natgillin/translations-raw huggingface dataset:
48. tikpat sašutis ir par faktu, ka — tā kā ASV un NATO/ SDUS militārā loģistika ir savstarpēji saistīta —, iespējams, ka visos gadījumos netiek nodrošināta pilnīga ES finanšu iemaksu izsekojamība;
Is equally appalled by the fact that, since US and NATO/ISAF military logistics follow similar lines, the full traceability of EU financial contributions might not be fully guaranteed in all cases;
Miera process
The peace process
53. līdz ar to uzskata, ka pietiekami netika novērtēta Taleban klātbūtne, tika pārvērtēta H. Karzai valdības valsts pārvaldes spēja un līdz ar to pārāk maza uzmanība tika pievērsta valsts pārbūves un attīstības uzdevumam;
Believes, consequently, that the presence of the Taliban was underestimated and the ability of the Karzai government to provide governance overestimated, and that, as a result, little attention was paid to the task of rebuilding and developing the country;
56. atzīst, ka vienīgais iespējamais risinājums ir politiska rīcība un ka tai jāietver sarunas, kurām noteikti jānotiek pamiera apstākļos un kurās jāiesaista Taleban un citas kaujinieku grupas, kā arī citi politiskie spēki valstī, kas ir gatavi piedalīties nacionālās vienotības valdībā, kura spēj izbeigt gandrīz 30 gadus ilgušo pilsoņu karu valstī un pilnībā nodrošināt tiesiskuma un cilvēka pamattiesību ievērošanu; uzskata — lai panāktu politisku risinājumu, ir jāatvēl pietiekams laiks, kādā jaunā pretnemieru politika varētu vainagoties rezultātiem, ievērojot prezidenta B. Obamas paziņoto grafiku;
Recognises that the only possible solution is a political one and that this should include negotiations – which should eventually take place against the backdrop of a ceasefire – with the Taliban and other combatant groups, as well as other political players in the country, who are ready to participate in a government of national unity capable of putting an end to the civil war that has raged there for almost three decades and of ensuring full respect for the rule of law and fundamental human rights; believes that, in order to achieve the political solution, the new counter-insurgency policy must be given time to show results in line with the timetable announced by President Obama;
64. aicina Komisiju izvērtēt neseno postošo Pakistānas plūdu stratēģisko un politisko ietekmi uz Afganistānu un robežreģionu un veikt visus nepieciešamos pasākumus, lai palīdzētu skartajiem iedzīvotājiem valstī un afgāņu bēgļiem, kuru apmetnes nopostīja plūdi;
Calls on the Commission to evaluate the strategic and political implications for Afghanistan and the broader region of the recent disastrous floods in Pakistan, and to take every necessary step to assist the affected population of the country and the Afghan refugees whose camps were overwhelmed by the flooding;
66. kategoriski nosoda to, ka nemiernieku darbībās iesaistās Pakistānas izlūkdienests, kura nodoms ir panākt, ka arī Pakistāna gūst sev vēlamu iznākumu no ikviena miera procesa risinājuma;
Condemns in the strongest terms the involvement of the Pakistan Intelligence Service (ISI) with the insurgency, its intention being to make sure that Pakistan, too, gets a satisfactory outcome from any peace dividend;
69. atzinīgi vērtē nacionālo prioritāšu programmas, ko Afganistānas valdība izstrādājusi saskaņā ar Afganistānas valsts attīstības stratēģiju un ko atbalsta Kabulas konference, un prasa tās pilnībā un efektīvi īstenot;
Welcomes the National Priority Programmes prepared by the Afghan Government in line with the Afghanistan National Development Strategy and supported by the Kabul Conference, and calls for their full and effective implementation;
72. norāda, ka atsevišķu ES dalībvalstu un to sabiedroto militārā klātbūtne Afganistānā ir daļa no NATO/ SDUS operācijas un tās mērķiem novērst starptautiskā terorisma draudus un cīnīties pret narkotiku ražošanu un tirdzniecību;
Points out that the military presence of some EU Member States and their allies in Afghanistan is part of the NATO/ISAF operation and its objectives of combating the threat of international terrorism and tackling drug cultivation and trafficking;
Policija un tiesiskums
Police and the rule of law
82. atzinīgi vērtē to, ka ir izveidota EUPOL misijas Afganistānā Korupcijas novēršanas prokuratūra, kuras mērķis ir izmeklēt lietas saistībā ar valsts amatpersonu un citu ierēdņu apsūdzību korupcijā;
Welcomes the setting up by EUPOL Afghanistan of the Anti-Corruption Prosecutor’s Office with the aim of investigating cases against high-profile public officials and other officials suspected of corruption;
84. uzskata, ka galvenie faktori, kādēļ apmācība kopumā ir bijusi neefektīva, ir tādi, ka dažādie policijas apmācības aspekti nav bijuši saskaņoti un ka pienākumi tikuši deleģēti privātiem militāriem un drošības uzņēmumiem (PMDU);
Believes that major factors behind the ineffectiveness of the overall training are a lack of coordination of the various aspects of police training and the practice of transferring duties to private military and security companies (PMSC);
86. ir nobažījies par šo privāto struktūru vājo finanšu kontroli un atsaucas uz ASV Aizsardzības departamenta un ASV Valsts departamenta 2006. gada kopīgo ziņojumu, kurā minētie dati joprojām ir aktuāli, secinot, ka Afganistānas policijas spēki nespēja īstenot tiesībaizsardzības ikdienas darbu un nepastāvēja efektīva praktiskā darba programma; atzīst atbildīgā ģenerāļa mēģinājumus saskaņā ar pretnemieru politiku zināmā mērā kontrolēt privāto ārvalsts policijas vienību darbu, kas Afganistānā netika pakļauts nekādam regulējumam;
Is disturbed to learn of the poor financial controls being applied to these private companies, and cites a 2006 joint US Defense and State Department report, the findings of which are still valid today, concluding that the police force in Afghanistan was incapable of carrying out routine law enforcement work and that no effective field training programme existed; acknowledges the attempts by the general command, and under the counter-insurgency policy, to exercise some degree of control over the private foreign militias operating with impunity in Afghanistan;
90. iesaka palielināt Afganistānas policistu algas un pārskatīt visu rekrutēšanas procesu, priekšroku dodot rakstpratīgiem iesaucamajiem, kuri nelieto narkotikas un psiholoģiski un fiziski ir piemērotāki nekā pašreizējais personāls;
Recommends that salaries for the Afghan police be increased and that the whole recruitment process be reviewed, giving preference to recruits with a basic standard of literacy who are not drug users and are better qualified psychologically and physically than the present cohort;
92. atzinīgi vērtē to, ka Afganistānas valdība Kabulas konferencē apņēmās ar starptautisko partneru atbalstu uzlabot piekļuvi tiesu iestādēm visā valstī, nākamajos 12 mēnešos īstenojot konkrētus pasākumus, kā arī uzlabot tiesu iestāžu veiktspēju, tostarp izstrādājot un īstenojot arī visaptverošu cilvēkresursu stratēģiju;
Welcomes the fact that the Afghan Government pledged at the Kabul Conference to improve, with the support of international partners, access to the delivery of justice throughout the country by implementing concrete measures within the next 12 months, as well as the capacity of judicial institutions, including through the design and implementation of a comprehensive human resources strategy;
95. tomēr norāda, ka opija ražošana joprojām ir lielākā sociālā, ekonomiskā un drošības problēma, un aicina ES savā Afganistānas politikā to noteikt par stratēģisku prioritāti;
Notes, however, that opium production is still a key social, economic and security issue, and calls on the EU to consider this as a strategic priority in its policies towards Afghanistan;
99. norāda — lai gan sākotnēji pārprodukcijas dēļ cenas nedaudz kritās, 2009. gadā narkotiku tirdzniecība ienesa 3,4 miljardus ASV dolāru, opija eksporta īpatsvara bruto vērtība bija 26 % no Afganistānas IKP un ap 3,4 miljoniem afgāņu (12 % iedzīvotāju) bija iesaistīti nelegālajā narkotiku industrijā;
Points out that, despite an earlier dip in prices caused by excessive production, in 2009 trade in narcotics totalled USD 3.4 billion and the potential gross export value of opium was 26% of Afghanistan’s GDP, with around 3.4 million Afghans (12% of the population) said to be involved in the illicit narcotics industry;
103. uzsver, cik svarīgi ir centieni izskaust opija magoņu audzēšanu Afganistānā, kas līdz šim nav izdevies, un šajā sakarībā aicina īstenot ekonomiski ilgtspējīgas alternatīvas, kas būtu piemērotas 3,4 miljoniem afgāņu, kuri pārtiek no opija ražošanas, kā arī aicina uzlabot pārējo Afganistānas lauku iedzīvotāju stāvokli;
Emphasises the importance of efforts to phase out opium cultivation in Afghanistan – which have had little success so far – and calls, in this connection, for viable alternative livelihoods to be provided for the 3.4 million Afghans who make a living from opium, and for the situation of rest of the Afghan rural population to be improved;
Vispārējas piezīmes
General Comments
Šā ziņojuma pamatā ir iepriekšējos sešos mēnešos notikušās referenta plašās apspriedes par situāciju Afganistānā un tās attiecībām ar starptautisko sabiedrību, mēģinot izskaidrot, kāpēc Afganistānā sasniegts tik maz, lai gan iepriekšējos deviņos gados iztērētas milzu naudas summas un veikti vērienīgi pasākumi.
The report before you is based on the extensive consultations your rapporteur has been engaged in over the past six months on the situation in Afghanistan and its relations with the international community, in an attempt to explain why so little has been achieved in Afghanistan in spite of the huge amounts of money and effort expended over the past nine years.
Plaisa starp vēlamo un reālo Afganistānā ir lielāka nekā jebkad, un līdz ar to ir vajadzīga jauna ES stratēģija attiecībā uz šo valsti.
The gap between hope and reality in Afghanistan has become more striking than ever, and a new EU strategy in that country should thus start from this premise.
Referents nolēma galveno uzmanību pievērst četrām šādām jomām, kurās, pēc viņa ieskatiem, jāīsteno mērķtiecīga darbība, lai panāktu reālas izmaiņas: starptautiskais atbalsts, nesen sāktais miera process, policijas apmācības ietekme un aizliegums audzēt opija magones .
Your rapporteur has decided to focus exclusively on four areas where, he believes, targeted action could bring about real changes: international aid, the implications of the recently launched peace process, the impact of police training, and the elimination of opium cultivation .
Šie jautājumi kļuva par galvenajiem referenta izpētē, kuras laikā viņš tikās ar daudziem prezidenta H. Karzai valdības ministriem un pašu prezidentu, ar Parlamenta augšpalātas un apakšpalātas priekšsēdētājiem, SDUS komandieriem, starptautisko organizāciju pārstāvjiem, kaimiņvalstu vēstniekiem un agrākajiem bijušās Taleban valdības vadītājiem; referents devās uz Heratu, kur iepazinās ar provinču rekonstrukcijas grupu un starptautisko sadarbības organizāciju īstenotajiem projektiem.
These have emerged as the key issues during the rapporteur's research, in the course of which he met with various ministers in the Government of President Karzai as well as the President himself, the speakers of the upper and lower parliamentary chambers, ISAF commanders, representatives of international organisations, Ambassadors of neighbouring countries, and former leaders of the previous Taliban Government; he undertook field visits to projects in Herat run by PRTs (Provincial Reconstruction Teams) and by international co-operation organisations.
Eiropā un ASV referents tikās ar Afganistānā iesaistīto valstu vēstniekiem vai viņu pārstāvjiem, starptautiskajām NVO un ASV Kongresa deputātiem.
In Europe and the United States your rapporteur consulted with Ambassadors, or their representatives, of countries involved in Afghanistan, international NGOs, and with members of the US Congress.
Pēc deviņiem starptautiskās intervences gadiem joprojām vajadzīgs ievērojams uzlabojums, jo drošība ir pasliktinājusies un sociālekonomiskie pamatrādītāji ir ļoti zemi.
After nine years of international involvement, things have yet to improve significantly in Afghanistan – security has deteriorated and the key socio-economic indicators are extremely disappointing.
Tam vēl jāpievieno fakts, ka pārāk bieži lēmumi tikuši pieņemti, pietiekami neiesaistot Afganistānas pusi, un gan militāro, gan civilo ārvalstu struktūru darbības veidu Afganistānas iedzīvotāji uztvēruši kā necienīgu un pārāk patvaļīgu.
Linked to this is the fact that far too often decisions have been taken without there being sufficient Afghan involvement, and foreign entities, whether military or civilian, have operated in ways perceived by the Afghans as disrespectful and high-handed.
Līdz ar to šā ziņojuma pamatprincips ir vajadzība radīt apstākļus, kas ļautu Afganistānas krīzi strauji „afganizēt”, lai izveidotu stabilu, starptautiskās sabiedrības atbalstītu valdību un visus centienus veltītu sociālekonomiskajai izaugsmei.
The central tenet of this report is, therefore, the need to bring about the conditions which will allow for a swift "Afghanisation" of the Afghan crisis, with the goal of achieving a stable government, supported by the international community, and focussing all efforts on socio-economic development.
Tādējādi šī ir iespēja ES koordinēt starptautiskos centienus, pieņemot, ka Afganistāna ir suverēna valsts, nevis nevienam nepiederoša teritorija.
It therefore makes a case for the EU to lead an international effort in treating Afghanistan as a sovereign state and no longer as a kind of "no man's land".
Starptautiskais atbalsts
International Aid
Afganistānas lielākā problēma ir nabadzība.
Afghanistan's most serious problem is poverty.
Ir šokējoši apzināties, ka daudz vairāk afgāņu iet bojā nabadzības, nevis bruņota konflikta dēļ — aplēsts, ka gadā vairāk nekā 25 000 sieviešu mirst dzemdībās, savukārt laikposmā no 2009. gada janvāra līdz novembrim nogalināti „tikai” 2186 civiliedzīvotāji un valstī vairāk nekā puse iedzīvotāju dzīvo zem nabadzības sliekšņa, un šāda situācija pastāv, lai gan Afganistānā tiek iepludinātas milzīgas starptautiskā atbalsta summas.
It is startling to realise that many more Afghans are dying because of poverty than as a result of the armed conflict: maternal mortality claims over 25 000 lives per year, as opposed to "only" 2 186 civilians killed between January and November 2009, and more than half of the country's population lives below the poverty threshold, and all this against the backdrop of the large amounts of international aid pouring into Afghanistan.
Kur tad ir kļūda?
So what exactly is going wrong?
Pirmkārt, līdz šim ir bijis ārkārtīgi grūti iegūt ticamus datus par starptautiskās civilās un militārās intervences veidiem un ietekmi un tas joprojām ir galvenais šķērslis, lai izprastu, kas pašlaik notiek Afganistānā.
First of all, it has been extraordinarily difficult to obtain reliable data on the modalities and impact of the international civilian and military intervention so far, and this remains a major stumbling block to understanding what is going on in Afghanistan today.
Tikpat liela nozīme ir tam, ka acīmredzami nepietiekama ir gan koordinācija un saziņa starp līdzekļu devējiem, gan ar potenciālajiem labumguvējiem, proti, afgāņiem.
Equally, there is a marked absence of co-ordination and communication among donors let alone between donors and the supposed beneficiaries, the Afghans.
Nesenajā sanāksmē Kabulā finanšu ministrs žēlojās šā ziņojuma referentam, ka valdība nav saņēmusi nekādu informāciju par apmēram vienu trešdaļu no starptautiskā atbalsta, kas Afganistānā iztērēts kopš 2001. gada.
In a recent meeting in Kabul, the Minister of Finance lamented to your rapporteur that the Government has received no information whatsoever on around one third of the international assistance spent in Afghanistan since 2001.
Līdzīgas sūdzības pauduši citi aptaujātie.
Other interlocutors have voiced similar complaints.
Lai arī novēloti, ASV ar īpašā ģenerālinspektora Afganistānas rekonstrukcijas jautājumos ( SIGAR ) starpniecību ir sākusi vākt attiecīgos datus par atbalstu un tā ietekmi, kas ir atzinīgi vērtējama rīcība.
The United States has started to collect, if belatedly, relevant data on aid and its impact through its Special Inspector General for Afghanistan Reconstruction (SIGAR), and this is to be welcomed.
Savukārt ES tiek mudināta izveidot visaptverošu datubāzi, iekļaujot informāciju par visu ES atbalstu Afganistānai un tā analīzi, lai panāktu lielāku pārredzamību un ieviestu mehānismus, ar kuriem no līdzekļu devējiem prasa pilnīgu pārskatatbildību.
The EU, for its part, is urged to set up a comprehensive database on and analysis of all EU aid to Afghanistan, with a view to having in place greater transparency and mechanisms for holding donors fully accountable.
Vairākos pētījumos, tostarp Miera dividenžu trasta 2007. gada ziņojumā „Afganistānas iepirkumu līgumu uzraudzības projekts” secināts, ka ievērojami lielāka (ap 80 %) ietekme uz vietējo ekonomiku tiek panākta tad, ja resursi tieši tiek piegādāti valdībai, nevis tiek finansēti (tādi starpnieki kā) starptautiski uzņēmumi vai NVO (ekonomiskā ietekme mazāka nekā 20 %).
Numerous studies, including a 2007 report by the Peace Dividend Trust, "Afghanistan Compact Procurement Monitoring Project", have concluded that by far the greatest local economic impact (around 80%) is achieved when resources are provided directly to the government as opposed to funding to (intermediaries such as) international companies or NGOs (less than 20%).
Tomēr joprojām plaši izplatīta prakse ir tāda, ka atbalstu nevis piešķir centrālajai valdībai, bet gan tā lielāko daļu izmanto ar daudzu tādu starptautisko organizāciju starpniecību kā starptautiskās finanšu iestādes, reģionālās attīstības bankas, NVO un privāti līgumslēdzēji, un tādēļ liela daļa no atbalsta pazūd dažādos sagādes ķēdes posmos.
And yet the widespread practice of channelling most of the aid through a plethora of international organisations, IFIs, regional development banks, NGOs, private contractors and not through central government continues, and much of the aid tends to be lost at different points along the supply chain.
Milzīgas summas tiek tērētas maksājumos (kas var būt 50 % no līguma summas) līgumslēdzējiem un apakšuzņēmējiem; tikpat lielas summas aiziet ārvalstu konsultatīvā dienesta darbinieku un līgumslēdzēju augstajās algās un dāsnajos pabalstos.
Vast sums are lost in fees (which can be as high as 50% per contract) to contractors and sub-contractors; high salaries and generous allowances for expatriates working for consultancies and contractors absorb further amounts.
Tādēļ referents prasa mainīt veidu, kādā atbalsts sasniedz Afganistānu, ierosinot, ka lielāko atbalsta daļu piešķir tieši Afganistānas iestādēm, nevis starptautiskās sadarbības un attīstības struktūrām.
Your rapporteur therefore argues for a "re-focussing" of the way aid reaches Afghanistan, proposing that much more of the aid should be channelled directly through Afghan institutions rather than through international co-operation and development bodies.
Lai gan vietējā korupcija, protams, ir problēma, šķiet, ka tai tiek pievērsta lielāka starptautiskā uzmanība nekā pašu kļūdām.
While local corruption is clearly a concern, international attention has tended to focus on this rather than on its own failures.
Korupcija ir un paliek korupcija, vienalga, kur tā radusies, taču jāatgādina, ka ne vairāk kā 15 % starptautiskā atbalsta tiek izplatīts caur Afganistānas centrālo valdību — līdz ar to vietējā korupcija ir ne lielāka kā 7,5–9 % no kopējā Afganistānai piešķirtā civilā atbalsta.
Corruption is corruption, wherever it originates, but it should be recalled that no more than 15% of international aid passes through the hands of Afghan central government: as such, local corruption constitutes at most 7.5% - 9% of total civilian aid given to Afghanistan.
Jebkurā gadījumā šis jautājums jārisina, gan līdzekļu devējiem, gan Afganistānas valdībai vienojoties par atbalsta efektivitātes rādītājiem un stingrākiem uzraudzības mehānismiem; Afganistānas valdība iegūs lielāku leģitimitāti, ja tā būs atbildīga par atbalsta īstenošanu, un, šādi rīkojoties, tiks arī atvieglināta vietējās korupcijas novēršana.
This issue should in any case be addressed through aid effectiveness indicators and strengthened monitoring mechanisms to be agreed on by both donors and the Afghan Government; the added legitimacy the Afghan Government will gain by being responsible for implementing aid, and being seen to do this, will also be a mitigating factor in tackling local corruption.
Jānorāda, ka H. Karzai valdība jau agrāk bija izstrādājusi pamatnostādnes par to, kas jāietver Afganistānas miera procesā, taču tikai pēc Londonas konferences tika izklāstīti konkrēti elementi, tostarp nodoms sākt sarunas ar Taleban un vairāk nekā 70 valstu vienošanās izveidot trasta fondu (kura 5 gadu budžets ir ap 1 miljardu ASV dolāru), lai palīdzētu integrēt Taleban un citus nemierniekus.
Notes that the Karzai Government has in the past set out a basic outline of what a peace process for Afghanistan should involve, but that it is only since the London Conference that specific elements have begun to emerge, including the intention to start talks with the Taliban and an agreement among more than 70 countries to create a trust fund (of roughly USD 1 billion over a period of five years) to help integrate Taliban and other insurgents.
Šķiet, pašlaik līdztekus tiek īstenotas divas pieejas: sarunas starp dažādiem Taleban pārstāvjiem, sākot ar Mullah Omar un beidzot ar kaujiniekiem, un, no vienas puses, šīs sarunas notiek ar H. Karzai valdību, Pakistānu un ANO un, no otras puses, starp SDUS, ASV Valsts departamentu un Taleban vidējā un zemākā līmeņa vadītājiem (puse no 820 vidējā līmeņa/ jaunākajiem vadītājiem un vairākums kaujinieku, kuri ir gatavi nolikt ieročus un reintegrēties vietējās kopienās).
At present two parallel approaches appear to be taking place: talks between a broad spectrum of Taliban, from Mullah Omar to the foot soldiers, and the Karzai Government, Pakistan and the United Nations on the one hand, and between ISAF and the US Department of State and mid- to low-ranking Taliban (half of the 820 mid-level/junior leaders and the most of the foot soldiers, who would be prepared to lay down their arms and reintegrate into local communities) on the other.
Šā ziņojuma izstrādes laikā ASV administrācija joprojām nebija izlēmusi, vai īstenot agrāko pieeju, taču šķiet, ka pēc vasaras militārajām operācijām prezidents B. Obama šajā jautājumā pieņems skaidrāku lēmumu.
At the time of writing, the US Administration is still undecided about whether to go along with the former approach, but it is likely that after the summer military offensive, President Obama will take a clearer decision on the issue.
Referents ir cieši pārliecināts, ka ES stingri jāatbalsta miera process, ļaujot H. Karzai valdībai autonomi izvēlēties dialoga partnerus, taču prasa ņemt vērā trīs galvenos nosacījumus: Afganistānas apņemšanās aizliegt Al Qaeda klātbūtni valstī, opija magoņu plantāciju iznīcināšana un vēlme panākt cilvēka pamattiesību ievērošanu.
It is your rapporteur's firm belief that the EU should strongly support the peace process, allowing the Karzai Government autonomy in its choice of dialogue partners, but insisting on three main pre-requisites: an Afghan commitment to banishing Al Quaeda from the country, the elimination of poppy cultivation, and the will to establish a basic respect for fundamental human rights.
Visi pārējie jautājumi ir jāatstāj Afganistānas tautas ziņā.
All other issues should be left to the Afghan people themselves to determine.
Policijas apmācība
Police Training
Londonas konferencē nolēma, ka drošības pilnvaru nodošana Afganistānas spēkiem sāksies 2011. gadā un lielā mērā tiks pabeigta līdz 2014. gadam.
The London Conference established that the transfer of security responsibilities to Afghan forces would begin in 2011 and be largely completed by 2014.