natgillin/translations-raw huggingface dataset:
34. aicina dalībvalstis nodrošināt, ka mazie vietējie ražotāji un vietējās ražotāju grupas var piedalīties publiskā iepirkuma procedūrās, lai īstenotu īpašās programmas, kas jo īpaši veicina augļu un piena produktu patēriņu skolās;
Calls on the Member States to ensure that small local producers and local producer groups can take part in public procurement procedures for the implementation of specific programmes promoting, in particular, the consumption of fruit and dairy products in schools;
Pārtikas izšķērdēšana ir sasniegusi tādu apjomu, ka to var uzskatīt par pasaules mēroga problēmu, kas vērojama visos pārtikas piegādes ķēdes posmos — no lauka līdz patērētāju galdam.
Food waste has assumed such proportions that it can be regarded as a global problem that is reflected right along the food supply chain, from the field to the fork.
Saskaņā ar datiem, kas apkopoti no1974. gada līdz mūsdienām, tiek lēsts, ka pārtikas izšķērdēšana pasaulē palielinājusies par 50 %.
It is estimated, based on data gathered since 1974, that food waste around the world has risen by 50%.
Pārtikas izšķērdēšana notiek uz lauka, pārstrādes rūpniecībā, izplatīšanas uzņēmumos un patērētāju mājās; pārtika kļūst par atkritumiem gan rūpnieciski attīstītās, gan jaunattīstības valstīs.
Waste occurs on farmland, in the processing industry, in distribution companies and in consumers’ homes; there is waste in industrialised countries and in developing countries.
Pārtikas atkritumu radīšana veido paralēlu ķēdi ražošanai un atstāj negatīvu ietekmi daudzos veidos.
This squandering of food generates an industry parallel to the production industry and causes a whole series of negative externalities.
Pārtikas izšķērdēšana ir pretrunā ar galveno risināmo problēmu — apgādi ar pārtiku, ko apdraud vairāki būtiski faktori, tostarp ierobežotie dabas resursi attiecībā pret pieaugošo iedzīvotāju skaitu pasaulē un nabadzīgāko iedzīvotāju grūtībām saņemt pārtiku.
The issue of food waste conflicts with the fundamental problem of food supply, which is seriously compromised by a number of factors, including limited natural resources as compared with the growth in the world population and the meagre access of the poorest population groups to food.
Tāpēc ir veikti vairāki pētījumi un notikušas apspriedes par to, kā mēs izmantojam savu pārtiku.
Hence there has been a series of analyses and deliberations on the use we make of the food available to us.
Vienā no pēdējiem FAO pasūtītajiem pētījumiem atspoguļoti diezgan biedējoši dati, īpaši attiecībā uz rūpnieciski attīstītajām valstīm — Eiropas un Ziemeļamerikas iedzīvotāji izšķērdē aptuveni 95 līdz 115 kg pārtikas gadā uz vienu iedzīvotāju salīdzinājumā ar Subsahāras Āfrikas iedzīvotājiem, kur šis rādītājs ir tikai 6 līdz 11 kg.
A recent study commissioned by the FAO reveals some rather disturbing facts, especially as concerns the industrialised world: Europeans and North Americans waste somewhere between 95 kg and 115 kg of food per capita per year, as opposed to between 6 kg and 11 kg in sub-Saharan Africa.
Izšķērdēšanas iemesli ir dažādi — atkarībā no dažādiem pārtikas piegādes ķēdes posmiem, produkta veida un arī no vietas, kurā pārtika tiek pārvērsta par atkritumiem.
The reasons for the waste are not always the same: they differ according to the various stages in the food supply chain, the product type as well as the place where the waste occurs.
Sadalot pārtikas ķēdi piecos posmos (lauksaimniecības ražošana, ražas novākšana un uzglabāšana, apstrāde, izplatīšana un patērēšana), var redzēt, ka atšķirīga rīcība katrā no šiem posmiem noved pie tā, ka atkritumos tiek izmesta pārtika, kas pilnībā derīga lietošanai uzturā — no zudumiem ražas novākšanā un uzglabāšanā, transporta nedrošos apstākļos, kļūdām marķējumā līdz sliktiem gala patērētāju ieradumiem, iegādājoties un lietojot pārtikas produktus.
By subdividing the food chain into five sectors (agricultural production, management and storage, processing, distribution and consumption), we see that different conduct from one sector to another leads to the discarding of perfectly edible food: from losses at the harvesting and storage stages, to insecure transport conditions, to labelling errors, to end-consumers’ bad habits when purchasing and using foodstuffs.
Rūpnieciski attīstītajās valstīs lielākā daļa pārtikas tiek izšķērdēta pēdējos posmos — izplatīšanā un patērēšanā, un to izraisa galvenokārt saražotās pārtikas pārpilnība, bet jaunattīstības valstīs pārtika tiek zaudēta galvenokārt pirmajos posmos, jo trūkst atbilstošas lauksaimniecības tehnikas, efektīvu transporta sistēmu un infrastruktūru (piemēram, aukstuma ķēdes) un drošas uzglabāšanas iespēju.
As concerns the industrialised countries, most wastage is concentrated at the final stages, namely distribution and consumption, owing above all to the overabundance of food produced, whereas in developing countries it is concentrated at the early stages, owing to the lack of advanced agricultural practices, efficient transport systems and infrastructure (the cold chain, for example) and secure storage facilities.
Šie dati parāda, ka katru dienu lielu saražotās pārtikas daudzumu faktiski var turpināt izmantot uzturā, nevis izmest kā jebkurus citus atkritumus, būtiski ietekmējot vidi un ekonomiku, kā arī radot ētiskas problēmas.
These facts demonstrate that the bulk of food produced nowadays could in fact be reused for food purposes rather than being disposed of like any other refuse, with a major impact in environmental and economic terms as well as ethical implications.
Pārmērīgā daudzumā saražotā pārtika, ko nespējam patērēt, rada paaugstinātas vides izmaksas — enerģijas un dabas resursu (galvenokārt, ūdens) izmantošanā un cīņā ar gāzu emisijām atmosfērā; tiek lēsts, ka aptuveni 89 miljoni tonnu izmestās pārtikas Eiropā rada 170 miljonus tonnu CO 2 emisiju gadā.
Indeed, the production of surplus food that we do not consume has a high environmental cost, deriving from the use of energy and natural resources (first and foremost water), as well as from gas emissions into the atmosphere: the 89 million or so tonnes of food thrown away in Europe are in fact estimated to produce 170 million tonnes of CO 2 equivalent per annum.
Bez kaitējuma videi, ko izraisa tādas pārtikas ražošana, kas netiek izmantota, jāņem vērā attiecīgās atkritumu apstrādes un iznīcināšanas izmaksas, un ražošanas uzņēmumu zaudējumi.
Over and above the environmental damage caused by producing food that is then not used, account must also be taken of the cost of processing and disposing of what is wasted and the loss of revenue for producer undertakings.
Cīņai pret pārtikas izšķērdēšanu jākļūst par Eiropas politikas prioritāti; Komisijai, Padomei un dalībvalstīm jāizveido stratēģijas un konkrēti pasākumi ar mērķi izskaust pārtikas izšķērdēšanu visā pārtikas piegādes ķēdē līdz 2025. gadam, uzlabot pārtikas ķēdes efektivitāti, kā arī informēt sabiedrību par šo jautājumu, kam joprojām netiek pievērsta pietiekama uzmanība.
Combating food waste must become a priority on Europe’s policy agenda: the Commission, Council and Member States must draw up practical strategies and measures to halve food waste along the entire supply chain by 2025, to improve the efficiency of the industry and to raise the public’s awareness of an issue that is unknown in many respects.
Iedzīvotājiem jābūt informētiem ne tikai par pārtikas izšķērdēšanas iemesliem un sekām, bet arī par iespējām to samazināt; jāatbalsta zinātniska un pilsoniska kultūra, kas balstīta uz ilgtspējības un solidaritātes principiem, lai veicinātu atbildīgāku rīcību.
People must be informed not only about the causes and effects of waste but also about ways of reducing it: a scientific and civic culture guided by the principles of sustainability and solidarity must be fostered so as to encourage better behaviour.
Pieredze rāda, ka gan profesionālo asociāciju, gan brīvprātīgo spontānas iniciatīvas ar mērķi reklamēt un ieviest tradīcijas, kas vērstas pret izšķērdēšanu ir izrādījušās ļoti veiksmīgas.
Experience has shown that spontaneous initiatives taken by associations, be they voluntary or professional, to publicise and bring about an anti-waste culture have been extremely successful wherever they have been carried out.
Tāpēc atgādina lūgumu pasludināt 2013. gadu par Eiropas gadu pret pārtikas izšķērdēšanu, kas būtu nozīmīgs informācijas un izpratnes veicināšanas instruments šajā nozīmīgajā jautājumā.
For this reason, Parliament requests that 2013 be declared the European Year against Food Waste, serving as a key information and awareness-raising tool on this important issue.
A. tā kā Eiropā kopējie pārtikas zudumi ražošanā, pēc ražas novākšanas un pārstrādes posmā un pārtikas atkritumi mazumtirdzniecības un patēriņa posmā sasniedz 179 kg uz vienu iedzīvotāju gadā
A. whereas in Europe food losses during the production, post-harvest and processing stages and food waste during the retailing and consumption stages amount to 179 kg/year per capita
B. tā kā pārtikas atkritumu rašanos Eiropas mājsaimniecībās varētu samazināt par 60 % un tā kā 20 % pārtikas produktu tiek izmesti, jo trūkst pareizas izpratnes par produktu marķējumā norādītajiem derīguma termiņiem
B. whereas 60% of food waste from European households could be avoided, and 20% of food is thrown away owing to confusion over the dates on product labelling
Žurnāls „Vide eiropiešiem”, publicējis Eiropas Komisijas Vides ģenerāldirektorāts, Luksemburga, 2011. gads, 8. lpp. ;
‘ Environment for Europeans’ magazine, published by the European Commission’s Directorate‑General for the Environment, Luxembourg 2011, p.
D. tā kā ir nepieciešama paradigmas maiņa, lai pozitīvi izmainītu patērētāju uzvedību, samazinot pārtikas izšķērdēšanu, bet jau pašlaik ES pārtikas ķēdē var uzlabot glabāšanas, transportēšanas un izplatīšanas posmu pārvaldību;
D. whereas it requires a paradigm shift to positively change consumers’ behaviour towards less food wastage, but improvements can already be made in the EU food chain in the management of the storage, transport and distribution stages;
E. tā kā pārtikas atkritumu rašanās ne vien palielina ekonomiskās izmaksas, bet arī nav attaisnojama no ētikas un vides viedokļa;
E. whereas food waste not only gives rise to economic costs but also cannot be justified in ethical and environmental terms;
F. tā kā pārtikas ražošana ir saistīta ar ievērojamām CO 2 emisijām un resursu (tostarp zemes un ūdens) izmantošanu;
F. whereas food production is linked to a high level of CO2 emissions and resource use (including land and water);
G. tā kā turklāt tiek lēsts, ka Eiropā vien zaudējumi pēc ražas novākšanas ik gadu ir EUR 4 miljardi,
G. whereas, moreover, post-harvest losses are estimated to be EUR 4 billion each year in Europe alone;
3. norāda, ka trūkst saskaņotas pārtikas atkritumu definīcijas, tāpēc rodas ievērojamas neatbilstības apkopotajos statistikas datos un tiek kavēta efektīva rīcība ES un valstu līmenī;
Points out that there is no harmonised definition of food waste, which leads to serious discrepancies in the statistical data collection and hampers effective action at EU and national level;
– pirmā prioritāte ir rašanās nepieļaušanai, tādējādi samazinot siltumnīcefekta gāzu (SEG) emisijas un ūdens patēriņu,
– avoidance as the first priority, thereby reducing greenhouse gas (GHG) emissions and the use of water,
– nākamās iespējas ir atkārtota izmantošana un otrreizēja pārstrāde (piemēram, kompostēšana),
– re-use and recycling (e.g. composting) as the next options,
– izmantošana biogāzes ražošanai ir nākamais solis hierarhijā un
– use for biogas production as the next step in the hierarchy, and
– tikai kā pēdējo iespēju izmanto sadedzināšanu vai apglabāšanu izgāztuvē;
– incineration or landfilling being used only as a last resort;
14. pauž stingru pārliecību, ka ir jāveicina patērētāju izpratne par vidi no vides resursu novērtēšanas un saglabāšanas viedokļa, lai viņi saprastu, ka jebkura produkta patēriņš ietekmē arī vidi;
Believes firmly that an environmental consciousness in terms of valuing and preserving environmental resources must be fostered among consumers so that they understand that whenever there is consumption, there is also an impact on our environment;
20. apzinās, ka Eiropā, kur lielākā daļa pārtikas izšķērdēšanas notiek mazumtirdzniecības un patērētāju līmenī, atkritumu samazināšanas centieni galvenokārt jāvērš uz apmaiņu ar paraugpraksēm, uzlabotām darbībām ar pārtiku un uzņēmumu un privātpersonu uzvedības maiņu visā pārtikas ķēdē no sākuma līdz beigām, lai ievērojami samazinātu pārtikas atkritumus, jo tikai ar ES un valstu regulatoru, nozares un patērētāju organizāciju koordinētu rīcību var sasniegt taustāmus rezultātus; tāpēc mudina Komisiju un dalībvalstis atbalstīt izpratnes veidošanas pasākumus un kampaņas šo mērķu sasniegšanai un it īpaši lai veidotu izpratni par saikni starp patēriņu un ražošanu, izmaksām, veselību un vidi, kā arī lai jau no agras bērnības izglītotu jauniešus par to, kā rīkoties ar pārtiku un tās atliekām un pārpalikumiem;
Is aware that in Europe, where food wastage is highest at retail and consumption level, the main orientation of waste reduction efforts should be towards exchange of best practices, improved routines in the treatment of food and a change in behaviour on the part of companies and individuals throughout the whole food chain, from the beginning to the end, to markedly decrease food waste, while only a coordinated action between EU and national regulators, industry and consumer organisations can achieve tangible results; urges the Commission and the Member States therefore to lend their support to awareness-raising measures and campaigns aimed at those goals, and more particularly at cultivating awareness of the link between consumption and production, costs, waste, health and the environment, but also aimed at educating young people, starting already in early childhood, on how to deal with food, food discards and leftovers;
22. aicina Komisiju veikt visas pārtikas ķēdes analīzi, lai noteiktu, kurās pārtikas nozarēs rodas visvairāk pārtikas atkritumu un kādi var būt risinājumi pārtikas atkritumu novēršanai;
Calls on the Commission to conduct an analysis of the whole food chain to identify the food sectors in which food waste is occurring most and the solutions which can be used to prevent food waste;
Pieņemtie teksti, P7_TA(2010)0264 . , jo īpaši tās 1.– 4. punktu, kur Parlaments mudināja Komisiju nākt klajā ar konkrētu tiesību akta priekšlikumu par bioatkritumu (no kuriem pārtikas atkritumi ir tikai viena daļa) pārstrādi;
Texts adopted P7_TA(2010)0264 . , particularly paragraphs 1 to 4 thereof, in which Parliament urged the Commission to come forward with a specific legislative proposal for the treatment of bio-waste, of which food waste is only a part;
Atzinumu sagatavoja: Anna Maria Corazza Bildt
Rapporteur: Anna Maria Corazza Bildt
7. aicina Komisiju apsvērt iespējamās izmaiņas publiskā iepirkuma noteikumos, jo īpaši ēdināšanas pakalpojumu jomā, lai labāk ņemtu vērā pārtikas izšķērdēšanas problēmu;
Invites the Commission to consider possible amendments to the public procurement rules, especially those on catering services, in order to take better account of the problem of food wastage;
par Eiropas Savienības kosmosa stratēģiju pilsoņu interesēs
on a space strategy for the European Union that benefits its citizens
Transporta un tūrisma komitejaS ATZINUMS ....................................................20
OPINION of the Committee on Transport and Tourism ................................20
– ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību XIX sadaļas 189. pantu par pētniecības, tehnoloģiju attīstības un kosmosa politiku, kurā īpaši minēta Eiropas kosmosa politikas izstrāde, lai veicinātu zinātnes un tehnikas attīstību, rūpniecības konkurētspēju un Savienības politikas īstenošanu,
– having regard to Title XIX, Article 189, of the Treaty on the Functioning of the European Union relating to research and technological development and space policy, referring in particular to the drawing up of a European space policy in order to promote scientific and technical progress, industrial competitiveness and the implementation of European Union policies,
– ņemot vērā Komisijas 2010. gada 28. oktobra paziņojumu „Integrēta rūpniecības politika globalizācijas laikmetam — prioritāte konkurētspējai un ilgtspējai” ( COM(2010)0614 ),
– having regard to the Commission Communication of 28 October 2010 entitled ‘An Integrated Industrial Policy for the Globalisation Era – Putting Competitiveness and Sustainability at Centre Stage’ ( COM(2010)0614 ),
– ņemot vērā 2011. gada 9. marta rezolūciju par rūpniecības politiku globalizācijas laikmetā
– having regard to its resolution of 9 March 2011 on an Industrial Policy for the Globalised Era
– ņemot vērā Komisijas 2011. gada 4. aprīļa paziņojumu „Virzībā uz Eiropas Savienības kosmosa stratēģiju pilsoņu interesēs” ( COM(2011)0152 ),
– having regard to the Commission Communication of 4 April 2011 entitled ‘Towards a space strategy for the European Union that benefits it citizens’ ( COM(2011)0152 ),
– ņemot vērā Padomes 2011. gada 31. maija secinājumus „Virzībā uz Eiropas Savienības kosmosa stratēģiju pilsoņu interesēs”,
– having regard to the Council Conclusions of 31 May 2011 entitled ‘Towards a space strategy for the European Union that benefits its citizens’,
– ņemot vērā Komisijas 2003. gada 11. novembra balto grāmatu „Kosmoss: Eiropas horizonti paplašinātai Savienībai — rīcības plāns Eiropas kosmosa politikas īstenošanai ( COM(2003)0673 ),
– having regard to the Commission White Paper of 11 November 2003 entitled ‘Space: a new European frontier for an expanding Union: An action plan for implementing the European Space policy’ ( COM(2003)0673 ),
– ņemot vērā 2004. gada 29. aprīļa Lēmumu 2004/578/EK par Eiropas Kopienas un Eiropas Kosmosa aģentūras Pamatnolīguma noslēgšanu
– having regard to Decision 2004/578/EC of 29 April 2004 on the conclusion of the Framework Agreement between the European Community and the European Space Agency
– ņemot vērā 2011. gada 8. jūnija rezolūciju par Eiropas satelītu navigācijas programmu termiņa vidusposma pārskatīšanu — īstenošanas novērtējums, nākotnes uzdevumi un finansēšanas perspektīvas
– having regard to its resolution of 8 June 2011 on the mid-term review of the European satellite navigation programmes: implementation assessment, future challenges and financing perspectives
– ņemot vērā 2007. gada 20. jūnija rezolūciju par Eiropas Satelītu radionavigācijas programmas ( Galileo ) finansēšanu saskaņā ar 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu un daudzgadu finanšu shēmu 2007.–2013. gadam
– having regard to its resolution of 20 June 2007 on the financing of the European programme of satellite radionavigation (Galileo) under the Interinstitutional Agreement of 17 May 2006 and the multiannual financial framework 2007-2013
– ņemot vērā Komisijas 2011. gada 29. jūnija paziņojumu „Budžets stratēģijai „Eiropa 2020”” ( COM(2011)0500 ),
– having regard to the Commission Communication of 29 June 2011 entitled ‘A budget for Europe 2020’ ( COM(2011)0500 ),
– ņemot vērā Regulu (EK) Nr. 683/2008 par Eiropas satelītu radionavigācijas programmu ( EGNOS un Galileo ) turpmāku īstenošanu
– having regard to Regulation (EC) No 683/2008 on the further implementation of the European satellite navigation programmes (EGNOS and Galileo)
– ņemot vērā Komisijas paziņojumu „Vides un drošības globālais monitorings ( GMES ): mēs rūpējamies par drošu planētu” ( COM(2008)0748 ),
– having regard to the Commission Communication entitled ‘Global Monitoring for Environment and Security (GMES): we care for a safer planet’ ( COM(2008)0748 ),
– ņemot vērā Komisijas paziņojumu „Globālā vides un drošības novērošana ( GMES ): kosmosa komponentes uzdevumi un nākamie pasākumi” ( COM(2009)0589 ),
– having regard to the Commission Communication entitled ‘Global Monitoring for Environment and Security (GMES): Challenges and Next Steps for the Space Component ( COM(2009)0589 ),
– ņemot vērā 2010. gada 22. septembra Regulu (ES) Nr. 911/2010 par Eiropas Zemes novērošanas programmu ( GMES ) un tās sākotnējām darbībām (2011.–2013.)
– having regard to Regulation (EU) No 911/2010 of 22 September 2010 on the European Earth monitoring programme (GMES) and its initial operations (2011 to 2013)
– ņemot vērā Regulu (ES) Nr. 912/2010, ar ko izveido Eiropas Globālās navigācijas satelītu sistēmas ( GNSS ) aģentūru
– having regard to Regulation (EU) No 912/2010 setting up the European GNSS Agency
– ņemot vērā Komisijas paziņojumu „Rīcības plāns globālās navigācijas satelītu sistēmas ( GNSS ) lietojumiem” ( COM(2010)0308 ),
– having regard to the Commission Communication entitled ‘Action Plan on Global Navigation Satellite System (GNSS) Applications’ ( COM(2010)0308 ),
– ņemot vērā Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas ziņojumu, kā arī Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas un Transporta un tūrisma komitejas atzinumus ( A7–0431/2011 ),
– having regard to the report of the Committee on Industry, Research and Energy and the opinions of Committee on the Environment, Public Health and Food Safety and the Committee on Transport and Tourism ( A7-0431/2011 ),
A. tā kā LESD 189. pantā ir izklāstīti precīzi noteikti Eiropas Savienības uzdevumi kosmosa politikas izstrādē, lai veicinātu zinātnes un tehnikas attīstību, rūpniecības konkurētspēju un politikas īstenošanu;
A. whereas Article 189 TFEU gives the European Union an explicit role in drawing up a European space policy, in order to promote scientific and technical progress, industrial competitiveness and the implementation of its policies;
B. tā kā kosmosa politika ir svarīgs stratēģijas „Eiropa 2020” elements un rūpniecības politikas pamatiniciatīvas daļa;
B. whereas space policy is a key element of the Europe 2020 strategy and an integral part of the flagship initiative on industrial policy;
C. tā kā ES valdībām un iedzīvotājiem jau ir pieejami satelītsakaru pakalpojumi;
C. whereas satellite communication services are already at the service of EU governments and citizens;
D. tā kā ar stratēģiju tiek atbalstīta gudras, ilgtspējīgas un integrējošas ekonomikas mērķu sasniegšana, radot augstas kvalifikācijas darba vietas, nodrošinot tirgus iespējas, sekmējot jauninājumus un uzlabojot iedzīvotāju labklājību un drošību;
D. whereas it supports the objectives of a smart, sustainable and inclusive economy, by creating highly skilled jobs, providing commercial outlets, stimulating innovation and improving citizens’ well-being and security;
E. tā kā kosmoss Eiropai ir stratēģiski nozīmīgs un būtisks elements neatkarīgu lēmumu pieņemšanā un darbībā;
E. whereas space is of strategic importance for Europe and a key element for its independent decision-making and action;
F. tā kā Eiropas kosmosa rūpniecības konsolidētais apgrozījums ir 5,4 miljardi euro un tajā strādā vairāk nekā 31 000 augsti kvalificētu darbinieku;
F. whereas the European space industry has a consolidated turnover of EUR 5.4 billion and employs over 31 000 highly skilled people;
G. tā kā Eiropas satelītsakaru nozare ir pamatelements stipras Eiropas kosmosa rūpniecības uzturēšanā, jo vairāk nekā pusi no Eiropas nozares apgrozījuma veido telekomunikāciju satelītu ražošana vai palaišana;
G. whereas the European satellite communications sector is a fundamental element for sustaining a healthy European space industry as more than half of the European industry turnover is derived from producing or launching telecommunications satellites;
H. tā kā Eiropas Parlaments vienmēr ir sniedzis pilnu atbalstu Eiropas GNSS izveidei, izmantojot programmas Galileo un EGNOS , lai nodrošinātu Eiropas iedzīvotājiem pilnvērtīgāku ikdienas dzīvi, garantētu Eiropas autonomiju un neatkarību un iegūtu nozīmīgu daļu no pasaules augsto tehnoloģiju tirgus, kas saistīts ar satelītu navigāciju;
H. whereas the European Parliament has consistently given its full support to the European GNSS, implemented through the Galileo and EGNOS programmes, aiming at improving the everyday life of European citizens, ensuring Europe’s autonomy and independence, and acquiring a significant share in the worldwide high-tech market dependent on satellite navigation;