natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Šā panta 1. un 1.a punktā norādītajā periodā, ES Zilās kartes turētājam ļauj meklēt darbu un stāties augsti kvalificētā darbā saskaņā ar attiecīgi 13. panta 1. vai 2. punktā ietvertajiem nosacījumiem.
During periods mentioned in paragraphs 1 and 1a , the holder of the EU Blue Card shall be allowed to seek and take up highly qualified employment under the conditions set out in Article 13(1) or (2) whichever is applicable.
Dalībvalstis var ierobežot saskaņā 1. punkta c) un i) apakšpunktu piešķirtās tiesības attiecībā uz studiju stipendijām un procedūrām valsts mājokļa saņemšanai, attiecinot tās uz gadījumiem, kad ES Zilās kartes turētājs uzturējies vai viņam(-ai) ir tiesības uzturēties tās teritorijā vismaz trīs gadus.
Member States may restrict the rights conferred under paragraphs 1(c) and (i) in respect to study grants and procedures for obtaining public housing to cases where the holder of the EU Blue Card has been staying or has the right to stay in its territory for at least three years.
Dalībvalstis var ierobežot vienlīdzīgu attieksmi attiecībā uz sociālo palīdzību gadījumos, kad ES Zilās kartes turētājam EK pastāvīgā iedzīvotāja statuss piešķirts saskaņā ar 17. pantu.
Member States may restrict equal treatment as regards social assistance to cases where the holder of the EU Blue Card has been granted EC long-term resident status in accordance with Article 17.
16. pants - 2.a punkts (jauns)
Article 16 - paragraph 2 a (new)
17. pants - 2. punkts - b apakšpunkts
Article 17 - paragraph 2 - point b
b) likumīga un nepārtraukta uzturēšanās dalībvalsts teritorijā ES Zilās kartes turētāja statusā, ja pieteikums EK uzturēšanās atļaujai pastāvīgā iedzīvotāja statusā ir iesniegts uz diviem gadiem tieši pirms attiecīgā pieteikuma iesniegšanas.
(b) legal and continuous residence as holder of an EU Blue Card within the territory of the Member State where the application for the long-term resident's EC residence permit is lodged for two years immediately prior to the submission of the relevant application.
b) likumīga un nepārtraukta uzturēšanās dalībvalsts teritorijā ES Zilās kartes turētāja statusā, ja pieteikums EK uzturēšanās atļaujai pastāvīgā iedzīvotāja statusā ir iesniegts uz trim gadiem tieši pirms attiecīgā pieteikuma iesniegšanas.
(b) legal and continuous residence as holder of an EU Blue Card within the territory of the Member State where the application for the long-term resident's EC residence permit is lodged for three years immediately prior to the submission of the relevant application.
Iespējams, būtu vēlams pagarināt pastāvīgā iedzīvotāja uzturēšanās atļaujas derīguma termiņu līdz trim gadiem.
It might be considered advisable to increase the term for acquiring long-term resident status to three years .
Atkāpjoties no Direktīvas 2003/109/EK 9. panta 1. punkta c) apakšpunkta, dalībvalstis pagarina prombūtnes no Kopienas periodu, kāds atļauts ES Zilās kartes turētājam un viņa(-s) ģimenes locekļiem, kam piešķirts EK pastāvīgā iedzīvotāja statuss, līdz 24 secīgiem mēnešiem.
By way of derogation from Article 9(1)(c) of Directive 2003/109/EC, Member States shall extend the period of absence allowed to an EU Blue Card holder and of his/her family members having been granted the EC long-term residence status from the territory of the Community to 24 consecutive months.
Atkāpjoties no Direktīvas 2003/109/EK 9. panta 1. punkta c) apakšpunkta, dalībvalstis var pagarināt prombūtnes no Kopienas periodu, kāds atļauts ES Zilās kartes turētājam un viņa(-s) ģimenes locekļiem, kam piešķirts EK pastāvīgā iedzīvotāja statuss, līdz 24 secīgiem mēnešiem.
By way of derogation from Article 9(1)(c) of Directive 2003/109/EC, Member States may extend the period of absence allowed to an EU Blue Card holder and of his/her family members having been granted the EC long-term residence status from the territory of the Community to 24 consecutive months.
3. un 4. punktā noteiktās atkāpes no Direktīvas 2003/109/EK piemēro vienīgi gadījumos, kad attiecīgais trešo valstu valstspiederīgais var uzrādīt pierādījumu, ka viņš(-a) bijis prom no Kopienas teritorijas, lai veiktu saimniecisko darbību darbinieka vai pašnodarbinātās personas statusā vai lai pildītu brīvprātīgo dienestu vai studētu savā izcelsmes valstī .
The derogations to Directive 2003/109/EC set out in paragraphs 3 and 4 shall apply only in cases where the third-country national concerned can present evidence that he/she has been absent from the territory of the Community to exercise an economic activity in an employed or self-employed capacity, or to perform a voluntary service, or to study in his/her own country of origin .
Atkāpes no Direktīvas 2003/109/EK, kas noteiktas 3. un 4. punktā , piemēro vienīgi gadījumos, kad attiecīgais trešo valstu valstspiederīgais var uzrādīt pierādījumu, ka viņš bijis prom no Kopienas teritorijas, lai savā izcelsmes valstī veiktu saimniecisko darbību darbinieka vai pašnodarbinātas personas statusā vai lai pildītu brīvprātīgo dienestu vai studētu .
The derogations to Directive 2003/109/EC set out in paragraphs 3 and 4 shall apply only in cases where the third-country national concerned can present evidence that he/she has been absent from the territory of the Community to exercise , in his/her country of origin, an economic activity in an employed or self-employed capacity, or to perform a voluntary service, or to study.
Tas veicinās minēto profesionāļu atgriezenisko mobilitāti, kā arī šo pašu viesstrādnieku turpmāko iesaistīšanos apmācībā, pētniecībā un tehniskos pasākumos savā izcelsmes valstī.
This will encourage the circular mobility of these professionals, as well as the subsequent involvement of the same migrant workers in training, research and technical activities in their countries of origin .
Saskaņā ar 12. panta noteikto procedūru, otrā dalībvalsts apstrādā paziņojumu un rakstiski informē pieteikuma iesniedzēju un pirmo dalībvalsti par savu lēmumu:
In accordance with the procedures set out in Article 12, the second Member State shall process the notification and inform in writing the applicant and the first Member State of its decision to:
Saskaņā ar 12. panta noteikto procedūru, otrā dalībvalsts izskata pieprasījumu un šā panta 2. punktā minētos dokumentus un rakstiski informē pieteikuma iesniedzēju un pirmo dalībvalsti par savu lēmumu:
In accordance with the procedures set out in Article 12, the second Member State shall process the application and the documents referred to in paragraph 2 of this Article and inform in writing the applicant and the first Member State of its decision to:
19. pants - 3. punkts - b apakšpunkts
Article 19 - paragraph 3 - point b
b) atteikt ES Zilās kartes izsniegšanu un saskaņā ar valststiesību aktos noteiktajām procedūrām, tostarp izraidīšanas procedūrām, uzlikt pieteikuma iesniedzējam un viņa(-s) ģimenes locekļiem pienākumu atstāt tās teritoriju, ja nav izpildīti šajā pantā ietvertie nosacījumi .
(b) refuse to issue an EU Blue Card and oblige the applicant and his/her family members, in accordance with the procedures provided for by national law, including removal procedures, to leave its territory if the conditions set out in this Article are not fulfilled .
Pirmā dalībvalsts nekavējoties bez formalitāšu kārtošanas uzņem atpakaļ ES Zilās kartes turētāju un viņa(-s) ġimenes locekļus.
The first Member State shall immediately readmit without formalities the holder of the EU Blue Card and his/her family members.
Pēc atpakaļuzņemšanas piemēro 14. panta noteikumus.
The provisions of Article 14 shall apply after readmission.
b) atteikt ES zilās kartes izsniegšanu, ja nav izpildīti šajā pantā ietvertie nosacījumi vai pamatojoties uz 9. pantā paredzētajiem atteikuma iemesliem .
(b) refuse to issue an EU Blue Card if the conditions set out in this Article are not fulfilled or there are grounds for refusal pursuant to Article 9.
Šajā gadījumā dalībvalsts, ja pieteikuma iesniedzējs jau atrodas šīs valsts teritorijā , saskaņā ar valsts tiesību aktos noteiktajām procedūrām, tostarp izraidīšanas procedūrām, uzliek pieteikuma iesniedzējam un viņa(-s) ģimenes locekļiem pienākumu atstāt tās teritoriju.
In that case , the Member State shall oblige the applicant , if he/she is already in its territory, and his/her family members, in accordance with the procedures provided for by national law, including removal procedures, to leave its territory.
Pirmā dalībvalsts nekavējoties bez formalitāšu kārtošanas uzņem atpakaļ ES Zilās kartes turētāju un viņa(-s) ģimenes locekļus.
The first Member State shall immediately readmit without formalities the holder of the EU Blue Card and his/her family members.
Pieteikuma iesniedzējs ir atbildīgs par izmaksām, kas saistītas ar viņa(-s) un viņa(-s) ģimenes locekļu atgriešanos un atpakaļuzņemšanu, attiecīgos gadījumos ieskaitot to izmaksu atlīdzināšanu, kādas radušās publiskajiem fondiem, saskaņā ar 3. punkta b) apakšpunktu.
The applicant shall be responsible for the costs related to the return and readmission of him/her self and his/her family members, including by reimbursing costs incurred by public funds where applicable , pursuant to paragraph 3(b).
Pieteikuma iesniedzējs ir atbildīgs par izmaksām, kas saistītas ar viņa(-s) un viņa(-s) ģimenes locekļu atgriešanos un atpakaļuzņemšanu, ieskaitot to izmaksu atlīdzināšanu, kādas radušās publiskajiem fondiem, saskaņā ar 3. punkta b) apakšpunktu.
The applicant shall be responsible for the costs related to the return and readmission of him/her self and his/her family members, including by reimbursing costs incurred by public funds, pursuant to paragraph 3(b).
Ja dalībvalsts nolemj piemērot ierobežojumus attiecībā uz piekļuvi darba tirgum, tā dod uzturēšanās atļaujas „Pastāvīgais iedzīvotājs – EK/ES Zilās kartes turētājs” turētājiem priekšroku pār citiem trešo valstu valstspiederīgajiem, kas iesniedz pieteikumu atļaujai tur uzturēties šādos pašos nolūkos.
In cases where a Member State decides to apply the restrictions on access to the labour market provided for in Article 14(3) of Directive 2003/109/EC, it shall give preference to holders of the residence permit 'long-term resident – EC / EU Blue Card holder' over other third-country nationals applying to reside there for the same purposes.
Ja dalībvalsts nolemj piemērot ierobežojumus , kas Direktīvas 2003/109/EK 14. panta 3. punktā paredzēti attiecībā uz piekļuvi darba tirgum, tā var dot uzturēšanās atļaujas „Pastāvīgais iedzīvotājs – EK/ES Zilās kartes turētājs” turētājiem priekšroku pār citiem trešo valstu valstspiederīgajiem, kas iesniedz pieteikumu atļaujai tur uzturēties šādos pašos nolūkos.
In cases where a Member State decides to apply the restrictions on access to the labour market provided for in Article 14(3) of Directive 2003/109/EC, it may give preference to holders of the residence permit 'long-term resident – EC / EU Blue Card holder' over other third-country nationals applying to reside there for the same purposes.
Dalībvalstis ziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm, vai, izmantojot tīklu, kas izveidots ar Lēmumu 2006/688/EK, tiek īstenoti likumdošanas vai reglamentējošie pasākumi, ievērojot 7. pantu, 9. panta 2. punktu, 19. panta 5. punktu un 20. pantu.
Member States shall communicate to the Commission and the other Member States if legislative or regulatory measures are enacted in respect of Articles 7, 9(2), 19(5) and 20 through the network established by Decision 2006/688/EC.
Dalībvalstis ziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm, vai, izmantojot tīklu, kas izveidots ar Lēmumu 2006/688/EK, tiek īstenoti likumdošanas vai reglamentējošie pasākumi, ievērojot 7. pantu, 9. panta 2. punktu, 19. panta 5. punktu un 20. pantu, kā arī norāda šos konkrētos pasākumus .
Member States shall communicate to the Commission and the other Member States if legislative or regulatory measures are enacted in respect of Articles 7, 9(2), 19(5) and 20 through the network established by Decision 2006/688/EC and shall identify the specific measures concerned .
Katru gadu, un pirmoreiz ne vēlāk kā 1. aprīlī [vienu gadu pēc šīs direktīvas transponēšanas dienas], dalībvalstis, izmantojot ar Lēmumu 2006/688/EK izveidoto tīklu, paziņo Komisijai un citām dalībvalstīm statistikas datus par trešo valstu valstspiederīgo skaitu, kuriem iepriekšējā kalendārā gada laikā piešķirta, atjaunota vai atsaukta ES Zilā karte, norādot viņu valstspiederību un nodarbošanos.
Annually, and for the first time no later than 1 April of [one year after the date of transposition of this Directive], Member States shall communicate to the Commission and the other Member States through the network established by Decision 2006/688/EC statistics on the volumes of third-country nationals who have been granted, renewed or withdrawn an EU Blue Card during the previous calendar year, indicating their nationality and their occupation.
Tāpat paziņo statistikas datus par uzņemtajiem ģimenes locekļiem.
Statistics on admitted family members shall be communicated likewise.
Informācijā par ES Zilās kartes turētājiem un viņu ģimenes locekļiem, kas uzņemti saskaņā ar 19. līdz 21. panta noteikumiem, papildus norāda iepriekšējās uzturēšanās dalībvalsti.
For holders of the EU Blue Card and members of their families admitted in accordance with the provisions of Articles 19 to 21, the information provided shall in addition specify the Member State of previous residence.
Katru gadu un pirmoreiz ne vēlāk kā 1. aprīlī [vienu gadu pēc šīs direktīvas transponēšanas dienas], dalībvalstis, izmantojot ar Lēmumu 2006/688/EK izveidoto tīklu un ievērojot tiesību aktus par personas datu aizsardzību , paziņo Komisijai un citām dalībvalstīm statistikas datus par trešo valstu valstspiederīgo skaitu, kuriem iepriekšējā kalendārā gada laikā piešķirta, atjaunota vai atsaukta ES Zilā karte, norādot viņu valstspiederību un nodarbošanos.
Annually, and for the first time no later than 1 April of [one year after the date of transposition of this Directive], Member States shall communicate to the Commission and the other Member States through the network established by Decision 2006/688/EC statistics on the volumes of third-country nationals who have been granted, renewed or withdrawn an EU Blue Card during the previous calendar year, indicating their nationality and their occupation in accordance with legislation for the protection of personal data .
Tāpat paziņo statistikas datus par uzņemtajiem ģimenes locekļiem, bet nesniedz informāciju par viņu nodarbošanos .
Statistics on admitted family members shall be communicated likewise with the exception of information concerning their occupation .
Ieceļošana ekonomiskos nolūkos ir izaicinājums, kas ES ir jāpārvar nepārtraukti pieaugošās globalizācijas apstākļos ar saasinātiem konkurences nosacījumiem.
Economic immigration is a challenge which the EU, in an increasingly globalised world and tougher competitive environment, will have to face up to.
Vēl joprojām augsti kvalificēti speciālisti ES neuzskata par pievilcīgu, par ko liecina arī statistika.
The EU is still not regarded as attractive by high-skilled workers, as is made clear by the figures.
Salīdzinājumā ar klasiskajām imigrācijas valstīm, piemēram, Amerikas Savienotajām Valstīm, Kanādu vai Austrāliju, konkurencē par „labākajām un gudrākajām galvām” ES atpaliek.
In the competition for the 'best and brightest', the EU comes off relatively badly by comparison with the traditional immigration countries such as the United States, Canada or Australia.
Tikai 5,5 % augsti kvalificētu migrantu no Magribas valstīm dodas uz ES, savukārt par labu Amerikas Savienotajām Valstīm vai Kanādai izšķiras apmēram 54 %.
Only 5.5% of highly qualified migrants from the Maghreb states come to the EU, while about 54% opt for the United States or Canada.
Toties ES ir uzņēmusi vislielāko skaitu nekvalificētu darba ņēmēju no Magribas valstīm (87 %).
By contrast, the EU has admitted the greatest number of unskilled Maghreb workers (87%).
Arī attiecībā uz augsti kvalificētu darbaspēku no visām trešām valstīm ES kopējā nodarbinātībā ar 1,72 % īpatsvaru viennozīmīgi atpaliek no pārējām svarīgākajām imigrācijas valstīm kā, piemēram, Austrālijas (9,9 %), Kanādas (7,3 %), ASV (3,2 %) un Šveices (5,3 %).
Highly qualified workers from all third countries account for 1.72% of the EU's total workforce, which is also well behind other important immigration countries such as Australia (9.9%), Canada (7.3%), the US (3.2%) and Switzerland (5.3%).
ES kā imigrācijas mērķa pievilcību būtiski samazina apstāklis, ka ES šobrīd ir 27 atšķirīgas uzņemšanas sistēmas, kas potenciālajiem migrantiem no trešām valstīm būtiski apgrūtina bez problēmām pārvietoties no vienas dalībvalsts uz citu.
The 27 different admission regimes at present in the EU are the main reason for its low level of attractiveness as an immigration destination, making it considerably more difficult for potential migrant workers from third countries to move easily from one Member State to another.
Atšķirīgais regulējums dalībvalstīs izraisa konkurenci starp pašām dalībvalstīm.
The different rules in the Member States lead to competition between them.
Tikai apmēram 10 dalībvalstīs ir īpašas sistēmas augsti kvalificētu darba migrantu uzņemšanai, savukārt pārējās dalībvalstīs šāda regulējuma daļēji vai nu nav, vai arī tas ir stipri segmentēts.
Only 10 or so Member States have special regimes for admitting highly qualified migrant workers, while, in others, regimes are either non-existent or highly segmented.
Tikai sešās ES dalībvalstīs ir specifiskas programmas augsti kvalificētu darba migrantu nodarbināšanai.
Only six Member States have specific programmes for the employment of highly qualified migrant workers.
Tādēļ referente uzsver tādas Eiropas imigrācijas politikas nepieciešamību, kurā būtu ņemti vērā gan attīstības un nodarbinātības, gan integrācijas politiskie aspekti.
The rapporteur therefore stresses the need for a comprehensive and coherent overall approach to European immigration policy which takes account of development policy, employment policy and integration policy aspects.
Kopējs ES līmeņa regulējums ir nepieciešams, lai vadītu migrācijas plūsmu uz Eiropu un tās teritorijā, kā arī apslāpētu nelegālo migrāciju.
Common European rules are required in order to direct migration flows to and within Europe and stem illegal migration.
Legālas migrācijas perspektīvas un piedāvājums nodrošinās, ka izcelsmes un tranzīta valstis būs ieinteresētas kopīgi iesaistīties nelegālās imigrācijas apkarošanā.
If there are prospects and scope for legal migration, countries of origin and transit countries will have an interest in jointly combating illegal immigration.
Tādēļ īpaši atzinīgi ir vērtējams Komisijas priekšlikums padarīt ES pievilcīgāku augsti kvalificētam darbaspēkam no trešām valstīm, nodrošinot paātrinātu un elastīgu uzņemšanas procedūru, kā arī paredzot izdevīgākus uzturēšanās nosacījumus.
The Commission proposal to make the EU more attractive to highly qualified third-country workers through fast-track and flexible admission procedures and favourable residence conditions is therefore expressly welcomed.
Izšķiroša šeit ir ātra un vienkārša uzņemšanas procedūra, kā arī kopējas, vienotas definīcijas visu 27 dažādo ES darba tirgu piekļuvei.
Prompt admission procedures without red tape and common standard definitions for access to a total of 27 different labour markets in the EU are crucial.
Tikai šādā veidā ES spēs izturēt starptautisko konkurenci.
That is the only way for the EU to be able to keep up and compete.
Sistēma, kuras pamatā ir kopēji kritēriji, būs skaidrs signāls augsti kvalificētiem darbiniekiem no trešām valstīm, ka ES ir nopietni ieinteresēta dalībvalstu darba tirgos piesaistīt speciālistus no trešām valstīm un ilgtermiņā nodarbināt Eiropas Savienībā.
A system based on common criteria is a clear signal to highly qualified third-country workers that the EU has a serious interest in drawing on skilled workers from third countries on Member States' national labour markets and in employing them there in the longer term.
Piesaistot augsti kvalificētus speciālistus, ES vienlaicīgi arī veicinās savas konkurētspējas stiprināšanu, kā arī ekonomiskās izaugsmes kāpinājumu.
By recruiting highly qualified skilled workers, the EU helps to boost its own competitiveness and economic growth.
Tomēr referente skaidri uzsver, ka imigrācija augsti kvalificētu darbinieku nodarbinātības nolūkos ilgtermiņā nevar būt ekonomisko problēmu, respektīvi, demogrāfiskās problēmas risinājums.
The rapporteur expressly stresses, however, that immigration for taking up highly qualified employment cannot be a long-term solution to economic problems or to the demographic problem.
Augsti kvalificētu darbinieku uzņemšana var tikai īslaicīgi veicināt šo problēmu risināšanu.
Admitting highly qualified workers can help to solve those problems in the short term only.
Vidējā termiņā un ilgtermiņā dalībvalstīm ir jāīsteno citi pasākumi nodarbinātības, ekonomikas un ģimeņu politikas jomā, lai tās spētu atbilst šā brīža un nākotnes attīstībai Eiropas Savienībā.
In the medium and long term, Member States must take further employment, economic and family policy measures in order to deal with present and future developments in the EU.
Referente uzsver, ka ekonomiskā imigrācija ietekmē dalībvalstu darba tirgus.
The rapporteur underlines the fact that economic migration fundamentally influences Member States' national labour markets.
Tādēļ dalībvalstīm arī turpmāk būs jābūt tiesībām noteikt imigrācijas skaitlisko apjomu.
Member States must therefore continue to have the right to determine the scale of immigration in terms of numbers.
Subsidiaritātes princips ir jāsaglabā, jo ES līmenī nav Eiropas darba tirgus, nav vienotu sociālo sistēmu, vienotu vecuma nodrošināšanas sistēmu un harmonizētu slimības apdrošināšanas sistēmu.
The subsidiarity principle must be maintained: at EU level, there is no European labour market, and there are no integrated social security schemes, no common arrangements for old-age provision and no harmonised health insurance schemes.
Situācija dalībvalstu darba tirgos attiecībā uz to struktūru ir pilnīgi atšķirīga, tādēļ ekonomiski orientēta imigrācija ir jāvirza atbilstīgi konkrētajām dalībvalsts darba tirgus vajadzībām.
National labour market structures differ fundamentally, which is why economic migration must be geared to needs on the respective national labour markets.
Lēmumu par trešo valstu speciālistu skaitu un vajadzīgo kvalifikāciju var pieņemt, tikai pamatojoties uz konkrēti esošajām nepieciešamībām, un līdz ar to tikai dalībvalsts līmenī.
Decisions on the number of skilled workers from third countries and on their necessary qualifications can only be demand-driven and therefore taken locally.
Jāņem vērā, ka pret ES pilsoņiem no jaunajām dalībvalstīm, kuru brīvu pārvietošanos vēl joprojām ierobežo noteikti pārejas noteikumi attiecībā uz piekļuvi darba tirgum, nedrīkst izturēties sliktāk nekā pret augsti kvalificētiem darbiniekiem no trešām valstīm.
It should be borne in mind that EU citizens from the new Member States, whose freedom of movement is still constrained by transitional arrangements, must not be disadvantaged, with regard to labour market access, vis-à-vis highly qualified workers from non-EU countries.
Referente šajā ziņojuma projektā daudzās vietās ir ieviesusi precizējumus un skaidrojumus, lai noteiktu pēc iespējas skaidrākus nosacījumus trešo valstu valstspiederīgo ieceļošanai Eiropas Savienībā un skaidri definētu dalībvalstu un attiecīgi skarto trešo valstu valstspiederīgo tiesības.
In her draft report, the rapporteur has added many details and clarifications so as to standardise EU entry conditions for third-country nationals as far as possible and define the rights of Member States and of third-country nationals clearly.
Referente šīs direktīvas piemērojuma sfēru paplašina, attiecinot to gan uz tām personām, kuras ir absolvējušas kādu augstskolu vai profesionālu augstskolu, turklāt pieņemot, ka parasti studiju ilgums ir 4 vai 5 gadi, kā arī uz personām, kurām ir atbilstīga 6 gadu profesionālā pieredze (no tiem vismaz 2 gadi vadošos amatos).
The rapporteur has broadened the scope of the directive to include both graduates, who should usually be assumed to have studied for four or, possibly, five years, and to individuals with six years' appropriate professional experience, including at least two years in a senior position.