natgillin/translations-raw huggingface dataset:
17. atzīmē, ka Komisija par efektīvāku pasākumu uzskata izmetumu aizliegumu, lai gan šādu aizliegumu varētu būt grūti īstenot un tas varētu prasīt finanšu, loģistikas un cilvēkresursu ievērojamu palielināšanu;
Notes that the option which the Commission considers most effective is a discard ban, although such a ban could present some difficulties with respect to enforcement and may require an increase in financial, logistical and human resources;
20. mudina Komisiju, dalībvalstis un citas ieinteresētās puses vairāk apsvērt pozitīvu stimulu izmantošanu nozarē, lai uzlabotu zvejas praksi; uzskata, ka ir dažādas pozitīvu stimulu iespējas, tostarp:
Encourages the Commission, the Member States and other stakeholders to consider the use of incentives for the industry to improve its fishing practices ; believes that there are various possibilities for such incentives, including:
· ļaut pavadīt vairāk dienas jūrā vai palielināt atļauto zvejas laiku kuģiem, kas izmanto selektīvākus zvejas rīkus,
· allowing more days at sea or increasing the allowable fishing time , for vessels using more selective gear,
· paredzēt prioritāru pieeju apgabaliem, kas ir slēgti kuģiem, kuri neizmanto selektīvus zvejas rīkus,
· providing preferential access for vessels using selective gear to areas that are closed to those vessels not using selective gear,
21. atzīmē, ka Padomes 2006. gada 21. decembra Regulā (EK) Nr. 41/2006, ar ko 2007. gadam nosaka konkrētu zivju krājumu un zivju krājumu grupu zvejas iespējas un ar tām saistītus nosacījumus, kuri piemērojami Kopienas ūdeņos un – attiecībā uz Kopienas kuģiem – ūdeņos, kur nepieciešami nozvejas ierobežojumi
Notes that Council Regulation (EC) No 41/2006 of 21 December 2006 fixing for 2007 the fishing opportunities and associated conditions for certain fish stocks and groups of fish stocks, applicable in Community waters and, for Community vessels, in waters where catch limitations are required
22. ir pārliecināts, ka nozare labvēlīgāk un efektīvāk attieksies pret pozitīvu un negatīvu stimulu kombināciju, kurai ir jādod iespēja sniegt rezultātus; turklāt uzskata, ka izmetumu aizliegums ir jāpieņem tikai pēc tam, kad izmēģināti citi negatīvu stimulu veidi, tostarp prasības uz noteiktu laiku izmantot lielākus linuma acu izmērus, slēgti apgabali un citi;
Is convinced that the industry would respond more favourably and with greater effect to a combination of positive and negative incentives, which should be given an opportunity to produce results; considers, further, that a discard ban should be adopted only after other types of negative incentives have been tried, including timed series of increases in mesh sizes, closed areas and others;
i) izstrādāt zivju un citu sugu izmetumu apjoma un sugu sastāva precīzu novērtējumu katrā zivsaimniecības nozarē, ar noteikumu, ka zvejnieki, zinātnieki un visas citas ieinteresētās puses šos datus atzīst par uzticamiem un objektīviem,
(i) develop an accurate estimate of the quantities and species composition of fish and other species discarded by each segment of the fishery; these data should be accepted as reliable and objective by fishermen, scientists and all other stakeholders;
ii) izveidot atbilstīgu sistēmu, kas nodrošinātu visu ieinteresēto pušu pilnīgu konsultāciju, iesaistīšanu un sadarbību pirms lēmuma pieņemšanas par kvantitatīviem mērķiem piezvejas samazināšanai noteiktā laika posmā (piemēram, 50 % samazinājumu divos gados), šajā sistēmā piedalītos reģionālās konsultatīvās padomes (RKP), zvejnieki, zinātnieki, dalībvalstu valdības, Komisija un vides NVO; viņu mērķis būtu izskatīt visas izmetumu izskaušanas iespējas, tostarp piezvejas izkraušanu krastā, tehniskus pasākumus, pagaidu slēgšanu, slēgtos apgabalus un citas, kā arī lemt par pozitīvu stimulu ieviešanu zvejniekiem, kas izmēģina dažādas zvejas metodes;
(ii) establish an appropriate setting to ensure full consultation, involvement and cooperation of all stakeholders before deciding upon the quantitative targets for discard reduction in a given period (for instance a 50% reduction in two years); participants would include Regional Advisory Councils (RACs), fishermen, scientists, national government, the Commission and environmental NGOs; their role would be to explore all ideas for eliminating discards, including landing by-catch, technical measures, temporary closures, closed areas and others, as well as to propose positive incentives for fishermen experimenting with different techniques;
iii) plānotā īstenošanas posma beigās izvērtēt rezultātus un noteikt, vai sasniegti izvirzītie mērķi, veiksmīgās metodes pievienot KZP noteikumiem; ja netiek sasniegti piezveju samazināšanas mērķi, kopā ar citiem proporcionāliem pasākumiem piemēro attiecīgas sankcijas;
(iii) at the end of the planned period of implementation, assess the results and evaluate whether the objectives have been achieved; successful methods would be added to CFP provisions; if targets for the reduction of by-catch are not reached appropriate sanctions will be applied, amongst other proportionate measures;
iv) regulāri pārskatīt kvantitatīvos piezvejas mērķus, lai turpinātu samazināties izmetumu apjoms,
(iv) revise quantitative discard objectives on a regular basis with a view to ultimately eliminating discards;
30. aicina Komisiju vērst īpašu uzmanību uz to, kā pasākumi varētu tikt „tulkoti”, tos piemērojot ES flotēm, kas zvejo trešo valstu ūdeņos un prasa, lai visselektīvāko zvejas rīku izmantošana būtu priekšnoteikums zvejojot saskaņā ar zvejas partnerattiecību nolīgumiem;
Calls on the Commission to pay particular attention to how measures can be "translated" to apply to EU fleets fishing in the waters of third countries and asks that the use of the most selective fishing gears be made a pre-requisite for fishing under fishing partnership agreements (FPAs);
36. piezīmē, ka, ņemot vērā Padomes1998. gada 30. marta Regulu (EK) Nr. 850/98 par zvejas resursu saglabāšanu, izmantojot tehniskos līdzekļus jūras organismu mazuļu aizsardzībai
Notes that Member States currently have the right, under Council Regulation (EC) No 850/98 of 30 March 1998 for the conservation of fishery resources through technical measures for the protection of juveniles of marine organisms
37. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, dalībvalstīm, reģionālajām konsultatīvajām padomēm, Zivsaimniecības un akvakultūras padomdevējai komitejai un tām reģionālajām zvejas pārvaldības organizācijām, kurās iesaistījusies ES.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the Member States, the Regional Advisory Councils, the Advisory Committee on Fisheries and Aquaculture and the Regional Fisheries Management Organizations to which the EU belongs.
Katru gadu zivsaimniecības Eiropā un pasaulē izmet lielus zivju daudzumus.
Vast quantities of fish are thrown away, every year, in European fisheries and around the world.
ANO Pārtikas un lauksaimniecības organizācija ir publicējusi divus novērtējumus par izmetumu apjomiem pasaulē — pirmajā izmetumu apjoms tika lēsts 27 miljonu tonnu apmērā (1988.–1990.) un otrajā — 7 līdz 8 miljonu tonnu apmērā (1992.–2001.)
The FAO has published two estimates of global discards, one of 27 million tonnes (1988-90) and, more recently, of 7 to 8 million tonnes (1992-2001).
Saskaņā jaunākā pētījuma autoru viedokli izmetumu apjoms ir samazinājies, daļēji pateicoties uzlabotai zvejas rīku selektivitātei. .
Part of this difference could be improvements in gear selectivity, according to the authors of the latter study.
Abu novērojumu dati norāda uz ārkārtīgi lielu resursu zudumu, kas arī ir Komisijas paziņojuma temats.
Either figure represents an enormous waste that is the subject of the Commission's communication.
Izmešana kaitē zivju krājumiem, palēnina vai aptur to atjaunošanos un lieki tērē zvejnieku laiku un darbu.
Discards harm fish stocks, slow or prevent their recovery and cost fishermen time and energy to deal with.
2003. gadā pēc agrāk publicēta darba dokumenta
In 2003, the Council invited the Commission to explore ways of reducing discards, following an earlier discussion paper
Padome aicināja Komisiju izskatīt izmetumu samazināšanas iespējas.
According to the Commission itself, very little progress has been made since then.
Tāpēc ir atzinīgi jāvērtē šī jaunā iniciatīva, pat ja rodas šaubas par to, vai šoreiz tiks paveikts kas vairāk.
This new initiative is thus to be welcomed, even if one has to wonder if anything more will be accomplished this time.
ES ANO Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas Rīcības kodeksā (jo īpaši 8.5 nodaļā) apņēmās samazināt izmetumus, kā arī piekrita īstenot 1999. gada ANO Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas Rīcības plānus jūras putnu un haizivju saglabāšanai (šobrīd ir ļoti maz paveikts šajā jomā).
The EU made a commitment in the FAO Code of Conduct to minimize discards (particularly section 8.5), as well as agreeing to implement the 1999 FAO Plans of Action on Seabirds and Sharks (about which very little has been accomplished to date).
ES tiesību aktos, piemēram, Kopējās zivsaimniecības politikas pamatregulas
EU legislation also refers to discards, such as Art. 2 of the Basic Regulation
Padomes 2002. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 2371/2002.
Council Regulation (EC) No 2371/2002 of 20 December 2002 .
Komisija apgalvo, ka ir noteikti jārīkojas, lai mazinātu izmetumus.
As the Commission states, doing nothing to reduce discards is not an option.
KZP ir pretrunīga pieeja izmetumiem — no vienas puses, noteikumi par kopējo pieļaujamo nozveju paredz izmest lielu daudzumu nozvejoto komerciālo zivju, gan zivju mazuļu, gan pieaugušo zivju.
The CFP has a counter-productive approach to discards - on the one hand, the TAC rules require the discarding of vast quantities of commercial fish, both juvenile and mature.
No otras puses, vienīgie centieni samazināt šos zudumus balstās uz „mikrovadīšanu”, izmantojot vēl sīkāk izstrādātus tehniskus parametrus, kas gandrīz noteikti mudinās nozares dalībniekus meklēt iespējas šos noteikumus apiet.
On the other hand, the only attempts to reduce this waste rely on micro-managing fishing gear and practices, which is almost guaranteed to provoke the industry into finding ways to subvert those regulations.
Ir pienācis laiks izstrādāt jaunu pieeju, un ir labi, ka Komisijas dokumentā parādās šādas norādes.
The time for a new approach is here, and fortunately the Commission's paper shows signs of realizing that.
Labvēlīgas izmaiņas ir izmetumu definīcijas paplašināšana, tajā iekļaujot gan komerciālās, gan nekomerciālās zivju sugas, kuras izmet pāri bortam.
A positive change is the expansion of the definition of discards to include both commercial and non-commercial species that are dumped over the side.
Izmešanai ir dažādi iemesli, no kuriem svarīgākie ir:‑
Discards result from various causes, the most important of which are:
Ø zvejas jauda, kas daudzās zivsaimniecībās krietni pārsniedz ilgtspējīguma standartus,
Ø fishing pressure that is, in many fisheries, greatly in excess of what is sustainable;
Ø nesaskaņotība par dažām zivju sugām attiecībā uz zvejas rīku specifikācijām un pieļaujamajiem izmēriem,
Ø a mismatch for some species between gear specifications and minimum landing size;
Ø kopējās pieejamās nozvejas sistēma (TAC), kas paredz izmest tās zivis, kas nozvejotas pēc kvotas pārsniegšanas,
Ø the TAC system that requires fish caught after the quota is reached to be discarded;
Ø vairāku sugu zveja, kad vienlaicīgi tiek zvejotas dažādu lielumu zivis,
Ø multi-species fisheries targeting species of different sizes;
Ø atlasīšana, kas tiek paturētas lielākās un vērtīgākās zivis, bet izmestas pārējās.
Ø high-grading, or keeping larger, more valuable fish and discarding the rest.
Arī lielākā nozares dalībnieku daļa nav izrādījusi interesi par veidiem, kā novērst pārāk mazu zivju un nekomerciālo zivju sugu nozveju.
There has also been a general lack of interest on the part of much of the industry in finding ways to not catch under-sized or non-commercial fish.
Pēdējo desmitgažu laikā ir notikusi būtiska zvejas rīku attīstība — tā ir notikusi ar mērķi izstrādāt vēl lielākus un efektīvākus zvejas rīkus.
The profound modifications in fishing gear over recent decades has aimed at becoming ever larger and more efficient at catching fish.
Salīdzinoši mazāks darbs ieguldīts, lai uzlabotu zvejas rīku selektivitāti ar mērķi novērst to zivju nozveju, kuras zvejniekiem tāpat vajadzēs izmest tad, kad tās jau ir beigtas.
Comparatively little effort has been invested in improving selectivity to avoid catching fish that the fishermen know they will have to throw away, dead.
Kā norāda reģionālo konsultatīvo padomju memorandi, dažas apakšnozares tomēr atzīst izmetumus par nopietnu problēmu.
Fortunately, some sectors of the industry now acknowledge that discards are a serious problem, as witnessed by RAC position papers.
Citi turpina pretoties; Eiropas zvejnieku apvienība „Europêche” uzstāj, ka nevēlas „apgrūtināt” sevi ar izmetumu samazināšanas pasākumiem.
Others continue to resist, with Europêche insisting that they do not want to be "inconvenienced" by efforts to reduce discards.
SEC(2007)0380 . pievienotajā dokumentā norādīts, ka ES ir tik lieli izmetumu apjomi galvenokārt tāpēc, ka ir pārāk liela zvejas jauda, kas noved pie izsīkušiem zivju krājumiem, kuros pārsvarā ir mazas, briedumu nesasniegušas zivis.
SEC(2007)0380 points out that the main reason discards are so high in the EU is that overall fishing pressure is too high, resulting in depleted stocks with high preponderance of small, juvenile fish.
Tādējādi efektīvākais veids, kā samazināt izmetumus, ir samazināt kopējo zvejas jaudu, kas sniegtu papildu labumu, ļaujot atjaunoties izsīkušiem un pārzvejotiem zivju krājumiem.
Thus, the single most effective way to reduce discards is to reduce overall fishing pressure, which would have the added benefit of allowing depleted and over-fished stocks to recover.
Tas paziņojumā nav minēts.
This point is missing from the Communication.
Paziņojuma dokuments paredz divas iespējas.
The Communication's paper considers two types of option.
Pirmā ir tehniski un citi regulējoši pasākumi , tostarp tādi ierasti pasākumi kā slēgti apgabali un zvejas rīku ierobežojumi, kas paredzēti selektivitātes palielināšanai, bet kurus papildina reālā laika pagaidu slēgšanas pasākumi un pienākums mainīt zvejas vietas, ja ir liels izmetumu apjoms.
The first is technical and other regulatory measures including traditional ones such as closed areas and gear restrictions designed to increase selectivity, but supplemented by temporary real-time closures and an obligation to change fishing grounds when discards are high.
Otrā iespēja ir izmetumu aizliegums , kas liek zvejniekiem visu nozveju izcelt krastā.
The second is a ban on discards , requiring fishermen to land everything they catch.
Dokumentā analizēta šo divu pieeju paredzētā ietekme.
The paper analyzes the predicted impacts of these two approaches.
Saskaņā ar Komisiju tradicionālā pieeja ar tehniskiem pasākumiem ir radījusi pārāk sarežģītus noteikumus, kurus nozares dalībnieki viegli var apiet, tāpēc, turpinot īstenot šo pieeju, tiks panākts ļoti maz.
In the view of the Commission, the traditional approach of technical measures has led to overly complicated rules that are easily circumvented by the industry, so little will be accomplished by continuing down this route.
Priekšroka tiek dota pasākumu kombinācijai, apvienojot izmetumu aizliegumu un noteiktu regulatīvu pasākumu piemērošanu.
The preferred choice is a combination of a discard ban and the use of certain regulatory measures.
Tā kā izmetumus samazinās, mainot zvejas metodes, tostarp zvejas rīku specifikācijas (linuma izmērus, izkļūšanas plātnes, šķirojamos režģus), un ieviešot jaunu zvejas praksi (zvejas apgabalu pagaidu slēgšanu, zvejas vietas maiņu, noteiktās sezonās slēgtus apgabalus), rodas jautājums, kā motivēt zvejniekus.
Since reductions in discards will come about by fishermen changing the way they fish, involving modifications of fishing gear (mesh size, escape panels, sorting grids) and innovative fishing practices (temporary area closures, changing fishing ground, seasonal closed areas), the question is how to motivate the fishermen to this end.
Komisija atbalsta negatīva stimula — izmetumu aizlieguma ieviešanu, pieņemot, ka visas nozvejas izcelšana krastā būs tik apgrūtinoša, ka zvejnieki ātri atradīs veidus, kā no tā izvairīties.
The Commission favours a negative incentive, the introduction of a ban on discards, on the assumption that bringing everything back to shore will so onerous that fishermen would quickly find ways to avoid having to do that.
Tomēr izmetumu aizlieguma stingra piemērošana radītu ievērojamas grūtības, ko Komisija nav pietiekami novērtējusi.
However, strict enforcement of a discard ban would present serious difficulties that the Commission may be under-estimating:
· Būs ievērojami jāpalielina uzraudzība, lai pārliecinātos par noteikumu piemērošanu;
· a significant increase in surveillance would be necessary to verify implementation;
· laikā, kad tiek paredzēti kopējā budžeta samazinājumi, būs vajadzīgi papildu cilvēkresursi un citi resursi gan no Komisijas, gan dalībvalstu puses
· additional personnel and other resources would be needed in both the Commission and Member States in a time of overall budget cuts;
· krastā tiks izcelts milzīgs daudzums zivju/atkritumu, no kā būs jāatbrīvojas;
· an enormous stream of fish/waste coming to shore would be created, along with the need to dispose of it;
· zvejniekiem būs jāizmaksā pietiekamas kompensācijas par izmaksām, ko radīs šo zivju izcelšanas krastā, tomēr neveicinot šādu praksi (piemēram, izveidojot jaunu noieta tirgu).
· fishermen would need to be sufficiently compensated for cost of bringing that fish to shore without actually encouraging them (for example by developing a new market).
Ir pievērsta pārāk maza uzmanība pozitīviem stimuliem, piemēram, apbalvojot tos zvejniekus, kuri zvejo „labāk”, bez nevēlamas piezvejas, nevis piemērojot detalizētus tehniskus noteikumus par zvejas rīkiem un praksi.
Little attention is paid to the use of positive incentives, rewarding fishermen who fish "better" by not catching things that are not wanted, rather than by imposing detailed technical rules on fishing gear and practices.
Ir dažādas iespējas, kā paredzēt zināmus atvieglojumus vai priekšrocības zvejniekiem, kas izmanto selektīvākus zvejas rīkus vai zvejas praksi, vienlaicīgi ļaujot viņiem pašiem izvēlēties savas zvejas metodes.
Different options exist to provide some sort of advantage or privilege to fishermen who use more selective gear or practices, while leaving up to them exactly what methods they use.
Šādas iespējas ir, piemēram:
Possibilities include:
· ļaut pavadīt vairāk dienas jūrā vai palielināt atļauto zvejas laiku kuģiem, kas izmanto selektīvākus zvejas rīkus,
· allowing more days at sea or otherwise increasing allowable fishing time for vessels using more selective gear;
· paredzēt prioritāru pieeju apgabaliem, kas ir slēgti kuģiem, kuri neizmanto selektīvus zvejas rīkus,
· providing preferential access to areas that are closed to vessels not using selective gear;
· ļaut kuģiem, kas izmanto selektīvākus zvejas rīkus, zvejot laikā, kad citiem kuģiem tas nav atļauts.
· allowing vessels with more selective gear to fish during times when others not allowed.
Kā agrīnu piemēru var minēt pozitīvu stimulu izmantošanu Klusā okeāna austrumu daļā tunzivju zvejas flotes seineriem 1990. gados.
An early example of the use of positive incentives occurred in the Eastern Pacific purse seine fishery for tuna in the 1990s.
Tā kā tika izdarīts spiediens par to, lai tiktu samazināta delfīnu piezveja, seineri bija spiesti zvejot no peldošiem objektiem, kas noveda pie lieliem citu sugu piezvejas apjomiem.
Pressure to reduce catches of dolphins was forcing seiners to set their nets on floating objects, resulting in large by-catches of many species other than dolphins.
Zvejnieki saprata, ka viņu interesēs ir samazināt delfīnu piezveju, tāpēc tika izstrādāta īpaša sistēma — katram kuģim piemēroja delfīnu kvotas, un tad, kad delfīnu kvota tika sasniegta, kuģis vairs nevarēja zvejot delfīnu tuvumā un tam bija jāpāriet uz citām zvejas metodēm.
The fishermen realized it was in their interest to reduce dolphin catches, so a scheme was established to allocate vessel-specific quotas for dolphins - after the quota was reached, vessels could no longer fish by setting their nets around dolphins and must switch to other methods.
Tika panākti apbrīnojami rezultāti — zvejnieki izstrādāja savas metodes, kā izvairīties no delfīnu nogalināšanas, un delfīnu mirstība no vairākiem desmitiem tūkstošu delfīnu gadā samazinājās līdz mazāk nekā 1 000 delfīniem.
The results were spectacular - fishermen developed their own methods to avoid killing dolphins and dolphin mortality fell from several tens of thousands to less than 1,000 per year.
Šo principu jau lieto ES tiesību aktos.
This principle has been applied in EU legislation already.
Omāru zvejniecībā tiem traļiem, kas ir aprīkoti ar šķirojamo režģi, piešķir papildu dienas jūrā, ja to nozveja atbilst attiecīgajām prasībām par sugu sastāvu (vismaz 70 % omāru, <5 % mencu).
In the Nephrops fishery, trawls equipped with a sorting grid are given extra days at sea if they meet catch composition requirements (at least 70% Nephrops , <5% cod).
Šādu preferenciālu piekļuvi, ko piešķir tiem zvejniekiem, kas atbilst noteiktiem kritērijiem, varētu īstenot visā ES, kā iepriekšminētajā piemērā ar omāriem, vai arī to īsteno dalībvalsts attiecībā uz kvotu piešķiršanu.
Such forms of preferential access for fishermen meeting certain criteria could be done on an EU-wide basis, as the Nephrops example, or by a Member State with respect to its allocation of a quota.
Neviena no šīm iespējām neiespaidotu relatīvās stabilitātes principu.
Neither of these would interfere with the concept of relative stability.
Šī iespēja pilnībā izmanto zivsaimniecības nozares neapšaubāmo pieredzi, lai atrisinātu vienu no šīs nozares lielākajām problēmām — lielos zivju un citu sugu izmetumus un zudumus.
This approach makes full use of the undoubted expertise of the fishing industry in order to resolve one of the industry's own largest problems - the discarding and waste of significant quantities of fish and other species.
Šī fotogrāfija
The photograph
Dr Andy Revill, CEFAS (Centre for Environment, Fisheries & Aquaculture Science), Lowestoft Laboratory, Parkfield Road, Lowestoft, Suffolk NR33 0HT UK. rāda, cik lielā mērā selektīvi zvejas rīki var samazināt piezveju.
Dr Andy Revill, CEFAS (Centre for Environment, Fisheries & Aquaculture Science), Lowestoft Laboratory, Parkfield Road, Lowestoft, Suffolk NR33 0HT UK shows how dramatically by-catch can be reduced using selective gear.
Noteiktas zivsaimniecības nozares apakšnozares jau ir paudušas vēlmi un spēju izstrādāt jaunas zvejas metodes, lai novērstu izmetumus.
Certain segments of the fishing industry have already demonstrated their willingness and ability to develop innovative techniques to avoid discards.
· Francijas zvejnieki, kas ar traļiem zvejo omārus Biskajas līcī, kopš 2002. gada ir eksperimentējuši ar dažādām zvejas rīku modifikācijām ar mērķi samazināt mazu omāru un noteiktu zivju sugu, piemēram, mazo heku, piezveju.
· Participants in the French trawl fishery for Nephrops in the Bay of Biscay have experimented since 2002 with gear modifications to reduce the capture of small Nephrops and certain fish such as small hake.
Šķirojamā režģa un kvadrātveida acu tīkla izmantošana āmī vai pirms tā ievērojami samazina piezveju, tomēr problēmas omāru zvejā vēl nav atrisinātas, un darbs turpinās.
A combination of a sorting grid and square meshes in or ahead of the codend produces very significant reductions but problems remain for Nephrops and the work continues.
Kvadrātveida acu tīklu izmantošana zivsaimniecībā tagad ir obligāta, to 2004. gadā noteica pati nozare un 2006. gadā — ES.
The use of square mesh was made compulsory in the fishery, first by the industry itself (2004), then by the EU (2006).