natgillin/translations-raw huggingface dataset:
H. tā kā ASV un Kanāda, kas ir to valstu vidū, kuras pirmās saskārās ar šādiem nolēmumiem, savu DIN modeli pielāgoja, lai ierobežotu šķīrējtiesnešu interpretēšanas iespējas un lai nodrošinātu savas publiskās intervences telpas labāku aizsardzību;
H. whereas the USA and Canada, which were among the first states to face such rulings, have adapted their model BITs in order to restrict the breadth of interpretation by the arbitration and ensure better protection of their public intervention domain,
I. tā kā Komisija izveidoja to valstu sarakstu, kuras būs privileģētas partneres attiecībā uz pirmo ieguldījumu nolīgumu sarunām (proti, Kanāda, Ķīna, Indija, Mercosur , Krievija un Singapūra);
I. whereas the Commission has compiled a list of countries which will be privileged partners for the negotiation of the first investment agreements (Canada, China, India, Mercosur, Russia and Singapore),
J. tā kā nesen izveidotais Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD) arī pastiprina ES klātbūtni un nozīmi pasaules mērogā, tostarp veicina un aizsargā ES tirdzniecības mērķus arī ieguldījumu jomā,
J. whereas the newly established European External Action Service (EEAS) shall also reinforce the EU’s global presence and role, including the promotion and defence of the EU’s trade goals, in the investment field,
4. norāda, ka ir nepieciešama koordinēta Eiropas sistēma, lai nodrošinātu noteiktību un veicinātu Eiropas Savienības principu un mērķu popularizēšanu;
Notes the need for a coordinated European framework, one that is designed to provide certainty and to encourage the promotion of the principles and objectives of the EU;
6. atzinīgi vērtē Komisijas paziņojumu „Ceļā uz visaptverošu Eiropas starptautisko ieguldījumu politiku”, taču uzsver, ka vajadzētu ne tikai īpašu uzmanību pievērst ieguldītāju aizsardzībai, bet arī vairāk jāpievēršas tiesībām aizsargāt valsts spēju regulēt un ievērot ES pienākumu īstenot attīstības politikas saskaņošanu;
Welcomes the Commission’s Communication ‘Towards a comprehensive European international investment policy’ but stresses that, while focusing extensively on investor protection, it should better address the right to protect the public capacity to regulate and meet the EU’s obligation to exercise policy coherence for development;
8. aicina Komisiju paturēt prātā pieredzi, kas gūta daudzpusējo, daudzpusīgo un divpusējo nolīgumu līmenī, jo īpaši saistībā ar neveiksmīgajām ESAO sarunām par daudzpusēju ieguldījumu nolīgumu;
Calls on the Commission to bear in mind the lessons learnt on a multilateral, plurilateral and bilateral level, in particular regarding the failure of OECD negotiations on a Multilateral Agreement on Investment;
Definīcijas un piemērošanas joma
Definitions and scope
13. prasa ieviest terminu „ES ieguldītājs”, kas, pamatojoties uz LESD 207. pantu, uzsvērtu visu dalībvalstu ieguldītāju stimulēšanas nozīmi saskaņā ar vienlīdzīgiem noteikumiem, nodrošinot viņiem darbības un ieguldījumu aizsardzības apstākļus ar vienādiem nosacījumiem;
Calls for the introduction of the term ‘EU investor’ which would, reflecting the spirit of Article 207 TFEU, underline the significance of promoting investors from all Member States on equal terms, ensuring them conditions of functioning and protection of their investments on equal footing;
Ieguldītāju aizsardzība
Investor protection
18. uzskata, ka jāapzinās paraugprakse, kā tas arī minēts Padomes secinājumos, un ka tā sniedz saprātīgāko un efektīvāko iespēju, ar ko veicina saskanīgas Eiropas ieguldījumu politikas attīstību;
Believes that the need to identify best practices, to which the Council’s conclusions also point, is a more sensible and more effective option, enabling the development of a consistent European investment policy;
- nediskriminācija (valsts režīms un vislielākās labvēlības režīms), precīzāk formulējot definīciju un minot, ka ārvalstu un savas valsts ieguldītājiem jādarbojas saskaņā ar „līdzīgiem nosacījumiem”, kā arī pieļaujot elastīgumu vislielākās labvēlības režīma klauzulā, lai netraucētu reģionālos integrācijas procesus jaunattīstības valstīs;
- non-discrimination (national treatment and most favoured nation), with a more precise wording in the definition mentioning that foreign and national investors must operate ‘in like circumstances’ and allowing some flexibility in the MFN-clause in order not to obstruct regional integration processes in developing countries;
- godīga un taisnīga attieksme, kas noteikta, pamatojoties uz starptautiskajās paražu tiesībās paredzēto attieksmi;
- fair and equitable treatment, defined on the basis of the level of treatment established by international customary law,
20. prasa Komisijai novērtēt iespējamo ietekmi, kāda būtu „ jumta klauzulas” iekļaušanai turpmākajos Eiropas ieguldījumu nolīgumos, un iesniegt ziņojumu gan Eiropas Parlamentam, gan Padomei;
Asks the Commission to assess the potential impact of the inclusion of an umbrella-clause in future European investment agreements and to present a report to both the European Parliament and the Council;
Reglamentēšanas tiesību aizsardzība
Protecting the right to regulate
Sociālo un vides normu iekļaušana
Inclusion of social and environmental standards
28. atkārtoti atgādina par aicinājumu plašākos brīvās tirdzniecības nolīgumos, ko paraksta ES, katrā no tiem iekļaut uzņēmumu sociālās atbildības klauzulu un efektīvas sociālās un vides klauzulas;
Reiterates, with regard to the investment chapters in wider FTAs, its call for a corporate social responsibility clause and effective social and environmental clauses to be included in every FTA the EU signs;
Strīdu izšķiršanas mehānisms un ES atbildība
Dispute settlement mechanism and EU responsibility
33. ir informēts, ka ES nevar izmantot tādus pašreizējos strīdu izšķiršanas mehānismus kā Starptautiskais ieguldījumu strīdu izšķiršanas centrs ( ICSID ) un ANO Starptautiskās tirdzniecības tiesību komisija ( UNCITRAL) , jo ES nav šo organizāciju locekle; aicina ES ietvert katrā jaunā ES ieguldījumu nolīgumā nodaļu par strīdu izšķiršanu atbilstīgi reformām, kas ierosinātas šajā rezolūcijā; aicina Komisiju un dalībvalstis kā galvenos starptautiskos dalībniekus uzņemties atbildību, izstrādājot ICSID un UNCITRAL nepieciešamās noteikumu reformas;
Is aware that the EU cannot use existing International Centre for Settlement of Investment Disputes (ICSID)and United Nations Commission on International Trade Law (UNCITRAL) dispute settlement mechanisms since the EU as such is a member of neither organisation; calls on the EU to include a chapter on dispute settlement in each new EU investment treaty in line with the reforms suggested in this resolution; requests that the Commission and the Member States take up their responsibility as major international players to work towards the necessary reforms of the ICSID and UNCITRAL rules;
Parlamenta partneru un pilnvaru izvēle
Choice of partners and powers of Parliament
40. mudina Komisiju un dalībvalstis pirms sarunu sākšanas par ieguldījumiem un to laikā pilnībā ņemt vērā Parlamenta nostāju; atgādina pamatnolīguma starp Eiropas Parlamentu un Komisiju saturu un aicina Komisiju apspriesties ar Parlamentu par sarunu pilnvaru projektu pietiekami ātri, lai tas varētu paust savu nostāju, kura savukārt Komisijai un Padomei ir pienācīgi jāņem vērā;
Urges Parliament’s position to be taken fully into account by the Commission and the Member States before investment negotiations are initiated, as well as during such negotiations; recalls the content of the Framework Agreement on relations between the European Parliament and the Commission and calls on the Commission to consult Parliament on draft negotiating mandates in good time to enable it to state its position, which must, in turn, be properly taken into account by the Commission and the Council;
Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 206. un 207. pantu attiecībā uz tiešajiem ārvalstu ieguldījumiem (TĀI) ES ir piešķirta ekskluzīva kompetence.
According to Articles 206 and 207 TFEU, foreign direct investment (FDI) is an exclusive competence of the EU.
Šai attīstībai ir ievērojama ietekme, un tā rada dubultu izaicinājumu gan attiecībā uz vairāk nekā 1200 dalībvalstu jau noslēgto divpusējo ieguldījumu nolīgumu (DIN) pārvaldīšanu, gan turpmākās Eiropas ieguldījumu politikas noteikšanu atbilstīgi ieguldītāju un saņēmējvalstu interesēm, vienlaikus ievērojot ES ārējās darbības mērķus.
This development, which has significant consequences, throws up a double challenge both for managing the more than 1 200 bilateral investment treaties (BIT) already concluded by the Member States (MS) and to define a future European investment policy which meets the expectations of investors and beneficiary states, while at the same time respecting the objectives of the EU's external action.
Šī kopējā tirdzniecības politikā ietvertās turpmākās politikas noteikšana pirmām kārtām jāsāk ar līdzšinējās ieguldījumu politikas analīzi.
Specifying this future policy, which will be integrated in the common trade policy, firstly involves an analysis of investment policies conducted so far.
Kopš 1959. gada divpusēji ir noslēgti gandrīz 3000 DIN.
At bilateral level , nearly 3 000 BITs have been signed since 1959.
Šie nolīgumi galvenokārt ir noslēgti starp attīstītām valstīm un jaunattīstības valstīm ar mērķi nodrošināt attīstīto valstu ieguldītāju juridisko un finanšu aizsardzību, un tie pamatojas uz trim prioritātēm: nediskriminācija, ieguldītāju un viņu ieguldījumu aizsardzība, juridiska mehānisma pastāvēšana, kas ļauj nodrošināt šo principu ievērošanu, izmantojot starptautisko šķīrējtiesu.
Concluded mainly between developed and developing countries with the aim of ensuring legal and financial protection to investors from the former, these are based on three priorities: non-discrimination, protection of investors and their investments, and the existence of a legal mechanism ensuring compliance with these principles, through international arbitration.
Tomēr pirmās iesniegtās prasības 90. gados parādīja vairākus problemātiskus aspektus, jo īpaši saistībā ar konflikta risku starp privātajām interesēm un valsts varas regulēšanas uzdevumu.
When, however, the first suits were filed in the 1990s, a number of problems became clear, particularly concerning the possibility of conflict between private interests and the regulatory tasks of public authorities.
Sarunas par daudzpusējiem vai daudzpusīgiem ieguldījumu nolīgumiem nebija veiksmīgas ESAO līmenī, tādēļ ka diskusijas par starptautisku ieguldījumu nolīgumu (SIN) 1998. gadā atdūrās pret jautājumu par valsts intervences telpas aizsardzību, jo radās drauds, ka tā vairs nevarētu iejaukties neatkarīgi no privātajām interesēm.
At multilateral or plurilateral level , investment negotiations broke down at OECD level when, in 1998, discussions on an international investment agreement (IIA) ran up against the question of protecting the public intervention domain, which was in danger of no longer being able to intervene independently of private interests.
Sarunas pēc tam tika atsāktas 2004. gadā PTO, bet arī tās tika pārtrauktas, jo jaunattīstības valstis tādu pašu iemeslu dēļ nostājās opozīcijā.
The negotiations restarted at the WTO in 2004 but were again interrupted by complaints from developing countries, on the same grounds.
Katrā turpmākās Eiropas ieguldījumu politikas izstrādāšanas posmā ir jāpatur prātā šī pagātnes pieredze.
These past events must be borne in mind at every stage of the definition of the future European investment policy.
(1) Definīcijas un piemērošanas joma
(1) Definitions and scope
Saskaņā ar LESD 206. un 207. pantu tikai attiecībā uz TĀI ES ir piešķirta ekskluzīva kompetence.
Articles 206 and 207 TFEU mention only FDI as an exclusive competence of the EU.
Eiropas Savienības Tiesas spriedumi sniedz definīciju, kuras pamatā ir trīs kritēriji: tam vajadzētu būt ilgtermiņa ieguldījumam, kas veido vismaz 10 % no meitasuzņēmumu pamatkapitāla / akcijām un kas ietver vadības kontroli pār filiāles operācijām.
It is defined in judgments of the European Court of Justice on the basis of three criteria: it should be considered as a long-lasting investment, representing at least 10% of the affiliated company’s equity capital / shares and providing the investor with managerial control’ over the affiliated company’s operations.
Šī definīcija atbilst SVF un ESAO izstrādātajām definīcijām, un ar to jo īpaši nepieļauj portfeļa ieguldījumus, kāda uzņēmuma parāda vērtspapīrus un intelektuālā īpašuma tiesības.
This definition is in line with those of the IMF and the OECD, and is opposed, in particular, to portfolio investments, debt obligations on the part of enterprises and intellectual property rights.
Referents uzskata, ka ne visu veidu ieguldījumiem ir vajadzīga vienlīdz augsta līmeņa aizsardzība un ka, piemēram, īstermiņa spekulatīviem ieguldījumiem nepienākas tāda līmeņa aizsardzība kā ilgtermiņa ieguldījumiem.
It is of the opinion of the rapporteur that not all kinds of investments require the same high level of protection, and that for example short-term speculative investments do not deserve the same level of protection as long-lasting investments.
Tādēļ referents ierosina, lai turpmāko Eiropas nolīgumu darbības jomā būtu iekļauti vienīgi TĀI.
The rapporteur therefore recommends that the scope of future European agreements is limited to FDI only.
Ja dalībvalstis izvēlas piešķirt Komisijai sarunu pilnvaras par plašu ieguldījumu loku, tas radītu ievērojamu Eiropas koncesiju risku ieguldījumu jomā, jo, tā kā ES ekonomika jau ir ļoti atvērta, ir maz citu sviru starptautiskajās sarunās.
If the MS choose to give the Commission a mandate to negotiate on a broad range of investments, this creates a risk of important European concessions in the field of investments, since the EU’s extremely open economy leaves few other levers in international trade negotiations.
Komisijai un dalībvalstīm būtu jāpatur prātā tas, ka jauktu nolīgumu gadījumā tie arī būs jāratificē visu valstu parlamentiem un tāpēc radīs plašas sabiedrības diskusijas.
The Commission and MS should also keep in mind that mixed agreements will have to be ratified by all national parliaments and will therefore give rise to wide-ranging public debate.
Vairākas dalībvalstis ir izvēlējušās plašas definīcijas, norādot, ka pietiek tikai ar pasta adresi, lai noteiktu uzņēmuma valstspiederības statusu.
Finally, a number of MS have used broad definitions, with a simple postal address deemed sufficient to determine the nationality of an enterprise.
Ar to dažiem uzņēmumiem bija iespējams apiet valstu juridiskos mehānismus savā valstī: izmantojot savas ārvalstu filiāles vai ieguldītājus, tie varēja iesniegt prasību pret savu valsti, izmantojot trešās valsts noslēgtu DIN.
This has enabled some enterprises to bypass the national legal mechanisms of their own countries: by using their branches or investors abroad, they have been able to file suits against their own countries by means of a BIT signed by a third country.
Ieguldītāji arī izmantoja šo metodi, lai prasības iesniegšanai izraudzītos visizdevīgākos DIN.
Investors have also exploited this technique to select the BITs most conducive to filing a complaint.
Ir skaidrs, ka šāda prakse jānovērš.
Such practices must clearly not be permitted.
(2) Ieguldītāju aizsardzība
(2) Investor protection
Ieguldītāju aizsardzība joprojām ir galvenā ieguldījumu nolīgumu prioritāte.
Investor protection remains the first priority of investment agreements.
Secinājumos par paziņojumu Padome uzsver, ka jaunais Eiropas regulējums nedrīkst negatīvi ietekmēt ieguldītāju aizsardzību un ieguldītāju garantijas, kādas tiem ir šobrīd.
In its conclusions on the communication, the Council stresses that the new European framework must not have a negative impact on investor protection or the guarantees which they currently enjoy.
Komisija izšķir relatīvās aizsardzības garantijas (nediskriminācija) un absolūtās aizsardzības garantijas (vienlīdzīga un taisnīga attieksme, kompensācija ekspropriācijas gadījumā).
The Commission distinguishes between guarantees of protection which are relative (non-discrimination) and those which are absolute (equal and fair treatment, compensation in the event of expropriation).
Attiecībā uz nediskriminācijas principiem būtiski atzīmēt, ka kompetences nodošana Eiropas līmenī ļauj iegūt lielāku saskaņotību un svarīgāku Eiropas lomu daudzpusējās sarunās par globālu ieguldījumu pārvaldību.
In the case of principles of non-discrimination, it should be noted that shifting the competence to European level should allow for greater coherence and for more European weight in multilateral discussions on global investment governance.
Sarunās ar galvenajiem attīstīto valstu tirdzniecības partneriem apspriežot piekļuvi tirgum, būs arī nepieciešams nodrošināt savstarpīgumu, vienlaikus paturot prātā, ka nav jāiekļauj jutīgas nozares un ka jāsaglabā asimetrija ES tirdzniecības attiecībās ar jaunattīstības valstīm.
When negotiating market access with its main developed trading partners, it will also be necessary to guarantee reciprocity, while bearing in mind the need to exclude sensitive sectors and to maintain asymmetry in the EU's trading relations with developing countries.
(3) Valsts telpas aizsardzība
(3) Protecting the public domain
Turpmākās ES ieguldījumu politikas noteikšanā valsts intervences telpas aizsardzības jautājums būs izšķirīgs.
The question of protecting the public intervention domain will be key in determining the EU’s future investment policy.
Tas, ka jaunas valstis kļūst par vietēja un pasaules mēroga varu, kam ir ievērojamu ieguldījumu iespējas, maina tradicionālo uztveri, saskaņā ar kuru attīstītās valstis ir vienīgie ieguldītāji, un ES jāpatur prātā, ka tai pašai sevi jāaizsargā pret iespējamiem agresīviem ārvalstu ieguldījumiem.
The emergence of new countries as local or global powers and with strong investment capacity changes the classic view whereby the only investors were developed countries, and the EU shall have in mind that it also needs to protect itself against potentially aggressive foreign investment.
Patiesi, palielinājās to gadījumu skaits, kuros jaunu tiesību aktu pieņemšanas dēļ valsti nosodīja par netiešu ekspropriāciju.
Indeed, an increased number of cases have led to a state being found guilty of indirect expropriation because of the adoption of a new legislation.
Tādēļ ir vērts atgādināt vairākus piemērus, jo īpaši piemēru par Argentīnu, ko trīs uzņēmumi apsūdzēja par to, ka tika iesaldētas ūdens cenas, ko maksāja patērētāji pēc 2001. gada ekonomiskās krīzes.
Several instances are worthy of mention, in particular that involving Argentina, which was accused by three enterprises of having frozen the price paid by consumers for water following the 2001 economic crisis.
ICSID 2010. gada jūlija lēmumā tika norādīts, ka Argentīnas valdība ir pārkāpusi „godīgas un taisnīgas attieksmes” principu.
In July 2010, an ICSID decision made it clear that the Argentine government had violated the principle of ‘fair and equitable treatment’.
Šķīrējtiesas iestāde nepieņēma Argentīnas valdības paskaidrojumu par „nepieciešamības stāvokli”.
The government’s explanation of ‘necessity’ was not accepted by the arbitrators.
Jāatzīmē, ka Amerikas Savienotās Valstis un Kanāda, kas ir to valstu vidū, kuras visvairāk cietušas no pārāk neskaidru NAFTA ieguldījumu nolīgumu formulējumu sekām, savu DIN modeli pielāgoja, lai ierobežotu tiesnešu interpretēšanas iespējas un lai nodrošinātu savas valsts intervences telpas labāku aizsardzību.
The USA and Canada, which were among the first states to suffer as a result of excessively vague wording in the NAFTA agreement, have adapted their BIT model in order to restrict the breadth of interpretation by the judiciary and ensure better protection of their public intervention domain.
Tāpēc ES visos turpmākajos nolīgumus vajadzētu iekļaut īpašu klauzulu, lai noteiktu ES un dalībvalstu tiesības cita starpā regulēt vides, sabiedrības veselības, darba ņēmēju un patērētāju tiesību aizsardzības, kā arī kultūras daudzveidības jomu.
The EU should therefore include in all its future agreements a specific clause laying down the right of the EU and MS to regulate, inter alia, on the protection of the environment, on public health, on workers' and consumers' rights, on industrial policy and on cultural diversity.
Turklāt aizsardzības normām vajadzētu būt nepārprotami definētām, lai novērstu starptautisko ieguldītāju to ļaunprātīgu interpretāciju.
Moreover, standards of protection should be strictly defined, in order to avoid abusive interpretations by international investors.
– nediskriminācijai (valsts režīms un vislielākās labvēlības režīms) vajadzētu būt pamatam, salīdzinot ārvalstu un savas valsts ieguldītājus un nosakot nepieciešamību darboties ar „līdzīgiem nosacījumiem”;
- non-discrimination (national treatment, most favoured nation) should give a base for comparison between foreign and national investors by specifying the need to operate in ‘similar conditions’,
– jānosaka godīga un taisnīga attieksme, pamatojoties uz starptautiskajās paražu tiesībās paredzēto attieksmes līmeni;
- fair and equitable treatment must be defined on the basis of the level of treatment established by international customary law,
– aizsardzībā pret ekspropriāciju būtu jāsasniedz skaidrs un vienlīdzīgs līdzsvars starp dažādajām valsts un privātajām interesēm.
- protection against expropriation should give a clear, fair balance between the various public and private interests.
Turklāt uzskata, ka turpmākajos ES noslēgtajos ieguldījumu nolīgumos nevajadzētu iekļaut tā saukto „jumta klauzulu”, ar kuru DIN piemērošanas jomā ļauj integrēt ikvienu privāttiesību līgumu, kas noslēgts starp ieguldītāju un DIN parakstītāju valsti.
Besides, the so-called ‘umbrella clause’, which enables integration into the scope of a BIT of all private-law contracts concluded between an investor and the signatory state of the BIT, should be excluded from future agreements.
Visbeidzot, Komisija un dalībvalstis izveido to nozaru sarakstu, kuras netiek iekļautas turpmākajos nolīgumos, piemēram, valsts aizsardzībai stratēģiski nozīmīgas nozares un tādas jutīgas nozares kā kultūra un izglītība.
Finally, the Commission and MS shall set up a list of sectors excluded by future agreements: for example, sectors which are strategically important for national defence and sensitive sectors such as culture and education.
Eiropai jāapzinās arī savu jaunattīstības valstu partneru bažas, un tā nedrīkst pieprasīt papildu liberalizāciju, ja valsts uzskata, ka tās attīstībai ir nepieciešams aizsargāt konkrētas nozares, jo īpaši sabiedrisko pakalpojumu jomu.
Europe must also be aware of the concerns of its developing partners and must not call for more liberalisation if they deem it necessary for their development to protect certain sectors, particularly in the area of public services.
(4) Sociālo un vides normu iekļaušana
(4) Inclusion of social and environmental standards
Turpmākajai ES ieguldījumu politikai ir jāsekmē ilgtspējīgi, vidi saudzējoši ieguldījumi (jo īpaši ieguves rūpniecības jomā), kā arī ieguldījumi, kas veicina darba apstākļu kvalitāti uzņēmumos, uz ko attiecas ārvalstu ieguldījumi.
The EU’s future policy must promote investment which is sustainable, respects the environment (particularly on the field of extractive industries) and encourages good working conditions in the enterprises subject to foreign investment.
ES vajadzētu sekmēt nesen atjaunoto ESAO pamatnostādņu izmantošanu attiecībā uz starptautisko uzņēmumu atbildīgas darbības veicināšanu.
The recent reform of the OECD’s guidelines to promote responsible behaviour on the part of international enterprises should be promoted by the EU.
Katrs ieguldījumu nolīgums būtu arī jāpapildina ar sociālās un vides jomas normām — neatkarīgi no tā, vai ES sarunās apspriež nodaļu par ieguldījumiem kā daļu no plašākām vispārējām sarunām par brīvās tirdzniecības nolīgumu vai sarunas notiek par atsevišķu ieguldījumu nolīgumu.
Every investment agreement should also be accompanied by a set of social and environmental standards, whether the EU negotiates a chapter on investments as part of more general negotiations on a free-trade agreement or whether is negotiates a stand-alone investment agreement.