natgillin/translations-raw huggingface dataset:
59 uzsver, ka stabils miers daudzējādā ziņā ir atkarīgs no kopienas iesaistīšanās un atbildības par miera procesu — procesu, kas var būt leģitīms un sekmīgs tikai tad, ja šajā procesā vienlīdz ir iesaistītas arī sievietes, kurām ir svarīga nozīme sabiedrībā un izšķiroša loma pārtikas produktu ražošanā un ģimenes aprūpē jo īpaši jaunattīstības valstīs; ņemot vērā to, ka 80 % no bēgļu kopskaita ir sievietes un bērni, prasa sniegt sievietēm īpašu atbalstu un atzīt viņu ārkārtīgi nozīmīgo lomu miera un stabilitātes veicināšanā, un uzsver, ka starptautiskās sabiedrības atbalsts pilsoniskās sabiedrības sadarbības struktūrām, kas vieno vietējās, valsts un starptautiskās iniciatīvas, ir izšķirošs faktors miera procesā;
59 Stresses that sustainable peace is in many ways contingent on community-based involvement and ownership of the peace process - a process which can only be legitimate and succeed if women are equally involved in their important social function and their decisive role in food production and family welfare in developing countries in particular; calls, bearing in mind that women and children account for 80 % of refugees, for particular support to be provided for women and for women to be recognised as having a vital role to play in promoting peace and stability, and stresses that the role of the international community in supporting civil society networks that link local, national, and international initiatives is crucial to the peace process;
71. atbalsta ES programmu vardarbīgu konfliktu novēršanai un ES rīcības plānā 2009. gadam paredzētos pasākumus drošības un attīstības jomā un mudina Komisiju par ļoti prioritāru noteikt ar miera nostiprināšanu saistītu pasākumu īstenošanu;
Supports the EU Programme for the Prevention of Violent Conflicts and the security and development measures envisaged in the EU Action Plan for 2009, and urges the Commission to attach high priority to the implementation of measures linked to peace-building;
80. uzsver, ka Komisijai ir pienākums atbalstīt partnervalstu centienus uzlabot spēju nodrošināt demokrātisku vietējo pārskatatbildību (parlamentāru kontroli un revīzijas iespējas) gadījumos, kad Kopienas palīdzību sniedz budžeta atbalsta veidā; mudina Komisiju noturīgāk un konsekventāk pildīt šo pienākumu; uzsver, ka parlamentārās kontroles struktūru un revīzijas iestāžu pilnvaras ir galvenais faktors, lai panāktu, ka ES budžeta atbalstam ir noturīga ietekme; prasa izveidot novērošanas un pārraudzības mehānismus pilsoniskajai sabiedrībai, lai tā varētu pilntiesīgi pārraudzīt ES budžeta palīdzības izlietojumu un ietekmi;
Stresses that the Commission has an obligation to support the efforts of partner countries to develop democratic domestic accountability capacities (parliamentary control and audit capacities) where Community assistance is delivered via budget support; urges the Commission to fulfil this obligation in a more robust and consistent manner; stresses that empowered parliamentary control entities and audit institutions are a major factor for achieving a sustainable impact of the EU budget support; calls for the development of civil society monitoring and oversight mechanisms, so that they are empowered to monitor the use and impact of EU budgetary support;
85. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, dalībvalstu un kandidātvalstu valdībām un parlamentiem, ANO ģenerālsekretāram, ANO Miera veidošanas komisijai, ĀS Komisijai, ĀS Izpildu padomei, Panāfrikas parlamentam un ĀKK un ES Apvienotajai parlamentārajai asamblejai.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the governments and the parliaments of the Member States and the candidate countries, the Secretary General of the UN, the UN Peacebuilding Commission, the AU Commission, the AU Executive Council, the Pan African Parliament, and the ACP-EU JPA.
Šis ir viens no svarīgākajiem ziņojumiem šajā gadā.
This is one of the most important reports of the year.
Tas ir saistīts ar obligātajām prasībām, pamatojoties uz kurām 2005. gada pasaules augstākā līmeņa sanāksmē tika nodibināta ANO Miera veidošanas komisija, un tajā par prioritāra nozīme piešķirta šādai atziņai — puse no valstīm, kuras izkļuvušas no konflikta, atkal nonāk konfliktsituācijā piecu gadu laikā.
It follows from the imperatives which led to the founding of the UN Peace Building Commission at the 2005 World Summit; and takes as its priority the following recognition: half of all countries which emerge from conflicts return to conflict within five years.
Pašlaik pasaulē notiek 42 civili konflikti.
Currently, there are 42 ongoing civil conflicts around the world.
Saistībā ar valstu veidošanu pastāv divi būtiski procesa dalībnieki.
There are two major actors on the nation-building front.
Pirmais no tiem un visbūtiskākais ir pati valsts, kurā ir nestabila situācija.
The first, and the most important, is the country in the situation of fragility itself.
Bez stingras gribas izkļūt no konflikta, lai virzītos uz ilglaicīgu mieru, atgriešanās konfliktsituācijā ir gandrīz neizbēgama.
Without a strong will dedicated to emerging from conflict and reorientating towards permanent peace, regressing back to conflict is almost inevitable.
Otrs būtiskais faktors ir starptautiskā sabiedrība, kuras pienākums ir atbalstīt un stiprināt valsti, kas atgūstas no konflikta, sniedzot finansiālu palīdzību un piedāvājot savu pārstāvju zināšanas un personīgo pieredzi, lai konsultētu par to, kas veicina vai neveicina valsts veidošanu.
The second protagonist is the international community, whose role is to support and augment the recovering country through means of its financial commitment and by its members’ repository of knowledge and firsthand experience in learning what works to build a nation and what does not.
Maršala plāns ir lielisks piemērs tam, kā viena valsts (ASV) spēja iedrošināt visu Rietumeiropu pārtraukt karu un nodibināt ilglaicīgu mieru.
The Marshall Plan is a superb example of how a single country – the US – encouraged the whole of Western Europe to reject war and embrace a permanent peace.
Vēlamo ceļu uz mieru ir viegli iezīmēt, bet daudz grūtāk ir pa to virzīties.
The desired route to peace is easy to delineate – but more difficult to pursue in practice.
Teorētiski šis ceļš ved no kara uz mieru un pēc tam uz atjaunošanu un panākumiem.
Theoretically, the path moves from war to peace and then from there to reconstruction and success.
Šī ziņojuma tēma saistīta ar atbilstošu procedūru minētā plāna īstenošanai, pievēršot uzmanību atjaunošanai kā valsts izveides galvenajam attīstības mērķim.
The correct procedure for this pattern is the subject of this report focussing specifically on reconstruction as the prime Development objectives of nation building.
ATTĪSTĪBAS PERSPEKTĪVAS MIERA VEICINĀŠANAI PĒCKONFLIKTA SITUĀCIJĀS
DEVELOPMENT PERSPECTIVES FOR PEACE BUILDING IN POST-CONFLICT SITUATIONS
Tūlītējās prioritātes:
Immediate Priorities:
· nodrošināt drošu telpu darbībai,
· Secure Space in which to operate
· garantēt piekļuvi saldūdenim un, ja iespējams, pārraudzīt mirušo pārvietošanu un apglabāšanu saskaņā ar vietējām tradīcijām,
· Guarantee access to fresh water and oversee the complete removal and burial of dead according to local customs where possible
· garantēt piekļuvi pārtikai, apkurei (atkarībā no laika apstākļiem), elektrībai, sanitārijai un svarīgākajiem medikamentiem,
· Guarantee access to food, heating (depending on weather), electricity and sanitation and essential medicines
· nodrošināt efektīvas izpildvaras (policija) pamanāmu klātbūtni, lai uzturētu likumību un kārtību un nepieļautu laupīšanu, kā arī veidot vietējo informatoru tīklu,
· Have visible presence of effective law-keepers (police) to maintain semblance of law and order and prevent looting; build network of local intelligence informers
· stimulēt vietējo līderu iesaistīšanos varas sadalē un pakalpojumu (veselības aprūpe un izglītība) nodrošināšanā, izmantojot vietējās pašvaldības.
· Incentivise local leaders into power-sharing and provision of services (healthcare and education) via local municipalities
Turpmākās prioritātes
Subsequent Priorities:
Vienlaicīgi ar minētajām jāīsteno arī turpmāk tekstā aprakstītās prioritātes, kas ir būtiskas ilglaicīga miera veidošanas komponentes.
The following must be implemented in parallel and are all essential components for constructing lasting peace.
Ir svarīgi saprast, ka prioritāšu īstenošanas kārtība ir atkarīga no konkrētas situācijas, un katrā situācijā tās ir attiecīgi jāpiemēro.
It is vital to assert that the precise order of implementation will vary according to the needs of the specific situation and must be applied accordingly.
Atbruņošana, demobilizācija un reintegrācija (ADR)
Disarmament, Demobilisation and Reintegration (DDR)
Kā jau minēts, puse no valstīm, kuras izkļuvušas no konflikta, atkal nonāk konfliktsituācijā piecu gadu laikā.
As already stated, half of all countries that emerge from conflicts return to conflict within five years.
Tādēļ „telpas nodrošināšana” ir būtisks priekšnoteikums turpmākai attīstībai — ekonomikas uzplaukumam, investīcijām un tirdzniecībai, kā arī iedzīvotāju brīvību un cieņas nodrošināšanai.
“Securing the space” therefore is a fundamental prerequisite for all that follows – economic development, investment and trade as well as defending the freedoms and dignity of the population.
Varas sadale (no militārpersonām politiskajiem līderiem)
Power-Sharing (from warlords to political leaders)
Kaujinieku līderi jāaicina pārtraukt vardarbību un iesaistīties varas sadalē, izmantojot institucionālās struktūras.
Combatant-leaders persuaded to renounce violence and enter power-sharing through institutional structures.
Vienlaicīgi šajās varas sadales attiecībās ir jāiesaista aktīvi un informēti pilsoņi.
Simultaneously, an active and informed citizenship must be engaged in this power-sharing relationship.
Visos posmos ir jānodrošina pārredzamība.
There must be transparency at all stages.
Nepieciešams ne tikai apspriesties ar visām iesaistītajām pusēm, bet ir svarīgi arī informēt, ka notiek apspriešanās ar visām iesaistītajām pusēm.
Not only is there a need to consult all parties; there is also a need to be seen to be consulting all parties.
Viens no iemesliem tik daudzu valstu atkārtotai nonākšanai konfliktsituācijā ir tas, ka stabilas sabiedrības pamats — institūcijas — nav pietiekami spēcīgs, lai apturētu vilinājumu atgriezties pie tādām notikumu ietekmēšanas metodēm, kas nodrošina tūlītēju rezultātu.
Part of the reason so many states in situations of fragility return to conflict is that the skeleton for a stable society – its institutions – are not strong enough to constrain temptations to return to more immediate methods of influencing the direction of events.
Reizēm institūcijas pat var veicināt nestabilitāti.
Sometime the institutions can in fact even work against stability.
Institūciju veidošanas galvenais uzdevums ir tiesiskuma nodrošināšana.
The essence of institution building is maintaining the rule of law.
Turklāt šajā posmā tiesiskums ir jāvērš uz to, lai nodrošinātu stabilu centrālo spēku.
Furthermore, the rule of law must be directed at this stage to ensuring that the centre holds.
Institūcijām ir jābūt kā centrtieces, nevis centrbēdzes spēkam (tām ir jānodrošina, lai pretējie spēki strādātu kopā, nevis attālinātos vēl vairāk).
Institutions must act as a centripetal force and not a centrifugal one (they must bind opposing forces into working together; not act to push strained protagonists further apart).
Valsts izveide ietver darbu pie institūcijām — valstu parlamentiem, demokratizācijas un vēlēšanu procesa, korupcijas novēršanas, pārredzamības un pārskatatbildības.
Nation building includes building institutions: national parliaments, democratisation and electoral processes, anti-corruption, transparency and accountability.
Šajos procesos ir būtiski iesaistīt vietējos spēkus.
The essential tool for this is local ownership of the process.
Vardarbīgi konflikti attur ārvalstu investorus un var mazināt valsts izaugsmi vidēji par 2 %.
Violent conflicts deter foreign investors, and can reduce a country’s growth rate by an average of 2%.
Tādas vides izveide, kas sekmē privāto ekonomisko iniciatīvu, ir būtisks aspekts iedzīvotāju ekonomiskās situācijas uzlabošanai jaunattīstības valstīs.
The creation of an environment which stimulates private economic initiative is a powerful tool towards improving the economic situation of people in developing countries.
Privātā iniciatīva ir procesa virzītājspēks, tādēļ ir nepieciešams koncentrēties uz tiesību nodrošināšanu privātpersonām, lai tās varētu pilnībā izmantot visas iespējas, jo īpaši attiecībā uz pārvietotu personu iesaistīšanu ekonomikā.
Private initiative is the driving force for that thus there is need to focus on the empowerment of individuals in order to enable them to realise their full potential, particularly bringing displaced people into the economy.
Veselīgas ekonomikas priekšnoteikumi saskaņā ar Ludwig Erhard , kas bija Rietumvācijas kanclers 1960. gados, ir labklājība, ko nodrošina konkurence, zemi nodokļi, minimāls regulējums un stabila valūta.
The conditions for a sound economy as espoused by 1960s Chancellor of West Germany Ludwig Erhard are prosperity through competition, low taxation, minimal regulation, stable currency.
Peru ekonomists Hernando de Soto ir aprēķinājis, ka jaunattīstības valstīs nav reģistrēti nekustamie īpašumi par kopējo vērtību 9 triljoni USD.
Peruvian economist Hernando De Soto has estimated that as much as $9 trillion of real estate assets are held without registered titles in the developing world.
Kamēr šie nekustamie īpašumi ir „neoficiāli”, nav iespējams, piemēram, izsniegt hipotekāros kredītus.
For as long as they continue to be held "informally" mortgage credit, for example, cannot be realised.
Īpašumtiesību aizsardzība ir būtisks attīstības priekšnoteikums.
Defence of property rights are essential for development.
Tādēļ vienai no attīstības politikas galvenajām prioritātēm jābūt zemes reģistra izveidei un attīstībai, resursu piešķiršanai karšu izstrādei un zemes un intelektuālā īpašuma reģistrācijai, kā arī resursu piešķiršanai tiesām īpašumtiesību piemērošanas nodrošināšanai.
A high priority of development policy should therefore be to establish and improve Land Registries, provide the resources for mapping and registration of land and intellectual property and for courts to enforce property law.
Tirgus nevar darboties, ja nav izveidota efektīva tiesību sistēma attiecībā uz īpašumtiesībām un līgumsaistībām un to piemērošanu ar pienācīgu paredzamību un ātrumu.
The market cannot operate if there is no effective legal system in which property rights and contractual obligations can be ascertained and enforced with reasonable predictability and speed.
Intelektuālā īpašuma tiesību aizsardzība nodrošina un veicina radošumu un uzņēmējdarbību.
The protection of intellectual property safeguards and encourages creation and enterprise.
Civilā policija (tostarp drošības garantēšana un izlūkošana)
Civilian Police (including security and intelligence)
Pārredzams, atbildīgs un profesionāls drošības sektors ir ārkārtīgi būtisks aspekts attīstību veicinošu apstākļu radīšanai.
A transparent, accountable and professional security sector is fundamental for creating conditions to foster development.
Pārāk bieži jaunattīstības valstīs, jo īpaši valstīs, kur nesen noticis konflikts, drošības spēki nespēj vai nevēlas aizsargāt pilsoņus.
Too often in developing countries, and particularly countries in the aftermath of a conflict, security forces are unable or unwilling to protect citizens.
Valstīs, kur drošības sektors vēsturiski izmantots kā apspiešanas spēks, ir būtiski drošības sektora reformā (DSR) iesaistīt vietējās kopienas, tādējādi novēršot nepieciešamību tām uzņemties drošības nodrošināšanu.
Where the security sector has had a history of being a tool for repression, it is vital that security sector reform (SSR) involves local communities thus preventing the need to take security into their own hands.
Ir ļoti būtiski, lai pēc iespējas ātrāk notiktu pāreja no militārās uz civilo drošību.
It is imperative that the transition from military security to civilian security take place as soon as is practicable.
Tādēļ drošības, aizsardzības un visu cilvēku piekļuves tiesiskumam nodrošināšana ir prioritāra, lai mazinātu nabadzību un nodibinātu mieru.
Providing safety, security and access to justice for all people is therefore a priority for poverty reduction and peace-building.
Sākumā izmantoto starptautisko tiesiskuma nodrošināšanas spēku vietā ir jāstājas civiliem vietējās policijas spēkiem.
The introduction of the civilian indigenous police force must replace the existing international law-keeping that was introduced initially.
Atmīnēšana un kājnieku un vieglo ieroču iznīcināšana
De-mining and Small Arms and Light Weapons elimination
Mīnu un kājnieku un vieglo ieroču izplatīšana veicina konfliktus un noziedzību.
De-mining and the proliferation of small arms and light weapons (SALW) fuels conflict and crime.
Tādēļ visiem mēģinājumiem uzlabot drošību, lai paātrinātu attīstību, ir jābūt vērstiem pret bezatbildīgu ieroču nodošanu un kājnieku ieroču izplatīšanu iedzīvotājiem.
Any attempt to improve security to enable accelerated development must therefore promote action to address the irresponsible transfer of arms and the proliferation of small arms within societies.
Pilsoniskā sabiedrība
Civil Society
Mums ir jāveicina demokrātijas principu ievērošana, preses brīvība un piekļuve precīzai informācijai.
We must promote the principles of democracy, free media and access to accurate information.
Apvienošanās tiesības un vārda brīvība veido pilsoniskās sabiedrības pamatu.
Freedom of association, and freedom of expression are part of the backbone of maintaining a civil society.
Galvenajai pieejai, ko piemēro visiem miera veidošanas pasākumiem, ir jābalstās uz pamatvērtību — cilvēka cieņas, brīvības, demokrātijas, cilvēktiesību, tiesiskuma, taisnīguma un vienlīdzības — ievērošanu, kā arī valdības atbildību pret iedzīvotājiem.
The main approach to be followed in all peace-building activities is to be based on the respect for the fundamental values of human dignity, freedom, democracy, human rights, rule of law, justice and equity, accountability of government towards the population.
Vietējo iedzīvotāju viedoklim ir jābūt miera veidošanas un valsts izveides centienu pamatā.
The point of view of local beneficiaries must be at the heart of the peace-building and nation building efforts.
Samierināšana un piedošana
Reconciliation and Forgiveness
Šis pārejas posma tiesiskuma pīlārs ietver dažādu sabiedrības slāņu samierināšanu, bijušo kaujinieku un pārvietoto personu reintegrāciju, dialoga veidošanu starp konfliktējošām grupām (ievainojumu ārstēšanu un uz mieru orientētu izglītību), taisnības un samierināšanas komiteju un nevardarbīgu strīdu izšķiršanas sistēmu izveidi.
This transitional justice pillar includes the reconciliation of the different layers of the population, reintegration of former combatants, displaced persons, dialogue among conflicting groups (trauma healing and peace education), establishment of truth and reconciliation committees; and enhancing non-violent dispute resolution systems.
Kara noziegumi
War Crimes
Genocīds ir jāsoda, turklāt jānodrošina informēšana par soda piemērošanu.
Genocide needs to be punished and to be seen to be punished.
Nepieciešamības gadījumā jāizveido kara noziegumu tiesas.
War Crimes tribunals must be appointed if necessary.
Labāk, ja galvenos vardarbības veicējus notiesā valsts, nevis starptautiskās tiesas.
It is better to have the major perpetrators convicted by national courts rather than international courts.
Tūkstošgades attīstības mērķi (TAM) un atbilstīga iedzīvotāju piekļuve pamatpakalpojumiem
MDGs and Equitable Access to basic services for the population
Veselības aprūpe, tāpat kā piekļuve dzeramajam ūdenim un sanitārajiem pakalpojumiem, ir attīstības priekšnoteikums.
Health is a prerequisite for development, as is access to drinking water and sanitation.
Arī pārtikas nodrošinājums ir jānosaka par vienu no būtiskākajām prioritātēm.
Food security must also be a high priority.
Būtisks nabadzības mazināšanas līdzeklis ir arī izglītība.
Education is also a major factor for poverty alleviation.
Lielākā daļa valstu, kurās ir augstākie zīdaiņu un bērnu mirstības rādītāji, nesen pārcietušas konfliktu.
Most of the countries with the highest infant and child mortality rates have suffered conflict in recent years.
Nedroša vide rada arī labvēlīgus apstākļus organizētajai noziedzībai.
Insecure environments also provide grounds for organised crime.
Jaunattīstības valstu ražošanas jaudas palielināšana, ko sekmē veselīgs un izglītots darbaspēks, ir būtisks nabadzības izskaušanas veicināšanas faktors un jānosaka par prioritāti.
The productive capacity of developing countries, driven by healthy and educated workforce, must be prioritised as it is an essential element for the achievement of the eradication of poverty.
Sievietes ir būtiskas dalībnieces miera veidošanas un valsts izveides procesā.
Women are crucial actors in the peace-building and nation building process.
Centieni izveidot līdztiesīgu sabiedrību var būt ilgtspējīgi tikai tad, ja sievietēm nodrošina pilnvērtīgu dalību miera sarunās, politiskajos procesos, ekonomikā un pilsoniskajā sabiedrībā kopumā.
The efforts to realise an equitable society can be sustainable only if women are ensured a full participation in peace negotiations, a fully-fledged presence on the political scene, the economic life and in the civil society as whole.
Atbilstīga piekļuve ilgtspējīgiem resursiem
Equitable Access to Sustainable Resources
Dabas resursu ilgtspējīga un videi draudzīga izmantošana, kā arī atbilstīga piekļuve tiem ir būtisks aspekts ilgtspējīgas attīstības nodrošināšanai, tostarp klimata pārmaiņu un bioloģiskās daudzveidības samazināšanās jautājumu risināšanai.
Sustainable and environmental friendly use of and equitable access to natural resources are necessary in order to ensure sustainable development, including addressing climate change and biodiversity loss.
Somālija ir labs piemērs tam, kas var notikt, ja atbilstīgi nepiemēro šo principu.
Somalia is a good example of what can happen when this criterion is insufficiently met.
Konfliktu risks
Conflict Sensitivity
Sniegtā palīdzība var nesniegt pozitīvus rezultātus, ja attīstības procesa dalībnieki neatzīst problēmas, kuru dēļ izraisījās konflikts, vai izvairās no to risināšanas.
Aid can fail to play a positive role if development actors do not recognise or avoid addressing conflict issues.
Arī palīdzības sniegšana, nepievēršot uzmanību notiekošo konfliktu ietekmei uz attīstību un cilvēku drošību, vai atbalsts valstīm, kurās tiek atstumtas atsevišķas etniskās grupas, var pastiprināt konflikta veidošanās vai turpināšanās risku.
Providing aid without attention to the impact of ongoing conflicts on development and human security, or via states that exclude certain ethnic groups, can also increase the risk of conflict starting or continuing.
Ir jāveic konflikta novērtējumi un rezultāti jādara zināmi plānošanas lēmumu pieņēmējiem.
Conflict assessments should be done as a matter of course to inform programming decisions.
Konflikta riska novērtējums ietver arī lēmumus jautājumos, vai finansiālo atbalstu sniegt valstij vai noteiktai nozarei, vai lielāko daļu palīdzības sniegt valstij tiešā veidā, kādā mērā galvenās izglītības, veselības aprūpes un citas attīstības programmas nodrošinās pozitīvu ietekmi uz konflikta cēloņiem utt.
Conflict sensitivity also includes decisions on whether to provide budget support to a country or to a particular sector, whether to provide the majority of aid through the state, how core education, health and other development programmes will ensure that they are having a positive impact on the root causes of conflict, and so on.
Novērtējumi ir jābalsta uz pieredzi, kas gūta, sagatavojot iepriekšējos konflikta novērtējumus, kā arī uz citiem sociāliem pētījumiem, jo īpaši tiem, kas pievērsušies nevienlīdzībai un sociālajai atstumtībai.
The assessments should draw on existing experience of earlier conflict assessments, and other social analyses – particularly those focusing on inequality and social exclusion.