natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Gadījumu izpēte apliecina selektīvas izplatīšanas, ierobežojošu prakšu, cenu kontrolēšanas un vienpusējas preču izņemšanas no sortimenta tendences.
Case studies show trends of selective distribution, restrictive practices, price control and unilateral delisting.
Piemēram, preču cenu pieaugumu bieži sedz mazie piegādātāji, kuriem nākas samazināt savu peļņas daļu.
For instance, an increase in the price of commodities is often borne by small suppliers, forced to reduce their margins.
Iepirkuma cenas tiek koriģētas tikai daļēji un ar ilgu kavēšanos, un piegādātāji dažkārt tiek mainīti bez brīdinājuma.
Buying prices are adjusted only partially and with lengthy delays; alternatively suppliers are replaced without notice.
Tomēr ir vēlreiz jāatgādina, ka situācija ir sarežģīta un šīs prakses skar visu mazumtirdzniecības piegādes ķēdi.
However, once again the picture is complex and the entire retail supply chain is affected by these practices.
Piemēram, lielajiem zīmoliem ir priekšrocības sarunās „obligāto produktu” dēļ.
For example, big brands have leverage in negotiations, because of ‘must-have products’.
No otras puses, mazumtirgotāji var izņemt no sortimenta mazāk zināmus produktus, kas pieder tam pašam zīmolam.
On the other hand, retailers can delist less known products owned by the same brand.
Spiediens samazināt izmaksas un iepirkuma cenas, kā arī lielā konkurence starp uzņēmumu tīkliem dažkārt bez attiecīga nodoma noved pie negodīgām praksēm sarunu laikā.
The pressure to reduce cost and buying prices, as well as tough competition between chains, sometimes leads, unwillingly, to unfair practices during negotiations.
Lielie mazumtirgotāji bieži vien uzskata, ka diskusijas par negodīgām praksēm izraisa nepareizi pieņēmumi un vēlme nomelnot, savukārt citiem šķiet, ka tās neatbilst realitātei un tajās tiek ieņemta aizstāvības pozīcija.
Big retailers often feel that discussions on unfair practices are driven by misperceptions and bad-mouthing, while others feel that they are in denial and defensive.
Vai centralizēts iepirkums nodrošina MVU vienlīdzīgu piekļuvi tirgum?
Does centralised purchasing allow for equal market access for SMEs?
Vai piegādes ērtības dominē pār produktu kvalitāti un daudzveidību kā motivācija veikt pirkumu?
Is logistic convenience prevailing over product quality and variety as purchasing criteria?
Visbūtiskāk – vai patērētāji vēlas vienīgi zemākas cenas vai arī labāku cenas un kvalitātes attiecību?
Most importantly, do consumers only want lower prices or also more value for money?
Vai patērētājiem ir visas iespējas īstenot uz informāciju balstītu izvēli?
Do consumers get the full picture to make informed decisions?
Privātā marķējuma izplatības pieaugums arī rada atšķirīgus viedokļus un liek turpināt debates un īstenot informētības paaugstināšanas kampaņas par priekšrocībām un trūkumiem.
The multiplication of private labels is also polarising and requires further debate and awareness-raising on the pros and cons.
Komisija nesen veiktā pētījumā ir secinājusi, ka pašlaik privātais marķējums neeierobežo izvēli un jauninājumus.
The Commission has concluded in a recent study that, for now, private labels are not decreasing choice and innovation.
Tomēr – vai zīmolu produktu aizstāšana ar privātu marķējumu patiešām ir patērētāju interesēs?
But is the replacement of brand products with private labels really consumer-driven?
Turklāt nelikumīga kopēšana rada ievērojamas bažas zīmolu ražotājiem un ir jānovērš.
Moreover, copycatting poses serious concerns for brand manufacturers and must be addressed.
Kopumā visbūtiskākā nozīme ir brīvībai slēgt līgumus un patērētāju ietekmes palielināšanai.
Overall, freedom of contract and consumer empowerment are key.
Ir jāpastāv pareizam līdzsvaram un jānotiek godīgākām sarunām, nenodarot kaitējumu tirgus dinamikai.
There must be a right balance and fairer negotiations without distorting market dynamics.
Labi MVU radošas pieejas piemēri ir uzņēmumu sadarbības struktūru izveide sarunās ar lielākiem dalībniekiem.
Good examples of creative action by SMEs include forming corporative structures in negotiations with bigger actors.
Tomēr pastāv arī nevēlēšanās iesniegt prasību tiesā.
However, there is a reluctance to resort to legal action.
Nereti, ziņojot par pārkāpumiem, nākas maksāt pārāk dārgi.
The cost of whistle-blowing is often too high.
Būtu jāvienkāršo piekļuve tiesu sistēmām un jāapsver iespēja ieviest alternatīvus strīdu risināšanas līdzekļus.
Access to judicial systems should be facilitated and alternative dispute resolution means should be pursued.
Komisijai ir turpmāk jāanalizē spēkā esošo valsts noteikumu efektivitāte, piemērojot sodu par negodīgām praksēm, lai noteiktu, kādi risinājumi ir veiksmīgi un vai ir vajadzīgi papildu pasākumi.
The effectiveness of national rules in place to penalise unfair practices needs to be further analysed by the Commission to determine which solutions work and whether further action is needed.
Negodīgu prakšu novēršana
Dealing with unfair practices
Pēdējo mēnešu laikā referente ir mudinājusi visas iesaistītās puses pārtraukt kritiku un noliegumu un uzsākt tiešu dialogu.
Over the past months, the Rapporteur has encouraged all parties concerned to move from finger-pointing and denial to direct dialogue .
Ņemot vērā, ka ekspertu grupas darbība uzņēmumu līgumu slēgšanas prakses jautājumos joprojām ir sākumposmā un tā strādās vēl divus gadus, referente nevis iesaka noteiktu risinājumu, bet ierosina trīs iespējas :
The Rapporteur suggests three options rather than recommending a firm solution, considering that the Experts Platform on B2B contractual practices is still in its initial phase and will last another two years.
– pastiprināt ekspertu grupā notiekošās diskusijas, lai novērtētu un novērstu negodīgas prakses.
- Intensifying discussions underway in the Expert Platform to assess and deal with unfair practices.
Kā soli faktu konstatēšanas virzienā referente atzinīgi vērtē Pārtikas un dzērienu ražošanas konfederācijas ( CIAA ) un Eiropas Zīmolu asociācijas ( AIM ) veikto apsekojumu par negodīgām praksēm;
As a step towards establishing facts, the Rapporteur welcomes the survey on unfair practices recently conducted by CIAA (Confederation of the Food and Drinks Industries) and AIM (European Brands Association).
– izveidot jaunu forumu, paplašinot darbības jomu ārpus lauksaimniecības un pārtikas rūpniecības un īpaši pievēršot uzmanību mazumtirdzniecībai kopumā;
- Setting up a new forum, extending the scope beyond the agro-food industrial policy and focusing specifically on retail as a whole.
– ideālā gadījumā uzņēmējdarbības aprindu brīvprātīgu iniciatīvu uzsākšana.
- Ideally, kick-starting of voluntary initiatives by the business community.
Ir gūti panākumi un pārādās zīmes, kas liecina par gatavību atzīt problēmas un iesaistīties konstruktīvā dialogā.
Progress has been made and signs of willingness to recognise problems and to engage in constructive dialogue are emerging.
Referente ļoti cer, ka notiekošās intensīvās apspriedes ļaus izveidot pašregulējumu un pieņemt konkrētas saistības, piemēram, īstenot regulāru dialogu un pieņemt ētikas principus.
The Rapporteur strongly hopes that the intense consultation underway will develop into self-regulation and concrete commitments, such as ‘regular dialogue’ and adherence to ethical principles.
Nevienam no šiem pasākumiem nevajadzētu dublēties ar ekspertu grupas darbu, bet gan atbalstīt notiekošo procesu.
Any option should not duplicate the work of the Experts Platform, but rather support the process underway.
Referente ierosina ik gadu pulcēt ES iestādes un ieinteresētās puses mazumtirdzniecības tirgus apaļā galda sarunās , lai strādātu pie turpmākiem pasākumiem pēc dialogā gūtajiem panākumiem.
The Rapporteur recommends gathering EU institutions and stakeholders at a yearly Retail Market Roundtable to follow-up on progress made in the dialogue.
Efektivitātes palielināšana un ilgtspējīgs patēriņš – novatoriskas prakses
Enhancing efficiency and sustainability − innovative practices
Mazumtirdzniecībai ir būtiska nozīme ilgtspējīgas ekonomikas attīstībā un tai būtu jāturpina veicināt ilgtspējīgu patēriņu , nodrošinot kvalitatīvu preču pieejamību.
Retail plays a major role in developing a sustainable economy and should continue to promote sustainable consumption by offering easy access to quality goods.
Labi brīvprātīgu saistību piemēri ir ERRT deklarācija par enerģiju, the WayAhead , Mazumtirdzniecības nozares forums par ilgtspējību, Pasaules forums par ilgtspējīgu patēriņu, Patēriņa preču forums un Efektīva patērētāju reaģēšana.
Good examples of voluntary commitments include the ERRT Declaration on Energy, the WayAhead, the Retail Forum on Sustainability, the Global Forum on Sustainable Consumption, the Consumer Goods Forum and the Efficient Consumer Response.
Referente mudina mazumtirdzniecības nozari turpmāk ieguldīt novatoriskos risinājumos apgādes, transporta, energoefektivitātes, kā arī iepakošanas un atkritumu apglabāšanas jomā.
The Rapporteur encourages the retail sector to further invest in innovative solutions for logistics and transport, energy efficiency, as well as packaging and waste disposal.
Referente arī aicina rīktoties saskaņoti, lai apkarotu pārtikas atrkritumu rašanos.
The Rapporteur also appeals for concerted action to combat food waste .
Mazumtirdzniecība ir nozare, kurā, šķiet, ka sociālais dialogs darbojas labi.
Retail is a sector where social dialogue seems to work well.
Referente atzinīgi vērtē EUROCOMMERCE un UNI-Europa kopīgo vienošanos un atzinīgi vērtē tās saturu.
The Rapporteur welcomes the fact that EuroCommerce and UNI-Europa have reached a joint agreement and supports its content.
Turpmākā rīcība
Way ahead
Ir pienācis laiks atzīt mazumtirdzniecības nozares sasniegumus, īpašās problēmas un uzdevumus.
Time has come to recognise the retail sector’s achievements, specific problems and challenges.
Referente prasa, lai tiktu izstrādāts integrēts Eiropas rīcības plāns mazumtirdzniecības jomā nolūkā izveidot politikas sistēmu ar konkrētiem priekšlikumiem, lai strādātu ar neatrisinātiem jautājumiem saskaņā ar pragmatisku pieeju.
The Rapporteur calls for an integrated European Action Plan for Retail, to develop a policy framework with concrete proposals to address outstanding issues with a pragmatic approach.
Visbeidzot, kārtis šobrīd ir mazumtirdzniecības nozares aprindu rokās.
Finally, the ball is now in the hands of the retail community.
ES iestādēm vajadzētu cieši uzraudzīt un novērtēt brīvprātīgas iniciatīvas.
Voluntary initiatives should be closely monitored and evaluated by EU institutions.
Nevienu iespēju nevajadzētu iepriekš izslēgt.
Any other option should not be excluded a priori.
Turpmākā rīcība būs atkarīga no pašregulējuma efektivitātes.
The way ahead will depend on the effectiveness of self-regulation.
par Eiropas pilsētvides attīstības plānu un tā nākotni saistībā ar kohēzijas politiku
on European Urban Agenda and its Future in Cohesion Policy
Transporta un tūrisma komitejas atzinums ....................................................18
OPINION of the Committee on Transport and Tourism ................................19
OV L 291, 21.10.2006., 11. lpp. ,
OJ L 291, 21.10.2006, p.11. ,
OV L 126, 21.5.2009., 3. lpp. ,
OJ L 126, 21.5.2009, p.3. ,
– ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 15. decembra Regulu (ES) Nr. 1233/2010, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 663/2009, ar ko izveido programmu ekonomikas atveseļošanas atbalstam, piešķirot Kopienas finansiālo palīdzību projektiem enerģētikas jomā
– having regard to Regulation (EU) No 1233/2010 of the European Parliament and of the Council of 15 December 2010 amending Regulation (EC) No 663/2009 establishing a programme to aid economic recovery by granting Community financial assistance to projects in the field of energy
OV L 346, 30.12.2010., 5. lpp. ,
OJ L 346, 30.12.2010, p.5. ,
– ņemot vērā 2008. gada 21. februāra rezolūciju par Teritoriālās programmas un Leipcigas hartas īstenošanu — Eiropas telpiskās attīstības un teritoriālās kohēzijas rīcības programmas izstrādi
– having regard to its resolution of 21 February 2008 on the follow-up of the Territorial Agenda and the Leipzig Charter: Towards a European Action Programme for Spatial Development and Territorial Cohesion
OV C 184 E, 6.8.2009., 95. lpp. ,
OJ C 184 E, 6.8.2009, p.95. ,
OV C 15 E, 21.1.2010., 10. lpp. ,
OJ C 15 E, 21.1.2010, p.10. ,
– ņemot vērā 2009. gada 24. marta rezolūciju par kohēzijas politikas pilsētu dimensiju jaunajā plānošanas periodā
– having regard to its resolution of 24 March 2009 on the urban dimension of cohesion policy in the new programming period
OV C 117 E, 6.5.2010., 73. lpp. ,
OJ C 117 E, 06.5.2010, p.73. ,
– ņemot vērā 2009. gada 24. marta rezolūciju attiecībā uz Zaļo grāmatu par teritoriālo kohēziju un pašreizējo stāvokli debatēs par kohēzijas politikas gaidāmo reformu
– having regard to its resolution of 24 March 2009 on the Green Paper on Territorial Cohesion and the state of the debate on the future reform of cohesion policy
OV C 117 E, 6.5.2010., 65. lpp. ,
OJ C 117 E, 06.5.2010, p.65. ,
– ņemot vērā 2010. gada 20. maija rezolūciju par kohēzijas politikas ieguldījumu Lisabonas mērķu un stratēģijas „ES 2020” mērķu sasniegšanā
– having regard to its resolution of 20 May 2010 on the contribution of the cohesion policy to the achievement of Lisbon and the EU2020 objectives
Pieņemtie teksti, P7_TA(2010)0191 . ,
Texts adopted, P7_TA(2010)0191 . ,
– ņemot vērā 2010. gada 7. oktobra rezolūciju par ES kohēzijas un reģionālo politiku pēc 2013. gada
– having regard to its resolution of 7 October 2010 on EU cohesion and regional policy after 2013
– ņemot vērā Eiropas Parlamenta publicēto ad hoc piezīmi „Teritoriālās darba kārtības un Leipcigas hartas pārskats — ceļā uz Eiropas rīcības programmu telpiskajai attīstībai un teritoriālajai kohēzijai”,
– having regard to the ad hoc note published by the European Parliament entitled "Follow-up of the Territorial Agenda and the Leipzig Charter: towards a European Action Programme for spatial development and territorial cohesion",
– ņemot vērā Komisijas 2010. gada 3. marta paziņojumu „Eiropa 2020 — stratēģija gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei”(COM(2010) 2020),
– having regard to the Commission’s Communication of 3 March 2010 on "EUROPE 2020 – A strategy for smart, sustainable and inclusive growth" ( COM(2010)2020 ),
– ņemot vērā Komisijas 2010. gada 9. novembra piekto ziņojumu par ekonomikas, sociālo un teritoriālo kohēziju — kohēzijas politikas nākotne,
– having regard to the Commission’s fifth report on ‘Economic, social and territorial cohesion: the future of cohesion policy’, of 9 November 2010,
– ņemot vērā Komisijas 2010. gada 9. novembra paziņojumu „Secinājumi piektajā ziņojumā par ekonomikas, sociālo un teritoriālo kohēziju — kohēzijas politikas nākotne” (COM(2010) 0642),
– having regard to the Commission's Communication of 9 November 2010 on the "Conclusions of the fifth report on economic, social and territorial cohesion: the future of cohesion policy" ( COM(2010)0642 ),
– ņemot vērā Komisijas 2010. gada aprīļa kopsavilkuma ziņojumu „ Ex post vērtējums par ERAF līdzfinansētajām 2000.–2006. gada plānošanas perioda kohēzijas politikas programmām (1. un 2. mērķis)”,
– having regard to the Commission’s Synthesis report of April 2010 on the "Ex post evaluation of Cohesion Policy programmes 2000-06 co-financed by the ERDF (Objective 1&2)",
– ņemot vērā Komisijas 2010. gada jūnija ziņojumu „ Ex post vērtējums par 2000.–2006. gada plānošanas perioda kohēzijas politikas programmām — Kopienas iniciatīva URBAN ”,
– having regard to the Commission’s report of June 2010 on the "Ex post evaluation of Cohesion Policy programmes 2000-06: the URBAN Community Initiative",
– ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas 2010. gada 26. maija atzinumu „Nepieciešamība piemērot integrētu pieeju pilsētvides atjaunošanai”
– having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee (EESC) on "The need to apply an integrated approach to urban regeneration" of 26 May 2010
OV C 21, 21.1.2011., 1. lpp. ,
OJ C 21, 21.1.2011, p.1. ,
– ņemot vērā Reģionu komitejas 2010. gada 9.–10. jūnija atzinumu „Pilsētvides reģenerācijas nozīme turpmākajā pilsētu attīstībā Eiropā”
– having regard to the opinion of the Committee of the Regions on "The role of urban regeneration in the future of urban development in Europe" of 9-10 June 2010
OV C 267, 1.10.2010., 25. lpp. ,
OJ C 267, 1.10.2010, p.25. ,
– ņemot vērā ES teritoriālo darba kārtību — ceļā uz konkurētspējīgāku un ilgtspējīgu dažādu reģionu Eiropu („Teritoriālā darba kārtība”) un Leipcigas hartu par ilgtspējīgām Eiropas pilsētām („Leipcigas harta”), kas tika pieņemtas neformālajā Ministru padomē par telpisko plānošanu un pilsētattīstību, kura notika Leipcigā 2007. gada 24. un 25 maijā,
– having regard to the Territorial Agenda of the EU – Towards a More Competitive and Sustainable Europe of Diverse Regions ("the Territorial Agenda") and the Leipzig Charter on Sustainable European Cities ("the Leipzig Charter"), which were both adopted at the Informal Council of Ministers responsible for spatial planning and urban development held in Leipzig on 24-25 May 2007,
– ņemot vērā „Toledo deklarāciju”, kas pieņemta neformālajā Ministru padomē par pilsētu attīstību, kura notika Toledo 2010. gada 22. jūnijā,
– having regard to the "Toledo Declaration" adopted at the Informal Council of Ministers on urban development held in Toledo on 22 June 2010,
– ņemot vērā pilsētattīstības ģenerāldirektoru nostāju par Komisijas paziņojumu Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai, Reģionu komitejai un Eiropas Investīciju bankai „Secinājumi piektajā ziņojumā par ekonomikas, sociālo un teritoriālo kohēziju — kohēzijas politikas nākotne” (COM(2010) 0642/3),
– having regard to the Position of the Directors General for Urban Development on the Communication from the Commission to the European Parliament, the Council, the European Economic and Social Committee, the Committee of the Regions and the European Investment Bank: Conclusions of the fifth report on economic, social and territorial cohesion: the future of cohesion policy (COM(2010) 642/3),
– ņemot vērā 2010. gada 22.–24. februārī Barselonā notikušā Eiropas pašvaldību vadītāju samita „Pašvaldības — galvenais dalībnieks jaunajā Eiropā” secinājumus,
– having regard to the Conclusions of the European Summit of Local Governments held in Barcelona, 22-24 February 2010, entitled ‘Local governments, the protagonist in the new Europe’,
– ņemot vērā Pilsētas mēru paktu, ko ierosinājusi un atbalstījusi Eiropas Komisija,
– having regard to the Covenant of Mayors, as initiated and supported by the European Commission,
– ņemot vērā pēc Komisijas pieprasījuma sagatavoto neatkarīgo ziņojumu „Reformētas kohēzijas politikas programma” ( Fabrizio Barca ziņojums, 2009. gads),
– having regard to the independent report, prepared at the request of the Commission, entitled "An Agenda for a Reformed Cohesion Policy" (Fabrizio Barca report) (2009).
– ņemot vērā Reģionālās attīstības komitejas ziņojumu un Transporta un tūrisma komitejas atzinumu ( A7-0218/2011 ),
– having regard to the report of the Committee on Regional Development and the opinion of the Committee on Transport and Tourism ( A7-0218/2011 ),
A. tā kā ES ir raksturīga policentriska attīstība un dažāda izmēra pilsētu teritoriju daudzveidība, kā arī pilsētas ar neviendabīgām kompetencēm un resursiem, uzskata, ka būtu problemātiski pieņemt kopēju „pilsētu teritoriju” definīciju un termina „pilsēta” vispārējā definīcija, pamatojoties tikai uz statistikas datiem, jo būtu grūti vienā un tajā pašā jēdzienā ņemt vērā dalībvalstu un reģionu dažādās situācijas, un tādēļ uzskata, ka saskaņā ar subsidiaritātes principu pilsētu teritoriju obligāta definēšana un apzīmēšana ir jāatstāj dalībvalstu ziņā, pamatojoties uz kopējiem Eiropas rādītājiem; tā kā būtu jāaplūko jautājums par to, vai ar funkcionālu pieeju iespējams iegūt standarta „pilsētas” definīciju un tādējādi radīt pamatu skaidrai, likumā noteiktai ES politikas pilsētu dimensijas definīcijai; un tā kā galvenokārt kohēzijas politikas ietvaros būtu piemēroti noteikt funkcionāli pamatotu pilsētu dimensijas definīciju;
A. whereas the EU can be characterised by its polycentric development and variety of different-sized urban areas and cities, which have heterogenic competences and resources; expresses the view that it would be problematic to adopt a common definition of "urban areas" and of the term ‘urban’ in general, purely on a statistical basis, as it is difficult to bring under the same umbrella the diversity of situations in Member States and regions, and hence takes the view that any obligatory definition and designation of urban areas should be left to Member States, in accordance with the principle of subsidiarity, based on European common indicators; whereas a look should be taken into how a functional approach can lead to a standard definition of "urban" and thus create the basis for a clear statutory definition of the urban dimension of Union policies; and whereas it would be useful, especially in the context of the Cohesion Policy, to have a functionally based definition of the urban dimension,
B. tā kā ES ar savu politikas virzienu palīdzību sniedz ieguldījumu pilsētu teritoriju ilgtspējīgā attīstībā un tā kā būtu jāatceras, ka papildus valstu pilsētpolitikai, ko veido saskaņā ar subsidiaritātes principu, būtu jādefinē arī Eiropas pilsētpolitika;
B. whereas the EU contributes through its policies to the sustainable development of urban areas, and whereas it should be borne in mind that, in addition to national urban policies under the principle of subsidiarity, a European urban policy should be defined,
C. tā kā pilsētas aktīvi sniedz ieguldījumu ES politiku izstrādāšanā un tām ir nozīmīga loma veiksmīgā stratēģijas „Eiropa 2020” īstenošanā; tā kā nespēja ņemt vērā ES politiku, īpaši kohēzijas politikas, pilsētu dimensiju varētu apdraudēt stratēģijas „Eiropa 2020” mērķu sasniegšanu;
C. whereas cities contribute actively to the formulation of EU policies and play an important role in the successful implementation of the EU2020 Strategy; and whereas failing to take into account the urban dimension of EU policies, and especially that of cohesion policy, would jeopardise the achievement of the EU2020 goals,
D. tā kā pilsētas atklāj unikālu arhitektūras un kultūras potenciālu, tā kā to rīcībā ir ievērojami sociālās integrācijas līdzekļi un tās veicina sociālo līdzsvaru, saglabājot kultūras daudzveidību un uzturot nepārtrauktu saikni starp centru un nomalēm;
D. whereas cities possess unique architectural and cultural potential, as well as considerable powers of social integration, and whereas they contribute to the social balance by preserving cultural diversity and maintaining a permanent link between the centre and outlying areas,
E. tā kā, pamatojoties uz URBAN iniciatīvu pieredzi, pilsētu pasākumi tikuši integrēti („iekļauti”) tiesiskajā regulējumā attiecībā uz konverģenci un reģionālās konkurētspējas un nodarbinātības mērķiem laikposmā no 2007. līdz 2013. gadam; tā kā šī iekļaušana nepārprotami ir paplašinājusi pilsētām pieejamo finansējumu; tā kā skaidri noteiktus pilsētattīstības mērķus vajadzētu identificēt darbības programmās, lai palīdzētu koncentrēt resursus;
E. whereas, building on the experience of the URBAN initiatives, urban actions have been integrated (‘mainstreamed’) into the regulatory framework for the Convergence and Regional competitiveness and employment objectives in the 2007-2013 programming period; whereas this mainstreaming has clearly expanded the funding available for cities; whereas clearly defined urban development objectives should be identified within the operational programmes to help concentrate resources,