natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dalībvalstis nodrošina, lai atkritumu apsaimniekošanas plāni un atkritumu rašanās novēršanas programmas izvērtētu un vajadzības gadījumā pārskatītu vismaz reizi sešos gados.
Member States shall ensure that the waste management plans and waste prevention programmes are evaluated at least every sixth year and revised as appropriate .
Dalībvalstis regulāri izvērtē programmas atkritumu rašanās novēršanai un tās pārskata vismaz reizi piecos gados.
Member States shall regularly evaluate the waste prevention programmes, and as a minimum revise them at least every five years.
Eiropas Vides aģentūra ikgadējā ziņojumā iekļauj pārskatu par attīstību šādu programmu pabeigšanā un īstenošanā.
The European Environment Agency shall include in its annual report a review of progress in the completion and implementation of such programmes.
Eiropas Vides aģentūrai jāpiedalās, lai palīdzētu Komisijai un Parlamentam izsekot programmu īstenošanas gaitai.
The EEA needs to be brought into play to help the Commission and Parliament find out what is going on continuously on the ground.
Dalībvalstis varētu patvaļīgi izvairīties no uzraudzības, vienkārši kavējoties iesniegt ziņojumus Komisijai.
Member States can easily evade surveillance by simply delaying the submission of their reports to the Commission.
Līdz 2004. gada 31. decembrim to bija izdarījušas tikai 9 dalībvalstis.
By 31 December 2004, only 9 had done so.
Tās ir Vācija, Dānija, Somija, Portugāle, Zviedrija, Čehija, Slovēnija un Slovākija.
They were Germany , Denmark , Greece , Finland , Portugal , Sweden , the Czech Republic , Slovenia and Slovakia .
Atkārtoti ievieš grozījumu Nr. 71 no pirmā lasījuma.
Reintroduces Amendment 71 from first reading.
29.a pants
Article 29a
Līdz ..* Komisija sagatavo ziņojumu ar mērķi apsvērt pasākumus, kuri var dot ieguldījumu 1. un 3.a pantā noteikto mērķu efektīvākai īstenošanai.
By ...* the Commission shall draw up a report with a view to considering measures that may contribute to achieving the fulfilment of the objectives set out in Articles 1 and 3a more effectively.
Ziņojumu kopā ar attiecīgiem priekšlikumiem vajadzības gadījumā nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei sešu mēnešu laikā pēc tā pabeigšanas.
The report shall be submitted to the European Parliament and to the Council within six months of its completion, accompanied by proposals as appropriate.
ii) visas norādes pielāgotu zinātnes un tehnikas attīstībai; un
(ii) adapt any references in the light of technical and scientific progress; and
c) konstatētu, vai īpašu obligāto standartu noteikšana atsevišķām apglabāšanas vai reģenerācijas darbībām palīdzēs sasniegt 10. pantā izklāstītos mērķus.
(c) whether specifying minimum standards for particular disposal or recovery operations will contribute to the objectives set out in Article 10.
Direktīvas 20. panta 1. punktā minētie uzņēmumi, bīstamu atkritumu radītāji un uzņēmumi, kuru profesionālā darbība ir saistīta ar bīstamu atkritumu savākšanu vai pārvadāšanu, vai kas darbojas kā bīstamu atkritumu tirgotāji vai starpnieki, reģistrē atkritumu daudzumu, īpašības, izcelsmi un attiecīgā gadījumā galamērķi, savākšanas biežumu, transporta veidu un paredzamo atkritumu apstrādes metodi, un pēc lūguma dara šo informāciju pieejamu kompetentajām iestādēm.
The establishments or undertakings referred to in Article 20(1), the producers of hazardous waste and the establishments and undertakings which collect or transport hazardous waste on a professional basis, or act as dealers and brokers of hazardous waste, shall keep a record of the quantity, nature and origin of the waste, and, where relevant, the destination, frequency of collection, mode of transport and treatment method foreseen in respect of the waste, and shall make that information available, on request, to the competent authorities.
Direktīvas 20. panta 1. punktā minētie uzņēmumi, bīstamu atkritumu radītāji un uzņēmumi, kuru profesionālā darbība ir saistīta ar bīstamu atkritumu savākšanu vai pārvadāšanu, vai kas darbojas kā bīstamu atkritumu tirgotāji vai starpnieki, hronoloģiski reģistrē atkritumu daudzumu, īpašības, izcelsmi un attiecīgā gadījumā galamērķi, savākšanas biežumu, transporta veidu un paredzamo atkritumu apstrādes metodi, un pēc lūguma dara šo informāciju pieejamu kompetentajām iestādēm.
The establishments or undertakings referred to in Article 20(1), the producers of hazardous waste and the establishments and undertakings which collect or transport hazardous waste on a professional basis, or act as dealers and brokers of hazardous waste, shall keep a chronological record of the quantity, nature and origin of the waste, and, where relevant, the destination, frequency of collection, mode of transport and treatment method foreseen in respect of the waste, and shall make that information available, on request, to the competent authorities.
Grozījumu pieņēma Parlamentā pirmajā lasījumā (grozījums Nr. 74).
Amendment adopted by Parliament at first reading (amendment 74).
Uzskaites datus par bīstamiem atkritumiem uzglabā vismaz trīs gadus , izņemot uzņēmumos, kas pārvadā bīstamus atkritumus un kam minētie dati jāglabā vismaz 12 mēnešus.
For hazardous waste, the records shall be preserved for at least three years except in the case of establishments and undertakings transporting hazardous waste which must keep such records for at least 12 months .
Uzskaites datus par bīstamajiem atkritumiem uzglabā vismaz piecus gadus.
For hazardous waste, the records shall be preserved for at least five years .
Dokumentāri pierādījumi tam, ka ir veiktas apsaimniekošanas darbības, ir jāiesniedz pēc kompetento iestāžu vai iepriekšējā atkritumu īpašnieka lūguma.
Documentary evidence that the management operations have been carried out shall be supplied at the request of the competent authorities or of a previous holder.
Dalībvalstis nodrošina, ka valsts kompetentās iestādes reģistrē visus IV nodaļā minētos uzņēmumus, un var pieprasīt šiem uzņēmumiem iesniegt ziņojumus.
Member States shall ensure that the national competent authorities keep a register of all establishments and undertakings referred to in Chapter IV, and may require those establishments and undertakings to provide reports.
(Atkārtots pirmā lasījuma grozījums Nr. 74)
(Reinstatement of amendment 74 of first reading)
Bīstamo atkritumu apstrāde un pārvadāšana ir nopietns jautājums.
Hazardous waste treatment as well as transports of hazardous wastes are serious matters.
Uzskaites datus par šīm abām darbībām uzglabā piecus gadus, lai nodrošinātu pietiekamu izsekojamību.
Records for both should be kept for five years to allow sufficient traceability.
Reģistrā ir jāievada visi uzņēmumi, kas darbojas atkritumu jomā.
All establishments or undertakings dealing with waste should be recorded in a register.
34. pants – 4.a punkts (jauns)
Article 34 – paragraph 4 a (new)
Komisijas ziņojumu izstrādā, apkopojot dalībvalstu paziņojumus par sadedzināšanas iekārtām to teritorijā, kas atzītas par reģenerācijas iekārtām, izmantojot II pielikuma R1 zemsvītras piezīmē minēto formulu.
The Commission report shall be compiled on the basis of notifications by the Member States of the incineration facilities declared as recovery facilities on their territory using the formula in Annex II in the footnote to R1.
Komisijas ziņojumā pārskata, vai šī formula ir devusi gaidītos rezultātus un būtiski veicinājusi energoefektīvu sadedzināšanas iekārtu celtniecību un izmantošanu.
The Commission report shall review whether the formula has had the anticipated effect and created a crucial incentive for building and operating more incineration facilities with high energy efficiency.
Lai kompetentā iestāde saskaņā ar II pielikuma R1 zemsvītras piezīmi iekārtu atzītu par reģenerācijas vai apglabāšanas iekārtu, iekārtas apsaimniekotājam jo īpaši ir jānorāda atkritumu apstrādei nepieciešamais maksas enerģijas un izdalītās enerģijas (elektriskās un termālās) daudzums.
In order for the competent authority to declare the facility a recovery or disposal facility on the basis of the formula in Annex II in the footnote to R1, the operator of the facility shall indicate in particular how much purchased energy is required for the waste treatment and the form and quantity of energy emitted (electric and thermal).
* Divus gadus pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā.
*Two years after the entry into force of this Directive.
Šis kompromiss pamatojas uz pirmajā lasījumā pieņemtā grozījuma Nr. 83 mērķi, kas paredzēja svītrot energoefektivitātes formulu, un tam galvenokārt vajadzētu nodrošināt pārredzamību attiecībā uz sadedzināšanas iekārtu un reģenerācijas iekārtu klasifikāciju, kā arī pārskatīt minēto formulu, lai redzētu, vai tā ir sniegusi gaidīto rezultātu.
Based on the underlying aim of amendment 83 that was adopted at first reading and sought to delete the energy efficiency formula, this compromise should above all lead to transparency regarding the classification of incineration facilities as recovery facilities and also review the formula to see whether the desired effect is also achieved.
Komisija var izstrādāt pamatnostādnes, kā interpretēt reģenerācijas un apglabāšanas definīcijas , kas minētas 3. panta 14) un 18) punktā .
The Commission may develop guidelines for the interpretation of the definitions of recovery and disposal in points (14) and (18) of Article 3 .
Komisija var izstrādāt pamatnostādnes, kā interpretēt reģenerācijas un apglabāšanas definīcijas.
The Commission may develop guidelines for the interpretation of the definitions of recovery and disposal.
Saskaņā ar 20. panta 4. punktu „attiecībā uz jebkuru atļauju, kas attiecas uz sadedzināšanu vai līdzsadedzināšanu ar enerģijas reģenerāciju, paredz nosacījumu, ka enerģijas reģenerācijai jābūt ar ļoti augstu energoefektivitāti.”
In accordance with article 20.4, “ it shall be a condition of any permit covering incineration or coincineration with energy recovery that the recovery of energy is to take place with a high level of energy efficiency.”
Šajā sakarā energoefektivitātes formula ir jāpublicē kā tehniska pamatnostādne, kura ir jāpiemēro VISĀM sadedzināšanas iekārtām, neatkarīgi no tā, vai tās ir klasificētas kā reģenerācijas vai apglabāšanas iekārtas.
To this end, an energy efficiency formula should be published as technical guidance to be applied to ALL incineration facilities, irrelevant as to whether they are classed as recovery or disposal.
I pielikums – D 7 punkts
Annex I – point D 7
D 7 Izgāšana jūrā vai okeānā, arī apglabāšana jūras gultnē
D 7 Release to seas/oceans including sea-bed insertion
EP pirmā lasījuma grozījums.
EP Amendment at first Reading.
Ir jāaizliedz atkritumu izgāšana jūrā, jo tas nav droši ilgtermiņā.
Releasing or dumping of waste into the sea should be prohibited because it is unsafe in the long term.
Eiropas Parlaments pirmajā lasījumā pieņēma dažus svarīgus grozījumus direktīvas projektā.
At its first reading, the European Parliament adopted some important amendments to the draft directive.
Tagad tas centīsies panākt, lai minētie grozījumi tiktu saglabāti otrajā lasījumā.
It will now insist on their survival in the second reading.
Būtiskie grozījumi šajā kategorijā ietvēra mērķu izvirzīšanu atkritumu rašanās novēršanai un to pārstrādei, kā arī prasību ieviest piecpakāpju atkritumu apsaimniekošanas hierarhiju kā pamatnoteikumu.
Key amendments in this category were the introduction of targets for recycling and waste prevention, and the insistence on a five-stage waste hierarchy as a general rule.
Padome ir svītrojusi visas atsauces uz mērķiem, bet referente pēc apspriešanās ar Komisiju Parlamenta grozījumus atjaunoja.
The Council has erased all reference to targets but the rapporteur has restored the Parliament’s amendments in a modified form, having consulted the Commission.
Izmaiņas ir paredzētas, lai padarītu tekstus pieņemamākus Padomei un lai atkritumu novēršanas mērķa un rūpniecisko atkritumu pārstrādes mērķa noteikšanas gadījumā izvērtētu nepieciešamību turpināt darbu, pamatojoties uz drošu statistiku.
The changes are designed to make the texts more acceptable to the Council, and, in the case of the waste prevention target and industrial waste recycling target, to take account of the need to proceed on a sound statistical base.
Referente un komiteja uzskata, ka būtu nepareizi neizmantot šo iespēju, kas nodrošina to, ka minētā direktīva dod vairāk nekā tikai definīciju kopumu.
In the view of the rapporteur and of the Committee, it would be wrong to miss this opportunity to ensure that this directive does more than supply a set of definitions.
Ir svarīgi, lai pastāvētu saikne starp minēto direktīvu un Tematiskajā stratēģijā atkritumu pārstrādei minētajiem centieniem par atkritumu rašanās novēršanu un pārstrādi.
It is important that there is a real link between it and the aspirations about recycling and prevention set out in the Thematic Strategy on Waste.
Bez mērķiem šāda saikne nav iespējama.
Without the targets no such link really exists.
Nav šaubu, ka Parlaments un Padome diskutēs par to, kā piemērot piecpakāpju atkritumu hierarhiju un kā īstenot atkāpes no tās.
There will no doubt be another dispute between the Parliament and the Council on the extent to which the 5 stage waste hierarchy applies and how departures from it may take place.
Parlaments vēlas piemērot hierarhiju kā „pamatnoteikumu”, bet Padome dod priekšroku formulējumam „galvenais princips”.
The Parliament wants the hierarchy to apply as a “general rule” and the Council prefers the words “guiding principle”.
Referente nav pilnībā pārliecināta, ka šajā cīņā, kas norisinās vietējā līmenī, vienmēr tiks uztvertas atšķirības starp abiem formulējumiem.
The rapporteur is not wholly convinced that in the dust of battle at local level the fine distinctions between the two phrases will always be perceived.
Šā jautājuma galvenais aspekts ir tāds, ka direktīvai ir skaidri jānosaka, ka atkāpes no hierarhijas nedrīkst būt nejaušas, bet tās jāīsteno kā daļa no noteiktā procesa.
The key aspect of the issue is that the directive must make clear that departures from the hierarchy cannot take place casually but must be done as part of an ordered process.
Parlamenta grozījumi nepamatoti sarežģīja atkāpju procesu: referente to ir vienkāršojusi, pamatojoties uz to, ka attiecībā uz iedzīvotāju līdzdalību jāpiemēro valstu procedūras.
The original Parliament amendment made the process of departure unduly complex: the rapporteur has simplified it on the basis that national procedures regarding public involvement must apply.
Svarīgs direktīvas mērķis ir noteikt skaidru atšķirību starp jēdzieniem atkritumu „reģenerācija” un „apglabāšana”, jo Eiropas Kopienu Tiesas spriedumi ir radījuši domstarpības šajā jautājumā.
One important aim of the directive is to draw a clear distinction between what is considered “recovery” and what is “disposal” of waste, since Court of Justice judgements put the question in doubt.
Pirmajā lasījumā pieņemtie grozījumi ietvēra „reģenerācijas” definīciju, kas paplašināja jēdzienu līdz enerģijas iegūšanai no atkritumu pārstrādes iekārtām, tādējādi nodrošinot atbilstību atsevišķiem energoefektivitātes kritērijiem: pirmā lasījuma grozījumi, kas bija pretrunā atkritumu reģenerēšanas enerģijā koncepcijai, netika pieņemti.
The amendments adopted at first reading included a definition of “recovery” that would extend the designation to energy from waste plants fulfilling certain energy efficiency criteria: first reading amendments hostile to the concept of securing energy from waste were not adopted.
Tomēr tika pieņemti grozījumi, kur II. pielikumā bija svītrota energoefektivitātes formula.
But an amendment was adopted which deleted the draft energy efficiency formula in Annex II.
Tas varēja būt kritērijs, lai noteiktu, kādu enerģiju no atkritumu reģenerācijas iekārtām kvalificēt kā „reģenerācijas” darbības.
This would have been the yardstick for determining which energy from waste plants could qualify as “recovery” operations.
Referente uzskata, ka atkritumu reģenerācijas iekārtās iegūtajai enerģijai varētu būt liela nozīme atliekvielu atkritumu jautājuma risināšanā, kuras citādi nonāktu poligonā.
The rapporteur believes that energy from waste plants can play an important part in dealing with residual waste, which might otherwise go to landfill.
Viņa arī uzskata atkritumus par potenciāli nozīmīgu degvielu laikā, kad ES ir skārusi enerģijas krīze un kad palielinās tās atkarība no nedrošajiem ārvalstu degvielas avotiem.
She also sees waste as a potentially important fuel at a time when the EU is facing an energy crisis and is increasingly dependent on insecure foreign sources of fuel.
Mūsu atkritumi vismaz ir pašradīti.
Our waste is at least home-grown.
No tiem var iegūt siltumu un enerģiju.
Heat and power can be recovered from it.
Daudzu dalībvalstu pieredze liecina, ka no atkritumiem iegūtā enerģija var papildināt reģenerāciju, nevis to izstumt.
The experience of a number of member states shows that energy from waste can complement recycling and not drive it out.
Tas neapšaubāmi būtu apsveicams sasniegums energoefektivitātes formulas piemērošanā, kas jāveic „reģenerācijas” iekārtām.
It would surely be a desirable development to apply an energy efficiency formula which “recovery” plants must comply with.
Turklāt šāda formula būtu liels atbalsts prioritātes piešķiršanā energoefektivitātei tiem, kas būvē jaunas iekārtas.
Above all such a formula would be a crucial incentive to those building new plants to give priority to energy efficiency.
Tomēr referentei ir skaidrs, ka daži EP kolēģi neatbalsta ideju par enerģijas iegūšanu atkritumu iekārtās un par to nebalsos, lai arī kādā veidā un formā tā tiktu pasniegta.
But it is clear to the rapporteur that there are some MEP colleagues who are opposed fundamentally to the idea of energy from waste plants and who will never vote for them in any shape or form.
To valstu EP deputāti, kurās atkritumu novirzīšana no poligoniem joprojām ir agrīnā stadijā, pauž bažas, ka no atkritumiem iegūtā enerģija varētu kļūt par dominējošo atkritumu apsaimniekošanas procesu viņu valstīs, un tāpēc tas kavētu investīcijas to reģenerācijai, atkārtotai izmantošanai un rašanās novēršanai.
There are other MEPs, mainly from countries still in the early stages of diverting their waste from landfill, who fear that energy from waste could become the predominant waste management process in their countries, and that it would then discourage investment in recycling, re-use and prevention.
Tādēļ Parlamenta nostāja attiecībā uz atkritumu reģenerācijas un rašanās novēršanas mērķu izvirzīšanu ir tik svarīga.
This is where the Parliament’s insistence on the adoption of recycling and prevention targets is so important.
Dalībvalstis vēlas, lai EP deputāti apzinātos, ka no atkritumiem iegūtā enerģija varētu tiktu kvalificēta kā „reģenerācija”.
The member states want MEPs to recognise that energy from waste can qualify as “recovery”.
Lai pierādītu šā argumenta pareizību viņiem jāapzinās, ka EP deputāti par to balsos vienīgi tad, JA būs pārliecināti, ka atkritumu pārstrādes un to rašanās novēršanas mērķi būs ietverti direktīvā.
To win this argument, they need to understand that MEPs will only vote to accept this IF they have the assurance that recycling and prevention targets will be included in the directive.
Minētie mērķi ir drošības politika pret to, lai no atkritumiem iegūtā enerģija nekļūtu par dominējošo atkritumu apsaimniekošanas līdzekli.
Such targets are an insurance policy against energy from waste becoming the dominant means of waste management.
Parlaments pirmajā lasījumā pieņēma uzlabojumus Komisijas izteiktajiem priekšlikumiem attiecībā uz pareizi apstrādātu atkritumu pārvēršanu pārstrādātā produktā.
At its first reading the Parliament adopted improvements to the Commission’s proposals for turning properly treated waste into a recycled product.
EP deputāti ir pārliecināti, ka aiz virsraksta „atkritumu beigu stadija” skaidrāk tiks norādīts veids, kā izteikt nepieciešamību pēc likumdošanas priekšlikumiem attiecībā uz komposta, granulātu (pildvielu), papīra, stikla, metāla, nolietoto riepu un tekstilizstrādājumu atkritumu tehniskajiem parametriem.
MEPs were concerned to point the way more clearly towards the need for legislative proposals, under the “end of waste” heading, for specifications for compost, aggregates, paper, glass, metal, end of life tyres and waste textiles.
Visos minētajos gadījumos skaidrojums par to, kādi noteikumi jāpiemēro, ievērojami palīdzēs veicināt atkritumu pārstrādi.
In all these cases, clarifying what rules apply would greatly help the move to recycling.
Žēl, ka tagad Padome zaudēja savaldīšanos un panāca jautājuma iekļaušanu apsvērumos.
It is a shame that at this point the Council lost its nerve and pushed the issue into the recitals.
Referente vēlas ātrāk panākt konkrētu rīcību, tādēļ iekļāva šo jautājumu direktīvas tekstā.
The rapporteur wants more urgent concrete action and has brought the matter back into the text of the directive.
Padome rīkojās drosmīgi jautājumā par blakusproduktiem un iekļāva definīciju 4. pantā.
The Council has been bold on the issue of by-products and has included a definition in article 4.
Tiem, kuri lobē Parlamentu, domas šajā jautājumā dalās.
Those lobbying the Parliament are completely split on the issue.
Referente uzskata, ka šī iespēja vienoties par definīciju ir jāizmanto un nav jāatliek uz nenoteiktu laiku.
The rapporteur believes that this chance to settle on a definition should be seized and not postponed to an unknown date.
Minētā direktīva aptver divas esošās direktīvas — direktīvu par bīstamo atkritumu apsaimniekošanu un direktīvu par atkritumeļļu apglabāšanu.
The directive takes over two existing directives- on hazardous waste and on waste oils.
Daudzi kolēģi bija noraizējušies, ka pārāk daudzi esošās bīstamo atkritumu apsaimniekošanas direktīvas aspekti nav ietverti atkritumu pamatdirektīvā.
Many colleagues were uneasy that too many aspects of the existing hazardous waste directive were not being carried over into the waste framework directive.
Tādēļ referente iesaka atjaunot dažus pirmajā lasījumā ieteiktos grozījumus.
The rapporteur has therefore proposed to reinstate some of the amendments proposed at first reading to remedy this.
Kad direktīva parādījās pirmo reizi, šķita, ka tā varētu kaitēt atkritumeļļu pārstrādes reģeneratoru interesēm — referente pauž apmierinājumu, ka tagad kopējā nostāja šajā jautājumā ir pareiza.
When the directive first appeared, it looked as if it might damage the interests of waste oil regenerators: the rapporteur is satisfied that the Common Position now strikes the right notes on this issue.
Referente atzinīgi vērtē Padomes tekstu par bioatkritumiem un vērš uzmanību uz nelieliem papildinājumiem, kuri, pēc viņas domām, vēl jāizdara attiecībā uz ražotāja atbildību.
The rapporteur welcomes the Council’s text on biowaste, and draws attention to the minor additions which, she feels, should still be made on the subject of producer responsibility
Referente cer, ka direktīva beidzot būs pietiekami saprotama, lai turpmāk izvairītos no vēršanās Eiropas Kopienu Tiesā.
The rapporteur hopes that the directive that finally emerges will be sufficiently clear to avoid further recourse to the European Court of Justice.
Droša un ilgtspējīga atkritumu apsaimniekošana ir svarīgs jautājums mums visiem.
Safe and sustainable waste management is an important issue for all of us.
Šoreiz mums patiešām ir jācenšas to saprast.
We really must try to get it right this time.