natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komisija veido vienu dialogu par stratēģisko un normatīvo plānošanu ar Eiropas Parlamentu un paralēlu dialogu ar Padomi.
As things stand, the Commission develops a dialogue on strategic and legislative programming with Parliament, and a parallel dialogue with the Council.
Taču abas likumdošanas varas nozares nav nekad iesaistījušās būtiskā dialogā par to politiskajām prioritātēm un to attiecīgo darbību operatīvo plānošanu.
However, it never happens that the two branches of the legislative authority undertake a substantial dialogue on their political priorities and the operational programming of their respective activities.
Koplēmuma procedūras vispārēja piemērošana un Lisabonas līguma jaunie noteikumi aicina īstenot šādu kopēju plānošanu starp iestādēm.
The generalisation of codecision and the new provisions of the Treaty of Lisbon make it desirable that there should be interinstitutional programming of this type.
Ar Lisabonas līgumu ieviestie jauninājumi
The innovations introduced by the Treaty of Lisbon
Izmaiņas, kas ar Lisabonas līgumu ieviestas attiecībā uz plānošanu, ļauj šo situāciju uzlabot, ja vien ir atbilstoša politiska griba.
The modifications introduced by the Treaty of Lisbon with regard to programming make it possible to improve this state of affairs if the political will exists.
Attiecībā uz Komisiju — iestādi, kurai būtībā pieder likumdošanas iniciatīvas tiesības, — 17. pantā noteikts, ka tā „ierosina Savienības gada un daudzgadu programmu izstrādi, lai panāktu iestāžu savstarpējas vienošanās”.
With regard to the Commission , the institution which essentially has the right of legislative initiative, Article 17 states that it shall 'initiate the Union's annual and multiannual programming with a view to achieving interinstitutional agreements'.
Attiecībā uz Eiropadomi LES 15. pants nosaka, ka: „1.
With regard to the European Council , Article 15(1) TEU states: '1.
Eiropadome rosina Savienības attīstību un nosaka atbilstīgus šīs attīstības vispārējos politiskos virzienus un prioritātes.
The European Council shall provide the Union with the necessary impetus for its development and shall define the general political directions and priorities thereof.
Tā neveic likumdošanas funkciju.”
It shall not exercise legislative functions'.
Attiecībā uz Padomi LES 16. pants precizē, ka tā pilda „politikas veidošanas un koordinēšanas funkcijas saskaņā ar nosacījumiem, kas paredzēti Līgumos”.
With regard to the Council , Article 16 TEU states that 'it shall carry out policy-making and coordinating functions as laid down in the Treaties'.
9. deklarācijā ir iekļauts projekts Eiropadomes Lēmumam par Padomes prezidentūru, kura 1. panta 2. punkts paredz, ka: „2.
Declaration 9 contains a draft European Council decision on the exercise of the Council presidency, whose Article 1(2) states: ' 2.
Katrs grupas loceklis pēc kārtas pilda visu padomes sastāvu prezidentūras pienākumus sešus mēnešus, izņemot Ārlietu padomes prezidentūras pienākumus.
'Each member of the group shall in turn chair for a six-month period all configurations of the Council, with the exception of the Foreign Affairs configuration.
Pārējie grupas locekļi palīdz prezidentūrai visu tās pienākumu izpildē, pamatojoties uz kopīgu programmu.
The other members of the group shall assist the Chair in all its responsibilities on the basis of a common programme.
Grupas locekļi var, savstarpēji vienojoties, paredzēt citus noteikumus.”
Members of the team may decide alternative arrangements among themselves'.
Minētā projekta 3. pants paredz, ka „Vispārējo lietu padome sadarbībā ar Komisiju nodrošina dažādu Padomes sastāvu darba saskaņotību un nepārtrauktību, izstrādājot daudzgadu programmas.
Article 3 of the same draft decision adds: 'the General Affairs Council shall ensure consistency and continuity in the work of the different Council configurations in the framework of multiannual programmes in cooperation with the Commission.
Prezidējošās dalībvalstis ar Padomes Ģenerālsekretariāta palīdzību veic visus nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu Padomes darba organizēšanu un sekmīgu norisi”.
The Member States holding the Presidency shall take all necessary measures for the organisation and smooth operation of the Council's work, with the assistance of the General Secretariat of the Council'.
Lisabonas līgums paredz arī juridisko pamatu daudzgadu finanšu programmām (sk. 3. punktu).
The Treaty of Lisbon also provides a legal basis for multiannual financial programming (cf. point 3 below).
Saikne starp politisko un likumdošanas plānošanu veidojas pat tad, ja tā Līgumā nav nepārprotami minēta.
This implies a link between political and legislative programming, even if such a link is not explicitly stated in the Treaty.
Daži jautājumi attiecībā uz plānošanas apjomu un saturu
Some questions on the scope and content of programming
Plānošana pēc būtības ir darbība, kas iestādēm ir katrā ziņā jāveic kopīgi: ja katra Savienības iestāde bez saskaņošanas ar pārējām iestādēm īstenotu pati savu politisko darba kārtību, kas būtu pilnīgi autonoma, un noteiktu pati savu grafiku atkarībā no savām prioritātēm, būtu ļoti grūti saskaņot iestāžu darbu un no tā ciestu Savienības politiku konsekvence, kā arī noteiktu procedūru norise.
Programming is, by its nature, a necessary interinstitutional exercise: were each EU institution to pursue its own political agenda in splendid isolation, not consulting with the other institutions, and define its own calendar following its own priorities, articulation between the institutions would be very difficult, and both the coherence of the Union's policies and the implementation of procedures would suffer.
Tādēļ plānošana ir praktiska nepieciešamība koordinēt dažādo iestāžu darbību, pamatojoties uz kopējiem pieņemtiem mērķiem.
Programming is, then, a practical necessity, as a requirement entailing coordinating the different institutions' activities around certain jointly defined objectives.
Taču tā nekādā veidā neskar ne katras iestādes konkrēto kompetenci, ne Līgumos noteiktās lēmumu pieņemšanas procedūras, tostarp Līgumā paredzētos termiņus, kuri ir obligāti.
However, in no circumstances does it mean calling in question either the specific powers of each institution or the decision-making procedures laid down in the Treaties - still less the deadlines established by those Treaties, which are mandatory.
Jāatgādina, ka iestāžu nolīgumi beidzot ir oficiāli atzīti LESD 295. pantā: „Eiropas Parlaments, Padome un Komisija savstarpēji apspriežas un kopīgi vienojas par sadarbības kārtību.
Formal recognition has at last been given to interinstitutional agreements in Article 295 TFEU, which states: 'The European Parliament, the Council and the Commission shall consult each other and by common agreement make arrangements for their cooperation.
Šajā nolūkā tās var atbilstīgi Līgumiem noslēgt iestāžu nolīgumus, kas var būt saistoši”.
To that end, they may, in compliance with the Treaties, conclude interinstitutional agreements which may be of a binding nature'.
Attiecībā uz plānošanas apjomu un saturu var nošķirt arī:
With regard to the scope and content of programming, one may also distinguish between:
a) stratēģiskās plānošanas iniciatīvas, kurām ir drīzāk politisks saturs, kas nosaka Savienības politiskās prioritātes un mērķus noteiktajam laikposmam;
a) strategic programming initiatives with an essentially political content, defining the Union's political objectives and priorities for a certain period;
b) iniciatīvas, kas vairāk attiecas uz darbību operatīvo plānošanu (darba organizācija, grafiku noteikšana, informācijas apmaiņa par procedūru norisi u. c.).
b) initiatives aimed more at the operational programming of activities (organisation of work, definition of calendars, exchange of information on the following of procedures, etc).
Šajā ziņojumā tiek aplūkotas tikai tās vajadzības, kas saistītas ar pirmā veida plānošanu, neaizmirstot par svarīgumu, kas otrā veida plānošanai būs attiecībā uz stratēģiskajā plānošanā noteikto mērķu izpildi.
The present report will concentrate on the requirements of the first type of programming, while not denying the importance of the second type for achieving the objectives defined via strategic programming.
9. deklarācija var radīt noteiktas neskaidrības, jo tās 3. pantā ir minētas „daudzgadu programmas” attiecībā uz Vispārējo lietu padomes lomu, bet tās 1. panta 2. punktā „kopīgas programmas” (uz 18 mēnešiem) trīs prezidējošo valstu grupām.
Declaration 9 could cause confusion insofar as its Article 3 refers to 'multiannual programmes' in the context of the role of the General Affairs Council, while its Article 12 speaks of the 'common programme' (for 18 months) of the groups of three presidencies.
Šķiet, ka tas būtu jāinterpretē tā, ka daudzgadu programmas ir tās, ko ierosina Komisija (LES 17. panta 1. punkts), bet triju prezidējošo valstu kopīgās programmas ir jāiekļauj daudzgadu programmās.
The obvious interpretation would be that 'multiannual programming' refers to that which is initiated by the Commission (Article 17(1) TUE), and 'common programme' to the joint programmes of the presidential troikas, which are to be integrated into the multiannual programming.
Būtu vēlams, lai Padome precizētu saikni starp abiem šiem programmu veidiem.
It would be useful if the Council could specify more clearly the relationship between these two types of programming.
Runājot par plānošanu, parasti domā par Komisijas, Parlamenta un Padomes trijotni.
When one speaks of programming. one thinks above all of the trio Commission/Parliament/Council.
Taču ir jāņem vērā arī abi pārējie dalībnieki: Eiropadome, no vienas puses, ņemot vērā tās politiskās rosināšanas lomu, un, no otras puses, Augstais pārstāvis kā Ārlietu padomes priekšsēdētājs.
However, two other players must be taken into account, namely: the European Council, in view of its role of political dynamisation; and the High Representative, in his capacity as President of the Foreign Affairs Council.
Saikne starp stratēģisko plānošanu un finanšu plānošanu (daudzgadu finanšu plāns)
The link between strategic programming and financial programming (multiannual financial framework)
Līgums paredz, ka Padome ar Parlamenta piekrišanu pieņem regulu, kurā ietverts daudzgadu finanšu plāns, kura ilgumam jābūt vismaz pieciem gadiem.
The Treaty provides for the adoption by the Council, with the approval of Parliament, of a regulation setting out the multiannual financial framework, to cover at least five years.
Faktiski daudzgadu finanšu plānošanai tiek piešķirts acīmredzams politisks un normatīvs raksturs: tā nosaka Savienības politiskās prioritātes (tajās darbības jomās, kurām jāsniedz finansiāls atbalsts), kā arī līdzekļus, ar ko tās sasniegt.
The political and legislative nature of multiannual financial programming is clear: it defines the Union's political priorities (in the areas of activity to receive financial support), as well as the means for realising them.
Daudzgadu finanšu plāna noteikšanu turklāt papildina normatīva pakete, kurā Komisija konkrēti norāda iniciatīvas, kas nepieciešamas, lai Savienībai būtu darbības programmas, kurām ir paredzētas apropriācijas.
The definition of a multiannual financial framework is, besides, always accompanied by a legislative package in which the Commission lays down the initiatives required to equip the Union with the operational programmes for which the appropriations are foreseen.
Tomēr tiesību akti ar finansiālu ietekmi nav vienīgā Savienības likumdošanas darbība attiecīgajā laika posmā.
Legislation having a financial impact is not, however, the only kind of legislative activity of the Union over the period concerned.
Turklāt jāņem vērā, ka attiecībā uz dažām liela apjoma šāda tipa tiesību aktu paketēm procedūras ilgums dažreiz ievērojami pārsniedz Komisijas un Parlamenta pilnvaru termiņu (piemēram: saskaņā ar Eiropas tiesību aktiem izveidotas sabiedrības statuss) un ka tām ir nepieciešama īpaša uzmanība.
In addition, for some major legislative projects of this kind the duration of the procedure can be much longer than that of the term of office of both Commission and Parliament (a case in point is the European company statute), and particular monitoring is thus required.
Turklāt ilgtermiņa politiskās programmas, kas attiecas uz Savienības nākotni, piemēram, „Lisabonas stratēģija”, tiek īstenotas vairāku pilnvaru termiņu garumā.
Moreover, certain long-term political projects concerning the future of the Union - an example being the Lisbon strategy - may extend over several legislative terms.
Ceļā uz likumdošanas līgumu/programmu?
Towards a contract/programme for the legislative term
Šajā sakarībā ir ieteicams plānošanu starp iestādēm ierakstīt īstā „līgumā” vai „likumdošanas programmā”, kurā ietverta likumdošanas stratēģiskā plānošana, par kuru vienojušās iestādes.
In this context, it is recommended that interinstitutional programming should be part of a full-blown 'contract' or 'programme for the term', embodying a strategic programme for the legislative term agreed among the institutions.
Šajā nolūkā Komisijai tās pilnvaru termiņa sākumā ir jāiepazīstina ar politiskajām prioritātēm un stratēģiskajiem mērķiem tās pilnvaru termiņa pirmajos piecos gados.
To this end, the Commission should, at the beginning of its term, present the political priorities and strategic objectives for the five years of its term of office.
Šajā iepazīstināšanā, kurai būtu jānotiek līdz tā gada beigām, kurā sākušās tās pilnvaras, Komisijai būtu jāiekļauj arī pirmie apsvērumi par to, kā jāattīstās Eiropas finansēm, lai varētu atbalstīt tās stratēģiskos mērķus.
When making this presentation, which should be done before the end of the calendar year in which it assumes office, the Commission should also include the initial elements relating to the necessary evolution of the Union's finances in the context of supporting its strategic objectives.
Pamatojoties uz Komisijas iesniegtajām prioritātēm un mērķiem, iestādes — Komisija, Parlaments un Padome — tad varētu panākt nolīgumu par īstu „likumdošanas programmu” vai „līgumu”, kas noteiktu Savienības rīcību minētajā laika posmā.
On the basis of the priorities and objectives presented by the Commission, the institutions - Commission, Parliament and Council - could then agree on a full 'programme' or 'contract for the term' which would guide the Union's action over the period.
Šis „līgums” vai „programma” varētu ar laiku pārtapt par „kopēju programmu”, kas būtu īpašs „kopējas deklarācijas” veids.
This 'contract' or 'programme' could take the form of a 'joint programme' or a special type of 'joint declaration'.
Vai varētu paredzēt tam piešķirt saistošu raksturu?
The question is whether such a programme could be made binding.
Pat ja par to var domāt kā noteikta veida iestāžu nolīgumu, šķiet loģiskāk par to domāt kā par politiskām saistībām, kuru neizpilde ir saistīta tikai ar politiskās uzticības zaudēšanu starp iestādēm.
Even if it can be considered as a kind of interinstitutional agreement, it would seem more logical to see it more as a political commitment: if it were called in question, the fallout would be limited to a disturbance of the mutual trust between the institutions.
Taču tad, kad šīs uzticības attiecības tiek institucionalizētas, kā tas ir starp Eiropas Parlamentu un Komisiju, tās zaudēšanai, protams, var būt nopietnas politiskās sekas.
Nonetheless, where the relationship of trust is institutionalised, as it is between Parliament and the Commission, its disturbance could of course have significant political consequences.
Pamatojoties uz šo kopējo „līgumu” vai „programmu”, Komisijai tad būtu līdz tā gada jūnija beigām, kurš seko pēc tās pilnvaru termiņa sākuma, jāiesniedz priekšlikumi par daudzgadu finanšu plānu, kuriem būtu pievienots saraksts ar likumdošanas iniciatīvām, kas nepieciešamas, lai īstenotu šī finanšu plāna īpašās izpildes programmas.
On the basis of this common 'contract' or 'programme', the Commission could then, by the end of the month of June of the year following the beginning of its term (N+1, N being the year of election of the European Parliament), present its proposals for the multiannual financial framework, accompanied by the list of legislative initiatives required for implementing the specific executing programmes.
Tādējādi sarunas par šo daudzgadu finanšu plānu varētu notikt arī šī gada otrajā pusgadā, bet to pieņemtu līdz gada beigām un tas stātos spēkā nākamā gada sākumā (N+2, N ir Eiropas Parlamenta vēlēšanu gads
The negotiations on the framework could continue over the second half of year N+1 and possibly into the beginning of year N+2, such that it could be adopted by the end of year N+1 or at the latest before the end of the first quarter of year N+2, and would thus come into force at the start of the next year (N+2 or, where applicable, N+3).
Sk. šajā sakarībā R. Böge ziņojumu par paplašinātās Savienības politiskajiem uzdevumiem un budžeta līdzekļiem 2007.‑2013. gadā un C. Guy-Quint ziņojumu. ).
See, in this connection, the Böge report on the political challenges and budgetary resources of an enlarged Union (2007-2013), and also the Guy-Quint report.
Tā kā Lisabonas līgums paredz vismaz 5 gadu finanšu plānu, šim grafikam būtu tāda priekšrocība, ka laika posms, ko aptvertu daudzgadu finanšu plāns, atbilstu Eiropas Parlamenta un Komisijas pilnvaru termiņam.
Given that the Treaty of Lisbon provides for a financial framework of at least five years, the above calendar would have the advantage that the period covered by the multiannual financial framework would largely correspond to the term of office of Parliament and the Commission.
2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgums par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību. , jo pašlaik programmas beigas ir paredzētas 2013. gada beigās.
Interinstitutional agreement on budgetary discipline and sound financial management of 17 May 2006. .
Tas ir viegli īstenojams, jo Lisabonas līgums nosaka, ka ir jāpāriet no pašreizējās ad hoc sistēmas, kuras pamatā ir iestāžu nolīgumi, uz tiesību aktu (regulu), ko pieņem saskaņā ar īpašu normatīvo procedūru.
This is easily achievable, since the Treaty of Lisbon requires that the existing ad hoc arrangements based on interinstitutional agreements be replaced by a legislative act (a regulation) adopted under a special legislative procedure.
Šī pāreja jebkurā gadījumā ir jāveic pēc tam, kad Līgums ir stājies spēkā.
This shift will in any case have to happen once the Treaty is in force.
Šis likumdošanas „līgums” vai „programma” kopā ar daudzgadu finanšu plānu veidotu galveno saturu daudzgadu plānošanai, kas 9. deklarācijā iekļautā lēmuma projekta 1. panta 2. punktā un 3. pantā paredzēta attiecībā uz Komisiju un Vispārējo lietu padomi.
The 'contract' or 'programme' for the legislative term would constitute, together with the multiannual financial framework, the essential content of the multiannual programming foreseen in Articles 1, 2 and 3 of the draft decision included in Declaration 9 with regard to the Commission and the General Affairs Council.
No šāda viedokļa tie kalpotu par pamatu citu programmu izstrādei, kas paredzētas Lisabonas līgumā, tostarp:
Thus conceived, these would serve as a framework for the other programming exercises provided for in the Treaty of Lisbon, notably:
– katras triju prezidējošo valstu grupas kopīgajām programmām to pilnvaru termiņa 18 mēnešiem (kuras savukārt kalpo par pamatu individuālajām programmām, ko katra no trim prezidējošajām valstīm pieņem savas darbības pusgadam)
– the common programmes or joint operational programmes of each presidential troika for the 18 months of their total term (which in turn both include, inter alia, the draft timetable for the legislative deliberations and provide a framework for the individual programmes of each Presidency for its six-month term)
No šāda viedokļa Komisijas loma attiecībā uz Vispārējo lietu padomes daudzgadu plānošanu atbilst tai, kas paredzēta vai nu iepriekš minētajā 9. deklarācijā, vai iestāžu nolīgumā par „labāku likumdošanu”. ; šajā sakarībā no Eiropas Parlamenta viedokļa, kurš jau būtu apstiprinājis „likumdošanas līgumu” vai „programmu” un daudzgadu finanšu plānu, būtu vietā pastiprināt dialogu ar Vispārējo lietu padomes prezidentūru/trīs secīgām prezidējošām valstīm, lai panāktu, ka tā viedoklis tiek pietiekami ņemts vērā šo programmu sagatavošanā.
Thus conceived, the Commission's role with regard to the annual programming of the General Affairs Council corresponds to the terms of Declaration 9 and to those of the interinstitutional agreement on better law-making. ; in this connection, from the viewpoint of Parliament, which would already have endorsed the 'contract' or 'programme for the legislative term' and the multiannual financial framework, it would be desirable to strengthen the dialogue with the presidency of the General Affairs Council and with the presidential troika in order to ensure that Parliament's voice can be sufficiently heard in the preparation of the programming.
Eiropas Parlaments varētu arī, iespējams, rīkot debates (komitejās + plenārsēdē) un pieņemt nostāju (ar rezolūciju?) par katru no šīm programmām.
The European Parliament could also, possibly, organise debates (in committee and plenary) and take a position (via a resolution) on each of the programmes.
– ikgadējā plānošana, kas izpaužas Komisijas iesniegtajā darba un likumdošanas programmā; šajā sakarībā Eiropas Parlamentam ir jāuzstāj uz to, ka ir jāpastiprina dialoga mehānismi saistībā ar Komisijas programmas iesniegšanu, kuri pašlaik paredzēti pamatnolīgumā starp Parlamentu un Komisiju.
– the annual programming, as embodied in the presentation of the Commission's work and legislative programme; in this connection, Parliament must insist on the need to reinforce the mechanisms for dialogue concerning the presentation of the Commission's programme that now exist under the Parliament/Commission framework agreement.
Komisija savu programmu sīki apspriež arī ar Padomi.
The Commission also discusses its programme in detail with the Council.
Varētu vēlēties, lai tiktu pastiprināts šīs procedūras iestāžu sadarbības aspekts un lai šī programma galu galā būtu trīs iestāžu saistību rezultāts, vai arī lai visas trīs iestādes attiecībā uz gada programmu pieņemtu kopēju nostāju.
One could consider strengthening the authentically interinstitutional aspect of this procedure in such a way that the programme ultimately becomes the outcome of a commitment by the three institutions, or else the three assume a common position on the annual programme.
Šie atšķirīgie stratēģiskās plānošanas īstenošanas veidi ir jāpapildina ar nepieciešamajiem mehānismiem attiecībā uz pastāvošo operatīvo plānošanu un likumdošanas koordinēšanu, kas pat būtu jāpastiprina, lai panāktu intensīvāku dialogu starp Eiropas Parlamentu un dažādajiem dalībniekiem.
These different strategic programming exercises must be accompanied by the necessary mechanisms regarding the existing operational programming and legislative coordination, which should, indeed, be reinforced in order to ensure a closer dialogue between the EP and the various players.
Tas var notikt plenārsēdes līmenī, kā arī politisko grupu un Parlamenta komiteju priekšsēdētāju konferences līmenī.
This could be done both through the plenary and through the Conferences of political group chairs and committee chairs.
Viens no pieņēmumiem, kas būtu jāaplūko tuvāk, būtu izveidot augsta līmeņa iestāžu grupu (piemēram, viens no Parlamenta priekšsēdētāja vietniekiem un/vai Priekšsēdētāju konferences priekšsēdētājs + Vispārējo lietu padomes priekšsēdētājs + viens no Komisijas priekšsēdētāja vietniekiem), kura varētu regulāri sanākt, lai nodrošinātu operatīvo plānošanu, informācijas apmaiņu par prioritāriem jautājumiem u. c.
One possibility to be looked at in detail would be to set up a high-level institutional group (e.g.: a vice-president of Parliament and/or the chair of the Conference of Presidents + the General Affairs Council presidency + a Commission vice-president), which could meet regularly to deal with operational planning, exchange information on priority dossiers, etc.
Saistībā ar šo saskaņošanu ir vēlreiz jāuzsver Vispārējo lietu padomes un tās priekšsēdētāja svarīgums.
We here once more stress the importance of the General Affairs Council and its presidency in the context of such cooperation.