natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Šis pārpalikums izveidojies tādēļ, ka budžeta lēmējinstitūcijas balsojot pieņemtais ES budžeta apjoms atšķiras no tā faktiskās izpildes apjoma.
This surplus results from the existing gap between the EU budget as voted by the budgetary authority and its actual implementation.
Kā redzams turpmāk tabulā, kopš 2007. gada budžeta pārpalikums katru gadu ir palielinājies, kaut gan attiecīgajos finanšu gados bija iesniegti budžeta grozījumi, lai samazinātu maksājumu apropriācijas (MA) un gada beigās neizlietoto līdzekļu pārpalikumu.
As shown by the table below, annual budget surpluses are increasing since 2007, despite those amending budgets presented in the course of the budget years to reduce the level of payment appropriations and the year-end surpluses.
(miljonos EUR)
(million EUR)
Budžeta grozījums MA pielāgošanai
AB adjusting PA
Neizlietoto līdzekļu kopsumma
Total under-implementation
Kā redzams zemāk grafikā, kopš 2002. gada pārpalikuma summas samazinājās galvenokārt tādēļ, ka, sākot ar 2003. finanšu gadu, tika ieviests šāds gada beigās veicams budžeta grozījums, ar ko atbilstoši atjauninātām izpildes aplēsēm samazina budžetā iekļautos maksājumus.
The downwards evolution of the surplus since 2002, as presented in the table below, is mainly due to the introduction of such year-end amending budget since budget year 2003, which reduce budgeted payments in view of updated implementation estimates.
Ja attiecīgie budžeta grozījumi gada beigās nebūtu veikti, pārpalikumu dinamika būtu šāda.
Without such year-end amending budgets, the evolution of annual surpluses would read as follows.
Tas, ka tiek veikti šādi grozījumi, ne vien sagroza ES budžeta izpildes rezultātus (sk. iepriekš), bet arī tieši ietekmē dalībvalstu iemaksas ES budžetā, kas jau attiecīgajā finanšu gadā samazinās.
In addition to distorting the result of the EU budget implementation (see above), its direct effect is to lower the contributions from Member States to the EU budget already in the course of the budget year.
Ja pagājušajā gadā šāds budžeta grozījums (Nr. 10/2009) nebūtu veikts, pēc 2009. finanšu gada budžeta izpildes, galvenokārt neizlietoto budžeta līdzekļu dēļ, būtu izveidojies pārpalikums EUR 5 miljardu apmērā.
Without such an amending budget (n° 10/2009 last year), 2009 surplus would have been above EUR 5 billion, mainly due to under-spending.
Ar budžeta grozījuma Nr. 4/2010 projektu ir paredzēts attiecīgi samazināt to līdzekļu kopējo apjomu, kuri ES budžetā ir jānodrošina ar dalībvalstu iemaksām.
Draft amending budget n°4/2010 diminishes the global contribution of the Member States to the financing of the EU Budget accordingly.
Attiecībā uz 2009. gada budžetu summa EUR 2254 miljonu apmērā tiks sadalīta šādi.
For budget year 2009, the amount of EUR 2 254 million will be distributed in the following way:
2009. g. budžeta pārpalikums (miljonos EUR)
Surplus of the 2009 budget ( € million)
Kā redzams tabulā, attiecīgās summas ir ļoti ievērojamas, un tās būtu jāizvērtē, ņemot vērā gan ES budžeta ļoti ierobežotās rezerves, gan visu nepieciešamo papildu finansējumu, kas būs jānodrošina pēc dalībvalstu pieprasījuma un saskaņā ar Padomes lēmumiem.
As presented above, the amounts at stake are very significant and should be considered in the context of both the very tight margins of the EU budget and all the additional financing needs emerging notably from Member States and Council's decisions.
ES budžeta līdzekļu apjoms nespēj nodrošināt nepieciešamo papildu finansējumu jaunām vajadzībām un saistībām, un tas rada budžetā saspīlējumu un līdzekļu deficītu, ko grūti novērst, neapdraudot dažas citas ES prioritātes.
The existing disconnection between the resources of the EU budget and emerging financial needs and commitments creates budgetary tensions and gaps that hard to fill without jeopardizing some other EU priorities.
Tieši tā nesen notika saistībā ar globālo vides un drošības novērošanas iniciatīvu, trim jaunajām finanšu uzraudzības iestādēm, papildu pasākumiem banānu nozarē, Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fondu, un tie ir tikai daži no piemēriem.
This has recently been the case for GMES, the three new financial authorities, Bananas accompanying measures, the Globalisation Fund, only to name a few.
Šajā kontekstā referents uzskata, ka ir jāapsver 2010. gada budžetam un spēkā esošās DFS nākamo gadu budžetiem tik ievērojamas summas izlietojums, ņemot vērā ārkārtīgi saspīlēto budžeta stāvokli.
In this context, your Rapporteur cannot help considering such an amount in view of the very tense budgetary situation, for Budget 2010 and following budgets in the current MFF.
Referents uzskata, ka šajā posmā Budžeta komitejai ir jāizvērtē tādi teorētiski jautājumi kā 1) iespējamās alternatīvas, lai attiecīgās summas netiktu ieskaitītas atpakaļ dalībvalstīm, 2) automātiska ieskaita veikšana bez politiskas apspriešanas un 3) nepieciešamība atmaksāt visu pārpalikuma summu.
At this stage, the theoretical questions of 1) possible alternatives to such a transfer to Member States, 2) the latter's automatic character, without political debate, 3) the need for the entire amount of the surplus to be paid back should, in your Rapporteur's view, be considered by the Committee.
Referents arī vēlas uzsvērt, ka, pateicoties budžeta grozījumiem, ko gada beigās veic maksājumu apjoma pielāgošanai, dalībvalstu iemaksas ES budžetā jau tāpat ir mazākas par katram attiecīgajam gadam sākotnēji paredzētajām.
Your Rapporteur would also like to stress that, thanks to the year-end amending budgets adjusting the level of payments, Member States already pay less than their initial foreseen contribution to the EU budget for any given year.
Raugoties no dalībvalstu viedokļa, šī pārpalikuma otrreizēja izmantošana drīzāk samazinātu neparedzētus ieņēmumus, nevis palielinātu dalībvalstu izdevumus.
From a Member States' point of view, the possible reuse of this surplus would not increase their expenditure but rather decrease unexpected revenues.
Visbeidzot, referents vēlas pievērst Budžeta komitejas locekļu uzmanību iespējamiem tiesiskiem ierobežojumiem, kas šai ziņā ir piemērojami Eiropas Parlamenta rīcībai gan attiecībā uz iespēju grozīt šo budžeta grozījumu un tā pieņemšanas termiņus, gan attiecībā uz iespēju pārdalīt šos neizlietotos līdzekļus, paturot prātā, ka to iesaldēšana ekonomiskās un sociālās krīzes apstākļos būtu nepieņemama.
Finally, your Rapporteur wishes to draw BUDG members' attention to the possible legal limitations that apply to EP's action in this respect, both concerning any possible amendments to this amending budget and the deadlines for adopting it, as well as the possible reallocation of these unspent funds, bearing in mind that freezing them would not be acceptable in times of economic and social crises.
par projektu Padomes lēmumam, ar ko dalībvalstīm tiek atļauts pievienoties Parīzē 1928. gada 22. novembrī parakstītajai Konvencijai par starptautiskām izstādēm, kura papildināta ar 1948. gada 10. maija, 1966. gada 16. novembra un 1972. gada 30. novembra protokoliem un ar 1982. gada 24. jūnija un 1988. gada 31. maija grozījumiem
on the draft Council decision authorising Member States to accede to the Convention relating to international exhibitions signed at Paris on 22 November 1928 and supplemented by the Protocols of 10 May 1948, 16 November 1966, 30 November 1972 and the Amendment of 24 June 1982 and the Amendment of 31 May 1988
Referents: George Cutaş
Rapporteur: George Cutaş
– ņemot vērā projektu Padomes lēmumam (08100/2010),
– having regard to the draft Council decision (08100/2010),
– ņemot vērā Padomes lūgumu sniegt piekrišanu ( C7-0105/2010 ), kurš iesniegts saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 207. panta 4. punkta pirmo daļu un 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu,
– having regard to the request for consent submitted by the Council pursuant to Article 207(4) , first subparagraph, and Article 218(6)(a) of the Treaty on the Functioning of the European Union ( C7-0105/2010 ),
– ņemot vērā Reglamenta 81. un 90. pantu,
– having regard to Rules 81 and 90 of its Rules of Procedure,
– ņemot vērā Starptautiskās tirdzniecības komitejas ieteikumu ( A7-0201/2010 ),
– having regard to the recommendation of the Committee on International Trade ( A7‑0201/2010 ),
Parīzes konvencija par starptautiskām izstādēm ir pieņemta, lai reglamentētu tās darbības jomā esošo starptautisko izstāžu rīkošanas biežumu, kvalitāti un procedūras.
The function of the Paris Convention on international exhibitions is to regulate the frequency, quality and procedures of international exhibitions falling within its remit.
Kā noteikts Parīzes konvencijā, starptautisko izstāžu galvenais mērķis ir sekmēt jauninājumu eksponēšanu un veicināt sabiedrības izglītošanu.
The main purpose of international exhibitions, as stated in the Paris Convention, is to facilitate the display of innovation and contribute to the education of the public.
Tāpēc šo konvenciju piemēro visām starptautiskajām izstādēm, kas ilgst vismaz trīs nedēļas, bet ne ilgāk kā trīs mēnešus, izņemot tēlotājmākslas izstādes un izteikti komerciāla rakstura izstādes.
The Paris Convention therefore applies to all international exhibitions that last at least three weeks and not more than three months, except for fine Arts exhibitions and exhibitions of an essentially commercial nature.
Tā kā Parīzes konvencijā ir reglamentēti aspekti, uz kuriem attiecas Eiropas Savienības tiesību akti par muitu, dalībvalstij, kas vēlas minētajai konvencijai pievienoties, jāsaņem Savienības atļauja.
As it regulates aspects falling within the European Union customs legislation, a Member State wishing to accede to that Convention therefore requires a Union authorisation.
Pagaidu ievešanas atļauju izsniegšana ir reglamentēta Kopienas Muitas kodeksa 137.–144. pantā.
Granting temporary admission is regulated in Articles 137 to 144 of the Community Customs Code.
Pagaidu ievešanas režīms, kas noteikts Eiropas Savienības tiesību aktos par muitu, pilnībā atbilst Parīzes konvencijai.
The regime of temporary admission as set out in the European Union customs legislation is fully compatible with the Paris Convention.
Eiropas Savienības tiesību akti par muitu ir daļa no kopējās tirdzniecības politikas, kas izklāstīta Līguma par Eiropas Savienības darbību 207. pantā.
The European Union customs legislation is part of the Common Commercial Policy set out in Article 207 of the Treaty on the Functioning of the European Union.
Saskaņā ar 207. pantu dalībvalstu pasākumi, tostarp starptautisku nolīgumu noslēgšana, ir pieļaujami tikai ar īpašu Savienības atļauju.
Article 207 renders national measures, including the conclusion of international agreements, permissible only if they are specifically authorized by the Union.
Eiropas Savienība nevar pievienoties Parīzes konvencijai, jo konvencijas līgumslēdzējas puses var būt tikai suverēnas valstis.
The European Union itself cannot accede to the Paris Convention, as only sovereign States can be parties thereto.
Parīzes konvencijai līdz šim ir pievienojušās 24 dalībvalstis, izņemot Latviju, Luksemburgu un Īriju, un Latvija ir izteikusi vēlmi tai pievienoties.
So far 24 Member States, with the exception of Latvia, Luxembourg and Ireland, have acceded to the Paris Convention and Latvia has expressed its wish to accede to that Convention.
Padomes lēmuma mērķis ir līdz ar tā pieņemšanu dot iespēju ieinteresētajām dalībvalstīm, kas Parīzes konvencijai vēl nav pievienojušās, to izdarīt, tajā pašā laikā ņemot vērā Eiropas Savienības ekskluzīvo kompetenci, kura paredzēta Lisabonas līgumā.
The purpose of the Council decision is thus to enable the interested Member States, who have not yet acceded to the Paris Convention, to do so while respecting the exclusive competences of the European Union granted by the Lisbon Treaty.
Tāpēc referents uzskata, ka Eiropas Parlamentam vajadzētu dot piekrišanu Padomes lēmuma priekšlikumam, ar ko dalībvalstīm tiek atļauts pievienoties Parīzes konvencijai.
Your rapporteur therefore considers that the European Parliament should give its consent to the proposal for a Council decision authorising the Member States to accede to the Paris Convention.
par Eiropas Savienības stratēģiju Baltijas jūras reģionam un makroreģionu nozīmi turpmākajā kohēzijas politikā
on the European Union Strategy for the Baltic Sea Region and the role of macro-regions in the future cohesion policy
Referents: Wojciech Michał Olejniczak
Rapporteur: Wojciech Michał Olejniczak
Ārlietu komitejaS ATZINUMS ......................................................................................13
OPINION of the Committee on Foreign Affairs .................................................14
Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejaS ATZINUMS 17
OPINION of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety 18
Transporta un tūrisma komitejaS ATZINUMS ....................................................21
OPINION of the Committee on Transport and Tourism ................................22
- ņemot vērā Komisijas paziņojumu Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai par Eiropas Savienības stratēģiju Baltijas jūras reģionam ( COM(2009)0248 ), kā arī stratēģijai pievienoto provizorisko rīcības plānu,
- having regard to the communication from the Commission to the European Parliament, the Council, the European Economic and Social Committee and the Committee of the Regions concerning the European Union Strategy in the Baltic Sea Region ( COM(2009)0248 ) and the indicative action plan accompanying the Strategy,
- ņemot vērā Padomes 2009. gada 26. oktobra secinājumus par Eiropas Savienības stratēģiju Baltijas jūras reģionam,
- having regard to the Council Conclusions on the European Union Strategy for the Baltic Sea Region adopted on 26 October 2009,
- ņemot vērā savu 2008. gada 8. jūlija rezolūciju par gāzesvada, ko plānots būvēt Baltijas jūrā, lai savienotu Krieviju un Vāciju, ietekmi uz vidi
- having regard to its resolution of 8 July 2008 on the environmental impact of the planned gas pipeline in the Baltic Sea to link up Russia and Germany
OV C 294 E, 3.12.2009., 3. lpp. ,
OJ C 294E, 3.12.2009, p.3.. ,
- ņemot vērā savu 2006. gada 16. novembra rezolūciju par Baltijas jūras stratēģiju attiecībā uz Ziemeļu dimensiju
- having regard to its resolution of 16 November 2006 on a Baltic Sea Strategy for the Northern Dimension
OV C 314 E, 21.12.2006., 330. lpp. ,
OJ C 314E, 21.12.2006, p.330.. ,
- ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu par Komisijas paziņojumu par ES stratēģiju Baltijas jūras reģionam (ECO/261) un dokumentu „Makroreģionu sadarbība: Baltijas jūras stratēģijas izvēršana citos Eiropas makroreģionos” (ECO/251),
- having regard to the opinions of the European Economic and Social Committee on the communication from the Commission concerning the European Union Strategy for the Baltic Sea Region (ECO/261) and on ‘Macro-regional cooperation – Rolling out the Baltic Sea Strategy to other macro-regions in Europe’ (ECO/251),
- ņemot vērā Reģionu komitejas 2009. gada 21. un 22. aprīļa atzinumu „Vietējo un reģionālo pašvaldību nozīme jaunajā Baltijas jūras reģiona stratēģijā”,
- having regard to the opinion of the Committee of the Regions on ‘The role of local and regional authorities within the new Baltic Sea Strategy’ of 21-22 April 2009,
- ņemot vērā Reģionu komitejas pašiniciatīvas atzinumu „Baltā grāmata par daudzlīmeņu pārvaldību” (RK 89/2009 galīgā redakcija),
- having regard to the Committee of the Regions’ own-initiative opinion ‘The Committee of the Regions’ White Paper on Multilevel Governance’ (CdR 89/2009 fin),
- ņemot vērā Reglamenta 48. pantu,
- having regard to Rule 48 of the Rules of Procedure,
- ņemot vērā Reģionālās attīstības komitejas ziņojumu un Ārlietu komitejas, Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas un Transporta un tūrisma komitejas atzinumus ( A7-0202/2010 ),
- having regard to the report of the Committee on Regional Development and the opinions of the Committee on Foreign Affairs, the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety and the Committee on Transport and Tourism ( A7‑0202/2010 ),
A. tā kā kopš ES paplašināšanās 2004. gadā Baltijas jūra faktiski ir kļuvusi par iekšējo jūru, kas valstis vieno, bet arī rada tām savas problēmas, un tā kā Baltijas jūras reģiona valstu attiecības liecina par savstarpēju atkarību un problēmu kopību;
A. whereas, since the enlargement of the European Union in 2004, the Baltic Sea has become the EU’s internal sea, which unites countries but also presents its own challenge, and whereas the countries of the Baltic Sea Region demonstrate interdependence and share the same problems,
B. tā kā stratēģija Baltijas jūras reģionam ir izmēģinājuma stratēģija turpmākām makroreģionālām stratēģijām un panākumu gadījumā var būt paraugs turpmāku stratēģiju īstenošanai;
B. whereas, the Strategy for the Baltic Sea Region is a pilot for future macro-regional strategies, and the Strategy’s success can be a model for the way in which future strategies can be implemented,
C. tā kā ideja izveidot tādus funkcionālus reģionus, kurus vienotu kopīgi mērķi un attīstības problēmas, var palielināt ES reģionālās politikas efektivitāti;
C. whereas the idea of creating functional regions, focused around joint objectives and development problems, can lead to an increase in the effectiveness of EU regional policy,
D. tā kā, lai šo politiku padarītu efektīvāku, it īpaši ņemot vērā reģionālās politikas reformu pēc 2013. gada, koncepcijas ar integrētu pieeju būtu jāatbalsta un jāattīsta, vienlaikus izstrādājot tādas makroreģionu stratēģijas, kas atbilstu Eiropas Savienības kopējai politikai, taču to īstenošanas rezultātā kohēzijas politiku nedrīkstētu atkal nodot dalībvalstu ziņā;
D. whereas in order to increase the effectiveness of regional policy, in particular in terms of its post-2013 reform, the idea of an integrated approach should be supported and developed, together with the creation of strategies for macro-regions that are strategies for the whole of the European Union, the implementation of which must not, however, lead to the renationalisation of cohesion policy,
1. atzinīgi vērtē Eiropas stratēģijas apstiprināšanu Baltijas jūras reģionam Eiropas Komisijā un Padomē, kā Parlaments prasījis jau kopš 2006. gada;
Welcomes the approval of the European Commission and the support of the Council for the Strategy for the Baltic Sea Region, which Parliament has been calling for since 2006;
5. uzskata, ka ar stratēģiju noteiktā jaunā sadarbības sistēma, kuras pamatā ir integrētas pieejas principi, paver iespēju racionālāk un efektīvāk izmantot finanšu resursus, kas vides aizsardzībai un attīstībai Baltijas jūras reģionā ir pieejami gan no ES līdzekļiem un valstu līdzekļiem, gan no dažādām finanšu iestādēm;
Believes that the establishment as part of the Strategy of a new framework for cooperation based on an integrated approach opens up the possibility for more rational and effective use of the financial resources available for environmental protection and the development of the Baltic Sea Region both from EU and national funds and from various financial institutions;
7. uzsver, ka spēkā esošie ES tiesību akti iekšējā tirgus nostiprināšanas jomā, piemēram, Pakalpojumu direktīva, ir jāīsteno ātri un konsekventi, lai vairotu Baltijas jūras reģiona kā ekonomikas zonas pievilcību;
Emphasises that the prompt and consistent implementation of existing EU legal acts designed to strengthen the internal market, such as the Services Directive, is necessary to increase the attractiveness of the Baltic Sea Region as an economic area;
11. uzskata, ka stratēģijas teritoriālā dimensija palīdzēs konkrētā attīstībā pārveidot ideju par teritoriālo kohēziju, kas Lisabonas līgumā noteikta kā līdzvērtīga ekonomiskajai un sociālajai kohēzijai, un tāpēc aicina Komisiju iesaistīties dialogā par laikposmam pēc 2013. gada paredzētās ES makroreģionālās politikas nozīmi un ietekmi;
Believes that the Strategy’s territorial dimension will lead to the concrete development of the idea of territorial cohesion, which the Treaty of Lisbon places on an equal footing with economic and social cohesion, and with this in mind calls on the Commission to engage in active dialogue on the role and impact of EU macro-regional policies after 2013;
15. uzsver, ka svarīgi ir sekmēt kultūras, izglītības, apmācības un pētniecības jomu attīstību, un mudina ES dalībvalstis ciešāk sadarboties šajās jomās un jo īpaši pēdējā no tām; atzīst, ka noteikti ļoti izdevīga var būt sadarbība izglītības jomā, taču šī kompetence būtu jāatstāj dalībvalstīm; atzīst, ka attiecībā uz makroreģioniem ir vairāk jāizmanto stratēģiska pieeja un ilglaika plānošana;
Emphasises the importance of promoting the development of culture, education and research and innovation as well as encouraging the Member States to enter into close cooperation particularly in the last-named area; recognises that in the area of education cooperation can certainly be highly beneficial, but that competence should remain with the Member States; recommends the strengthening of the strategic approach and long-term planning in respect of macro-regions;
18. uzskata, ka makroreģionos vienuviet rodams potenciāls, kas dod iespēju gan optimāli risināt attiecīgā reģiona problēmas, gan arī efektīvi un produktīvi izmantot katra reģiona īpašās iespējas un resursus;
Considers that macro-regions combine the potential to optimise the response to the challenges appearing in a given region; with that of using the particular opportunities and resources of each region in an effective and efficient way;
20. atzīmē, ka līdz šim Baltijas jūras stratēģija īstenota ļoti lēni; uzskata, ka ES 2010. gada budžetā piešķirtās apropriācijas var izmantot, lai īstenošanu uzlabotu; tādēļ pauž nožēlu, ka šie līdzekļi joprojām nav izmaksāti, un atgādina Komisijai, ka ir svarīgi, lai šī nauda iespējami drīz tiktu atvēlēta Baltijas jūras stratēģijai atbilstošiem mērķiem;
Notes that implementation of the Baltic Sea Strategy has as yet been very slow; considers that the appropriations earmarked in the 2010 EU budget may be used to improve implementation; regrets, therefore, that these appropriations have still not been disbursed and reminds the Commission of the importance of this money being allocated as soon as possible for purposes in line with the targets of the Baltic Sea Strategy.
22. saistībā ar to, ka jāveic termiņa vidusposma pārskats par stratēģijas Baltijas jūras reģionam īstenošanu, aicina Komisiju izstrādāt konkrētus instrumentus un projektu vērtēšanas kritērijus, kuru pamatā būtu rādītāji, kas nodrošina salīdzināmību;
Calls on the European Commission, in the context of the need to carry out an interim analysis of the implementation of the Strategy for the Baltic Sea Region, to prepare concrete instruments and criteria for evaluating projects based on indicators that allow comparisons to be made;
25. uzskata, ka vērienīgu stratēģiju, piemēram, makroreģionālu stratēģiju, izstrāde var plašākā nozīmē veicināt vietējā un reģionālā līmeņa ietekmi ES politikas īstenošanā;
Believes that the development of large-scale strategies, such as macro- regional strategies, should contribute to enhancing the role of the local and regional level in the implementation of EU policy more generally;
29. īpaši atzīmē ES dalībvalstu ieskautā Kaļiņingradas apgabala anklāva statusu; uzsver, ka sociālā un ekonomiskā attīstība reģionā jāveicina kā „vārtu” reģionā vai „pilotreģionā” ciešākām attiecībām starp ES un Krieviju, iesaistot NVO, izglītības un kultūras iestādes un vietējās un reģionālās iestādes;
Specifically notes the status of the Kaliningrad Oblast enclave, which is surrounded by EU Member States; emphasises the need to stimulate social and economic development in this region, as a ‘gateway’ or ‘pilot’ region for a closer EU-Russia relationship involving NGOs, educational and cultural institutions and local and regional authorities;