natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– „Eiropa 2020” galveno mērķu sasniegšana nodarbinātības, pētniecības un izstrādes, klimata un enerģētikas, izglītības un nabadzības samazināšanas jomā;
- the achievement of the Europe 2020 headline targets in the fields of employment, R&D, climate and energy, education and poverty reduction;
– pētniecības un inovācijas izdevumu pieaugums no pašreizējiem 1,9 % no IKP līdz 3 % no IKP, kas nozīmētu publiskā un privātā sektora kopējos izdevumus aptuveni EUR 130 miljardu apmērā gadā;
- the increase of research and innovation spending from currently 1.9 % of GDP to 3 % of GDP, adding up to approximately EUR 130 billion of public and private spending per year;
– nepieciešamie ieguldījumi infrastruktūrā; būtiskais pilna apjoma un pārredzami aprēķinātais Padomes pieņemtais finansējums lieliem projektiem, piemēram, ITER un Galileo , kā arī Eiropas kosmosa politikai;
- the necessary investments in infrastructure; the essential fully-fledged and transparently calculated financing of large-scale projects adopted by the Council such as ITER and Galileo as well as the European space policy;
– šobrīd vēl neaprēķināmās papildu apropriācijas, kas vajadzīgas kopējās ārpolitikas un drošības politikas jomā, tostarp Eiropas Ārējās darbības dienestam un Eiropas kaimiņattiecību politikai;
- the not yet quantifiable additional appropriations needed in the field of Common Foreign and Security Policy, including the European External Action Service and the European Neighbourhood Policy;
– ar turpmāk paredzamo ES paplašināšanos saistītās vajadzības pēc papildu finansējuma;
- the additional financing needs related to the future enlargement of the EU;
– pastāvošā Eiropas finanšu stabilizācijas mehānisma un Eiropas stabilitātes mehānisma finansēšana pēc 2013. gada, lai euro zonā un ES nodrošinātu fiskālo stabilitāti, kas nepieciešama parādu krīzes pārvarēšanai;
- the financing of the existing European Financial Stabilisation Mechanism and the European Stability Mechanism after 2013 in order to provide the Eurozone and the EU with the fiscal stability required in order to overcome the debt crisis;
– centieni nodrošināt finansējumu, lai sasniegtu Tūkstošgades attīstības mērķi attīstības atbalstam tērēt 0,7 % no IKP, t.i., katru gadu aptuveni EUR 35 miljardus papildus pašreiz izmantotajiem 0,4 % IKP;
- the financial effort related to the attainment of the Millennium Development Goals (MDG) to spend 0.7 % of GNI on development aid, i.e. around EUR 35 billion annually further to the current spending of 0.4 % of GNI;
162. tādēļ pauž stingru pārliecību, ka nākamās DFS iesaldēšana 2013. gada līmenī, kā to prasa dažas dalībvalstis, nav iespējama; norāda, ka, pat palielinot nākamās DFS resursu līmeni par 5 % salīdzinājumā ar 2013. gada līmeni
Is therefore of the firm opinion that freezing the next MFF at the 2013 level, as demanded by some Member States, is not a viable option; points out that even with an increase of the level of resources for the next MFF of 5% compared to the 2013 level
2013. g. līmenis — 1,06 % no IKP; 2013. gada līmenis + 5 % — 1,11 % no IKP; abi lielumi izteikti saistību apropriācijās 2013. gada nemainīgās cenās.
2013 level: 1,06 % of GNI; 2013 level + 5%: 1,11 % of GNI; both in commitment appropriations at 2013 constant prices.
Šo skaitļu pamatā ir pieņēmums par 7 gadu DFS un izmantotas ir šādi Komisijas aprēķini un prognozes:
These figures are based on the assumption of a 7 year MFF using the following estimates and forecasts by the Commission:
- DG BUDG’s 2011. gada maija prognoze par 2012. gada IKP: 13.130.916,3 miljoni EUR (2012. gada cenās);
- DG BUDG’s May 2011 forecast of 2012 GNI: EUR 13.130.916,3 million (2012 prices);
- DG ECFIN’s 2011g. janvāra aprēķins par IKP nominālo pieaugumu 1,4% 2011.–2013. g. laikposmam un 1,5 % 2014.–2020. gada laikposmam.
- DG ECFIN’s January 2011 estimate of GNI nominal growth of 1,4% for 2011-2013 and 1,5% for 2014-2020.
NB: Skaitļi var mainīties atbilstoši Komisijas aprēķinu un prognožu izmaiņām, kā arī atkarībā no atsauces gada un izmantotajām cenām (mainīgās vai pastāvīgās cenas).. , Savienības saskaņotos mērķus un saistības un Savienības solidaritātes principu iespējams īstenot tikai ierobežoti; tādēļ pauž pārliecību, ka nākamajai DFS ir vajadzīgs resursu palielinājums vismaz par 5 %; prasa Padomei, ja tā šai pieejai nepiekrīt, skaidri norādīt, no kurām tās politikas prioritātēm vai projektiem būtu iespējams pilnībā atteikties, pat neraugoties uz to apliecināto Eiropas pievienoto vērtību;
NB: Figures are subject to change in line with variations of the Commission’s estimates and forecasts as well as with the reference year and type of prices used (current or constant). only a limited contribution can be made to the achievement of the Union’s agreed objectives and commitments and the principle of Union solidarity; is, therefore, convinced that at least a 5% increase of resources is needed for the next MFF; challenges the Council, in case it does not share this approach, to clearly identify which of its political priorities or projects could be dropped altogether, despite their proven European added value;
1,23 % no dalībvalstu kopējā IKP maksājumu apropriācijās un 1,29 % saistību apropriācijās. , nodrošina pietiekamas budžeta iespējas, lai pildītu pašus steidzamākos Savienības uzdevumus, tomēr tas būtu nepietiekams, lai ES budžets varētu kļūt par reālu Eiropas ekonomikas pārvaldības instrumentu vai ar tā palīdzību būtu iespējams ES līmenī veikt būtiskus ieguldījumus stratēģijā „Eiropa 2020”;
1.23 % of the total GNI of the Member States in payment appropriations and 1,29 % in commitment appropriations provides sufficient budgetary leeway to meet the most pressing Union challenges but that it would still be insufficient for the EU Budget to become a real tool for European economic governance or to contribute in a major way to investing in the Europe 2020 strategy at EU level;
165. atgādina, ka saskaņā ar Lisabonas līgumu „neietekmējot citus ieņēmumus, budžetu pilnībā finansē no pašu resursiem”; uzsver, ka veidā, kādā attīstījusies pašu resursu sistēma, pakāpeniski aizstājot patiesus pašu resursus ar tā dēvētajām valstu iemaksām, pārāk liela nozīme ir piešķirta dalībvalstu savstarpējām bilancēm, tādējādi radot pretrunu Eiropas solidaritātes principam, vājinot Eiropas interešu kopību un nepietiekami ņemot vērā Eiropas pievienoto vērtību; norāda, ka praksē šis lietu stāvoklis nozīmē, ka budžeta apjomu ietekmē finansiālie apstākļi atsevišķajās dalībvalstīs, kā arī to attieksme pret ES; tādēļ uzstājīgi prasa nopietni reformēt ES resursus, lai ES budžeta finansēšanu pielāgotu Līguma garam un prasībām;
Recalls that according to the Treaty of Lisbon ‘without prejudice to other revenue, the budget shall be financed wholly from own resources’; stresses that the way the system of own resources has evolved, gradually replacing genuine own resources by the so-called ‘national contributions’, places disproportionate emphasis on net-balances between Member States thus contradicting the principle of EU solidarity, diluting the European common interest and largely ignoring European added value; notes that, in practice, this state of affairs means that the size of the budget is affected by the financial circumstances of individual Member States, as well as their attitude towards the EU; strongly calls, therefore, for an in-depth reform of EU resources in order to realign the financing of the EU budget with the spirit and requirements of the Treaty;
167. uzsver, ka pašu resursu sistēmas pārstrukturēšana pati par sevi neattiecas uz ES budžeta lielumu, bet gan uz to, lai atrastu efektīvāku resursu kombināciju saskaņotās ES politikas un mērķu finansēšanai; norāda, ka jaunās sistēmas ieviešana būtiski nepalielinātu vispārējo nodokļu slogu pilsoņiem, turpretī samazinātu slogu valstu budžetiem;
Emphasises that the restructuring of the system of own resources as such does not concern the size of the EU budget but finding a more effective mix of resources to fund the agreed EU policies and objectives; points out that the introduction of a new system would not increase the overall tax burden for citizens, but instead reduce the burden on national treasuries;
169. ņem vērā Komisijas paziņojumā par ES budžeta pārskatīšanu ierosinātos iespējamos jaunos pašu resursus (finanšu sektora aplikšana ar nodokļiem, izsoles siltumnīcefekta gāzu emisiju kvotu tirdzniecības sistēmā, ES nodevas saistībā ar gaisa transportu, PVN, enerģijas nodoklis, uzņēmumu ienākuma nodoklis); gaida tādus secinājumus par šo variantu ietekmes analīzi, tostarp attiecībā uz priekšizpēti par ES finanšu darījumu nodokļa dažādajām iespējām, kuros vajadzētu izpētīt arī attiecīgos iekasēšanas mehānismus, ņemot vērā gaidāmo Komisijas tiesību akta priekšlikuma iesniegšanu līdz 2011. gada 1. jūlijam;
Stresses that the European Parliament is the only parliament who has a say on the expenditures side but not on the revenues side; therefore emphasises the crucial need for a democratic reform of EU resources;
Pretī vienmērīgam un efektīvam starpiestāžu sarunu procesam
Part VI: Towards a smooth and efficient interinstitutional negotiation process
Ministru prezidenta Yves Leterme 2010. gada 8. decembra vēstule priekšsēdētājam Jerzy Buzek . nodrošināt atklātu un konstruktīvu dialogu un sadarbību ar Parlamentu visā turpmākās DFS pieņemšanas procedūras laikā un atkārtoti apliecina vēlēšanos strādāt ciešā sadarbībā ar Padomi un Komisiju, sarunu procesā pilnībā ievērojot Lisabonas līguma noteikumus;
Letter of Prime Minister Yves Leterme to President Buzek, 8 December 2010. to ensure an open and constructive dialogue and collaboration with the Parliament during the whole procedure for the adoption of the future MFF and reaffirms its willingness to work in close cooperation with the Council and the Commission in full accordance with the provisions of the Treaty of Lisbon during the negotiating process;
174. prasa ES līmenī atklāt plašu sabiedrisku apspriešanu par Savienības DFS mērķi, darbības jomu un virzienu un tās ieņēmumu sistēmas reformu; konkrētāk, ierosina sasaukt tādu konventa tipa konferenci par Savienības turpmāko finansēšanu, kurā būtu iesaistīti Eiropas Parlamenta un dalībvalstu parlamentu deputāti;
Demands that a wide-ranging public debate on the purpose, scope and direction of the Union’s MFF and the reform of its revenue system be opened at EU level; proposes, in particular, that a Convention-type conference on the future financing of the Union be convened, which must include Members of the European Parliament as well as of national parliaments;
Referents ar šo ziņojuma projektu ir mēģinājis izkristalizēt un izdarīt secinājumus no diskusijām, kas līdz šim notikušas Politikas uzdevumu komitejā (SURE), ar mērķi sniegt pirmās atbildes un politisko ievirzi saistībā ar vairākiem jautājumiem, kuri iekļauti komitejas mandātā.
The rapporteur has attempted with this Draft Report to distil and draw conclusions from the discussions held at the SURE Committee so far with the aim of providing first answers and political orientations on the several issues included in the Committee’s mandate.
Tā kā komiteja vēl nav pabeigusi visu šo aspektu izpēti, šā ziņojuma projekta saturs nav vērsts uz galīgās nostājas formulēšanu, bet gan piedāvā līdzsvarotu pamatu, no kura Parlamentā varētu veidot vienprātību.
Whereas the Committee has not yet completed the examination of all these aspects, the content of this Draft Report does not aim at formulating final positions but offering a balanced basis from which a large consensus in Parliament could be built.
Nekad nelieciet eiropiešiem kļūt prasīgākiem pret ES un arī kritiskākiem attiecībā uz tās darbību!
Never have Europeans become more demanding of the EU and also more critical of its performance.
Sabiedrība tikai tad atkārtoti uzņemsies atbildību par ES, kad mūsu pilsoņi būs pārliecināti, ka Savienība labāk atbilst viņu vērtībām un interesēm.
Public ownership of the EU will only return when our citizens are confident that their values and interests are better served by the Union.
Nākamai daudzgadu finanšu shēmai (DFS) jābūt noderīgai, parādot Eiropas pilsoņiem, ka Savienība spēj domāt un rīkoties viņu ilgtermiņa interesēs un radīt efektīvus rezultātus, nodrošinot stabilu izaugsmi un iekšējo kohēziju.
The next Multiannual Financial Framework (MFF) should be instrumental in showing European citizens that the Union has the capacity to think and act in their long-term interests and to produce effective results in securing solid growth and internal cohesion.
Krīze un smagie publisko izdevumu ierobežojumi dažām dalībvalstīm ir vairāk apgrūtinājuši iespēju nodrošināt pietiekamu finansējumu ne tikai savu ekonomiku attīstībai, bet arī, lai palīdzētu tām pilnībā piedalīties iekšējā tirgū.
The crisis and severe constraints in public spending have made it more difficult for some Member States to provide sufficient funding not only to develop their own economies but also to help them participate fully in the internal market.
Šis ir viens no iemesliem, kādēļ ES rīcība šodien ir vajadzīga vairāk kā jebkad.
This is one of the reasons why EU action is today more necessary than ever.
ES, kuras darbība ir mazāk ierobežota ar ikdienas ekonomisko, finanšu un politisko realitāti, ir vispiemērotākā, lai veiktu ilgtermiņa plānošanu un mobilizētu vajadzīgos izdevumus.
The EU which is less constrained in its actions by day-to-day economic, financial, and political realities is best placed to carry out long-term planning and to mobilise the required spending.
ES budžeta loma
The role of the EU budget
Kontekstā, kur daudzas dalībvalstis uzņemas sarežģītas fiskālas korekcijas, situācija ar ES budžetu ir jāpamato labāk nekā jebkad.
In a context where many Member States are undertaking difficult fiscal adjustments, the case for the EU budget has to be better justified than ever.
ES budžetam ir jānodrošina visaugstākā Eiropas pievienotās vērtības ( EAV ) pakāpe, tam jābūt pareizi pārvaldītam un jāpiesaista tik daudz publisko un privāto resursu, cik iespējams.
The EU budget should provide the highest degree of European added value (EAV), be managed soundly, and leverage as much public and private resources as possible.
Problēmas un politiskās prioritātes
Challenges and political priorities
Neatkarīgi no tā, vai aplūkojam relatīvu demogrāfisku un saimniecisku pagrimumu, klimata pārmaiņas vai enerģijas trūkumu, šīs problēmas var pareizi izprast un atrisināt tikai tad, ja tās aplūko reģionu un pasaules mērogā.
Whether we look at relative demographic and economic decline, climate change or energy shortages the challenges can only be properly understood and tackled when situated in a regional and global context.
Tieši tā ES var pierādīt, ka kā struktūra ir daudz vairāk vērta nekā vienkārši tās dalībvalstu summa.
This is where the EU as an entity, which is much more than the sum of its Member States, can demonstrate its value.
ES atbilde šīm problēmām ir stratēģija „ES 2020”.
The EU response to these challenges is the Europe 2020 strategy.
DFS būtu papildus jāatspoguļo Lisabonas līguma stāšanās spēkā, ar ko nostiprina ES politikas un rada jaunas kompetences jomas.
The MFF should, additionally, reflect the entry into force of the Treaty of Lisbon that strengthens EU policies and creates new fields of competence.
Ņemot vērā minēto, referents izvirza vairākas galvenās prioritātes nākamai DFS, kas apkopotas šādos tematos: uz zinātnes atziņām balstīta izaugsme; kohēzija izaugsmei un nodarbinātībai; dabas resursu apsaimniekošana un ilgtspējīga attīstība; pilsonība un globālā Eiropa.
Against this background the rapporteur identifies a number of key priorities for the next MFF grouped around the following themes: knowledge for growth; cohesion for growth and employment; management of natural resources and sustainable development; citizenship; and Global Europe.
Katrai prioritātei referents sniedz budžeta un likumdošanas ievirzes.
For each priority the rapporteur sets budgetary and legislative orientations.
Viņš konkrēti apgalvo, ka kopējai lauksaimniecības politikai (KLP) un kohēzijas politikai atvēlēto līdzekļu apjoms nākamajā DFS nedrīkst būt mazāks, nekā tas ir pašreizējā finanšu plānošanas periodā.
It argues, in particular, that the amounts allocated to the common agricultural policy (CAP) and to cohesion policy in the next MFF should not be less than in the current financial programming period.
Nākamās DFS struktūrai jābūt reālai, tai jāveicina plānošanas nepārtrauktība un jāizvairās no pašreizējās DFS trūkumiem, jo īpaši no elastības trūkuma kategoriju starpā.
The structure of the next MFF should be realistic, facilitate planning continuity and avoid the shortcomings of the current MFF, in particular the lack of flexibility within headings.
Kā norādīts iepriekš, tai būtu jāatspoguļo „Eiropas 2020” gudras, ilgtspējīgas un integrējošas izaugsmes aspekti.
As justified earlier it should also reflect and give political visibility to the Europe 2020 dimensions of smart, sustainable and inclusive growth.
Ņemot vērā šīs prasības, referents ierosina:
In view of these requirements the rapporteur proposes:
- visas saistītās „Eiropas 2020” politikas grupēt zem viena nosaukuma;
- to group under a single heading all Europe 2020 related policies;
- zem nosaukuma „Eiropa 2020” izveidot četras apakškategorijas, tajās ietverot saistītās politikas jomas; lai galvenās finansējuma politikas jomām nodrošinātu stabilu finanšu plānošanas sistēmu, viņš ierosina četrām apakškategorijām piešķirt vairāk elastības, lai nodrošinātu to, ka budžeta līdzekļi ir attiecīgi pielāgoti stratēģijas 2020 pakāpeniskai attīstībai;
- to establish under the Europe 2020 heading four subheadings involving linked policies; in order to provide major spending policies with a stable financial planning framework it proposes four subheadings to be endowed with enhanced flexibility in order to ensure that budgetary means are suitable aligned with the progressive development of the 2020 strategy;
- saglabāt kategorijas „ārējā darbība” un „pārvaldība”;
- to maintain the headings of , external action, and administration;
Elastība un ilgums
Flexibility and duration
Referents uzskata, ka lielāka elastība katrā kategorijā un to starpā ir absolūti nepieciešama, lai Savienība saglabātu funkcionēšanas spēju.
The rapporteur believes that more flexibility within and across headings is an absolute necessity for maintaining functioning capacities of the Union.
Vidusposma pārskatam vajadzētu kļūt par juridiski saistošu pienākumu ar reālu iespēju pārskatīt maksimālās summas atbilstīgi pašu resursu lēmumam.
A Mid-term Review should become a legally binding obligation with a real possibility to revise the ceilings in compliance with the own resources decision.
Pārskatīšanas mehānismiem vajadzētu paredzēt vienkāršotu procedūru izmaiņu veikšanai, nepārsniedzot saskaņoto slieksni.
The mechanisms for revision should foresee a simplified procedure for changes under an agreed threshold.
Turpmāk visos iespējamos veidos ir jāveicina elastība maksimālās summas ietvaros.
Further, flexibility below the ceilings should be enhanced in all possible ways.
Visbeidzot, ir būtiski saglabāt un uzlabot ārpusbudžeta elastīgo instrumentu pašreizējo sistēmu, vairāk vienkāršojot šo instrumentu pielietojumu un nodrošinot tos ar pietiekamu finansējumu.
Finally, it is crucial to maintain and enhance the current system of extra-budgetary instruments for flexibility by further simplifying their use and providing them with sufficient envelopes.
Nākamajā DFS jāievieš līdzsvars starp stabilitāti, vidēja termiņa paredzamību un elastību.
The next MFF should strike a right balance between stability, medium-term predictability and flexibility.
Elastība tādējādi ir cieši saistīta ar ilgumu.
Flexibility and duration are thus intimately related.
Atgādinot par Parlamenta seno vēlmi pēc iespējas vairāk saskaņot DFS ilgumu ar iestādes politisko ciklu ilgumu demokrātiskas ziņošanas un atbildības iemeslu dēļ, referents uzskata, ka piecu gadu cikls varētu būt pārāk īss tādām politikām, kuras jāplāno ilgākam laikam un ilgāka īstenošanas dzīves cikla prasībām.
While recalling Parliament’s longstanding will to align for reasons of democratic accountability and responsibility, as much as possible, the MFF duration with the duration of the institutions’ political cycles the rapporteur considers that a five-year cycle might be too short for policies which need a longer term programming and implementation life cycles requirements.
No otras puses, desmit gadu DFS varētu paredzēt vienīgi tad, ja ar Padomi tiktu panākta vienošanās par maksimālu elastības pakāpi.
On the other hand, a ten-year MFF could only be envisaged if an agreement on maximum level of flexibility would be reached with the Council.
Tādēļ referents uzskata, ka vēlamā izvēle būtu jauna 7 gadu DFS, kas būtu noteikta līdz 2020. gadam, jo ar to varētu paredzēt vairāk stabilitātes, nodrošinot programmu nepārtrauktību ilgākam laikam, un tā veidotu arī skaidru saikni ar stratēģiju „Eiropa 2020”.
The rapporteur, therefore, takes the view that a new 7-year MFF, set until 2020, could provide for more stability by ensuring the continuity of the programmes for a longer period, and also make a clear link with the EU 2020 strategy.
Referents tomēr uzsver, ka šāda izvēle ir atkarīga no tā, vai būs pieejama pietiekama vispārējā maksimālā summa un adekvāta, labi resursiem nodrošināta elastība šīs sistēmas ietvaros un ārpus tās, lai izvairītos no problēmām, kas pieredzētas 2007.–2013. gada periodā.
He stresses, however, that this option is subject to sufficient overall ceilings and an adequate and well-resourced flexibility within and outside the framework to avoid the problems encountered during the 2007-2013 period.
Mērķu saskaņošana ar resursiem
Matching ambitions with resources
Bez pietiekamiem papildu resursiem DFS pēc 2013. gada Savienība nespēs pildīt ne pastāvošās politikas prioritātes, ne jaunos uzdevumus, kas noteikti Lisabonas līgumā.
Without sufficient additional resources in the post-2013 MFF, the EU will not be able to fulfil both the existing policy priorities and the new tasks provided for by the Treaty of Lisbon.
Referents noraida dažu dalībvalstu priekšlikumu iesaldēt ES budžetu.
The rapporteur dismisses the call made by some Member States for freezing the EU’s budget.
Tas apdraudētu Savienības saskaņoto mērķu sasniegšanu, varētu izraisīt mazāk efektīvu finansējumu katrai atsevišķai dalībvalstij, un tas nerisinātu arī kopīgās problēmas, kādas ES pilsoņiem ir radušās vai vēl radīsies.
This would be detrimental for the achievement of the Union’s agreed objectives, lead to less efficient individual Member States’ spending, and fail to address the common challenges that EU citizens are or will be facing.
Pašu resursu reforma
Reform of own resources
Veids, kādā ir attīstīta ES pašu resursu sistēma, tos pakāpeniski aizstājot ar valstu iemaksām un rezultātā tos uztverot kā pārmērīgu slogu nacionālajam publiskajam finansējumam, padara šīs sistēmas reformu vairāk nepieciešamu kā jebkad.
The way the EU system of own resources has evolved, gradually being replaced by national contributions and consequently being perceived as an excessive burden on national public finances, renders its reform more necessary than ever.
Tā rada neproporcionālu uzsvaru uz naudas plūsmu uz dalībvalstīm un no tām, tādējādi mazinot Eiropas kopējās intereses.
It places disproportionate emphasis on net cash flows to and from Member States diluting thus the European common interest.
Referents piekrīt, ka uzlabota sistēma, kas nodrošinātu taisnīgumu, pārredzamību un pietiekamus budžeta ieņēmumus, ļautu budžeta lēmumu pieņemšanas procesu koncentrēt uz galvenajām ES prioritātēm ar patiesu pievienoto vērtību, nevis uz naudas plūsmas apmaiņu starp dalībvalstīm.
The rapporteur agrees that an improved system ensuring fairness, transparency and sufficient budget revenue, would allow the budgetary decision making-process to focus on key EU priorities with real added value, rather than net-balances between Member States.