natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tas ievērojami veicinātu jaunu tehnoloģiju attīstību un līdz ar to radītu jaunas augsti kvalificētas profesijas, jo īpaši alternatīvo energoresursu jomā.
This would give a solid boost to the development of new technologies and thus promote highly-qualified new jobs, particularly in the alternative energy sector.
Klimata pārmaiņu sekas visspēcīgāk skars teritorijas, kas jau šobrīd cieš no sausuma un neierastiem laika apstākļiem.
It is in the areas already affected by drought and extreme weather conditions that the impact of climate change will be most keenly felt.
Starptautiskas solidaritātes nozīme pasaulē, kas kļūst arvien saliedētāka, būs lielāka nekā līdz šim.
International solidarity will become even more important than in the past in an increasingly interdependent world.
Taču joprojām nav skaidrs, vai „tīras attīstības mehānisma” projekti spēj piedāvāt pareizu risinājumu šajā sakarā.
Whether Clean Development Mechanism (CDM) projects represent a correct way of addressing this issue is as yet unclear.
Ļoti atzinīgi tiek vērtēta Pasaules klimata pārmaiņu alianses izveidošana starp Eiropas Savienību un nabadzīgajām jaunattīstības valstīm, ko īpaši apdraud klimata pārmaiņas, ( COM(2007)0540 , 18.09.2007.).
The idea of ‘Building a Global Climate Change Alliance between the European Union and poor developing countries most vulnerable to climate change’ (COM(2007)540 of 18 September 2007) is very much to be welcomed.
Arvien pieaugošā migrācija no visnabadzīgākajām un klimata pārmaiņu īpaši skartajām valstīm sociālpolitiski ir bumba ar laika degli, kas apdraud gan valstis, no kurām izceļo, gan valstis, kurās liels ieceļotāju skaits rada spriedzi sabiedrībā.
The increasing migration from the poorest countries most severely affected by climate change is socio-political dynamite, and affects not only the countries from which emigration takes place but also those in which heavy pressure from immigration creates social tensions.
(6a) Dalībvalstis un Eiropas Savienība, pildot savas saistības, ņem vērā iespējas un risku, ko sociālajā un nodarbinātības jomā rada siltumnīcefekta gāzu emisijas samazināšana.
(6a) In fulfilling their obligations, the Member States and the European Union should consider the opportunities and risks associated with the reduction in greenhouse gases for social security and employment.
Tā kā klimata pārmaiņu jautājums ir iekļauts jaunajās nodarbinātības pamatnostādnēs, arī dalībvalstu rīcības plānos galvenā nozīme jāpiešķir jautājumam par pielāgošanos klimata pārmaiņām.
Since climate change has been included in the new employment guidelines, adjustments to climate change should also play a key role in national action plans, particularly in the areas of employment, education and research.
ES aģentūras Dublinā un Bilbao, kā arī Nodarbinātības novērošanas centrs ir jo īpaši jāiesaista, tādēļ ka klimata pārmaiņu ietekme uz sociālo un nodarbinātības politiku Eiropas Savienībā vēl nav pietiekami izpētīta.
The involvement of the European agencies in Dublin and Bilbao and the Employment Observatory is particularly necessary since there is still a major research gap concerning the effects of climate change on social and employment policy in the EU.
Piemēram, Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūra varētu izvērtēt ES tiesību aktus veselības aizsardzības un darba drošības jomā, ņemot vērā klimata pārmaiņu ietekmi.
For example, the European Agency for Safety and Health at Work could consider changes to EU health and safety legislation made necessary as a result of climate change.
(6b) Ar klimata pārmaiņām saistītie pielāgojumi un darba tirgus pārstrukturēšana ir finansiāli jāatbalsta, izmantojot struktūrfondu, jo īpaši Eiropas Sociālā fonda un vajadzības gadījumā Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda, līdzekļus, un jāsekmē, veicinot sociālo dialogu dažādos līmeņos (vienas nozares ietvaros un starp nozarēm, reģionālā, dalībvalstu un ES līmenī) un izstrādājot pamatnosacījumus atbilstīgi sociālās vienlīdzības principam, lai veicinātu apmācību un tālākizglītību, kā arī pārkvalificēšanos uzņēmumu un individuālā līmenī.
(6b) Adjustments and restructuring in the labour market which become necessary as a result of climate change should be supported with appropriations from the structural funds, particularly the European Social Fund and, where appropriate, from the European Globalisation Adjustment Fund, and facilitated by promoting social dialogue at various levels (sector specific, inter-sectoral, and at regional, national and EU levels ) and by creating socially egalitarian conditions in order to promote training and retraining for business es and individual s .
Šiem pasākumiem jābūt saistītiem ar preventīvu pieeju, un tajos jāiesaista sociālie partneri atbilstīgi dalībvalstu īstenotajai praksei.
These measures should be taken in the context of a preventive approach and should involve the social partners in accordance with national customs and practice.
(6c) Novērtējot panākumus mērķu sasniegšanā, svarīga nozīme ir ne tikai emisijas samazināšanai — ir jāveic arī kvalitatīvs un kvantitatīvs ietekmes novērtējums attiecībā uz nodarbinātību, proti, jaunu darbavietu radīšanu un/vai darbavietu pielāgošanu un darba apstākļu uzlabošanu.
(6c) In assessing progress towards the achievement of the stated objectives, emissions reduction should not be the sole criterion: there should also be a qualitative and quantitative assessment of the impact on the employment situation in terms of new jobs and/or adaptation of jobs and better working conditions.
Dalībvalstis raugās, lai to politika šo kredītu iegādei piešķir prioritāti projektiem, kas dod labumu videi un sabiedrībai, pastiprina projektu vienlīdzīgu ģeogrāfisko izplatību un starptautiskā nolīguma par klimata pārmaiņām izpildi.
Member States shall ensure that their policies for purchasing these credits give priority to environmentally and sociallyfriendly projects, enhance the equitable geographical distribution of projects and the achievement of an international agreement on climate change.
Eiropas Savienība 2007. gadā apņēmās līdz 2020. gadam siltumnīcefekta gāzu emisijas samazināt par 20 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni.
In 2007 the European Union made a commitment that it would, by the year 2020, reduce its greenhouse gas emissions by 20% in relation to the year 1990 level.
Tā kā šis mērķis ļoti būtiski ietekmē atsevišķu reģionu ekonomisko un sociālo kohēziju, ir jāuzsver, ka energoefektīvu Eiropas ekonomiku, kurā būtu zems siltumnīcefekta gāzu emisiju līmenis, var sasniegt tikai tad, ja šo aspektu integrē kohēzijas politikā.
Since this objective fundamentally affects the economic and social cohesion of individual regions, it must be stressed that an energy-efficient European economy with low greenhouse gas emissions can only be achieved if it is integrated into cohesion policy.
Šīs divas mērķu jomas ir jāsasaista kopā, un ieteicams siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas aspektus iekļaut kohēzijai un strukturālajai attīstībai iezīmēto līdzekļu nosacījumu sistēmā.
These two target areas must be linked together, and it is recommended that aspects of reducing greenhouse gas emissions be incorporated into the system of conditions of the funds earmarked for cohesion and structural development.
Reģionu ekonomisko atšķirību dēļ siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšana atpalikušiem reģioniem var radīt ievērojamu apgrūtinājumu.
As a consequence of the economic differences between individual regions, reducing greenhouse gas emissions could represent a considerable burden to regions lagging behind.
Tāpēc šādiem reģioniem jāsaņem īpašs finansējums, lai ES mērķu sasniegšana tiem neizraisītu nepamatoti augstus zaudējumus.
Such regions should therefore receive special funding in order that meeting the EU’s objectives should not cause them to suffer unreasonably high losses.
Lai gan Eiropas Savienība uzliek pienākumu dalībvalstu valdībām uzņemties šīs saistības, tas izraisa ievērojamu apgrūtinājumu vietējām un reģionālām pašvaldībām un citiem vietējiem un reģionāliem atbalsta forumiem un organizācijām.
Although the European Union obliges governments of the Member States to undertake this commitment, there is a considerable burden on their local and regional governments and other local and regional advocacy forums and organisations.
Vērienīgo mērķi var sasniegt tikai tad, ja uzdevumu saskaņošanā un izpildē notiek pastāvīga vertikāla sadarbība starp centrālo valdību un vietējām/reģionālām organizācijām un pastāvīga horizontāla sadarbība starp vietējām/reģionālām organizācijām.
The ambitious objective can only be achieved if, during harmonisation and completion of the tasks, there is continuous vertical cooperation between central government and local/regional organisations and continuous horizontal cooperation between individual local/regional organisations.
Tomēr, ņemot vērā, ka siltumnīcefekta gāzu emisiju lielu daļu izraisa privātā sektora tirgus dalībnieki un individuālie patērētāji, programmas īstenošanai būtiski svarīgi ir iesaistīt rūpnieciskos uzņēmumus un mājsaimniecības gan dalībvalstu, gan reģionālā līmenī.
However, since a large proportion of greenhouse gas emissions can be attributed to private sector market players and individual consumers, the involvement of individual industrial emitters and households in implementing the programme is vital at both Member State and regional level.
Tirgus dalībnieku ieinteresētība palielināt enerģijas ražošanu no atjaunojamiem avotiem ir jāveicina ar ekonomiskiem līdzekļiem, tādējādi ievērojami atbalstot dalībvalstu saistību izpildi.
The interest of market players in increasing energy production from renewable sources must be aroused by economic means, thereby contributing significantly to meeting the commitments of Member States.
Siltumnīcefekta gāzu emisijas vairākās dalībvalstīs ir ievērojami mazinājušās kopš 1990. gada, tomēr Komisija, par priekšlikuma pamatu ņemot 2005. gadu, neņem vērā līdz šim īstenotos centienus.
Greenhouse gas emissions have decreased significantly in a number of Member States since 1990; however, by making 2005 the base year in its proposal, the Commission takes no account of the efforts made so far.
Atsevišķu dalībvalstu līdz šim sasniegtie rezultāti ir jāatzīst, tāpēc par salīdzinājuma pamatu tiek ieteikts izmantot 1990. gadu.
The results already achieved by individual Member States must be acknowledged; therefore, it is suggested that the year 1990 be used as the basis for comparison.
(7) Dalībvalstu pasākumiem samazināšanās sasniegšanai jābalstās uz solidaritātes principu dalībvalstu starpā, kā arī uz nepieciešamību panākt ilgspējīgu ekonomisko izaugsmi visā Kopienā, ievērojot dalībvalstu nosacīto IK uz vienu iedzīvotāju.
(7) Member State reduction efforts should be based on the principle of solidarity between Member States and the need for sustainable economic growth across the Community, taking into account the relative per capita GDP of Member States.
Dalībvalstīm, kam patlaban ir nosacīti augsts IK uz vienu iedzīvotāju, ir jāsamazina savas siltumnīcefekta gāzu emisijas salīdzinājumā ar 2005 . gadu.
Member States that currently have a relatively high per capita GDP should reduce their greenhouse emissions compared to 2005 .
Dalībvalstis, kam patlaban ir nosacīti zems IKP uz vienu iedzīvotāju un tādējādi pastāv augsta IKP pieauguma iespējas, var palielināt savas siltumnīcefekta gāzu emisijas salīdzinājumā ar 1990. gadu , taču tām jāierobežo siltumnīcefekta gāzu emisijas pieaugums, lai sekmētu Kopienas vispārējo apņemšanos samazināt emisijas.
Member States that currently have a relatively low per capita GDP and thus high GDP growth expectations should be allowed to increase their greenhouse gas emissions compared to 1990 , but should limit this greenhouse gas emissions growth to contribute to the overall reduction commitment of the Community.
Dalībvalstīm, kam patlaban ir nosacīti augsts IKP uz vienu iedzīvotāju, ir jāsamazina savas siltumnīcefekta gāzu emisijas salīdzinājumā ar 1990. gadu .
Member States that currently have a relatively high per capita GDP should reduce their greenhouse gas emissions compared to 1990 .
Siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanai jānotiek no 2013. līdz 2020. gadam, kuru laikā katra dalībvalsts drīkst iepriekš iztērēt 2 % no siltumnīcefekta gāzu emisijas limita, kas tai noteikts nākamajā gadā, bet dalībvalstis, kuru emisiju apjomi ir mazāki par paredzēto limitu, radušos emisiju samazinājumu atlikumu drīkst pārnest uz nākamo gadu.
Reductions in greenhouse gas emissions should take place between 2013 and 2020, with each Member State being allowed to carry forward from the following year a quantity equal to 2% of the greenhouse gas emission limit of that Member State and a Member State whose emissions are below that limit being allowed to carry over its excess emission reductions to the subsequent year.
(8) Lai nodrošinātu taisnīgu katras dalībvalsts ieguldījumu Kopienas neatkarīgo saistību izpildē, nevienai valstij nedrīkst izvirzīt prasību samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas 2020. gadā par vairāk nekā 20 % zem 1990. gada līmeņa un nevienai valstij nedrīkst atļaut palielināt siltumnīcefekta gāzu emisijas 2020. gadā par vairāk nekā 20 % virs 1990. gada līmeņa.
(8) To further ensure a fair distribution of efforts between the Member States of the contribution to the implementation of the independent commitment of the Community, no Member State should be required to reduce its greenhouse gas emissions in 2020 to more than 20% below 1990 levels and no Member State should be allowed to increase its greenhouse gas emissions in 2020 to more than 20% above 1990 levels.
(8a) Siltumnīcefekta gāzu emisijas nozarēs, kuras nav ietvertas Direktīvā 2003/87/EK, ir katru gadu lineāri jāsamazina arī pēc 2020. gada, līdz 2050. gadam panākot 80% samazinājumu salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni, ar mērķi visbeidzot Eiropas Savienībā pārtraukt fosilās degvielas radītās siltumnīcefekta gāzu emisijas.
(8a) The greenhouse gas emissions from sectors not covered by Directive 2003/87/EC should continue to decrease annually in linear fashion after 2020, leading to a reduction in such emissions of 80% compared to 1990 levels by 2050, with the ultimate objective of eliminating greenhouse gas emissions from fossil fuel use within the European Union.
Komisijai līdz 2012. gadam jāizskata šī mērķa piemērotība, pamatojoties uz ES starptautiskajām saistībām un jaunākajiem zinātniskajiem datiem par klimata izmaiņām un siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas apjomu, kas ir vajadzīgs, lai novērstu bīstamu antropogēnisku ietekmi uz klimata sistēmu, atzīstot, ka vietējās un reģionālās kopienas sniedz lielu ieguldījumu emisijas samazināšanā..
The Commission should by 2012 examine the appropriateness of this target in the light of international commitments made by the Community, the latest climate-change scientific knowledge relating to climate sensitivity and the scope for making the greenhouse gas emission reductions needed to avert dangerous anthropogenic interference with the climate system, recognising that local and regional communities make an important contribution to such reductions.
Komisijas uzdevums vajadzības gadījumā ir iesniegt priekšlikumus mērķu diferencēšanai dalībvalstīs.
The Commission should, if appropriate, present proposals to differentiate th e target between Member States.
Eiropadomes 2007. gada marta sanāksmē norādīja, ka līdz 2050. gadam attīstītajās valstīs emisija ir jāsamazina par 60-80 %.
The European Council in March 2007 signalled reductions in the order of 60-80 % in industrialised countries are necessary by 2050.
Lai tas notiktu, dalībvalstīm ir jāīsteno ilgtermiņa politika vairākās jomās, piemēram, mājokļu būvniecības, zemes izmantošanas un transporta jomā, lai nepieļautu turpmākus ieguldījumus infrastruktūrā, kas nav savienojama ar dabas aizsardzības mērķiem.
In order to make such reductions happen, Member States must have a long term policy in several sectors, e.g. housing, land-use and transport, to avoid further investment into infrastructure which is not compatible with climate protection targets.
Turklāt tas ir saskaņā ar ETS priekšlikumu, kurā arī ir minēta emisijas samazināšanas shēma pēc 2020. gada.
This is also in line with the ETS proposal which also contains a reduction pathway beyond 2020.
Šajā novērtējumā Komisijai ir jānovērtē un jāpaziņo sasniegtie rezultāti attiecībā uz to, kā dažādi Kopienas politikas virzieni (piemēram, lauksaimniecības ražojumiem izvirzīto prasību, struktūrpolitikas, pētījumu jomā) sekmē siltumnīcefekta gāzu emisijas samazināšanas pasākumus.
As part of that assessment the Commission should assess and report on progress made in ensuring that various Community policies (for instance in the field of agriculture, product requirements, structural policies, research) contribute to the greenhouse gas emission reduction effort.
Šis Lēmums nosaka noteikumus dalībvalstu ieguldījuma noteikšanai Kopienas siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas saistību izpildei laika posmā no 2013. gada līdz 2020. gadam siltumnīcefekta gāzu emisijām no avotiem, kas nav iekļauti Direktīvā 2003/87/EK , un tā novērtējumam.
This Decision lays down rules on the determination of the contribution of Member States to meeting the greenhouse gas emission reduction commitment of the Community from 2013 to 2020 for greenhouse gas emissions from sources not covered under Directive 2003/87/EC , and for the evaluation thereof.
Šis Lēmums nosaka noteikumus dalībvalstu ieguldījuma noteikšanai Kopienas siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas saistību izpildei laika posmā no 2013. gada līdz 2020. gadam un tā novērtējumam.
This Decision lays down rules on the determination of the contribution of Member States to meeting the greenhouse gas emission reduction commitment of the Community from 2013 to 2020, and for the evaluation thereof.
(1) Kamēr Kopienai nav noslēgts starptautisks līgums par klimata pārmaiņām, kura piemērošanas rezultātā emisijas tiks samazinātas lielākā apjomā, nekā tas noteikts saskaņā ar šo pantu, ikviena dalībvalsts līdz 2020. gadam ierobežo siltumnīcefekta gāzu emisijas no avotiem, kas nav iekļauti Direktīvā 2003/87/EK par apjomu procentuālā izteiksmē, kas ikvienai dalībvalstij noteiktas šī līguma pielikumā attiecībā uz attiecīgās valsts emisijām 2005 . gadā.
(1) Until a future international agreement on climate change has been concluded by the Community leading to emission reductions exceeding those required pursuant to this Article, each Member State shall, by 2020, limit its greenhouse gas emissions from sources not covered under Directive 2003/87/EC by the percentage set for that Member State in the Annex to this Decision in relation to its emissions in the year 2005 .
Kamēr Kopienai nav noslēgts starptautisks līgums par klimata pārmaiņām, kura piemērošanas rezultātā emisijas tiks samazinātas lielākā apjomā, nekā tas noteikts saskaņā ar šo pantu, ikviena dalībvalsts līdz 2020. gadam ierobežo siltumnīcefekta gāzu emisijas par apjomu procentuālā izteiksmē, kas ikvienai dalībvalstij noteiktas šī lēmuma pielikumā attiecībā uz attiecīgās valsts emisijām 1990. gadā .
(1) Until a future international agreement on climate change has been concluded by the Community leading to emission reductions exceeding those required pursuant to this Article, each Member State shall, by 2020, limit its greenhouse gas emissions by the percentage set for that Member State in the Annex to this Decision in relation to its emissions in the year 1990 .
(2) Atbilstīgi 4. pantam un 3. punktam ikviena dalībvalsts raugās, lai tās kopējās siltumnīcefekta gāzu emisijas 2013. gadā no avotiem, kas nav ietverti Direktīvā 2003/87/EK, nepārsniedz šīs dalībvalsts vidējās ikgadējās siltumnīcefekta gāzu emisijas no šiem avotiem 2008., 2009. un 2010. gadā, par kurām ziņots un kuras pārbaudītas saskaņā ar Direktīvu 2003/87/EK un 280/2004/EK.
(2) Subject to paragraph 3 and Article 4, each Member State shall ensure that its total greenhouse gas emissions in 2013 from sources not covered under Directive 2003/87/EC do not exceed the average annual greenhouse gas emissions of that Member State from those sources during the years 2008, 2009 and 2010, as reported and verified pursuant to Directive 2003/87/EC and Decision 280/2004/EC.
(2) Atbilstīgi 3. punktam un 4. pantam ikviena dalībvalsts nodrošina, ka siltumnīcefekta gāzu emisijas 2013. gadā nepārsniedz maksimālo līmeni, kas noteikts pielikumā attiecīgajai dalībvalstij 2020. gadā.
(2) Subject to paragraph 3 and Article 4, each Member State shall ensure that its total greenhouse gas emissions in 2013 do not exceed the upper limit laid down for 2020 for that Member State in the Annex.
Nosakot šos lineāros limitus, katra dalībvalsts var izvēlēties vienu no šādām divām iespējām:
In determining the linear limits of this, each Member State shall be able to choose between the following two options:
i) vai nu par pamatu ņemt attiecīgajai dalībvalstij Kioto protokolā noteiktās mērķvērtības, vai
i) either on the basis of the target values set for that Member State in the Kyoto Protocol, or
ii) par pamatu ņemt vidējās emisijas no kopējā apjoma 2008., 2009. un 2010. gadā, par ko ziņots un kas pārbaudīts saskaņā ar Lēmumu Nr. 280/2004/EK.
ii) on the basis of the average emissions of that Member State during the years 2008, 2009 and 2010, as reported and verified pursuant to Decision 280/2004/EC.
Dalībvalstis savos ikgadējos ziņojumos, kas tiek iesniegti saskaņā ar Lēmuma 280/2004/EK 3. pantu, ziņo par ikgadējām emisijām, kas radušās 3. panta ieviešanas rezultātā, kā arī par kredītu izmantošanu saskaņā ar 4. pantu.
Member States shall, in their annual reports submitted pursuant to Article 3 of Decision 280/2004/EC, report their annual emissions resulting from the implementation of Article 3 and the use of credits in accordance with Article 4
Šajos ziņojumos ir jāiekļauj prognozes par siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanu ar plānotajiem pasākumiem visās galvenajās nozarēs, lai sasniegtu 2020. un 2050. gada mērķus par emisiju samazināšanu
These reports shall include the projected emission reductions resulting from the measures planned in all major sectors in order to achieve the 2020 and 2050 targets.
Article 5- 2. punkts - 2.a daļa (jauna)
Article 5- paragraph 2 - subparagraph 2 a (new)
Novērtējumā novērtē arī ES nozaru politikas ietekmi uz Kopienas siltumnīcefekta gāzu emisiju un emisijas samazināšanas iespējas šajā politikā.
The evaluation shall also assess the impact of sectoral Community policies on the Community's greenhouse gas emissions and the emission reduction potential of those policies.
Komisijai nodrošina, ka Eiropas Savienības saistības samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas tiek īstenotas saskaņoti ar Eiropas Savienības kohēzijas politiku, ņemot vērā vajadzību saglabāt un stiprināt atsevišķu dalībvalstu un reģionu ekonomisko un sociālo kohēziju.
The Commission shall ensure that the Community's commitment to reducing greenhouse gas emissions is implemented in harmony with its cohesion policy, taking into account the need to maintain and strengthen the economic and social cohesion of individual Member States and regions.
5.b pants
Arti cle 5b
Tā kā elektroenerģijas ražošanas palielināšana no atjaunojamiem avotiem ir ārkārtīgi svarīga siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanai, dalībvalstis enerģijas ražošanu no atjaunojamiem avotiem padara ekonomiski pievilcīgu, tādējādi mudinot tirgus dalībniekus, palielinot elektroenerģijas ražošanu no atjaunojamiem avotiem, sniegt nozīmīgu ieguldījumu dalībvalstu saistību izpildē.
Since increasing electricity generation from renewable energy sources is a particularly important means of reducing greenhouse gas emissions, Member States shall make energy production from renewable sources economically attractive, thus encouraging market participants, by increasing electricity generation from renewable energy sources , to make a decisive contribution to Member States' compliance with their obligations.