natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tāpēc sākotnēji jārod risinājums reģiona vai valsts līmenī.
The first phase should therefore be to introduce solutions at regional or national level.
Pārdalot līdz pat 2 % no tiešo maksājumu kopējā apjoma, dalībvalstīm jādod iespēja veidot attiecīgas riska pārvaldības sistēmas saskaņā ar pašu pieņemtiem lēmumiem.
Within the framework of the redistribution of up to 2% of funds from direct payments, Member States should be given the opportunity to develop appropriate risk management systems based on their own decisions.
Katrā ziņā Komisijai ir stingri jāuzrauga, lai nebūtu konkurences traucējumu.
The Commission must implement strict monitoring with regard to distortions of competition.
To varētu veikt, piemēram, izstrādājot kopīgus noteikumus attiecībā uz vienotu tirgus organizāciju.
This could be done, for example, by establishing common framework rules within the single market organisation.
Komisijai un dalībvalstīm noteikti jāapsver iespēja piesaistīt ražotāju un nozaru apvienības.
The participation of producer groups or sectoral associations should be examined by the Commission and Member States.
Referents uzskata, ka nav pilnībā jāatsakās no līdzšinējām intervences vai uzglabāšanas sistēmām, tomēr šīs sistēmas jāsašaurina, pārveidojot par patiesu drošības tīklu gadījumiem, ja notiek ļoti liels cenu pieaugums, t.i. veidojas ārkārtas situācijas.
The rapporteur considers that the systems used so far, such as intervention or storage, should not be completely abandoned but reduced in terms of their function to a genuine safety net in the event of extreme price increases, i.e. exceptional events.
Šai ziņā viņš atbalsta Komisijas priekšlikumus.
He supports the Commission’s proposals in this context.
Maksājumi/otrais pīlārs
Payments/second pillar
Komisija ierosina šādas tiešo maksājumu samazinājuma iespējas:
The Commission proposes various reductions for direct payments:
· paaugstināt minimālo robežvērtību;
· increasing minimum thresholds,
· ieviest strauju samazinājumu maksājumiem virs EUR 100 000;
· introducing significant, stepped degressivity in the case of payments in excess of EUR 100 000, and
· laikā no 2010. līdz 2013. gadam katru gadu piemērot 2 % modulāciju (2013. gadā kopā būs 8 %).
· a further annual modulation of 2% for the 2010 - 2013 period (making a total of 8% in 2013).
Referents noraida ierosinātos samazinājuma veidus.
The rapporteur rejects the proposed reductions as they appear here.
Priekšlikums būtu attaisnojams, ja tiešā atbalsta vienīgais mērķis būtu atbalstīt mājsaimniecību ienākumus, lai gan tieši mazajiem maksājumu saņēmējiem atbalsts bieži vien šķiet mazāk nepieciešams.
The proposal could be justified if the sole aim of the direct payments were to support household income – even if this would mean small beneficiaries often appearing to be in less need of funding.
Taču atbalsts ir paredzēts arī, lai saglabātu lauksaimniecībā izmantojamo platību apsaimniekošanu, un tiek piešķirts — gan mazākā mērā — kā kompensācija par augstajiem Eiropas standartiem.
However, the payments serve not least to maintain agricultural land management and, to a lesser extent, they are made in order to balance the high European standards.
Ja maksājumu samazinājums ir liels, šie mērķi nav īstenojami.
Yet the latter aims are virtually unattainable in a situation of high degressivity.
Ierosinātais samazinājums novestu pie ekonomiski bezjēdzīgas uzņēmumu pārstrukturēšanas vai pie atteikšanās no platībām ar mainīgiem ienākumiem tieši mazāk labvēlīgos apgabalos, kas noteikti nav vērtējams kā lauksaimniecības politikas panākums.
The proposed degressivity would, moreover, lead to the economically senseless restructuring of farms or the abandonment of marginal land precisely in disadvantaged areas, and offers no agropolitical gains.
Līdz šim trūkst šo samazinājumu ietekmes novērtējuma attiecībā uz atsevišķiem uzņēmumiem, reģionu darba tirgiem vai uz reģioniem kopumā, kā arī trūkst ekonomiska pamatojuma.
There has been no impact assessment of the effects of the reductions on individual farms, regional labour markets or entire regions, nor has any justification on agroeconomic grounds been advanced.
Raugoties no lauksaimniecības ekonomikas viedokļa, paredzams, ka ierosinātie samazinājuma veidi tiek vērtēti negatīvi, jo tie galvenokārt kaitē spēcīgajiem uzņēmumiem.
We would expect the degressivity in its proposed form to receive a completely negative evaluation if considered in a purely agroeconomic sense, as it principally puts strong farms at a disadvantage.
Nav pieņemams straujš atbalsta samazinājums, neņemot vērā atsevišķu reģionu struktūru, nodarbināto skaitu, īpašnieku sastāvu vai reģiona īpatnības.
High degressivity, which, moreover, disregards the specific structures in certain regions, the number of workers, the composition of ownership or special regional characteristics, is unacceptable.
Tomēr referents piekrīt, ka zināmā mērā var pamatoties uz to, ka lielie uzņēmumi strādā efektīvāk un tāpēc tiem atbalsts nav tik nepieciešams.
However, the rapporteur agrees that, to a certain extent, we can assume that larger enterprises operate more efficiently and therefore require less assistance.
Vienlaikus viņš uzskata, ka otrā pīlāra finansējums ir nepietiekams.
He also considers the second pillar to be underfinanced.
Tā kā reāli nav cita finansējuma avota, viņš ierosina veikt nelielu pārdali, izmantojot „progresīvo modulāciju” .
Since there are, realistically, no other sources of financing available, he proposes a moderate redeployment along the lines of a ‘progressive modulation’ .
Modulācija ir šāda:
This would involve the following:
EUR 10 000 - 100 000 – 1 % (visam laika posmam no 2009. līdz 2013. gadam)
EUR 10 000 - 100 000 - 1% (for the whole 2009 - 2013 period)
EUR 100 000 - 200 000 – 2 % (visam laika posmam no 2009. līdz 2013. gadam)
EUR 100 000 - 200 000 - 2% (for the whole 2009 - 2013 period)
EUR 200 000 - 300 000 – 3 % (visam laika posmam no 2009. līdz 2013. gadam)
EUR 200 000 - 300 000 - 3% (for the whole 2009 - 2013 period)
vairāk kā EUR 300 000 – 4 % (visam laika posmam no 2009. līdz 2013. gadam)
over EUR 300 000 - 4% (for the whole 2009 - 2013 period)
Šis savā izpausmē nelielais progresīvais tiešo maksājumu samazinājums šķiet pieņemams un piemērots arī bez papildu pārbaudes.
This progressive reduction of direct payments, moderate in its impact, would appear to be reasonable and appropriate, without the need for further scrutiny.
Tas negrauj struktūru un nenoved pie pašreizējo, labi funkcionējošo uzņēmumu nervozas pārveides.
It does not give rise to structural breaks or the hectic restructuring of existing farms which function efficiently.
Pateicoties atbrīvojumam līdz EUR 10 000, tiek atslogoti vidējie ģimenes uzņēmumi, turklāt finansējums labvēlīgi ietekmē otro pīlāru, jo modulācija tiek ieviesta no 2009. gada un samazinājumu attiecina arī uz uzņēmumiem, kuru ieņēmumi ir starp EUR 10 000 un 100 000, gan mazākā mērā un ne tā, kā tas ir paredzēts Komisijas samazinājuma priekšlikumā.
The exemption level of EUR 10 000 means that pressure on middle-sized family farms will be relieved, and there is a beneficial financing effect for the second pillar, as the modulation will begin in 2009 and, unlike the Commission proposal concerning degressivity, will also include farms with between EUR 10 000 and 100 000, albeit to a very limited extent.
Arī šis priekšlikums nenovērš modulācijas un samazinājuma galveno trūkumu, proti, ka līdz ar pārdali par labu otrajam pīlāram lielākais efekts tiek panākts reģionos ar lielākām lauku saimniecību struktūrām, tās parasti ir dalībvalstīs, kurās apstākļi nav nelabvēlīgākie.
Not even this proposal can remove the basic flaw, whereby modulation and degressivity have the greatest redeployment effect in favour of the second pillar in regions with larger farm structures and therefore, generally, in those Member States which are least disadvantaged.
No otras puses — redzams, ka vairāk nekā 50 % visu regresijas līdzekļu attiecas uz Austrumvāciju, līdz ar to vēl vairāk palielinot reģionālo nevienlīdzību.
It should be noted, on the other hand, that over 50% of funds accruing from degressivity would be generated in Eastern Germany, further sharply increasing regional imbalances.
Līdzekļi, kas iegūti ar pārdali, pirmkārt, jāiegulda tajos reģionos, kur tie ir radušies, un riska faktoru profilakses pasākumos, kā arī, lai stiprinātu un pārstrukturizētu svarīgus lauksaimniecības sektorus, lai atteiktos no piena kvotas, tie jāiegulda agrovides pasākumos (ieskaitot pasākumus, kas saistīti ar pielāgošanos klimata pārmaiņām), dzīvnieku labturībā vai veselībā, vai arī pasākumos ar mērķi uzlabot jaunu zinātnes atziņu ieviešanu lauksaimniecībā, piemēram, bioenerģijā.
Funds resulting from redeployment should be used primarily in regions in which they accrue and for measures targeting risk insurance, the reinforcement and restructuring of important agricultural sectors, in particular the milk market, agri-environment measures (including adapting to climate change), animal protection or animal health, or measures aimed at the improved application of new scientific discoveries in agriculture, e.g. in the field of bioenergy.
Referents norāda, ka starp lielākajiem tiešā atbalsta saņēmējiem ir ne vien karaliskās ģimenes, bet arī vides organizācijas.
The rapporteur would just like to point out that the largest beneficiaries of direct payments include not only royal houses but also environmental organisations.
Diskusija parāda, ka turpmāk, proti, pēc 2013. gada tiešais maksājums būtu vairāk jāsaista ar konkrētu rezultātu vai noteiktu lauksaimniekam uzlikto slogu.
The discussion shows that in the future – i.e. after 2013 – direct payments should be more closely linked to specific efforts and particular additional burdens on farmers.
Diskusija par atbalsta lielumu tad būs lieka.
A discussion on the level of payments would then be ruled out.
Ņemot vērā līdzšinējos Komisijas un Padomes paziņojumus, referents uzskata, ka ļoti maz ticama ir esošās piena kvotu sistēmas pagarināšana pēc 2015. gada.
On the basis of statements made by the Commission and the Council, the rapporteur thinks it unlikely that the system of milk quotas will be continued in its current form beyond 2015.
Tāpēc ir jo svarīgāk jau tagad radīt atbilstošu pamatu, lai arī nākotnē Eiropā ražotu pienu un ar atbilstošu pasākumu kopumu attiecīgajiem reģioniem un lauksaimniekiem atvieglotu sistēmas maiņu.
It is all the more important, therefore, to already lay the foundations for enabling milk to go on being produced in Europe in future and to adopt a suitable package of measures to make the change to a new system less painful for farmers and regions affected.
Izšķiroši svarīgi aspekti šajā ziņā būs piena ražošanas nodrošināšana noteiktos reģionos, kuros nav nekādas citas alternatīvas piensaimniecībai un tur, kur piensaimniecība ir vēsturiski izveidojušās ainavas neatņemama sastāvdaļa.
Key aspects should include the safeguarding of milk production in certain regions in which there are no alternatives to the dairy industry and in which the landscape has been shaped by the dairy industry.
Nodrošinot piena ražošanu, vienlaikus jāstiprina arī nozare kopumā, proti, visa ražošanas ķēde līdz pat gatavo produktu realizācijai — tas ir īpaši svarīgi Eiropai, jo te tradicionāli izgatavo galaproduktu (piem., sieru).
The safeguarding of milk production must, therefore, go hand in hand with strengthening the sector as a whole, i.e. strengthening the whole of the production chain up to the distribution of final products, which, for Europe, with its traditional focus on value added products, is of key importance (e.g. cheese).
Referents uzskata, ka tieši pārstrādātais 69. pants paver iespējas saskaņā ar pirmo pīlāru izstrādāt jaunus, integrētus un reģionālām vajadzībām piemērotus risinājumus.
The rapporteur considers that a revised Article 69 would provide the opportunity to develop, within the framework of the first pillar, new, integrated solutions adapted to regional needs.
Tā kā dažos Eiropas reģionos piena lopkopībai nav citas alternatīvas un tā ir noteikti jāsaglabā arī no lauku vides un reģionu politikas viedokļa, ir jāizstrādā īpaši atbalsta pasākumi, kas būtu paredzēti šiem reģioniem, kā arī visam sektoram kopumā.
Since, in some European regions, there is in practical terms no alternative to dairy farming and milk production must be maintained, for reasons of landscape conservation and regional policy, special support measures must be developed for such regions and also for the sector as a whole.
Tie varētu būt īpaši papildu maksājumi, saistītie vai nesaistītie maksājumu vai arī katrai nozarei īpaši restrukturizācijas pasākumi.
These might take the form of special top‑ups, coupled or decoupled premiums or sectoral restructuring measures.
Papildus var izmantot līdzekļus, ko iegūst, atceļot par enerģijas kultūrām paredzētās piemaksas, ieņēmumus no papildu nodevas, vai arī neizmantojot līdz šim citām vajadzībām lietotos līdzekļus no piena tirgus organizācijas.
Funds released by the abolition of the energy crop premium and income from the superlevy or the non‑use of funds previously used in other areas of the organisation of the milk market might also be used.
Vēl viens veids, kā sekmēt veiksmīgu pielāgošanos pārmaiņām, būtu pazemināt kvotu vērtību pakāpeniski un atkarībā no tirgus situācijas.
A further aspect of a soft landing could be a gradual depreciation of quotas depending on the market situation.
Būtu jāpārbauda, vai Eiropas mēroga ex-post ieskaits, kas ļauj daudz labāk izmantot šobrīd piešķirtās kvotas, nepadara kvotu atcelšanu vispār vai daļēji nevajadzīgu.
It should be examined whether Europe‑wide ex‑post offsetting of quotas, which would enable the current quota to be significantly better utilised, would not make a quota increase wholly or partly unnecessary.
Referents ierosina dažus priekšlikumus attiecībā uz otrā pīlāra turpmākiem pasākumiem, kuri neprasa skaidrojumu (kvalitatīvas ražošanas attīstīšana, labāka tirgus apguve, pielāgošanās klimata pārmaiņām, labāka saikne ar Lisabonas mērķiem).
The rapporteur has made several suggestions for further development of the packages of measures in the second pillar which require no further explanation (improving quality production, better market penetration, adapting to climate change, closer alignment with the Lisbon objectives).
Gatavojoties atbalsta piešķiršanas periodam pēc 2013. gada, referents no Komisijas gaida pašreizējo un turpmāko pasākumu analīzi un novērtējumu, lai varētu precīzi noteikt KLP instrumentu piemērošanas mērķi.
As preparation for the financing period after 2013, the rapporteur would also like to see the Commission produce a comprehensive analysis and evaluation of existing and potential future measures, with the aim of further improving the targeting of the range of measures in the CAP.
Pārskatītais 69. pants sniedz daudz jaunu iespēju, lai sagatavotu nākotnes politiku.
The revision of Article 69 opens up many opportunities for preparing for future policy.
Tāpēc referents arī ierosina paredzētos līdzekļus palielināt par 5 %, salīdzinājumā ar Komisijas dokumentu, lai varētu apkopot un izvērtēt pieredzi, kāda gūta īstenojot pirmā pīlāra atbalsta instrumentus dažādos reģionos, vides jomā un dažādās nozarēs, un sagatavot turpmākās reformas pēc 2013. gada.
The rapporteur is therefore proposing that funding made available in this area be increased by 5% compared with the Commission document in order to enable experience to be gained with regional, environmental and sectoral support instruments under the first pillar, experience which will then need to be evaluated in order to prepare for further post‑2013 reform.
iesniedza Ilda Figueiredo , Diamanto Manolakou un Vincenzo Aita .
by Ilda Figueiredo, Diamanto Manolakou, Vincenzo Aita.
KLP neatbilst ne patērētāju interesēm, jo pārtikas cenas pastāvīgi palielinās, ne arī ģimenes, mazo un vidējo uzņēmumu interesēm, kuri ir spiesti pārtraukt ražošanu.
The CAP does not satisfy the needs of consumers, since food prices are constantly rising, or the needs of family and small and medium-sized holdings, which are forced to abandon production.
2003. gada reforma stāvokli pasliktināja.
The 2003 reform exacerbated the situation.
Cukura, augļu un dārzeņu, tabakas, vīna u.c. kopējā tirgus organizāciju reformas apliecināja, ka KLP ir labvēlīga lielajiem, bet kaitē mazajiem uzņēmumiem, atbalsta intensīvu lauksaimniecību un kaitē ekstensīvām metodēm, veicina zemes īpašuma koncentrēšanos un monopolu dominēšanu lauksaimniecības produktu ražošanas un sadales nozarē.
The reforms of the common organisations of the markets in sugar, fruit and vegetables, tobacco, wine, etc. confirm that the CAP favours large enterprises to the detriment of smaller ones, intensive farming to the detriment of extensive methods, the concentration of land, and the dominance of monopolies in the production and distribution of agricultural produce.
Atsaistot atbalstu no ražošanas un nodarbinātības un samazinot KLP apropriācijas, Komisija turpina doties nepareizā virzienā.
The Commission is persisting in the wrong direction by decoupling aid from production and employment and in cutting back appropriations for the CAP.
Tā turpina īstenot politiku par labu starptautiskām korporācijām un lielajiem zemes īpašniekiem.
It is continuing to pursue its policy of support for the multinational food corporations and large-scale landowners.
Ierosinātā lielo maksājumu samazināšana ir nenozīmīga un neefektīva, to īsteno nepareizi un pamatojoties uz neesošiem kritērijiem.
The proposed reduction in large payments is insubstantial and ineffective; it is being carried out in the wrong way on the basis of non-existent criteria.
Mēs uzskatām, ka nekavējoties jāveic pasākumi, lai atbalstītu mazo un vidējo uzņēmumu ienākumus, jo īpaši problemātiskos apgabalos, un lai nodrošinātu iespējami ciešu saikni starp atbalstu un ražošanu.
We consider that immediate measures must be taken to support the income of small and medium-sized holdings, particularly in disadvantaged regions, and to secure the strongest possible link between aid and production.
Pasākumu pamatā jābūt šādiem kritērijiem — dalībvalstu pārtikas pašpietiekamība, veselīgas un drošas pārtikas piegādes nodrošināšana par zemām cenām, vides un dabas aizsardzība un atbalsts lauku iedzīvotājiem, nodrošinot atbilstošus dzīves apstākļus.
The criteria on which the measures should be based should be the self-sufficiency of Member States in food, securing adequate supplies of healthy and safe food at low prices, respect for the environment and nature, and maintaining the rural population by providing decent living conditions.
par KLP „veselības pārbaudi”
on the Health Check on the CAP
1. uzsver, ka plaukstoša lauksaimniecības nozare un dzīvotspējīga lauku vide ES ir svarīga ne tikai ekonomisku apsvērumu dēļ, bet arī lai saglabātu ainavu un nodrošinātu ar pārtiku;
Stresses the importance of a thriving agricultural sector and a viable rural environment in the EU, not only for economic reasons but also with a view to the preservation of the landscape and food security;
4. uzsver, ka valsts finansējums lauksaimniecībai ir saistīts ar darbības rezultātiem vides, dabas un dzīvnieku labturības jomā, tam arī jāatbilst svarīgākajiem vides un dzīvnieku labturības tiesību aktiem (savstarpējā atbilstība); prasa Komisijai ar t. s. vienkāršošanas pieeju nevājināt esošos savstarpējās atbilstības noteikumus un pārbaudīt, vai šīs prasības ir efektīvas, taču vienlaikus aicina Komisiju likvidēt nevajadzīgās administratīvās prasības un šķēršļus; uzskata, ka savstarpējās atbilstības shēmā jāiekļauj papildu noteikumi par ūdens izmantošanu un apsaimniekošanu, ūdens kvalitāti un SEG emisijām;
Stresses that public funding for farming is linked to the performance in the fields of environment, nature and animal welfare and must be conditional on respect for essential environmental and animal welfare legislation (Cross-Compliance); urges the Commission not to weaken the existing cross-compliance provisions through so-called simplification, and to examine whether these requirements are effective, but at the same time calls on the Commission to scrap unnecessary administrative requirements and burdens; believes that additional provisions on water use and management, water quality and GHG emissions should be included in the cross-compliance scheme;
6. uzsver, cik liela saistība ir starp lauksaimniecības darbību un ūdens kvalitāti un daudzumu, kā arī norāda, ka lauksaimniecības radītā ietekme uz ūdens vidi jāpārvalda ilgtspējīgi; uzskata, ka vides tiesību aktiem un principam, ka maksā piesārņotājs, ir jābūt pamatprincipiem, lai veiksmīgi sasniegtu ilgtspējīgas ūdens pārvaldības un vides mērķus;
Underlines the strong relationship between agricultural activity and water quality and quantity and stresses that pressures from agriculture on the water environment need to be managed in a sustainable manner; believes that environmental legislation in combination with the polluter pays principle should be the guiding principle for effective achievement of sustainable water management and environmental objectives;
9. uzskata, ka, atdalot tiešo atbalstu no lauksaimniecības ražošanas, var ilgtermiņā mazināt Eiropas lauksaimniecības negatīvo ietekmi uz vidi ar nosacījumu, ka tiek sniegts pastiprināts atbalsts ilgspējīgai praksei lauku attīstībā;
Believes that decoupling direct aid from agricultural production can in the long term contribute to reducing the negative environmental impact of European agriculture, provided that it is accompanied by strengthened support for sustainable practices in rural development;
15. aicina Komisiju paplašināt izpētes un tehnoloģijas nodošanas pasākumus, lai jo īpaši veicinātu videi un ekosistēmām draudzīgākas ražošanas metodes ilgstpējīgas lauksaimniecības nodrošināšanai;
Calls on the Commission to step up research and technology transfer measures in order, in particular, to promote more environment and ecosystem friendly production methods in the interests of sustainable agriculture;
– ņemot vērā Padomes 2005. gada 3. oktobra lēmumu uzsākt pievienošanās sarunas ar Horvātiju,
– having regard to the decision adopted by the Council on 3 October 2005 to open accession negotiations with Croatia ,
– ņemot vērā 2007. gada 25. aprīļa rezolūciju par Horvātijas 2006. gada progresa ziņojumu
– having regard to its resolution of 25 April 2007 on Croatia 's 2006 progress report
Pieņemtie teksti, P6_TA(2007)0156 . ,
Texts adopted, P6_TA(2007)0156 . ,
– ņemot vērā Horvātijas 2007. gada progresa ziņojumu, ko Komisija publicēja 2007. gada 6. novembrī ( SEC(2006)1431 ),
– having regard to the Croatia 2007 Progress Report, published by the Commission on 6 November 2007 ( SEC(2007)1431 ),
– ņemot vērā 2007. gada 10. decembra Vispārējo lietu un ārējo attiecību padomes secinājumus saistībā ar Horvātiju,
– having regard to the conclusions of the General Affairs and External Relations Council of 10 December 2007 concerning Croatia ,
– ņemot vērā Ārlietu komitejas delegācijas vizīti Horvātijā 2008. gada 6. un 7. februārī,
– having regard to the visit of a delegation of the Committee on Foreign Affairs to Croatia on 6-7 February 2008,
– ņemot vērā Ārlietu komitejas ziņojumu ( A6‑0048/2008 ),
– having regard to the report of the Committee on Foreign Affairs (A6 ‑0048/2008),
A. tā kā dalība Eiropas Savienībā nozīmē apņemšanos pārvarēt pastāvošos strīdus un panākt izlīgumu starp cilvēkiem, kam ir nepieciešama brīvprātīga pilnvaru nodošanu dažās galvenajās politikas jomās, un tā kā Horvātija šajā sakarā ir veiksmīgi pielikusi ievērojamus pūliņus, kuri ir sniegušu acīmredzamus rezultātus;
A. whereas membership of the European Union involves a commitment to overcoming existing divisions and achieving reconciliation between peoples, all of which entails a voluntary delegation of powers in certain key policy areas, and whereas Croatia has made substantial and successful efforts in this regard, which have produced visible results,