natgillin/translations-raw huggingface dataset:
J. tā kā neskatoties uz to, ka dalībvalstīs ir dažāda politiskā, iestāžu un konstitucionālā kārtība, ES pilsētu teritorijām ir kopīgas problēmas un kopīgas iespējas to risināšanā, kas izceļ nepieciešamību pēc sīki izstrādātiem statistikas datiem un savstarpējas sadarbības, kā arī labas prakses apmaiņas, lai Eiropas pilsētas varētu konkurēt pasaules līmenī;
J. whereas despite the fact that there are diverse political, institutional and constitutional arrangements in the Member States, EU urban areas are facing common challenges and also have common opportunities to address them, which underlines the need for detailed statistical data on the one hand and on the other hand for mutual cooperation and exchange of good practices, in order for European cities to be able to face worldwide competition,
K. tā kā ES telpiskajai attīstībai ir jāatrod risinājumi tādām problēmām kā ekonomiskā pārstrukturēšana, lielas darba tirgus svārstības, nepieejams vai pārslogots sabiedriskais transports, pilsētu izplešanās rezultātā ierobežotas izmantojamās teritorijas, iedzīvotāju skaita samazināšanās un novecošana, iedzīvotāju aizplūšana no lauku teritorijām un mazpilsētām uz lielām pilsētu teritorijām, sociālā atstumtība, augstais un pieaugošais noziedzības līmenis, geto tipa rajonu veidošanās noteiktos pilsētas rajonos, mazi mājsaimniecību ienākumi, dzīves līmeņa pasliktināšanās trūcīgajos pilsētu rajonos, parku un atpūtas zonu nepietiekamība, vides piesārņojums, ūdens, atkritumu un atlieku apsaimniekošanas kontrole un drošas enerģijas piegādes un efektīvas enerģijas izmantošanas nepieciešamība;
K. whereas EU spatial development faces the challenges of economic restructuring, strong fluctuations in the labour market, inaccessible and congested public transport, limited useable territory exacerbated by urban sprawl, a declining and ageing population, the depopulation of rural areas and small towns and cities in favour of large urban centres, social exclusion, high and rising crime rates, "ghettoisation" of certain city districts, low household income, the worsening of the quality of life in deprived areas, insufficient numbers of parks and recreation areas, environmental pollution, water, waste and residue management control and the need for secure energy supplies and efficient energy use,
L. tā kā pārvalde ar mūsdienu elektroniskajām tehnoloģijām un īpaši elektroniskā pārvalde, iesaistot visas attiecīgās puses, varētu būtiski samazināt problēmas un varētu panākt pilsētu izplešanās problēmas integrētu risinājumu, sadarbojoties ar piepilsētu zonām, kas atrodas uz lauku zonu robežas, un ņemot tās vērā, kā arī atbilstīgi modernajām pilsētu plānošanas pieejām, piemēram, viedajai izaugsmei, jaunajam teritoriālplānojumam un saprātīgajai pilsētu plānošanai;
L. whereas coordinated governance using new electronic technologies and in particular e-governance with all relevant stakeholders could significantly reduce existing problems and might lead to urban expansion being addressed in an integrated manner in cooperation with and taking account of suburban areas bordering rural regions and in line with modern approaches to urban planning, such as smart growth, new spatial planning and intelligent urbanism,
M. tā kā pilsētu attīstības pasākumi ir ļoti izdevīgi attiecībā uz mazu un vidēju uzņēmumu (MVU) dalību un īpaši pakalpojumu jomā, un kohēzijas politika aizvien vairāk ir orientēta uz pilsētu konkurences priekšrocību veicināšanu;
M. whereas urban development activities are particularly favourable as regards the participation of small and medium-sized enterprises (SMEs), particularly in the services sector, and cohesion policy has become increasingly oriented towards promoting the competitive advantage of cities,
N. tā kā MVU, īpaši maziem un mikrouzņēmumiem, kā arī amatniekiem un tirgotājiem ir būtiska nozīme nodarbinātības uzturēšanā pilsētās un līdzsvara saglabāšanai dzīvojamos rajonos, un tā kā pilsētpolitika transporta, uzņēmējdarbības, nekustamā īpašuma darījumu jomā un mājokļu sadārdzināšanās, vai tieši pretēji — līdzsvarotas politikas trūkums šajos jautājumos, bieži ir izraisījis gan ekonomiskās darbības apsīkumu, gan pakalpojumu privātpersonām samazināšanos;
N. whereas SMEs, and in particular small and micro enterprises, craftsmen and traders, are vital to maintaining activity in urban centres and maintaining a balance in city districts, and whereas urban policies on transport, business activities, property transaction and the increasing cost of housing, or conversely a lack of balanced policy-making in these areas, have often led to both the disappearance of economic activities and personal service occupations becoming increasingly rare,
O. tā kā joprojām ir jāstiprina pilsētu un lauku teritoriju partnerība, jo pilsētām ir galvenā nozīme savu perifēriju harmoniskas un integrētas attīstības nodrošināšanā teritoriālās kohēzijas un līdzsvarotas reģionālās attīstības perspektīvā,
O. whereas the partnership between urban and rural areas still needs to be strengthened, since urban areas have an important role to play in the harmonious and integrated development of their peripheries, in order to achieve territorial cohesion and balanced regional development,
4. uzskata, ka būtu nepareizi un pat problemātiski pieņemt kopēju „pilsētu teritoriju” definīciju un vispār termina „pilsēta” definīciju, jo būtu grūti vienā un tajā pašā jēdzienā ņemt vērā dalībvalstu un reģionu dažādās situācijas, un tādēļ uzskata, ka saskaņā ar subsidiaritātes principu pilsētu teritoriju obligāta definēšana un apzīmēšana ir jāatstāj dalībvalstu ziņā, pamatojoties uz kopējiem Eiropas rādītājiem;
Expresses the view that it would be inappropriate and even problematic to adopt a common definition of "urban areas" and of the term "urban" in general as it is difficult to bring under the same umbrella the diversity of situations in Member States and regions and hence takes the view that any obligatory definition and designation of urban areas should be left to Member States in accordance with the principle of subsidiarity based on European common indicators;
6. uzskata, ka šajā sakarībā un, ņemot vērā acīmredzamo faktu, ka dalībvalstu dažādie konstitucionālie mehānismi, neskatoties uz dažādu pārvaldības līmeņu efektivitāti, savā būtībā nav savienojami ar saskaņotu pieeju, būtu vēlams, lai dalībvalstis, vajadzības gadījumā izmantojot atklātu apspriešanu, definētu savu pilsētu dimensijas redzējumu iekšējās saskaņotības uzlabošanai un sadarbības palielināšanai ar Komisiju;
Considers, in this context, and given that it is evident that the various constitutional arrangements of the Member States are not, by their very nature, compatible with a harmonising approach, despite the efficiency of the various levels of governance, that it would be useful for Member States to define, through a process of public consultation, on a case-by-case basis, the urban dimension, as they perceive it, in order to strengthen internal harmonisation and improve interaction with the Commission;
9. aicina dalībvalstis valsts stratēģiskajos atsauces dokumentos un rīcības programmās prioritāti piešķirt tādu projektu finansējumam, ar kuriem īsteno pilsētu ilgtspējīgas attīstības plānus;
Urges the Member States to prioritise, within their national strategic reference frameworks and operational programmes, funding for projects which implement sustainable urban management plans;
11. uzskata, ka tikai tad, ja ir pieejami pietiekami līdzekļi ilgtspējīgai pilsētu attīstībai, būtu efektīvi sagatavot integrētus pilsētu attīstības plānus, un tādēļ iesaka esošos līdzekļus novirzīt īpašām darbībām; ierosina tādu minimālo struktūrfondu izdevumu līmeni, kas jānosaka uz katru pilsētas teritorijas iedzīvotāju vienā plānošanas periodā un kura apjoms reģionam neradītu nepanesamu slogu;
Believes that only if sufficient resources are available for sustainable urban development will it be efficient to draw up integrated urban development plans and consequently recommends that available resources be concentrated on specific actions; proposes a minimum level of structural fund expenditure, which must be determined, per inhabitant of the urban area, per programming period, in such a way that setting aside that amount will not constitute an unrealistic burden for the regions;
14. atbalsta ideju par JESSICA apgrozības fonda principu un tā potenciālu ekonomiskai izaugsmei pilsētu teritorijās un uzskata, ka nākošajā programmas izstrādes periodā reģionālajai politikai ir vairāk jāizmanto finanšu inženierijas mehānismi, piemēram, apgrozības fondi, kas piedāvā izdevīgus kredītus, nevis tikai dotācijas, kā tas ir pašlaik;
Supports the idea of the principle of revolving JESSICA funds and its potential for economic growth in urban areas and also believes that in the next programming period, regional policy needs to take advantage of using, to a greater extent, the financial engineering mechanisms such as revolving funds, offering favourable credits, rather than relying solely on grants, as is the case at present;
16. uzsver pilsētu dimensijas īstenošanas un administratīvos aspektus un aicina turpināt kohēzijas politikas īstenošanas noteikumu vienkāršošanu un pārmērīgas birokrātijas samazināšanu saistībā ar fondu un individuālu projektu pārvaldi un kontroli;
Highlights the implementation and administrative aspects of the urban dimension and calls for further efforts in order to simplify the implementation rules of the cohesion policy and the overall reduction of excessive bureaucracy as regards the management and control of the funds and individual projects;
Eiropas pilsētas un to situācija
European Cities and their Situation
Pilsētām ir izšķirīga nozīme Eiropas ekonomikas veidošanā un teritorijas attīstīšanā.
Cities are crucial actors in the shaping of Europe’s economy and territory.
Pilsētu attīstības jautājums ir jaunā teritoriālās kohēzijas mērķa un Lisabonas un Gēteborgas stratēģijas pamatā.
Questions concerning urban development are at the heart of both the new territorial cohesion objective and the Lisbon and Gothenburg strategy.
Pilsētas neapšaubāmi ir Eiropas ekonomiskās izaugsmes dzinējspēks.
Cities are the indisputable engines of economic growth across Europe.
Praktiski visās Eiropas valstīs pilsētu teritorijām ir liela nozīme zināšanu un jauninājumu radīšanā — tās ir globalizētas pasaules ekonomikas centri.
In virtually all European countries, urban areas are the foremost producers of knowledge and innovation – the hubs of a globalising world economy.
Pilsētās un pilsētu teritorijās tiek piedāvāta lielākā daļa darba vietu, tur atrodas uzņēmumi un Eiropas Savienības augstākās izglītības iestādes.
Cities and urban areas are home to an overwhelming majority of jobs, businesses and higher education institutions in the Union.
No otras puses, daudzas pilsētas saskaras ar smagām problēmām un izaicinājumiem.
On the other hand, many cities are confronted with severe problems and challenges.
Šā iemesla dēļ tiek uzskatīts, ka pilsētām/pilsētu teritorijām ir nepieciešama īpaša uzmanība kohēzijas politikā, jo, no vienas puses, tās ir attīstības radītājas, taču, no otras puses, tām ir daudz ekonomisku, vides un sociālu problēmu.
Hence it is widely considered that cities/ urban areas need special attention in the context of cohesion policy, because on the one hand they represent cores of development, but on the other hand they face a lot of problems of economic, environmental and social nature.
Eiropā ir apmēram 5000 pilsētu, kurās dzīvo no 5000 līdz 50 000 iedzīvotāju, un gandrīz 1000 pilsētu, kurās ir vairāk nekā 50 000 iedzīvotāju.
In Europe there are about 5.000 towns with populations between 5.000 and 50.000 inhabitants and almost 1.000 cities counting populations above 50.000.
Eiropai raksturīga teritoriālā daudzveidība un policentriska attīstība, relatīvi blīvajā pilsētu tīklā ir dažas ļoti lielas pilsētas.
Europe can be characterized by territorial diversity and polycentric development, the relatively dense urban network contains few very large cities.
Eiropas Savienībā tikai 7 % cilvēku dzīvo pilsētās ar vairāk nekā 5 miljoniem iedzīvotāju, salīdzinājumā ar 25 % Amerikas Savienoto Valstu iedzīvotāju
In the European Union, only 7% of people live in cities of over 5 million as against 25% in the United States of America.
Eiropas Kopienu Komisija, Zaļā grāmata par teritoriālo kohēziju — pārveidojot spēkā teritoriālās atšķirības (Brisele 2008. gads). .
Commission of the European Communities, Green Paper on Territorial Cohesion: Turning territorial diversity into strength, Brussels, 2008.
Saskaņā ar ziņojumu par Eiropas pilsētu stāvokli
According to the State of European Cities Report
Ziņojums par Eiropas pilsētu stāvokli — vērtības pievienošana Eiropas pilsētu revīzijai, 2007. gads; pieejams tiešsaistē: http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/docgener/studies/pdf/urban/stateofcities_2007.pdf , lielākais pilsētu iedzīvotāju pieaugums ir reģistrēts Spānijā, kur dažās pilsētu teritorijās novēroja ikgadēju 2 % vai lielāku pieaugumu.
State of European Cities Report: Adding Value to the European Urban Audit, 2007 available at http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/docgener/studies/pdf/urban/stateofcities_2007.pdf the strongest urban population growth rates were recorded in Spain, where some urban areas saw average annual increases of 2 percent or more.
Pilsētas Īrijā, Somijā un Grieķijā arī ir pieredzējušas vienu no ievērojamākajiem iedzīvotāju pieauguma līmeņiem ES.
Cities in Ireland, Finland, and Greece also experienced some of the highest population growth rates in the EU.
Turpretim, daudzās Viduseiropas un Austrumeiropas valstu pilsētu teritorijās tajā pašā laika posmā samazinājās kopējais iedzīvotāju skaits.
In contrast, many urban areas in Central and Eastern Europe witnessed an overall population decline in the same time frame.
Ir bijis daudz mēģinājumu ieviest kopīgu izpratni par jēdzienu „pilsēta”; ANO
Many attempts have been made to establish a common understanding of ‘urban’, there are definitions by the UN
http://unstats.un.org/unsd/demographic/sconcerns/densurb/Defintion_of%20Urban.pdf , Pasaules Bankā
http://unstats.un.org/unsd/demographic/sconcerns/densurb/Defintion_of%20Urban.pdf , the World Bank
http://siteresources.worldbank.org/DATASTATISTICS/Resources/table3_10.pdf , Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijā (OECD)
http://siteresources.worldbank.org/DATASTATISTICS/Resources/table3_10.pdf , the OECD
http://stats.oecd.org/glossary/detail.asp?ID=6492 un atsevišķās valstīs ir savas definīcijas.
http://stats.oecd.org/glossary/detail.asp?ID=6492 , and then again by individual countries.
Lielākā daļa vai pat visas no šīm definīcijām ir pamatotas uz iedzīvotāju daudzuma un blīvuma statistiku.
Most if not all of these definitions are based on statistical information concerning population size and density.
Kaut arī nenoliedzami pastāv lielas atšķirības iedzīvotāju teritoriālajā sadalījumā vienā vai citā valstī, Eiropas iestādes līdz šim ir pamatojušās uz pieeju, ko pieņēma EUROSTAT
Whilst large differences undoubtedly exist in the geographical distribution of the population of one country or another the European Institutions have until now relied on the approach adopted by Eurostat
http://epp.eurostat.ec.europa.eu/cache/ITY_OFFPUB/KS-RA-07-005/EN/KS-RA-07-005-EN.PDF ar savu Eiropas reģionu un pilsētu statistikas rokasgrāmatu, kurā noteikti četri teritoriālo vienību līmeņi, par kuriem apkopoti dati.
http://epp.eurostat.ec.europa.eu/cache/ITY_OFFPUB/KS-RA-07-005/EN/KS-RA-07-005-EN.PDF in its European regional and Urban statistics Reference guide which identifies four levels of spatial unit for which observations are collected.
Tie ietver pilsētas centru, plašākas pilsētu teritorijas, „kodolu”, ko attiecina uz deviņām galvaspilsētām, kurām pilsētu administratīvās teritorijas jēdziens neatbilda salīdzinošām teritoriālajām vienībām, un visbeidzot piepilsētu teritorijas.
These vary from the central or "core" city, through the larger urban zones (LUZ), the "Kernel" for nine capital cities where the concept of the administrative city did not yield comparative spatial units and finally subcity districts (SCD).
Kaut gan EUROSTAT definīcija ir pilnībā izmantojama statistikā, ņemot vērā pastāvošās atšķirības un dažādās pieejas, šķiet grūti izstrādāt kopīgu skaidru „pilsētas” definīciju saistībā ar kohēzijas politiku, un tādēļ definīcijas problēmu ir jāatstāj dalībvalstu ziņā saskaņā ar subsidiaritātes principu.
Although Eurostat definition is fully applicable for statistical purposes, keeping in mind the existing differences and various approaches it seems to be very difficult to establish a common, clear definition of ‘urban’ in the framework of cohesion policy and hence the definition issue should be left to Member states in accordance with the principle of subsidiarity.
Turklāt ekonomikas, sociālās un teritoriālās attīstības stratēģijas izstrādāšana prasa, lai pilsētas jēdziens attiecas tikai uz tām teritorijām, par kurām ir pieejams detalizēts datu kopums, jo, pamatojoties vienīgi uz skaidriem un koncentrētiem datiem, var izvērtēt problēmas.
The drawing up of an economic, social and territorial development strategy requires the notion of urban in cohesion policy to be limited to those areas where there is a detailed data set available as it is only with clear and concise data the problems can be measured.
Lai novērtētu virzību un noteiktu pilsētas teritoriju problēmas vajadzīgi detalizēti statistikas dati.
In order to measure the progress and identify the problems of urban areas it is then necessary to have detailed statistical data available.
Tas radīja ļoti lietderīgo Eiropas Pilsētu revīziju.
This has given rise to the very useful European Urban Audit.
Pilsētas dimensija kohēzijas politikā
Urban Dimension in Cohesion Policy
Vēsturiski pilsētas dimensijas loma bija līdzās galvenajām strukturālajām darbībām.
Historically the urban dimension was standing alongside the main volume of structural operations.
Kopš 1990. gada pilsētās ir veikti izmēģinājuma projekti.
Since the 1990 there have been Urban Pilot Projects.
Kopš 1994. gada pastāvēja URBAN Kopienas pilsētu iniciatīvu programma, ar kuru veicināja integrētu vietējās attīstības modeļu ieviešanu.
Since 1994, there was the URBAN Community initiative programme that allowed the promotion of integrated local development models.
Iepriekšējā plānošanas periodā vairākām pilsētu iniciatīvām piešķīra īpašu finansējumu, taču šāda prakse vairs nepastāv attiecībā uz 2007.–2013. gada periodu.
Whereas during the previous programming period the various Urban initiatives were allocated specific funding, this is not the case during the 2007-2013 period.
Pieņemot jaunus noteikumus, ar kuriem regulē struktūrfondus, pilsētu attīstības politika ir integrēta kohēzijas un reģionālās konkurences un nodarbinātības mērķu kontekstā, tādējādi uzverot nozīmīgumu, ko Savienība piešķir šim kohēzijas politikas aspektam.
Following the adoption of the new regulations governing the structural funds, urban development policy has been integrated (mainstreamed) into the cohesion and regional competitiveness and employment objectives thus underlining the importance the Union attaches to this aspect of cohesion policy.
Izstrādājot savus valsts stratēģiskos ietvardokumentus un darbības programmas, dalībvalstis tiek mudinātas noteikt pilsētu ilgtspējīgu attīstību par stratēģisku prioritāti, taču tas nav obligāts nosacījums.
Whilst drawing up the NSRFs and OPs, Member States were encouraged but not obliged, to integrate sustainable urban development as a strategic priority.
Tomēr, ņemot vērā pilsētu un aglomerāciju nozīmīgumu Eiropas ekonomikas kontekstā, šāda nosacījuma nepildīšana lielā mērā varētu izjaukt dalībvalstu iespējamos plānus būt par aktīvu dalībnieci Savienības mērķu sasniegšanā.
However, given the importance of cities and urban agglomerations in the European economic fabric, not to do so would largely defeat any plans they may have had to be a dynamic player in the Union's efforts to achieve its goals.
Saskaņā ar pašreizējiem pārskatītajiem noteikumiem, vadošās iestādes var veidot plašas publiskas vai privātas partnerības, lai pārvaldītu pilsētu attīstības fondus.
The current revised regulations permit managing authorities to have recourse to a wide range of public/private partnerships in the management of funds earmarked for urban development.
Tādējādi struktūrfondi var finansēt finanšu inženierijas pasākumus, kā riska kapitāla fondus, garantiju fondus vai aizdevuma fondus.
Thus the structural funds may finance an operation of financial engineering such as venture capital funds, guarantee funds or loan funds.
Eiropas Komisija un Eiropas Investīciju banka (EIB) ir izstrādājušas trīs instrumentus: JEREMIE
The European Commission and the EIB have developed three financial instruments namely, JEREMIE
Atvieglo pieeju finansējumam jaundibinātiem uzņēmumiem, mazajiem, vidējiem (MVU) un mikrouzņēmumiem. , JASPERS
Facilitates access to finance for business startups, the development of micro enterprises and SMEs , JASPERS
Atbalsta lielo projektu sagatavoanu un JESSICA
Supports the preparation of major projects AND JESSICA
Atbalsta finansēšanas vadību pilsētu attīstības jomā .
Supports financial engineering in the Urban development field. .
JESSICA (Eiropas kopējais atbalsts ilgtspējīgiem ieguldījumiem pilsētu teritorijās) ir visnozīmīgākais attiecībā uz pilsētu attīstību.
JESSICA (The Joint European Support for Sustainable Investment in City Areas ) represents the greatest interest for urban development.
Tā mērķis ir panākt sviras efektu ar pieejamajiem finanšu resursiem.
It is aimed at achieving a leverage effect with the financial resources available.
Atgūtie līdzekļi ir atkārtoti jāinvestē pilsētu attīstībā vai jāatdod vadošajai varas iestādei, lai tos varētu izmantot citos pilsētas projektos.
The recovered funds must be reinvested in urban development or reallocated to the managing authority for other urban projects.
Patiesībā JESSICA joprojām ir sākumstadijā.
In fact Jessica is at present still in the early stages.
Līdz šim nav veikts komplekss pilsētu dimensijas īstenošanas vēriena novērtējums dalībvalstīs.
So far, there has been no complex evaluation of the scope of implementation of urban dimension in the Member states.
Tomēr pirmie novērojumi nerada pozitīvu priekšstatu.
However first observations are not very positive.
Piemēram, dalībvalstu varas iestādes un reģioni lielākoties nenolēma pilsētām piešķirt iespēju pārdeleģēt pilnvaras, tā kā viņi dod priekšroku ierosināt priekšlikumu citās sektoru politikas jomās.
For example national authorities and regions mostly did not decide to give cities the possibility sub-delegation as they prefer to call for proposals in the different sector policies.
Turpmākā ievirze
Future Orientations
Pilsētu attīstības labā tiek daudz darīts valdību un starptautisko organizāciju līmenī.
Much is being done at an intergovernmental and international organization level with regards to urban development.
Tomēr vairākās jomās pilsētu dimensijas īstenošanā nepieciešama ciešāka pārraudzība, precīzāki rādītāji un līdzīgu metodoloģiju izstrāde integrētas ilgtspējīgas pilsētu attīstības īstenošanā..
However there are some areas which could do with closer monitoring, finer indicators, and the development of similar methodologies for the implementation of integrated sustainable urban development.
Līdz ar Lisabonas līguma stāšanos spēkā teritoriālā kohēzija un tās elementi, kā arī pilsētu attīstība būs kopējā visu dalībvalstu un Savienības atbildībā.
Furthermore, should Lisbon enter into force in the future; territorial cohesion and its constituent, urban development will be the joint responsibility of Member States and the Union.
Pilsētu attīstības programmas jāplāno un jāīsteno vietējā un reģionālā līmenī tiem, kuri izprot vietējos iedzīvotājus un uzņēmējdarbības vidi.
Urban development programmes must be conceived and executed at the local and regional level by those who understand local people and the business environment.