natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Atkāpjoties no šā punkta iepriekšējās daļas, 310. pantā minētos nolīgumus, citus nolīgumus, kas, izvēršot sadarbību, izveido īpašu iestāžu sistēmu, nolīgumus, kas būtiski ietekmē Kopienas budžetu, kā arī nolīgumus, kuru dēļ jāizdara grozījumi kādā aktā, kurš pieņemts saskaņā ar 251. pantā minēto procedūru, slēdz tikai pēc tam, kad saņemta Eiropas Parlamenta piekrišana.
By way of derogation from the previous subparagraph, agreements referred to in Article 310, other agreements establishing a specific institutional framework by organising cooperation procedures, agreements having important budgetary implications for the Community and agreements entailing amendment of an act adopted under the procedure referred to in Article 251 shall be concluded after the assent of the European Parliament has been obtained.
Steidzamos gadījumos Padome un Eiropas Parlaments var vienoties par termiņu, kurā šī piekrišana jāsaņem.
The Council and the European Parliament may, in an urgent situation, agree upon a time limit for the assent.
Slēdzot nolīgumus, Padome, atkāpjoties no šā panta 2. punkta, var pilnvarot Komisiju Kopienas vārdā apstiprināt grozījumus, ja nolīgums paredz tos pieņemt ar vienkāršotu procedūru vai ja grozījumus pieņem ar attiecīgo nolīgumu izveidota struktūra; Padome var paredzēt šādam pilnvarojumam īpašus nosacījumus.
When concluding an agreement, the Council may, by way of derogation from paragraph 2, authorise the Commission to approve modifications on behalf of the Community where the agreement provides for them to be adopted by a simplified procedure or by a body set up by the agreement; it may attach specific conditions to such authorisation.
Ja Padome paredz noslēgt nolīgumu, kura dēļ jāizdara grozījumi šajā Līgumā, grozījumi vispirms jāpieņem saskaņā ar procedūru, kas paredzēta 48. pantā Līgumā par Eiropas Savienību.
When the Council envisages concluding an agreement which calls for amendments to this Treaty, the amendments must first be adopted in accordance with the procedure laid down in Article 48 of the Treaty on European Union.
Eiropas Parlaments, Padome, Komisija vai jebkura dalībvalsts var saņemt Tiesas atzinumu par to, vai paredzētais nolīgums ir saderīgs ar šo Līgumu.
The European Parliament, the Council, the Commission or a Member State may obtain the opinion of the Court of Justice as to whether an agreement envisaged is compatible with the provisions of this Treaty.
Ja Tiesas atzinums ir negatīvs, nolīgums var stāties spēkā tikai saskaņā ar 48. pantu Līgumā par Eiropas Savienību.
Where the opinion of the Court of Justice is adverse, the agreement may enter into force only in accordance with Article 48 of the Treaty on European Union.
Nolīgumi, kas noslēgti saskaņā ar šajā pantā izklāstītajiem nosacījumiem, uzliek saistības Kopienas iestādēm un dalībvalstīm.
Agreements concluded under the conditions set out in this Article shall be binding on the institutions of the Community and on Member States.
Visiem Kopienas tiesību aktiem jābalstās uz juridisko pamatu, kas noteikts Līgumā (vai arī citā tiesību aktā, kuru paredzēts īstenot).
All Community acts must be founded upon a legal basis laid down in the Treaty (or in another legal act which they are intended to implement).
Ar juridisko pamatu tiek formulēta Kopienas ratione materiae kompetence un noteikts, kā šī kompetence jāīsteno, proti, kādu/-s juridisko/-s līdzekli/-ļus var izmantot un kāda ir lēmumu pieņemšanas procedūra.
The legal basis defines the Community's competence ratione materiae and specifies how that competence is to be exercised, namely the legislative instrument(s) which may be used and the decision-making procedure.
Atbilstīgi Eiropas Kopienu Tiesas viedoklim juridiskā pamata izvēle nav subjektīva — tā ir “jāpamato ar objektīviem faktoriem, kurus var pārbaudīt pārsūdzības kārtībā tiesā”
According to the Court of Justice the choice of legal basis is not a subjective one, but "must be based on objective factors which are amenable to judicial review"
Turklāt izšķirošajam faktoram vajadzētu būt pasākuma galvenajam mērķim.
Furthermore, the decisive factor should be the main object of a measure.
Lieta C–377/98, Nīderlande/Eiropas Parlaments un Padome, [2001] ECR I-7079, 27. punkts.
Case C-377/98, Netherlands v. European Parliament and Council [2001] ECR I-7079, para.
Lieta C–491/01 “ British American Tobacco ” (ieguldījumi) un “ Imperial Tobacco ”, [2002] ECR I-11453, 93.–94. punkts. .
Case C-377/98 Netherlands v. European Parliament and Council [2001] ECR I-7079, paras 27-28; Case C-491/01 British American Tobacco (Investments) and Imperial Tobacco [2002] ECR I-11453, paras 93-94. .
Tomēr, ja pasākumam ir vairāki vienlaicīgi mērķi, kuri savstarpēji ir cieši saistīti un neviens no tiem nav sekundārs un netiešs attiecībā pret citiem, pasākums jāpamato ar dažādiem attiecīgiem Līguma noteikumiem
However, where a measure has several contemporaneous objectives which are indissolubly linked with each other without one being secondary and indirect in respect to the others, the measure must be based on the various relevant Treaty provisions
Lieta 165/87, Komisija/Padome, [1988] ECR 5545, 11. punkts. , ja vien tas nav neiespējams noteikumos
Case 165/87 Commission v. Council [1988] ECR 5545, para.
Izskatāmais Komisijas priekšlikums pamatojas gan uz EK līguma 175. pantu, gan uz 133. pantu, kurā ir atsauce uz 300. pantu.
The Commission's proposal under examination is based on both Article 175(1) of the EC Treaty and on Article 133, which refers to Article 300.
Rodas jautājums, vai ir pieļaujams divkāršs juridiskais pamats.
The question which arises is whether a dual legal basis is admissible.
Pirmām kārtām ir jāatceras, ka, būdams pārskatīšanas instruments, attiecīgais priekšlikums, no vienas puses, ievieš būtiskas izmaiņas spēkā esošajos tiesību aktos un, no otras puses, kodificē nosacījumus, kurus nav paredzēts mainīt.
First and foremost, it should be borne in mind that, being a recasting instrument, the proposal in question on the one hand introduces substantive changes to the existing legislation and on the other hand codifies the provisions intended to remain unchanged.
Ar šo priekšlikumu arī atceļ tos tiesību aktus, kurus tas aizstāj.
It also repeals the acts that it replaces.
Juridiskā komiteja 2008. gada 15. decembra atzinumā, atbalstot Juridiskā dienesta atzinumu, pauda uzskatu, ka atsauces uz EK līguma 133. pantu norādīšana papildus jau esošajai atsaucei uz 175. panta 1. punktu ir būtiska izmaiņa, kuru būtu vajadzējis izcelt, iezīmējot to pelēkā krāsā, kā parasti iezīmē šāda veida izmaiņas.
In its opinion of 15 December 2008, the Committee on Legal Affairs, endorsing the opinion of the Legal Services, considered that the addition of a reference to Article 133 of the EC Treaty to the already existing reference to Article 175(1) constituted a substantive change which should have been identified by using the grey-shaded type generally used for marking such changes.
Pamatojoties uz šādu skaidrojumu, Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejai bija iespēja apsvērt nepieciešamību pēc grozījuma, kurā ir apšaubīta papildu juridiskā pamata lietderība.
That clarification enabled the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety to consider an amendment questioning the expediency of that additional legal basis.
Komisijas priekšlikuma paskaidrojuma rakstā teikts, ka “ regulas galvenie mērķi ir nodrošināt augsta līmeņa vides aizsardzību un izpildīt starptautisku nolīgumu vides jomā .
The explanatory memorandum of the Commission proposal states that "the primary objectives of the Regulation are to provide a high level of protection for the environment and to implement an international environmental agreement.
Taču šo mērķu sasniegšanai regulā paredzēti būtiski ar tirdzniecību saistīti pasākumi, un tāpēc tas pamatojas uz EK līguma 175. pantu un 133. pantu ”.
However, the Regulation contains trade measures to achieve these objectives and therefore this proposal is based on Article 175 and Article 133 of the EC Treaty" .
Patiesībā — tas, ka mērķiem vides jomā ir dominējoša nozīme, nav apstrīdams.
In reality, the prevalence of environmental objectives is unquestionable.
Pirmkārt, priekšlikuma 2. apsvērumā ir izklāstīts, ka joprojām tiek radīti ievērojami draudi veselībai un videi un “ tāpēc jāveic turpmāki efektīvi pasākumi, lai aizsargātu cilvēku veselību un vidi no šādu emisiju nelabvēlīgās ietekmes un novērstu risku, ka ozona slānis atjaunojas lēnāk, nekā tas būtu iespējams ”.
Firstly, according to recital 2 of the proposal, a "significant threat to health and environment" persists and "further efficient measures need therefore to be taken in order to protect human health and the environment against adverse effects resulting from [ such ] emissions and to avoid risking further delay in the recovery of the ozone layer" .
Otrkārt, 1. pantā, kurā skaidrojums ir pat vēl plašāks un kurā ir noteikts priekšlikuma priekšmets, ir paredzēti šādi noteikumi:
Secondly, which is even more instructive, Article 1, in defining the subject matter of the proposal, provides as follows:
“Šajā regulā paredzēti noteikumi par vielu, kas noārda ozona slāni, ražošanu, importu, eksportu, laišanu tirgū, lietošanu, rekuperāciju, reciklēšanu, reģenerāciju un iznīcināšanu, kā arī informācijas sniegšanu par šīm vielām un par tādu produktu un iekārtu importu, eksportu, laišanu tirgū un lietošanu, kuri šīs vielas satur vai kuros tās izmanto”.
"This Regulation lays down rules on the production, importation, exportation, placing on the market, use, recovery, recycling, reclamation and destruction of substances that deplete the ozone layer, on the reporting of information related to those substances and on the importation, exportation, placing on the market and use of products and equipment containing relying on those substances".
Pārbaudot šos tekstus, ir secināts, ka noteikumiem par tādām tirdzniecības darbībām kā ozona slāni noārdošo vielu imports un eksports ir nevis atsevišķs mērķis, kas attiecas tikai uz kopējo tirdzniecības politiku, bet gan tāds, kas ir cieši saistīts ar citiem priekšlikuma noteikumiem, kuru vispārējais mērķis nepārprotami ir cilvēku veselības un vides aizsardzība.
Examination of those texts shows that rules on trade operations such as import and export of ozone-depleting substances do not have an isolated goal exclusively pertaining to the common commercial policy but are intertwined with all the other provisions of the proposal, whose global aim is manifestly the protection of human health and the environment.
Ir taisnība, ka priekšlikuma IV nodaļā ir ietverti noteikumi par tirdzniecību ar trešām valstīm un, tā kā ar tiem būtībā ievieš importa ierobežojumus un eksporta aizliegumus, šos noteikumus var uzskatīt par tādiem, ar kuriem īsteno kopējo tirdzniecības politiku.
It is true that Chapter IV of the proposal deals with rules on trade with third countries which might be regarded as provisions implementing the common commercial policy, for they essentially introduce import restrictions and export bans.
Tomēr plašākā likumdošanas kontekstā šiem noteikumiem ir tikai funkcionāla nozīme, un ar tiem paredz nodrošināt ozona slāņa savlaicīgu atjaunošanos un novērst tā trūkuma kaitīgo ietekmi uz cilvēka veselību un ekosistēmām.
However, those provisions are merely functional to a broader legislative context which intends to ensure the timely recovery of the ozone layer and to avoid adverse impacts on human health and ecosystems.
Var rasties iebildumi, ka šie elementi ir jāuzskata par nedalāmi saistītiem un neviens no tiem nav sekundārs vai netiešs salīdzinājumā ar citu elementu, turklāt, ņemot vērā to, ka saskaņā ar EK līguma 175. pantu importa ierobežojumu vai eksporta aizliegumu nevar ieviest, 133. panta izmantošana ir nepieciešama.
It might be objected that these elements are to be regarded as being indissociably linked and neither can be regarded as secondary or indirect as compared with the other and that, given that an import restriction or an export ban could not be introduced under Article 175 of the EC Treaty, recourse to Article 133 is necessary.
Tomēr, pārskatot tos tiesību aktus, kurus šobrīd pārstrādā, it īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 29. jūnija Regulu (EK) Nr. 2037/2000 (kurā vairākas reizes ir izdarīti būtiski grozījumi) par vielām, kas noārda ozona slāni, ir konstatēts, ka, neskatoties uz līdzīgiem noteikumiem, ar kuriem ievieš importa ierobežojumus un eksporta aizliegumus, par juridisko pamatu ir bijis tikai 175. pants.
However, a survey of the legislative acts which are now recast, especially Regulation (EC) No 2037/2000 of the European Parliament and of the Council of 29 June 2000 on substances that deplete the ozone layer (as substantially amended several times), shows that, in spite of similar provisions introducing import restrictions and export bans, the legal basis has always been Article 175 only.
Tas pierāda, ka mērķi vides jomā vienmēr ir bijuši svarīgāki.
This proves that environmental objectives have always been predominant.
Attiecībā uz divu juridisko pamatu saderību Eiropas Kopienu Tiesa nesen atzina, ka “EK līguma 133. panta izmantošana kopā ar EK līguma 175. panta 1. punktu arī neierobežo Parlamenta tiesības, jo pirmajā no minētajiem līguma pantiem oficiāli neparedz Parlamenta līdzdalību attiecīga tiesību akta pieņemšanā šajā gadījumā, savukārt otrā minētā panta noteikumi attiecas tikai uz procedūru, kas noteikta EK līguma 251. pantā. (...)
As far as the compatibility of the two legal bases is concerned, the Court of Justice has recently held that "recourse to Article 133 EC jointly with Article 175(1) EC is likewise not liable to undermine the Parliament's rights because, although the first-mentioned article does not formally provide for the participation of that institution in the adoption of a measure of the kind at issue in this case, the second article, on the other hand, expressly refers to the procedure provided for in Article 251 EC. (...)
Tādēļ juridisko pamatu kombinācijas izmantošana šajā gadījumā nekādā veidā neaizskar Parlamenta tiesības, jo, izmantojot EK līguma 175. panta 1. punktu, šī iestāde var pieņemt pasākumu saskaņā ar koplēmuma procedūru”
The use of a combination of legal bases does not therefore in this case involve any encroachment upon the Parliament's rights since recourse to Article 175(1) EC enables that institution to adopt the measure under the co-decision procedure"
Skatīt 2006. gada 10. janvāra spriedumu lietā C–178/03 Komisija/Parlaments un Padome, [2006] ECR I-107, 59. punkts, un tā paša datuma spriedumu lietā C–94/03 Komisija/Padome, [2006] ECR I-1, 54. punkts. .
See the judgment of 10 January 2006 in Case C-178/03 Commission v. Parliament and Council [2006] ECR I-107, para 59, and the judgment of the same date in Case C-94/03 Commission v. Council [2006] ECR I-1, para 54. .
Tomēr, ņemot vērā, ka Kopienas tiesību akti, kuros galvenais uzsvars likts uz vides jomu, var nejauši ietekmēt tirdzniecību, Tiesa arī atzina, ka šādu nolīgumu apstiprināšanai jāpamatojas nevis uz EK līguma 133. pantu, bet gan uz EK līguma 175. panta 1. punktu
However, considering that Community acts whose centre of gravity lies in the environmental field may incidentally affect trade, the Court has also admitted that, provided only that their environmental policy aspect is predominant, the approval of such agreements must be based on Article 175(1) EC, not Article 133 EC
Tādējādi — starptautiska nolīguma gadījumā — skatīt Atzinumu 2/00 (“ Kartāgenas protokols par bioloģisko drošību”), [2001] ECR I-9713, it īpaši 25. punktu un 40.–44. punktu. , bet tikai tādā gadījumā, ja galvenais ir vides politikas aspekts.
Thus – in the case of an international agreement – in Opinion 2/00 (‘Cartagena Protocol on Biosafety’) [2001] ECR I-9713, especially paras 25 and 40 to 44. .
It īpaši attiecībā uz starptautisko nolīgumu Tiesa ir noteikusi tiešas un tūlītējas ietekmes kritēriju
In particular, with respect to an international agreement, the Court, to draw a line between the common commercial policy (Article 133 EC) and environmental policy (Article 175 EC) as possible legal bases for Community acts, has developed the criterion of direct and immediate effect
Lieta C–281/01 Komisija/Padome (“Energy Star”), [2002] ECR I‑12049, viss 40. punkts un viss 41. punkts.
Case C‑281/01 Commission v Council (‘Energy Star’) [2002] ECR I‑12049, paras 40 in fine and 41 in fine.
Šo apsvērumu var attiecināt arī uz cita veida Kopienas tiesību aktiem.
This consideration may also be applied to other kinds of Community act.
Ja Kopienas aktam, kura mērķi ir vērsti uz vides politiku, nav tiešas un tūlītējas ietekmes uz tirdzniecību, šis tiesību akts pamatojas uz EK līguma 175. pantu; pretējā gadījumā tas pamatojas uz EK līguma 133. pantu.
If, then, a Community act with environmental policy aims has no direct and immediate effects on trade, that act is to be based on Article 175 EC; in the contrary case, it must be based on Article 133 EC.
Nav noteikts, ka tieša un tūlītēja ietekme ir tāda, kas sekmē vai atvieglo tirdzniecību.
The direct and immediate effects on trade need not necessarily consist in promoting or facilitating trade.
Lai Kopienas tiesību akts iekļautos EK līguma 133. panta darbības jomā, ir pietiekami, ka šāds tiesību akts ir “instruments, ar kuru paredzēts būtiski ... sekmēt, atvieglot vai reglamentēt tirdzniecību”
For a Community act to be capable of falling within the scope of Article 133 EC, it suffices rather that such an act is ‘an instrument intended essentially … to promote, facilitate or govern trade’
Tirdzniecības politikas instrumentiem nekādā ziņā nav tikai viens vienīgs mērķis sekmēt vai atvieglot tirdzniecību; drīzāk — EK līguma 133. pants atļauj arī klasiskus (aizsardzības) tirdzniecības politikas pasākumus, ar kuriem var ierobežot vai pat aizliegt noteiktu izstrādājumu importu vai eksportu, piemēram, antidempinga maksājumu vai tirdzniecības embargo noteikšanas gadījumā (par pēdējo no tiem skatīt, piemēram, Centro-Com , [1997] ECR I‑81).. .
Instruments of commercial policy by no means always have the sole object of promoting or facilitating trade; rather, Article 133 EC also permits classic (protective) measures of commercial policy that may amount to restricting or even prohibiting the import or export of certain products, for instance if anti-dumping duties or a trade embargo is imposed (on the latter, see, for example, Centro-Com , [1997] ECR I‑81). .
Taču, ņemot vērā attiecīgā priekšlikuma darbības jomu un ar šo priekšlikumu saistītos iepriekšējos tiesību aktus, var secināt, ka pasākumi, kuru mērķis ir ozona slāni noārdošu vielu reglamentēšana, nevar būt tikai klasiski tirdzniecības pasākumi, jo tie paredzēti galvenokārt cilvēku veselības un vides aizsardzībai.
However, it appears from the scope of the proposal in question, along with its legislative precedents, that the measures aiming at governing trade of ozone-depleting substances cannot be reduced to classic commercial measures, since they are primarily intended to protect human health and the environment.
Ņemot vērā iepriekš minēto, var uzskatīt, ka vispiemērotākais juridiskais pamats ir EK līguma 175. panta 1. punkts un ka nav nepieciešamības pievienot atsauci uz 133. pantu, jo tādējādi tiktu pārsniegti faktiskie priekšlikuma mērķi.
In the light of the foregoing, it is considered that the most appropriate legal basis is Article 175(1) of the EC Treaty and that there is no need to add any reference to Article 133, for this would exceed the actual objectives of the proposal.
Tādēļ Juridiskā komiteja 2009. gada 12. februāra sanāksmē vienprātīgi nolēma
At its meeting of 12 February 2009 the Committee on Legal Affairs accordingly decided, unanimously
Galīgajā balsošanā piedalījās: Alin Lucian Antochi (priekšsēdētāja pienākumu izpildītājs) , Rainer Wieland (priekšsēdētāja vietnieks) , Lidia Joanna Geringer de Oedenberg (priekšsēdētāja vietniece) , Francesco Enrico Speroni (priekšsēdētāja vietnieks) , Monica Frassoni (referente), Sharon Bowles, Brian Crowley, Jean-Paul Gauzès, Klaus-Heiner Lehne, Alain Lipietz, Manuel Medina Ortega, Georgios Papastamkos, Aloyzas Sakalas . nolēma ieteikt EK līguma 175. panta 1. punktu kā piemērotu juridisko pamatu ierosinātajai Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par vielām, kas noārda ozona slāni (pārstrādāta redakcija).
The following were present for the final vote: Alin Lucian Antochi (acting Chair), Rainer Wieland (Vice-Chair), Lidia Joanna Geringer de Oedenberg (Vice-Chair), Francesco Enrico Speroni (Vice-Chair), Monica Frassoni (rapporteur), Sharon Bowles, Brian Crowley, Jean-Paul Gauzès, Klaus-Heiner Lehne, Alain Lipietz, Manuel Medina Ortega, Georgios Papastamkos, Aloyzas Sakalas. , to recommend that the legal basis of proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council on substances that deplete the ozone layer (recast) refer to Article 175(1) of the EC Treaty.
Vielas, kas noārda ozona slāni (pārstrādāta versija)
Substances that deplete the ozone layer (Recast)
par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par rūpnieciskajām emisijām (piesārņojuma integrēta novēršana un kontrole) (pārstrādāts)
on the proposal for a directive of the European Parliament and of the Council on industrial emissions (integrated pollution prevention and control) (recast)
PIELIKUMS JURIDISKĀS KOMITEJAS VĒSTULE..............................................................50
ANNEX: LETTER FROM THE COMMITTEE ON LEGAL AFFAIRS...................................50
PIELIKUMS — EIROPAS PARLAMENTA, PADOMES UN KOMISIJAS JURIDISKO DIENESTU KONSULTATĪVĀS DARBA GRUPAS ATZINUMS 52
ANNEX: OPINION OF THE CONSULTATIVE WORKING PARTY OF THE LEGAL SERVICES OF THE EUROPEAN PARLIAMENT, THE COUNCIL AND THE COMMISSION 52
(Koplēmuma procedūra: pārstrādāta redakcija)
(Codecision procedure: recast)
– ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Eiropas Parlamentam un Padomei ( COM(2007)0844 ),
– having regard to the Commission proposal to the European Parliament and the Council ( COM(2007)0844 ),
– ņemot vērā EK līguma 251. panta 2. punktu un 175. panta 1. punktu, saskaņā ar kuru Komisija iesniedza priekšlikumu Parlamentam ( C6-0002/2008 ),
– having regard to Article 251(2) and Article 175(1) of the EC Treaty, pursuant to which the Commission submitted the proposal to Parliament ( C6‑0002/2008 ),
– ņemot vērā 2001. gada 28. novembra Iestāžu nolīgumu par tiesību aktu sistemātiskāku pārstrādāšanu
– having regard to the Interinstitutional Agreement of 28 November 2001 on a more structured use of the recasting technique for legal acts
– ņemot vērā Juridiskās komitejas 2008. gada 10. septembra vēstuli Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejai saskaņā ar Reglamenta 80.a panta 3. punktu,
– having regard to the letter of 10 September 2008 from the Committee on Legal Affairs to the Committee on Environment, Public Health and Food Safety in accordance with Rule 80a(3) of its Rules of Procedure,
– ņemot vērā Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas ziņojumu un Juridiskās komitejas atzinumu ( A6-0046/2009 ),
– having regard to the report of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety and the opinion of the Committee on Legal Affairs ( A6‑0046/2009 ),
1. apstiprina Komisijas priekšlikumu, kurš pielāgots Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas juridisko dienestu konsultatīvās darba grupas ieteikumiem un kurā iekļauti Juridiskās komitejas apstiprinātie tehniskie pielāgojumi, kā arī kurā iekļauti turpmāk minētie grozījumi;
Approves the Commission proposal as adapted to the recommendations of the Consultative Working Party of the Legal Services of the European Parliament, the Council and the Commission and incorporating the technical amendments approved by the Committee on Legal Affairs and as amended below;