natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Viens no referentiem pauda uzskatu, ka iedzīvotāju skaita kā kritērija ieviešana vienlaikus vietu sadalei Eiropas Parlamentā un balsu sadalei Ministru padomē var nenodrošināt līdzsvarotu sistēmu, un viņš izteica atbalstu balsu sadalījuma sistēmai Padomē.
In the view of one of the rapporteurs, the introduction of population as a criterion for both the distribution of seats in the European Parliament and votes in the Council may not guarantee a balanced system, and he expressed himself in favour of the weighted votes system for the Council.
Tomēr kopš Dimitrakopoulos/Leinen ziņojuma
However, since the Dimitrakopoulos-Leinen report
Tādēļ jau kopš starpvaldību konferenču pirmsākumiem 2004. gadā Eiropas Parlaments ir uzstājis, ka dubultā (dalībvalstu un iedzīvotāju) vairākuma princips tam būtu pieņemams risinājums, jo tas uzsvērtu ES kā valstu un pilsoņu savienības dubulto leģitimitāti; Parlaments bija pārliecināts, ka lēmumu pieņemšanai piemērotāka būs jaunā procedūra, nevis Nicas līgumā paredzētā sistēma.
This is why, since the beginning of the 2004 Intergovernmental Conference, the European Parliament had insisted that a solution could only be acceptable to it if it adhered to the principle of a double majority (of Member States and the population), in order to draw attention to the twofold legitimacy underpinning the development of the Union – that conferred by the Member States and that conferred by the citizens – and that the new procedure must make decision-making easier than the system provided for in the Nice Treaty.
(2) Un Konvents patiešām ierosināja dubultā vairākuma sistēmu, kas tika beidzot pieņemta, tādējādi atsakoties no balsu sadalījuma.
(2) It was indeed the double majority system proposed by the Convention that was finally adopted instead of weighting of votes.
Tas, ka Starpvaldību konference ieviesa prasību, ka vismaz četrām dalībvalstīm jābalso pret priekšlikumu, lai izveidotu bloķējošo mazākumu, tiešām nozīmē, ka dažos gadījumos lēmums var tikt pieņemts ar daudz mazāku iedzīvotāju atbalstu nekā 62 % slieksnis, kas tika noteikts iedzīvotāju balsošanas kritērijam Nicas līgumā — tādējādi lēmums, neskatoties uz to, ka to neatbalsta, piemēram, Vācija, Francija un Apvienotā Karaliste, tiks pieņemts, lai gan tā atbalstītāji pārstāv tikai 58 % iedzīvotāju, jo šīs trīs dalībvalstis nevar izveidot bloķējošo mazākumu, pat ja tās pārstāvētu vairāk nekā 41 % ES iedzīvotāju (pieņemot, ka tās ir pašreizējās 27 dalībvalstis).
The fact that the IGC introduced the requirement that at least four Member States should vote against a proposal in order to form a blocking minority means that in some circumstances a decision could be adopted with the support of far less than 62% of the population, which is the threshold set for the population criterion in the Nice Treaty: thus a decision opposed, for example, by Germany, France and the United Kingdom would nonetheless be adopted, even though its proponents represented only just over 58% of the population, as these three Member States cannot by themselves form a blocking minority even though between them they represent more than 41% of the population of the EU (in its current 27-member form).
Ir jāatceras, ka dažādo iespējamo kombināciju triki, ar kuriem iespējams iegūt minimālo skaitu balsu, kas nepieciešams kvalificētā vairākuma iegūšanai, ir radījuši situāciju, ka daudzos gadījumos nepieciešamais iedzīvotāju procents ir daudz lielāks.
Moreover, it is necessary to bear in mind that at present the vagaries of the various possible combinations whereby it is possible to attain the minimum number of weighted votes required for a qualified majority has the effect that in many cases the required percentage of the population is substantially greater.
No otras puses, dalībvalstu sliekšņa pacelšanai praksē nebūs ietekme, jo tam būtu jēga vienīgi 25 dalībvalstu Savienībā, kas bija iespējams 2004. gadā; 50 % vietā 55 % tiešām nozīmētu, ka 25 dalībvalstu veidotajā ES būtu nepieciešamas 14 dalībvalstu (13 valstu vietā) pozitīvs balsojums, ja SVK nebūtu noformulējusi papildu prasību, ka vairākumā jābūt iekļautām vismaz 15 dalībvalstīm; lēmuma pieņemšanas bloķēšanai vajadzīgas 12 dalībvalstis (13 valstu vietā).
On the other hand, raising the threshold for the number of Member States will not, in practice, have any effect, since it only made sense in a Union with 25 Member States, as was the case in 2004: 55% of Member States instead of half (50%) meant that in the 25-member EU 14 Member States would be required to vote in favour instead of 13, without the additional requirement formulated by the IGC that the majority must include at least 15 Member States; the number of Member States required to prevent a decision from being adopted will now be 12 instead of 13.
Tomēr 27 dalībvalstu Savienībā 55 % dalībvalstu atbilst 15 dalībvalstīm.
However, in a Union of 27 55% of Member States in any case equals 15.
Starp citu, praksē bloķēšanas riska palielināšanās, pateicoties šim procentuālajam pieaugumam, nav liela.
Moreover, in practice, the possible increase in the risks of blockage due to this increase is certainly not very great.
Praksē lēmumi nekad netiek pieņemti, dalībvalstīm sadaloties divos gandrīz vienādi lielos antagoniskos blokos. .
In reality, decisions are never taken with the Member States divided into two antagonistic blocs of virtually identical proportions. .
(3) Diemžēl papildu mehānismi, kuru mērķis bija aizkavēt jaunās sistēmas spēkā stāšanos un piešķirt iespējamos drošības līdzekļus dažām dalībvalstīm, kas pauž bažas par to, ka jaunā sistēma vājinās šo valstu pozīciju, ir ieviesti tāpēc, ka progress sistēmas pārredzamības un uztveramības ziņā turpretī atstājis vēl daudz nepadarīta.
(3) Unfortunately, the addition of mechanisms serving to delay the entry into force of the new system and to grant supposed safeguards to certain Member States which fear that the new system will weaken their position has meant that the progress made in terms of transparency and clarity of the system, on the other hand, leaves much to be desired.
Protams, ka dubultā vairākuma loģika ir vieglāk saprotama nekā jebkurš balsu sadalījums, bet pastāv risks, ka sabiedrība varētu uzskatīt, ka šie sliekšņi ir pieņemti diezgan patvaļīgi, un galvenais, ka dažādu papildu kritēriju pievienošana samazina sistēmas vienkāršošanu un izpratni.
Admittedly, the logic of the double majority is far easier to understand than any weighting of votes, but there is a risk that the public may regard the thresholds which have been adopted as rather arbitrary, and above all, the combination of different, complementary criteria greatly reduces the gains in terms of simplification and comprehension of the system.
(4) Lai Polija piekristu sistēmai, par kuru vienojās 2004. gadā, 2007. gada Starpvaldību konference iekļāva papildu noteikumus.
(4) In order to overcome Poland's opposition to the introduction of the system agreed in 2004, the 2007 IGC added additional mechanisms.
Pirmkārt, panāktā vienošanās paredz atlikt sistēmas spēkā stāšanos līdz 2014. gada novembrim.
Firstly, the agreement reached provides for the entry into force of the system to be delayed until November 2014.
Attiecīgi līdz šim datumam spēkā būs Nicas līgumā paredzētā sistēma.
Accordingly, the Nice system will continue to apply until that date.
Otrkārt, jaunajam Līgumam pievienotais protokols paredz, ka līdz 2017. gada 31. martam gadījumos, kad lēmums ir jāpieņem ar kvalificētu vairākumu, joprojām izmantos Nicas līgumā noteikto spēkā esošo balsošanas sistēmu, ja to pieprasīs kāda no dalībvalstīm.
Secondly, a protocol annexed to the new Treaty stipulates that, until 31 March 2017, whenever a decision must be adopted by a qualified majority at the request of a Member State the voting system laid down in the Nice Treaty which is currently in force will still apply.
Visbeidzot, 2007. gada Starpvaldību konference panāca vienošanos stiprināt tādu kā pārskatīto Janīnas kompromisu par pārejas periodu, ko pieņēma jau 2004. gadā (Starpvaldību konferences Nobeiguma aktam pievienotā Deklarācija Nr. 7): saskaņā ar 2004. gada deklarāciju, ja Padomes locekļi, kuri pārstāv vismaz trīs ceturtdaļas no dalībvalstīm vai iedzīvotājiem, kas vajadzīgs lēmuma bloķēšanai, izsaka iebildumus sakarā kāda akta pieņemšanu Padomē ar kvalificētu balsu vairākumu, Padome turpina apspriesties par šo jautājumu, lai samērīgā laika posmā panāktu lielāku atbalstu.
Finally, the 2007 IGC also reached agreement to strengthen the kind of revised Ioannina compromise for a transitional period which had already been adopted in 2004 (Declaration No 7 to the Final Act of the IGC): under the terms of the 2004 declaration, if members of the Council representing at least three-quarters of the number of Member States or of the population required to block a decision indicate their opposition to the adoption of a Council act by a qualified majority, the Council will continue to debate the subject with a view to reaching wider agreement within a reasonable period.
Šī vienošanās, kuru 2004. gadā paredzēja piemērot līdz 2014. gadam, tagad būs spēkā no 2014. gada 1. novembra līdz 2017. gada 31. martam.
This agreement, which in 2004 was set to run until 2014, will now apply for the period from 1 November 2014 to 31 March 2017.
No minētā datuma šā mehānisma uzsākšanai nepieciešamos pamatnosacījumus samazina līdz 55 % no dalībvalstu vai Eiropas Savienības iedzīvotāju skaita, kas vajadzīgs lēmuma bloķēšanai.
As from that date, the thresholds needed to trigger the mechanism have been reduced to 55% of the Member States or the Union population necessary to block a decision.
Šo vienošanos oficiāli noformēja Eiroparlamenta pieņemtajā lēmuma projektā, kurš stāsies spēkā jaunā Līguma spēkā stāšanās dienā.
This agreement was formalised in a draft decision which the European Council approved and which will take effect on the date on which the new Treaty enters into force.
2004. gada redakcijā bija paredzēts, ka šīs līgums paliks spēkā vismaz līdz 2014. gadam, kad Padome to varētu atcelt (ar kvalificētu vairākumu, kas tagad ir Padomes lēmumu pieņemšanas pamatnosacījums); 2007. gada redakcijā saskaņā ar jauno protokolu tas paliks spēkā uz nenoteiktu laiku un to varēs atcelt vai grozīt tikai pēc apspriedes Eiropadomē, kurai vienošanās ceļā jāpieņem labvēlīgs lēmums.
In its 2004 version, this decision was to remain in force at least until 2014, when the Council could revoke it (acting by a qualified majority, which is now the general rule for Council decisions); in its 2007 version, under the terms of a new protocol, it will remain in force for an indefinite period and may only be revoked or modified following a discussion in the European Council, which must then take a favourable decision by consensus.
(5) Lai arī jāpauž nožēla par atteikšanos no kompromisa, ko panāca Konvents, un 2004. gadā pieņemto lēmumu atlikšanu, jāatceras, ka galu galā risinājums tika pieņemts pēc smagas cīņas starp dalībvalstīm, kuru mērķis joprojām nebija pilnīgi skaidrs — pāris procentu ietekme uz salīdzinoši nelielu dalībvalstu ietekmes palielināšanu balsošanas sistēmā aizēnoja faktu, ka praktiski nekad nenotiek dalījums visās „lielajās” dalībvalstīs, no vienas puses, un visās „mazajās” dalībvalstīs, no otras puses.
(5) Although the abandonment of the compromise arrived at by the Convention and the postponement of the implementation of the decisions taken in 2004 is regrettable, it should be borne in mind that the solution ultimately adopted was chosen after a heated discussion among the Member States, the purpose of which was not always entirely clear: the impact of a few percentage points more or less on the relative degree of influence of each Member State in the voting system obscured the fact that in reality divisions between all the 'large' Member States on the one hand and all the 'small' Member States on the other hardly ever emerge.
Bieži vien vienā un tajā pašā pasākumā bija paredzēti pretrunīgi mērķi, piemēram, saglabāt valstij lēmumu bloķēšanas iespēju, tajā pašā laikā citām valstīm liedzot šādu iespēju.
Often, the same action was intended to pursue contradictory objectives simultaneously, such as preserving a State's own opportunities to block decisions whilst attempting to reduce the scope for others to do so.
Pārsvarā visas šīs apspriedes norisinājās, neņemot vērā, ka galu galā Kopienas sarunu dinamika reti kad ir saistīta ar balsošanas izmantošanu.
And above all, the whole of this debate was carried on without considering that ultimately the dynamics of Community negotiations are such that votes are very rarely taken.
Lai kādas arī nebūtu politiskā realitāte, Parlaments var akceptēt vienošanos, kas panākta valstu un valdību vadītāju starpā, nenoklusējot savu nožēlu.
Political realities being what they are, however, Parliament can accept the agreement reached between the Heads of State and of Government, albeit without concealing its disappointments.
(6) Lai kāda arī nebūtu lēmumu pieņemšanas metode, tai jābūt piemērojamai.
(6) Whatever the method by which decisions are taken, it must be applicable.
Tāpēc jautājums par kvalificētā vairākuma balsojuma piemērošanas jomu ir svarīgs.
Hence the importance of the question of the scope of qualified majority voting.
Šajā ziņā ir veiktas nozīmīgas pārmaiņas Lisabonas līgumā — tajā ir minēti apmēram 44 jauni gadījumi, kad dažādās jomās tiek piemērots kvalificētā vairākuma balsojums (skat.
The Treaty of Lisbon makes significant progress in this regard: there are some 44 new cases in which qualified majority voting is to apply in various fields (cf.
No otras puses, vienprātība joprojām ir nepieciešama 72 gadījumos
On the other hand, unanimity is still required in 72 cases
Šajā sakarā jaunais Līgums ir saglabājis gandrīz visus grozījumus, kas paredzēti Konstitūcijā.
In that respect, the new Treaty incorporates practically all the changes provided for in the Constitution.
Vienīgie izņēmumi ir saistīti ar pievienošanās līgumu Eiropas Cilvēktiesību konvencijai, kas jāpieņem ar vienprātīgu lēmumu (atbilstīgi Konvencijai — ar kvalificētu balsu vairākumu) un tāda jauna juridiskā pamata izveidi, kurš attiecas uz noteikumiem par personas datu apstrādi saistībā ar KĀDP (LES 39. pants).
The only exceptions concern the agreement on accession to the European Convention on Human Rights, which will have to be adopted unanimously (QMV under the Constitution), and the creation of a new legal basis for the introduction of rules governing the processing of personal data under the CFSP (Article 39 of the TEU).
Lai gan labākas interpretācijas nolūkos runa ir vienīgi par tādu kopēju noteikumu izstrādi, kuri attiecas uz pilnībā dalībvalstīm piešķirtu kompetenču īstenošanu (visi noteikumi par Savienības kompetencēm personas datu aizsardzības jomā ir iekļauti LESD 16. pantā), jāizsaka nožēla, ka Parlaments nav iesaistīts šajā procedūrā un nav ietverta skaidra norāde uz Tiesas kontroli. .
Although, according to the most generous interpretation, this involves nothing more than the establishment of joint rules to govern the exercise of a competence which rests solely with the Member States (everything covered by the Union's competence in the area of the protection of personal data is governed by Article 16 of the TFEU), it is regrettable that Parliament should not be involved in this procedure and that no explicit reference should have been made to legal review by the Court of Justice. .
Lai gan vispārējais izmaiņu virziens ir vērtējams vienīgi pozitīvi, tomēr jāizsaka nožēla, ka daudzos gadījumos netika izmantota iespēja izdarīt vairāk.
Whilst the general thrust of the changes can only be regarded as very positive, it is regrettable that the opportunity was not taken to do more in certain cases.
(7) Vēl viens nozīmīgs uzlabojums Lisabonas līgumā attiecībā uz pārredzamību ir prasība dažādu sastāvu Padomes sanāksmes dalīt divās daļās atkarībā no tā, vai Padome veic likumdošanas vai citas funkcijas, un, apspriežot leģislatīvos aktus vai balsojot par tiem, Padomes sēdes ir atklātas.
(7) Another major improvement made by the Treaty of Lisbon in terms of transparency is the requirement for meetings of the various configurations of the Council to be divided into two parts, depending on whether the Council is acting in a legislative capacity or in other ways, with the corollary that, when it deliberates or votes on legislative acts, the Council meets in public.
Lai gan dalībvalstis nepieņēma Konventa priekšlikumu par atsevišķas Likumdošanas padomes izveidošanu, tomēr var uzskatīt, ka ir saglabāts šī priekšlikuma svarīgākais aspekts, proti, ka Padomes sēdes ir atklātas un tās darbs ir pārredzams.
Although the Member States did not accept the Convention's proposal that a genuinely separate Legislative Council should be created, it may be considered that the essential aspect of this proposal, which was that meetings should be held in public and that the Council's legislative work should be transparent, has been preserved.
(8) Attiecībā uz Padomes sastāviem un darbību nozīmīgākais jauninājums ir autonomas Ārlietu padomes, kuru vada Augstais pārstāvis, izveide.
(8) As regards the configurations and functioning of the Council, the main novelty is the creation of an autonomous Foreign Affairs Council, to be chaired by the High Representative.
Ārlietu padome un Vispārējo lietu padome ir divi Padomes sastāvi, kuru izveide ir noteikta jaunajā Līgumā, kurā citu sastāvu izveide ar kvalificēto balsu vairākumu atstāta Eiropadomes ziņā.
This and the General Affairs Council are the only two configurations of the Council whose existence is provided for by the new Treaty, which leaves it to the European Council to decide by a qualified majority on the creation of other configurations.
(9) Centieni izmainīt pašreizējo Padomes prezidentūras rotācijas sistēmu, lai nodrošinātu lielāku tās darba atpazīstamību, saskaņotību un nepārtrauktību, nav devuši redzamus rezultātus — dalībvalstis neatbalstīja Konventa priekšlikumu, komandu prezidentūras sistēmā beidzot pieņemot līdztiesīgas rotācijas principu, par kuru ar kvalificētu balsu vairākumu Eiropadome pieņēma lēmumu, par kuru nav iespējams iepriekš precīzi pateikt, kāds no tā būs iegūtais labums
(9) The efforts to modify the existing system of rotating Presidencies of the Council in order to raise the profile and enhance the consistency and continuity of its work have had somewhat mixed results: the Member States departed from the Convention's proposal, ultimately adopting the principle of equal rotation within a system of team Presidencies determined by a decision of the European Council, acting by a qualified majority, and it is not possible to make out in advance exactly what the real benefits of this will be
Līgumam pievienotajā deklarācijā ietverta politiska vienošanās dalībvalstu starpā par lēmumu, kas paredz izveidot trīs dalībvalstu prezidentūras grupas, kuras strādā 18 mēnešus.
A declaration (No 9) annexed to the Treaty sets out the political agreement reached among the Member States on a decision providing for the establishment of Presidency teams from three Member States for periods of 18 months.
Šīs dalībvalstis savstarpēji sadalīs prezidentūras laiku atbilstīgi dažādiem nozaru Padomes sastāviem, vai nu nosakot tos uz 6 mēnešiem (kā tas ir patlaban), vai sadalot tos uz visu 18 mēnešu periodu .
Those Member States would divide up the task of chairing the various sectoral configurations of the Council, either for rotating six-month periods (as at present) or for the whole 18-month period. .
Stabila prezidentūra būs tikai Ārlietu padomei (un Eiropadomei).
Only the Foreign Affairs Council (and the European Council) will have a stable presidency.
(1) Cits debašu uzmanības centrā izvirzījies institucionālais jautājums attiecās uz Komisijas sastāvu.
(1) Another of the institutional questions which were at the centre of debate was the composition of the Commission.
Pieņemtais risinājums, kas tika atlikts, atšķīrās no Konventa priekšlikuma, tomēr tas labāk atbilst politiskai realitātei un to var uzskatīt par pozitīvu risinājumu — tas dod iespēju respektēt jauno dalībvalstu vēlmi būt pārstāvētām Komisijā pirmajos gados pēc to iestāšanās ES, pēc zināma laika (2014. gadā) paredzot īstenot komisāru skaita nepieciešamo samazināšanu (līdz 2/3 no dalībvalstu skaita, kas 27 dalībvalstu Eiropas Savienībā nozīmē samazināt pašreizējo komisāru skaitu).
The solution ultimately opted for, with its implementation deferred, departed from the Convention's proposal, but it corresponds more closely with political reality and may be considered positive: it makes it possible to respect the new Member States' aspiration to be represented in the Commission during the first years after their accession, whilst providing, after a reasonable lapse of time (2014), for the vital reduction in the number of Commissioners (to 2/3 of the number of Member States, which - in a 27-member EU - would already mean that there were fewer Commissioners than at present).
Pamatojoties uz rotācijas principu, kas nodrošina līdztiesību dalībvalstu starpā (un kam jāatspoguļo ES demogrāfiskais un teritoriālais diapazons), šis risinājums tādējādi dos iespēju saglabāt komisāru skaitu pieņemamā daudzumā.
Based on a rotation system which preserves equality between Member States (and which must reflect the demographic and geographical make-up of the Union), this solution will thus make it possible to keep the size of the Commission within acceptable limits.
Katra dalībvalsts nevarēs iecelt komisāru vienreiz trīs pilnvaru termiņos.
The frequency of the period when any given Member State will not be represented by a Commissioner will be once in every three terms.
(2) Lisabonas līgumā ir panākts nozīmīgs progress attiecībā uz Komisijas priekšsēdētāja iecelšanu, kuru turpmāk ievēlēs Eiropas Parlaments pēc Eiropadomes priekšlikuma, kas pieņemts ar kvalificētu balsu vairākumu.
(2) The Treaty of Lisbon also makes important progress regarding the appointment of the President of the Commission, who is in future to be elected by the European Parliament on a proposal from the European Council, acting by a qualified majority.
Tas ir nākamais solis centienos piešķirt Komisijai politisko leģitimitāti, it īpaši ņemot vērā, ka Eiropadomei ir izvirzīta prasība ņemt vērā Eiropas Parlamenta vēlēšanu rezultātus un pirms sava kandidāta piedāvāšanas piedalīties „atbilstīgā apspriešanā”.
This is a further step in the process of imparting political legitimacy to the Commission, particularly as the European Council is required to take account of the results of the elections to the European Parliament and hold ‘appropriate consultations’ before designating its candidate.
Pēc tam visa Komisija, priekšsēdētājs, Augstais pārstāvis, kuru ieceļ saskaņā ar īpašu procedūru (sk. tālāk), un komisāri, kurus izvēlas Padome saskaņā ar priekšsēdētāja amatam izvirzīto kandidātu, tiek kopumā apstiprināti ar Eiropas Parlamenta balsojumu
Afterwards, the whole Commission, the President, the High Representative, who is appointed by means of a special procedure (see below), and the Commissioners, selected by the Council in agreement with the President-designate, will require a vote of approval en bloc by the European Parliament
Jāatzīmē, ka 2004. gada SVK neakceptēja Konventa priekšlikumu par to, lai dalībvalstu valdības iesniedz sarakstu ar trīs personu vārdiem, no kuriem priekšsēdētājam būtu jāizvēlas komisāri, kurus izvirzītu dalībvalstis.
It may be noted that the 2004 IGC did not accept the Convention's proposal that the government of each Member State should submit a list of three names from which the President would choose the Commissioner proposed by the Member State.
Ar nožēlu jāsecina, ka 2004. gada SVK neatbalstīja Konventa priekšlikumu par Komisijas stāšanos darbā, apstiprinot to ar Eiropas Parlamenta balsojumu, kas politiskā ziņā ir ļoti simboliski, bet tas papildinātu iecelšanas procedūru ar jaunu posmu; tagad Komisijas iecelšanas procedūra jānoslēdz ar Eiropadomes kvalificēta vairākuma balsojumu. .
Also, it is regrettable that the 2004 IGC did not accept the Commission's proposal that the investiture of the Commission should conclude with the vote by the European Parliament, which is politically highly symbolic, but added a stage to the procedure, which is now to conclude with the appointment of the Commission by the European Council, acting by a qualified majority. .