiropas Savienības pilsoņiem 2007. gadā preses izdevumos joprojām bija pievērsta liela uzmanība.
The work of the Committee on Petitions, and the impact it has had on many European citizens, continued to be the focus of widespread coverage in the press during 2007.
Salīdzinājumā ar citām komitejām, kuras ir atbildīgas par Parlamenta galveno uzdevumu, proti, likumdošanas darbību, Lūgumrakstu komiteja tomēr ir parādījusi, ka arī tās loma un funkcijas ir būtiskas, ņemot vērā komitejas spēju veikt izpētes un sniegt ziņojumus par to, kā dalībvalstīs piemēro Eiropas Savienības tiesību aktus.
Compared to the other Committees who have the heavy responsibility of Parliament's legislative activity which remains the natural priority of the institution, the Committee on Petitions has nevertheless demonstrated that its role and function is also essential, given its ability to investigate and report on how European laws are perceived in the Member States.
Atbildot uz Eiropas Savienības pilsoņu tiesisko paļāvību, informējot par viņu attieksmi pārējās Parlamenta komitejas un Komisiju, strādājot, lai novērstu nepieļaujamus pilsoņu tiesību pārkāpumus, un pārbaudot, kā valsts, reģionālās un vietējās varasiestādes piemēro Eiropas Savienības tiesību aktus, Lūgumrakstu komitejai ir plaša un arvien pieaugoša atbildības joma.
By responding to the legitimate concerns of EU citizens, by communicating their reactions to other Parliamentary Committees and to the Commission, by working to resolve unacceptable infringements of citizens rights and by questioning national, regional and local authorities about the way they apply EU law the Committee has a large and growing responsibility.
Turklāt, iesaistot komitejas darbībā daudzus lūgumrakstu iesniedzējus — 2007. gadā komitejas sanāksmēs uzstājās un aktīvi līdzdarbojās 159 lūgumrakstu iesniedzēji, un 2007. gadā īstenoto sešu faktu vākšanas misiju laikā attiecīgajos reģionos tika organizētas tikšanās ar vairākiem simtiem lūgumrakstu iesniedzēju —, Eiropas Parlaments arī ir parādījis lielu un aktīvu ieinteresētību attiecībā pret Eiropas Parlamenta vēlētājiem.
Moreover, by involving many petitioners in the activity of the Committee - 159 petitioners spoke and actively participated in Committee meetings in 2007, hundreds more were met in their own region during the six fact-finding visits conducted in 2007, the Parliament itself has shown how it is able to be receptive on a pro-active basis to the European electorate.
2007. gada janvārī Priekšsēdētāju konference piekrita palielināt komitejas locekļu skaitu līdz 40 (2005. gada ziņojumā komiteja lūdza palielināt tās locekļu skaitu līdz 50, balsojums notika 2006. gadā), un minētais komisijas locekļu skaita palielinājums no 25 līdz 40 locekļiem ir nodrošinājis to, ka tajā darbojas pārstāvji no vairāk dalībvalstīm.
In January 2007, the Conference of Presidents agreed to increase the size of the Committee to 40 members (the Committee had asked for 50 in its Annual Report for 2005, voted in 2006) and this increase, from 25, has opened up the Committee to more members from more Member States.
Tomēr komitejas darbā vēl joprojām nepiedalās vairāku nozīmīgu valstu pārstāvji.
However, the Committee still lacks members from a number of important countries.
Daudzējādā ziņā tas neatstāj būtiski negatīvu ietekmi uz Eiropas Savienības pilsoņiem, jo vienā dalībvalsts vēlēšanu apgabalā ievēlēts komitejas loceklis Eiropas Parlamentā var likumīgi aizstāvēt arī citas valsts pilsoņu tiesības.
In many ways this does not have any real negative effect on EU citizens as an elected member from one national constituency can legitimately defend the rights of a citizen from another country within the European Parliament.
Tomēr attiecībā uz izpratni atsevišķiem Eiropas Parlamenta deputātiem un viņu politiskajām grupām būtu jāpievērš zināma uzmanība šim aspektam.
However, in terms of perception, this does require some attention by both individual MEPs and their political groups.
Daudzi deputāti, kuri nav Lūgumrakstu komitejas locekļi, tomēr apmeklē komitejas sanāksmes, kad tajā izskata jautājumus, kas skar viņu vēlētājus, taču šiem deputātiem netiek nodrošināta piekļuve visiem papildu materiāliem vai arī viņi nepārzina procedūras, kuras, tāpat kā attiecībā uz jebkuru citu komiteju, ir jāizprot, lai varētu tās efektīvi piemērot.
Many MEPs who are not members of the Committee frequently attend the Committee anyway when issues concerning their constituents affect them, but they are unlikely to have access to all background material or to be aware of the procedures, which as for any Committee, need to be understood to be effective.
2007. gadā notika būtisks pavērsiens attiecībā uz piekļuvi informācijai.
In terms of access to information, the year 2007 marks a real turning point.
Rudenī visiem komitejas locekļiem un viņu aizvietotājiem, kā arī grupu darbiniekiem tika nodrošināta piekļuve jaunajai e-lūgumrakstu datubāzei un pārvaldības sistēmai.
In the autumn the new e-Petitions data base and management system became available to all members and substitute members of the Committee as well as to group staff.
Izmantojot šo sistēmu, ir iespējama tūlītēja piekļuve tiešsaistes režīmā (izmantojot iekštīklu) visiem dokumentiem, kas attiecas uz katru saņemto lūgumrakstu, kā arī citai saistītai informācijai, kas var būt noderīga komitejas locekļiem un viņu asistentiem darbā.
This provides immediate on-line access (through the intranet) to all documents pertaining to each petition received as well as other linked information useful for members and their assistants as they prepare their work.
Ir plānoti turpmāki uzlabojumi, kā arī sistēmas pieejamība internetā, bet piešķirto budžeta resursu nepietiekamība ir palēninājusi šo pilsoņiem būtisko pakalpojumu attīstību.
Further developments are planned as well as an extension of the internet, but the lack of budgetary resources allocated has slowed down this essential development of service to citizens.
2007. gadā turpināja palielināties to lūgumrakstu iesniedzēju skaits, kuri lūgumrakstus iesniedza elektroniskā veidā, izmantojot Eiropas Parlamenta tīmekļa vietni.
The number of petitioners who submit their petitions electronically through the Parliament web-site has continued to increase in 2007.
Šādā veidā tika iesniegti 42 % no visiem lūgumrakstiem.
42% of petitions received were communicated in this way.
Tomēr lielu daļu no tiem atzina par nepieņemamiem, un pārāk daudzi bija ļoti īsi un neprecīzi, tādējādi mazinot Lūgumrakstu komitejas iespējas sniegt iesaistītajām personām reālu palīdzību vai atbalstu.
However, a larger proportion of these were inadmissible and too many were very short and imprecise and this undermines the Committees ability to provide any real remedy or assistance to the person's concerned.
No 1506 lūgumrakstiem, kas tika saņemti 2007. gadā (par 50 % vairāk nekā 2006. gadā) 34,9 % lūgumrakstu atzina par nepieņemamiem, un lūgumrakstu iesniedzējus par to attiecīgi informēja; bieži vien lūgumrakstu iesniedzējiem nosūtīja vēstules ar informāciju par attiecīgo problēmu risināšanas iespējām dalībvalstu līmenī.
Of the 1506 petitions received in 2007, - fifty per cent more than in 2006 - 34.9% were inadmissible and the petitioners informed accordingly; often with a letter advising them of possible national channels for their concerns.
Visbiežāk lūgumrakstus atzina par nepieņemamiem sakarā ar kompetences jomu un ar to saistīto subsidiaritātes principu.
The largest cause of inadmissibility relates to the question of competence and its corollary, subsidiarity.
Aptuveni divas trešdaļas no 2007. gadā saņemtajiem lūgumrakstiem Lūgumrakstu komiteja atzina par pieņemamiem saskaņā ar Parlamenta Reglamenta 191. pantu, kurā teikts: „Ikvienam Eiropas Savienības pilsonim .. (vai personai, kas pastāvīgi dzīvo kādā dalībvalstī) .. ir tiesības .. iesniegt lūgumrakstu Eiropas Parlamentam par jautājumu, kas attiecas uz Eiropas Savienības darbības jomu un kas tieši skar šo pilsoni vai personu grupu”.
The fact remains that about two-thirds of petitions received in 2007 were deemed admissible by the Committee under Rule 191 of Parliament's Rules of Procedure, according to which "Any citizen of the European Union...(or resident).shall have the right to petition the Parliament on a matter which comes within the European Union's fields of activity and which concerns him or her or it (- an association -) directly".
Šādus noteikumus nosaka EK līguma 194. pants.
This rule is taken from 194 of the EU Treaty.
Tabulā redzams lūgumrakstu skaits, kas attiecas uz norādītajām valstīm (uz valstīm, kuras nav norādītas tabulā, attiecas mazāk kā 10 lūgumrakstu).
The table shows the number of petitions concerning the following countries: (countries not mentioned score less than 10)
Saņemtie lūgumraksti
Petitions received
Apvienotā Karaliste un Gibraltārs
United Kingdom + Gib.
216 lūgumraksti attiecās uz Eiropas Savienību kopumā.
Petitions concerning the European Union as a whole numbered 216.
Šī tabula ir noderīga, tomēr zināmā mērā arī maldinoša attiecībā uz komitejas izskatītajiem gadījumiem, kur būtu jāņem vērā arī galvenās darbības jomas.
The above table is helpful and yet also to a certain extent misleading regarding the Committees investigations for which the main themes of activity should also be considered.
2007. gadā saņemto lūgumrakstu desmit galvenās tēmas bija šādas:
The top-ten general themes covered by the petitions received in 2007 are as follows:
288 (tostarp 104 lūgumraksti no Spānijas)
288 (of which 104 from Spain)
Daudzas no šīm tēmām ir savstarpēji saistītas, piemēram, atsevišķi transporta jautājumi ir saistīti arī ar vides jautājumiem.
Many of these themes are related as, for example certain transport issues will also be concerned with environmental questions.
Šajā ziņojumā tēmas ir minētas, lai raksturotu visai daudzveidīgās problēmas, ko komiteja ļoti bieži risina sadarbībā ar citām Parlamenta kompetentajām komitejām.
They are intended in the context of this report as an indicative guide to the very wide range of issues dealt with by the Committee, very often in cooperation with other competent committees in the Parliament.
Analizējot komitejas darbu 2007. gadā un paturot prātā iepriekš minētos statistikas rādītājus, var secināt, ka Eiropas pilsoņi galvenokārt raizējas par apkārtējo vidi un dabu un arvien biežāk vēršas Eiropas Parlamentā, aicinot novērst pārkāpumus, kuri, pēc pilsoņu domām, apdraud viņu dzīvi un īpašumu.
What does emerge from the work of the Committee in 2007, bearing in mind the statistics outlined above, is that European citizens are predominantly concerned with their environment and their natural surroundings and that they are increasingly turning to the European Parliament as a means of fighting abuses which they see threatening their lives and their property.
Jāpiemin, ka bieži vien Eiropas Savienības pieņemtie tiesību akti nav pietiekami efektīvi, lai aizsargātu vidi; tie neatbilst saviem mērķiem.
It has to be said that frequently the EU laws which have been put in place are very often not powerful enough to protect the environment; they fail to correspond to their objectives.
Ietekmes uz vidi novērtējuma direktīva ir tikai viens piemērs tam, ka ar direktīvu, kas nosaka tikai procedūras, pretēji daudzu lūgumrakstu iesniedzēju un Eiropas pilsoņu cerībām galu galā nevar novērst liela mēroga infrastruktūras projektu īstenošanu.
The Directive on Environmental Impact Assessment is but one example where an essentially procedural directive may ultimately have no effect on preventing massive infrastructure projects; contrary to what many petitioners and European citizens expect.
Dzīvotņu direktīvas noteikumus, kas regulē Natura 2000 teritoriju noteikšanu, lai dalībvalstīs aizsargātu bioloģisko daudzveidību, bieži pārkāpj šķietami svarīgāku ekonomisko interešu dēļ.
The Habitats Directive, which is responsible for the designation of Natura 2000 sites to protect bio-diversity in member states, is frequently violated for reasons of supposedly overriding economic interests.
Atkritumu direktīvu ietekme ir tik lielā mērā samazināta, ka Eiropas pilsoņi secina, ka, piemēram, gadījumos, kad vietējā iestāde nolemj izveidot jaunu atkritumu izgāztuvi 40 metru attālumā no skolām un mājām, viņiem piedāvātā aizsardzība ir pilnīgi neatbilstoša.
The Landfill Directives are so watered down that European citizens are discovering that they afford totally inadequate protection when a local authority decides to build a new landfill 40 metres away from schools and houses.
Šādas situācijas sekas, protams, ir ļoti daudzu Eiropas pilsoņu neapmierinātība, kā arī kaitējums videi.
The end result of this is of course a lot of very frustrated European citizens and a degraded environment.
Eiropas Parlamentam kā likumdevējai iestādei attiecībā uz šādiem jautājumiem jāapzinās, ka ir jāpārskata ļoti daudz tiesību aktu, līdz Eiropas Savienības vides tiesību akti atbildīs Eiropas Savienības elektorāta cerībām un dažos gadījumos pat tikai nodrošinās esošajos tiesību aktos noteikto mērķu sasniegšanu.
The European Parliament as co-legislator on such issues must realise that there is a lot of legislative revision which needs to be done before EU Environment law meets the expectations of the EU electorate, and in some cases, even meets the objectives contained in existing laws.
Eiropas Kopienu Tiesa lēma, ka Eiropas Savienības tiesību aktu saturam ir jāatbilst tajos noteiktajiem mērķiem; tomēr ceļš uz Eiropas Kopienu Tiesu lielākajai daļai Eiropas pilsoņu vēl joprojām ir pārāk garš un līkumots, un lūgumrakstu izskatīšanas gaitā, kas zināmā mērā tomēr ir rezultatīva, izšķirošā brīdī netiek īstenotas faktiskās tiesas pilnvaras.
It is true that the European Court of Justice has ruled that the contents of EU laws must be commensurate with their objectives; however the road to the Court of Justice remains too long and too winding for most European citizens and the petitions process, though effective up to a point, does not have the real power of a court when it comes to the crunch.
Tas tiek atstāts dalībvalstu ziņā.
This is all to the member states' advantage.