natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dalībvalstīm būtu jāpalielina izglītības sistēmu atvērtība un būtiskums, īpaši veidojot valstu kvalifikācijas sistēmas, kas radītu elastīgas mācību iespējas, un veidojot izglītības/apmācības un darba vides partnerības.
Member States should improve the openness and relevance of education and training systems, particularly by implementing national qualification frameworks enabling flexible learning pathways and by developing partnerships between the worlds of education/training and work.
Būtu jāpadara pievilcīgāka skolotāja profesija.
The teaching profession should be made more attractive.
Augstākajai izglītībai būtu jākļūst atvērtākai netradicionāliem zināšanu apguvējiem, un būtu jāpalielina to personu skaits, kas iegūst augstāko vai tai līdzvērtīgu izglītību.
Higher education should become more open to non-traditional learners and participation in tertiary or equivalent education should be increased.
Lai samazinātu to jauniešu skaitu, kas nestrādā un nemācās, dalībvalstīm būtu jāveic visi nepieciešamie pasākumi, lai novērstu priekšlaicīgu mācību pārtraukšanu.
With a view to reducing the number of young people not in employment, education, or training, Member States should take all necessary steps to prevent early school leaving.
(Komisijas sagatavotajā tekstā 9. pamatnostādne pārvietota uz 8. pamatnostādni Parlamenta izdarītajos grozījumos un apvienota ar to.)
(Guideline 9 in the Commission text is moved to and merged with second paragraph of Guideline 8 in Parliament's amendment.)
ES pamatmērķis, uz kuru balstoties, dalībvalstis noteiks savus valsts mērķus, ir samazināt priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas rādītāju līdz 10 %, vienlaikus laikposmā līdz 2020. gadam vismaz līdz 40 % palielinot to iedzīvotāju īpatsvaru vecumā no 30 līdz 34 gadiem, kas ir ieguvuši augstāko vai tai līdzvērtīgu izglītību.
The EU headline target, on the basis of which Member States will set their national targets, is to reduce the drop out rate to 10%, whilst increasing the share of the population aged 30-34 having completed tertiary or equivalent education to at least 40% in 2020.
(Komisijas sagatavotajā tekstā 9. pamatnostādnes pēdējais punkts pārvietots un iekļauts pirms 8. pamatnostādnes pirmā punkta Parlamenta izdarītajos grozījumos.)
(Last paragraph of Guideline 9 in the Commission text is moved before the first paragraph of Guideline 8 in Parliament's amendment.)
10. pamatnostādne – sociālās iekļaušanas veicināšana un cīņa ar nabadzību
Guideline 10: Promoting social inclusion and combating poverty
10. pamatnostādne – nabadzības apkarošana un sociālās integrācijas veicināšana
Guideline 10: Combating poverty and promoting social inclusion and protection
Dalībvalstis noteiks valsts mērķus par 25 % samazināt to Eiropas iedzīvotāju skaitu, kas dzīvo zem valstī noteiktā nabadzības sliekšņa, tādējādi paglābjot no nabadzības vairāk nekā 20 miljonus cilvēku, jo īpaši ar nodarbinātības un izglītības politikas pasākumiem.
The Member States will set their national targets to reduce by 25 % the number of Europeans living below national poverty lines, lifting over 20 million people out of poverty, in particular by employment and education policy measures.
Dalībvalstu pasākumiem nabadzības samazināšanas jom ā būtu jābūt vērstiem uz to, lai veicinātu pilnīgu līdzdalību sabiedrībā un ekonomikā un palielinātu nodarbinātības iespējas, pilnībā izmantojot Eiropas Sociālo fondu .
Member States " efforts to reduce poverty should be aimed at promoting full participation in society and economy and extending employment opportunities, making full use of the European Social Fund.
Pasākumos galvenā uzmanība būtu jāpievērš arī vienlīdzīgu iespēju radīšanai , nodrošinot piekļuvi izmaksu ziņā pieejamiem, ilgtspējīgiem un augstas kvalitātes pakalpojumiem un publiskiem pakalpojumiem (tostarp pakalpojumiem tiešsaistē saskaņā ar 4. pamatnostādni) un jo īpaši veselības aprūpei .
Efforts should also concentrate on ensuring equal opportunities, including through access to affordable, sustainable and high quality services and public services (including online services, in line with guideline 4) and in particular health care .
Dalībvalstīm būtu jāveic efektīvi diskriminācijas novēršanas pasākumi .
Member States should put in place effective anti-discrimination measures .
Tāpat , lai cīnītos pret sociālo atstumtību, radītu iespējas cilvēkiem un veicinātu dalību darba tirgū, būtu jāstiprina sociālās aizsardzības sistēmas , mūžizglītība un aktīvas iekļaušanas politika, lai cilvēkiem radītu iespējas dažādos dzīves posmos un pasargātu viņus no atstumtības riska.
Equally, to fight social exclusion, empower people and promote labour market participation, social protection systems , lifelong learning and active inclusion policies should be enhanced to create opportunities at different stages of people ' s lives and shield them from the risk of exclusion.
Jāmodernizē sociālās apdrošināšanas un pensiju sistēmas, lai panāktu , ka tās var pilnībā īstenot, lai nodrošinātu adekvātu ienākumu atbalstu un piekļuvi veselības aprūpei, tādējādi panākot sociālo kohēziju un vienlaikus saglabājot finanšu ilgtspējību.
Social security and pension systems must be modernised to ensure that they can be fully deployed to ensure adequate income support and access to healthcare ‐ thus providing social cohesion ‐ whilst at the same time remaining financially sustainable .
Pabalstu sistēmās galvenā uzmanība būtu jāpievērš ienākumu drošībai darba maiņas laikā un nabadzības samazināšanai , jo īpaši to grupu vidū, kurām pastāv sociālās atstumtības risks, piemēram, ģimenēm, kurās ir tikai viens no vecākiem, minoritātēm, invalīdiem, bērniem un jauniešiem, gados vecākām sievietēm un vīriešiem, likumīgajiem migrantiem un bezpajumtniekiem.
Benefit systems should focus on ensuring income security during transitions and reducing poverty, in particular among groups most at risk from social exclusion, such as one-parent families, minorities, people with disabilities, children and young people, elderly women and men, legal migrants and the homeless.
Tāpat dalībvalstīm būtu aktīvi jāveicina sociālā ekonomika un sociālā inovācija visneaizsargātāko sabiedrības slāņu atbalstam .
Member States should also actively promote the social economy and social innovation in support of the most vulnerable.
Nabadzības apkarošana un izskaušana joprojām ir būtiska problēma.
Combating poverty and exclusion remains a vital challenge.
Lai īstenotu šo mērķi, ir jārada iespējas, lai cilvēki no visiem sociālajiem slāņiem varētu iekļauties darba tirgū vai atgriezties tajā neatkarīgi no dzīvesvietas vai izglītības līmeņa.
In order to pursue this objective, it is necessary to create opportunities to participate in the labour market or to return to it for all social groups, irrespective of locality or level of education.
Ir būtiski nodrošināt līdzsvaru starp pietiekamas drošības sajūtas radīšanu cilvēkos un viņu motivācijas strādāt un pelnīt saglabāšanu.
It is essential to strike a balance between giving people a sufficient sense of security and preserving their motivation to work and earn income.
Šā mērķa panākšanai dalībvalstīm būtu jācenšas samazināt nabadzību, tostarp nodarbināto cilvēku nabadzību , pēc cilvēku pašu izvēles veicināt pilnīgu līdzdalību politikā, sabiedrībā , mākslā un ekonomikā , kā arī paplašināt nodarbinātības iespējas, un šajā sakarībā jāizmanto Eiropas Sociālais fonds .
To achieve this target, Member States should make an effort to reduce poverty , including in-work poverty, promote full participation , at people's own choosing, in politics, society , the arts and the economy and extend employment opportunities, in regard to which the European Social Fund is to be used .
Dalībvalstīm būtu jāpievērš īpaša uzmanība trūcīgo darba ņēmēju kategorijai, kas kļūst arvien lielāka .
Member States should pay particular attention here to the increasing number of working poor.
Lai noteiktu konkrētus mērķus nabadzības apkarošanai, ir skaidri jāformulē nabadzības jēdziens.
In order to formulate specific objectives to combat poverty it must be made clear how poverty should be measured.
Jāpaplašina standarta definīcija, ka nabadzība sākas, ja ienākumi ir mazāki par 60 % no vidējiem ienākumiem valstī.
The standard definition that earning 60% of the median income constitutes poverty must be qualified.
Nabadzību nevar konstatēt saskaņā ar tik vienpusīgu rādītāju.
Poverty cannot be established by means of such a one-sided indicator.
Turklāt jānodrošina vienlīdzīgu iespēju radīšana, kā arī piekļuve izmaksu ziņā pieejamiem, ilgtspējīgiem un augstas kvalitātes pakalpojumiem un publiskiem pakalpojumiem (tostarp pakalpojumiem tiešsaistē saskaņā ar 4. pamatnostādni) un tas, ka tiek saglabāta jo īpaši sociālā nodarbinātība, veselības un pajumtes jomas, nodrošinot, ka tās ir pieejamas arī mazāk aizsargātām un vājākām iedzīvotāju grupām .
It has to be ensured that equal opportunities, as well as access to affordable, sustainable and high quality services and public services (including online services, in line with guideline 4) and in particular in the social, employment, health and housing fields, are preserved, ensuring that they are available also to the vulnerable and weaker population groups .
Dalībvalstīm būtu arī jānodrošina, lai sabiedrisko dienestu sniegtā mutiskā vai rakstiskā informācija būtu skaidra un pilnīga un lai tiesību piešķiršanas atteikuma gadījumā tiktu atklāts iemesls, minot attiecīgās personas pārsūdzības iespējas .
The Member States should also ensure that the oral or written information provided by the public services is clear and complete and that, in the event of a refusal to grant an entitlement, a reason should be given, mentioning the possibilities for an appeal by the person concerned .
Attiecībā uz visa veida darba attiecībām dalībvalstīs par juridiski saistošu būtu jāpadara pamatprincips, ka nedrīkst būt diskriminācija starp vīriešiem un sievietēm, ja tiem ir vienāda izglītību un tie ir nodarbināti vienādā veidā.
The principle that there may be no discrimination between men and women with the same training and in the same type of employment should be legally binding in the Member States for all types of employment relationship.
Lai cīnītos pret sociālo atstumtību, radītu iespējas cilvēkiem aktīvi darboties sabiedrībā un veicinātu dalību darba tirgū, vēl vairāk ir jāstiprina sociālās drošības sistēmas un aktīvas iekļaušanas politika, lai cilvēkiem radītu iespējas un darba perspektīvas dažādos dzīves posmos , pasargātu viņus no atstumtības riska un sniegtu atbalstu saistībā ar kvalitatīvu darbu, jo īpaši tiem, kuriem ir vismazākās iespējas iekļauties darba tirgū .
In order to fight social exclusion, empower people to play an active role in society and promote labour market participation, social protection systems and active inclusion policies must be further enhanced to create opportunities and job perspectives, taking into account the various needs and responsibilities at different stages of people ’ s lives , shield them from the risk of exclusion and provide support, in particular for those furthest from the labour market, into quality work .
Tāpēc saskaņā ar aktīvu darba tirgus politiku ir jāizstrādā efektīvas pieejas tiem, kuri nav iekļāvušies darba tirgū apmācības trūkuma dēļ.
Therefore , efficient approaches under active labour market policy for training and job creation have to be created for those who are excluded from the labour market owing to lack of training.
Vienlaikus jāmodernizē sociālās drošības un pensiju sistēmas tā, lai tās varētu pilnībā izmantot ienākumu atbalstam virs nabadzības sliekšņa , padarītu iespējamu dalību sociālajā dzīvē un piekļuvi veselības aprūpei, vienlaikus saglabājot šo sistēmu ilgtspējību.
At the same time, social security and pension systems must be modernised so that they can be fully deployed to ensure income above the poverty threshold, to enable participation in social life and access to healthcare , whilst the financial sustainability of these systems must be preserved .
Pabalstu sistēmām būtu jāgarantē ienākumu drošība darba maiņas laikā un jāsamazina nabadzība , jo īpaši to grupu vidū, kurām pastāv sociālās atstumtības risks, piemēram, ģimenēm, kurās ir tikai viens no vecākiem, minoritātēm, invalīdiem, bērniem un jauniešiem, gados vecākām sievietēm un vīriešiem, likumīgajiem migrantiem un bezpajumtniekiem.
Benefit systems should ensure income security during transitions and reduce poverty, in particular among groups most at risk from social exclusion, such as one-parent families, minorities, people with disabilities, children and young people, elderly women and men, legal migrants and the homeless.
Jo īpaši dalībvalstīm jācenšas novērst bērnu nabadzība, veicot attiecīgus pasākumus tā, ka bērni netiek ierobežoti attīstībā un, uzsākot darbu, nenonāk mazāk priviliģētā situācijā brīvas attīstības traucējumu dēļ, kas saistīti ar nabadzību .
In particular, Member States shall be committed to tackl ing child poverty through appropriate measures so that children are not restricted in their personal development and are not underprivileged when entering professional life due to poverty related interferences of their free development.
Ir īpaši svarīgi nodrošināt vienlīdzīgu piekļuvi izglītībai un vienlīdzīgas iespējas bērniem no nelabvēlīgām ģimenēm, lai viņus nākotnē pasargātu no sociālās atstumtības.
It is particularly important to ensure equal access to education and equal opportunities for children from disadvantaged families, so as to guard against their social exclusion as adults.
Lai nostiprinātu ienākumu drošību dažādos dzīves posmos, dalībvalstīm būtu jānodrošina adekvāti minimālie ienākumi, kam būtu jābūt virs nabadzības sliekšņa saskaņā ar dažādajām dalībvalstu praksēm, koplīgumiem un tiesību aktiem.
In order to strengthen income security at various stages of life, the Member States should ensure adequate minimum incomes that should at least be above the poverty line, in accordance with the various practices, collective agreements and legislation in the Member States.
Tāpat dalībvalstīm būtu aktīvi jāveicina sociālā ekonomika un sociālās inovācijas , kuru mērķis ir novērst dažādus sociālos apdraudējumus, ar ko cilvēki saskaras dzīves laikā, jo īpaši visneaizsargātākajam sabiedrības slānim piederīgie, kā arī aktīvi jāīsteno pieņemtie pret diskrimināciju vērstie tiesību akti .
Member States should also actively promote the social economy and social innovations designed to address the different social risks which arise during people’s lifetime s , especially where the most vulnerable are concerned, and effectively implement the adopted anti-discrimination measures .
Pastiprinot valsts finanšu noturīgumu, dalībvalstīm īpaša uzmanība būtu jāpievērš pozitīvajai ietekmei, kādu uzlabojumi sociālajā kohēzijā atstāj uz valstu budžetiem.
In enhancing the sustainability of public finances, Member States should pay particular attention to the positive effects that improvements in social cohesion have on national budgets.
Samazinot nabadzību un iesaistot arvien vairāk iedzīvotāju, samazinās izdevumi sociālajā jomā un palielinās ienākumi no nodokļiem.
Reduced poverty and enhanced participation lead to decreases in social expenditures and increased tax revenues.
Dalībvalstīm būtu jānodrošina augsti obligātie darba kvalitātes standarti, lai izskaustu strādājošo nabadzību.
Member States should guarantee high minimum standards for job quality so as to eradicate poverty among employed people.
Pielikums – 10. pamatnostādne – 1.a punkts (jauns)
Annex – Guideline 10 – paragraph 1 a (new)
Sociālās aizsardzības sistēmas, tajā skaitā pensijas un veselības aprūpe, būtu jānostiprina un jāmodernizē, nodrošinot to sociālo atbilstību, finansiālo ilgtspējību un spēju reaģēt uz mainīgajām prasībām, vienlaikus visiem iedzīvotājiem Eiropas Savienībā nodrošinot pienācīgu aizsardzību sociālās nedrošības, piemēram, veselības problēmu, bezdarba vai nabadzības gadījumā.
Social protection systems, including pensions and healthcare, should be strengthened and modernised, ensuring their social adequacy, financial sustainability and responsiveness to changing needs, while providing everyone in the European Union with adequate protection from social insecurities, such as health problems, unemployment and poverty.
Dalībvalstīm būtu jāuzlabo sociālās aizsardzības nosacījumi īstermiņa darba līgumos, kas lielākoties skar sievietes un jo īpaši grūtnieces.
Social protection of short-term contracts, which affect women in particular , and pregnant women more particular ly again , should be improved by Member States.
ES pamatmērķis, uz kuru balstoties, dalībvalstis noteiks savus valsts mērķus, ir par 25 % samazināt to Eiropas iedzīvotāju skaitu, kas dzīvo zem valstī noteiktā nabadzības sliekšņa, tādējādi paglābjot no nabadzības vairāk nekā 20 miljonus cilvēku.
The EU headline target, on the basis of which Member States will set their national targets, is to reduce by 25% the number of Europeans living below the national poverty lines, lifting over 20 million people out of poverty.
(Komisijas sagatavotajā tekstā pēdējais punkts pārvietots un iekļauts pirms pirmā punkta Parlamenta izdarītajos grozījumos.)
(Last paragraph in the Commission text is moved before the first paragraph in Parliament's amendment.)
2010. gada 27. aprīlī Komisija iesniedza priekšlikumu dokumentam „Eiropa 2020 — integrētās pamatnostādnes”, nosakot pamatu jaunai stratēģijai un reformām, kas jāīsteno dalībvalstīs.
On 27 April 2010, the Commission presented a proposal for the “Europe 2020 Integrated Guidelines” setting out the framework for the new strategy and reforms to be undertaken by the Member States.
Priekšlikumu veido ekonomikas politikas vispārējās pamatnostādnes, balstoties uz LESD 121. pantu, un pamatnostādnes nodarbinātības jomā, kas izstrādātas, balstoties uz LESD 148.pantu.
The proposal consists of Broad Economic Policy Guidelines, on the basis of Article 121 TFEU, and Employment Guidelines based on Article 148 TFEU.
Kā norādīts Komisijas priekšlikumā, runa ir par diviem dažādiem tiesību aktiem, kas tomēr savstarpēji ir cieši saistīti un kopā veido konkrētu skaitu integrētas pamatnostādnes, lai nodrošinātu labāku saskanību un lielāku skaidrību.
As proposed by the Commission, these two legal acts are distinct yet interlinked instruments, forming together a package of integrated guidelines which is limited in number so as to ensure better coherence and more clarity.
Tie veido pamatu, uz kuru balstīsies stratēģija „Eiropa 2020”, un tajos iekļautas Komisijas 3. marta paziņojuma par stratēģiju „Eiropa 2020” galvenās prioritātes.
They are the pillars on which will rest the implementation of the Europe 2020 strategy and contain the main priorities of the Commission communication on Europe 2020 of 3 March.
10 integrētās pamatnostādnes ir ievērojami mazāks kopums, ar ko aizstāj iepriekšējās 24 pamatnostādnes, un šo kopumu veido 6 pamatnostādnes ekonomikas jomā un 4 pamatnostādnes nodarbinātības jomā.
The 10 integrated guidelines - a substantially smaller set replacing the previous 24 guidelines - include 6 guidelines in the economic and 4 in the employment area.
Saskaņā ar Komisijas priekšlikumu uz pamatnostādņu kopumu nodarbinātības jomā attiecas 7. pamatnostādne — dalības darba tirgū palielināšana un strukturālā bezdarba samazināšana , 8. pamatnostādne — kvalificēta darbaspēka izveide, darba kvalitātes veicināšana un mūžizglītība , 9. pamatnostādne — izglītības sistēmu snieguma uzlabošana visos līmeņos un līdzdalības augstākajā izglītībā palielināšana , 10. pamatnostādne — cīņa pret nabadzību un sociālo atstumtību .
According to the Commission’s proposal, the employment strand of the integrated guidelines consists of Guideline 7 – Increasing labour market participation and reducing structural unemployment , Guideline 8 - Developing a skilled workforce, promoting job quality and lifelong learning , Guideline 9 - Improving the performance of education systems at all levels and increasing participation in tertiary education , and Guideline 10 - Combating poverty and social exclusion .
Šajā ziņojuma apskatīts integrēto pamatnostādņu kopums nodarbinātības jomā, ņemot vērā arī Komisijas priekšlikumā iekļauto pamatnostādņu kopumu ekonomikas jomā.
This report addresses the employment strand of the integrated guidelines whilst taking account of the Commission’s proposals for the economic policy strand.
Jaunās „Eiropa 2020” Nodarbinātības pamatnostādnes tika apspriestas ekonomikas krīzes degpunktā, kas neapšaubāmi pamatīgi ietekmējusi darba tirgu ne tikai pašreiz, bet ietekmēs arī turpmākos gadus.
The new 2020 Employment Guidelines are discussed in the midst of the economic crisis which will undoubtedly have a profound impact on the labour market for several years to come.
Neskatoties uz dažām uzmundrinošam pazīmēm, kas liecina, ka sāk atjaunoties izaugsme, lielākajā daļā dalībvalstu saglabājas ekonomikas nestabilitāte.
Despite of some encouraging signs that growth is returning, the economy remains fragile in most Member States.
Tādēļ tiešā krīzes ietekme uz bezdarbu vēl pilnībā nav jūtama.
Therefore, direct effects of the crisis on unemployment have still not been fully felt.
Tātad jāpieliek visas iespējamās pūles, lai nodrošinātu noturīgu Eiropas ekonomikas atlabšanu un nostiprinātu darbavietu radīšanas potenciālu, kā arī palīdzētu cilvēkiem atrast darbu.
Consequently, all efforts have to be made to secure a sustainable recovery and to strengthen job creation potential of the European economies, as well as to help people into employment.
Turklāt lielākās daļas dalībvalstu ilgtermiņa problēmas, piemēram, demogrāfiskās izmaiņas, globalizācija un jaunu tehnoloģiju, tostarp zemu oglekļa emisiju ieviešana, saglabājas un tās jārisina gan atlabšanas periodā, gan tam sekojošā periodā.
Moreover, longer-term challenges of most Member States, such as demographic change, globalisation and adoption of new technologies, including low-carbon technologies, remain present and have to be confronted both during the recovery and aftermath.
Tāpēc ir ļoti svarīgi, lai ar Eiropas nodarbinātības stratēģiju turpmākajiem desmit gadiem nošķirtu un nošķirti risinātu akūtās, neatliekamās problēmas, kas radušās krīzes rezultātā, un tās, kas risināmas vidējā termiņā un ilgtermiņā.
It is therefore very important that a European employment strategy for the next decade tackles, and strikes a balance between the pressing immediate challenges resulting from the crisis and those of medium to longer term nature.
Šajā saistībā referents kopumā atbalsta Komisijas pieeju par pamatnostādņu skaita ierobežošanu.
Within this framework, your Rapporteur generally supports the Commission’s approach in limiting the number of guidelines.
Tomēr referents arī uzskata, ka mazāks pamatnostādņu un ES līmeņa mērķu skaits neveicina ne to skaidrību, ne arī izmantošanas lietderību attiecībā uz dalībvalstu politikas jomu ietekmēšanu.
However, your Rapporteur also believes that smaller number of both guidelines and common EU-level targets can not come on the account of their clarity and of their operational usefulness in guiding Member States' policies.
Tāpēc referents uzskata, ka daži Komisijas priekšlikuma aspekti jāatspoguļo plašāk un jāprecizē.
Your Rapporteur therefore considers that some aspects of the Commission proposal require further reflection and clarification.
Šie aspekti jo īpaši ietver:
These aspects include, in particular the following:
- to, ka nodarbinātības politikai papildus ekonomikas, sociālajai, izglītības un citām politikas jomām ir ļoti nozīmīga loma, ņemot vērā pašreizējo ekonomikas un finanšu krīzi un ilgtermiņa problēmas, kas jārisina Eiropas valstu sabiedrībās.
- In view of the current economic and financial crisis and of the long-term challenges faced by the European societies, employment policy has a very important role to play, in addition to economic, social, educational and other policies.
Turklāt jānodrošina dalībvalstu veikto pasākumu vienotība dažādās jomās, piemēram, ekonomikas, nodarbinātības un sociālajā jomā.
Moreover, coherence between action taken by Member States in different areas, such as economics, employment and social affairs, has to be ensured.