natgillin/translations-raw huggingface dataset:
b) viņš ir bezvalstnieks un pirms tam bija pastāvīgi dzīvojis šajā valstī;
(b) he/she is a stateless person and was formerly habitually resident in that country;
c) un viņš nav iesniedzis nekādu nopietnu pamatojumu, lai uzskatītu, ka konkrētā valsts nav droša izcelsmes valsts viņa konkrētajos apstākļos un saistībā ar viņa kvalificēšanu kā bēgli vai personu, kurai ir tiesības uz alternatīvu aizsardzību saskaņā ar [Direktīvu …./../EK] [Kvalifikācijas direktīva].
(c) and he/she has not submitted any serious grounds for considering the country not to be a safe country of origin in his/her particular circumstances and in terms of his/her qualification as a refugee or a person eligible for subsidiary protection in accordance with [Directive …./../EC] [the Qualification Directive] .
Dalībvalstis paredz valsts tiesību aktos turpmākus noteikumus un modalitātes drošas izcelsmes valsts koncepcijas piemērošanai.
Member States shall lay down in national legislation further rules and modalities for the application of the safe country of origin concept.
Ja persona, kas ir iesniegusi starptautiskās aizsardzības pieteikumu dalībvalstī, veic turpmākas pārstāvniecības vai turpmāku pieteikumu tajā paša dalībvalstī, konkrētā dalībvalsts izvērtē šīs turpmākās pārstāvniecības vai turpmākā pieteikuma elementus saskaņā ar iepriekšējā pieteikuma izvērtēšanu vai saskaņā ar tāda lēmuma izvērtēšanu, kas atrodas pārskatīšanas vai pārsūdzības procesā, ciktāl kompetentās iestādes var ņemt vērā un izskatīt visus elementus, kas iekļauti nākamajās pārstāvniecībās vai turpmākajā pieteikumā.
Where a person who has applied for international protection in a Member State makes further representations or a subsequent application in the same Member State, that Member State shall examine these further representations or the elements of the subsequent application in the framework of the examination of the previous application or in the framework of the examination of the decision under review or appeal, insofar as the competent authorities can take into account and consider all the elements underlying the further representations or subsequent application within this framework.
Ja persona, kas ir iesniegusi starptautiskās aizsardzības pieteikumu dalībvalstī, iesniedz papildu faktus vai turpmāku pieteikumu tajā pašā dalībvalstī, konkrētā dalībvalsts izvērtē šos papildu faktus vai turpmākā pieteikuma elementus, izskatot iepriekšējo pieteikumu vai lēmumu, pret ko celta pārsūdzība vai administratīvā sūdzība, ciktāl atbildīgā iestāde var ņemt vērā un izskatīt visus elementus, kas iekļauti papildu faktos vai turpmākajā pieteikumā.
Where a person who has applied for international protection in a Member State makes further representations or a subsequent application in the same Member State, that Member State shall examine these further representations or the elements of the subsequent application in the framework of the examination of the previous application or in the framework of the examination of the decision under review or appeal, insofar as the determining authority can take into account and consider all the elements underlying the further representations or subsequent application within this framework.
Izvērtēt visus elementus, ar ko pamatota papildu faktu vai nākamā pieteikuma iesniegšana, ir vienīgi atbildīgās iestādes kompetencē.
Only the determining authority is competent to assess all the elements underlying the further representations or subsequent application.
Turklāt šis precizējums nāk par labu centieniem racionalizēt procedūru un uzlabot lēmumu pieņemšanas procesa kvalitāti.
This clarification will also help to streamline the procedure and improve the quality of the decision-making process.
Dalībvalstis var izlemt veikt turpmāku pieteikuma izvērtēšanu tikai tad, ja konkrētais pieteikuma iesniedzējs nevarēja, nebūdams pie tā vainīgs, novērtēt situāciju, kas aprakstīta šā panta 3., 4. un 5. punktā, iepriekšējā procedūrā, jo īpaši izmantojot savas tiesības uz efektīvu tiesisko aizsardzību saskaņā ar 41. pantu.
Member States may decide to further examine the application only if the applicant concerned was, through no fault of his/her own, incapable of asserting the situations set forth in paragraphs 3, 4 and 5 of this Article in the previous procedure, in particular by exercising his/her right to an effective remedy pursuant to Article 41.
Dalībvalstis nedrīkstētu sistemātiski atteikties izskatīt turpmāku pieteikumu, pamatojoties uz to, ka jaunos faktus vai elementus pieteikuma iesniedzējs būtu varējis darīt zināmus iepriekšējās procedūras vai tās apstrīdēšanas gaitā.
The Member States should not systematically refuse to examine a subsequent application on the pretext that the applicant could have brought forth the new elements or facts during the previous procedure or related appeal.
Šāda automātiska rīcība praksē varētu novest pie neizraidīšanas principa pārkāpumiem.
An automatic refusal of this kind could result in a breach of the principle of non-refoulement.
a) to pieteikumu, kas iesniegti šādās vietās, pieņemamību ; un/vai
(a) the admissibility of an application made at such locations; and/or
a) to pieteikumu, kas iesniegti šādās vietās, pieņemamību 29. panta izpratnē ; un/vai
(a) the admissibility of an application , within the meaning of Article 29, made at such locations; and/or
Ņemot vērā iespējamās nopietnās sekas, ko var izraisīt lēmums par pieteikuma nepieņemamību, personiskā intervija par pieteikuma pieņemamību ir jārīko atbildīgajai iestādei, kuras darbinieki saskaņā ar Komisijas priekšlikuma 4. pantu ir saņēmuši nepieciešamo apmācību par tādu sarežģītu principu piemērošanu kā droša trešā valsts un pirmā patvēruma valsts.
Given the potentially serious consequences of an inadmissibility decision, the personal interview on the admissibility of an application must be conducted by the determining authority, which, in accordance with Article 4 of the Commission proposal, must have the necessary training to apply complex concepts such as safe third country and first country of asylum.
Komisijas priekšlikumā ir apstiprināts, ka robežprocedūrām ir jābūt saskaņā ar II nodaļā minētajiem pamatprincipiem un pamatgarantijām.
The Commission proposal reaffirms that border procedures must also comply with the basic principles and guarantees of Chapter II.
Dalībvalstis nodrošina, ka lēmums saistībā ar 1. punktā paredzētajām procedūrām tiek pieņemts saprātīgā laikā.
Member States shall ensure that a decision in the framework of the procedures provided for in paragraph 1 is taken within a reasonable time.
Ja lēmums nav pieņemts četru nedēļu laikā, pieteikuma iesniedzējam tiek atļauts ieceļot dalībvalsts teritorijā, lai viņa pieteikums tiktu izskatīts saskaņā ar citiem šīs direktīvas noteikumiem.
When a decision has not been taken within four weeks, the applicant shall be granted entry to the territory of the Member State in order for his/her application to be processed in accordance with the other provisions of this Directive.
Pieteikuma iesniedzēja paturēšana dalībvalsts robežzonā vai tranzīta zonā ir uzskatāma par 22. pantā paredzēto aizturēšanu.
The holding of applicants at Member States’ borders or transit zones is equivalent to placing them in detention, as referred to in Article 22.
Pieteikuma iesniedzēja paturēšana dalībvalsts robežzonā vai tranzīta zonā ir pielīdzināma aizturēšanai saskaņā ar Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 5. panta 1. punkta f) apakšpunktu un ņemot vērā par šīs konvencijas piemērošanu kompetentās tiesas judikatūru.
Holding applicants at Member States’ borders or transit zones is equivalent to placing them in detention under the terms of Article 5(1)(f) of the European Convention on the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms and the case law of the court responsible for its application.
Tādēļ, paturot pieteikuma iesniedzēju dalībvalsts robežzonā vai tranzīta zonā, ir jāievēro prasības, kas attiecībā uz šo jomu ir noteiktas Komisijas priekšlikumā par uzņemšanas nosacījumiem (COM(2008)815 galīgā redakcija).
The arrangements for holding applicants at Member States’ frontiers or transit zones should therefore satisfy the requirements laid down in this area in the Commission proposal on reception conditions (COM(2008) 815 final).
Drošu Eiropas trešo valstu koncepcija
The European safe third countries concept
Drošas trešās valsts koncepcija
The safe third countries concept
Dalībvalstis var nodrošināt, ka nekāda vai nepilnīga patvēruma pieteikuma un pieteikuma iesniedzēja drošības izvērtēšana viņa konkrētajos apstākļos, kā norādīts II nodaļā, nenotiek gadījumos, kad kompetentā iestāde ir noteikusi, pamatojoties uz faktiem, ka starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzējs vēlas ieceļot vai ir nelegāli ieceļojis dalībvalsts teritorijā no drošas trešās valsts saskaņā ar 2. punktu.
Member States may provide that no, or no full, examination of the asylum application and of the safety of the applicant in his/her particular circumstances as described in Chapter II, shall take place in cases where a competent authority has established, on the basis of the facts, that the applicant for international protection is seeking to enter or has entered illegally into its territory from a safe third country according to paragraph 2.
Trešā valsts var tikt uzskatīta par drošu trešo valsti 1. punkta piemērošanas nolūkā , ja:
A third country can only be considered as a safe third country for the purposes of paragraph 1 where:
Trešā valsts var tikt uzskatīta par drošu trešo valsti , ja pret personu, kas attiecīgajā trešā valstī lūdz starptautisko aizsardzību, izturas saskaņā ar šādiem principiem un nosacījumiem :
A third country can only be considered as a safe third country where a person seeking international protection will be treated in accordance with the following principles and conditions in the third country concerned :
a) tā ir ratificējusi un ievēro Ženēvas konvencijas noteikumus bez jebkādiem ģeogrāfiskiem ierobežojumiem;
(a) it has ratified and observes the provisions of the Geneva Convention without any geographical limitations ;
b) tā pielieto patvēruma procedūru, kas noteikta tiesību aktos; un
(b) it has in place an asylum procedure prescribed by law; and
c) tā ir ratificējusi Eiropas konvenciju par cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzību un ievēro šīs konvencijas noteikumus, tostarp standartus attiecībā uz efektīvu tiesisko aizsardzību.
(c) it has ratified the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms and observes its provisions, including the standards relating to effective remedies.
c) saskaņā ar Ženēvas konvenciju tiek ievērots nerepatriēšanas princips;
(c) the principle of non-refoulement in accordance with the Geneva Convention is respected;
d) tiek ievērots aizliegums viņu pārvietot, pārkāpjot tiesības netikt pakļautam spīdzināšanai, kā arī cietsirdīgai, necilvēcīgai un pazemojošai attieksmei, kā tas ir noteikts starptautiskajos tiesību aktos;
( d) the prohibition of removal, in violation of the right to freedom from torture and cruel, inhuman or degrading treatment as laid down in international law, is respected;
e) pastāv iespēja pieprasīt bēgļa statusu vai citu papildu aizsardzības veidu, kas būtu līdzīgs tam, ko piešķir saskaņā ar [Direktīvu .../...
( e) the possibility exists to request refugee status or another complementary form of protection comparable to that granted under [Directive .../...
ES] [Kvalifikācijas direktīva], un gadījumā, ja šāds statuss vai aizsardzība tiek noteikti, iegūt aizsardzību, kas būtu līdzīga tai, ko piešķir saskaņā ar [Direktīvu .../...
EU] [ the Qualification Directive] and, if granted such status or protection, to receive protection comparable to that afforded under [Directive .../...
ES] [Kvalifikācijas direktīva];
EU][the Qualification Directive];
f) tā ir ratificējusi un ievēro Ženēvas konvencijas noteikumus bez jebkādiem ģeogrāfiskiem ierobežojumiem;
( f) it has ratified and observes the provisions of the Geneva Convention without any geographical limitations;
g) tā pielieto patvēruma procedūru, kas noteikta tiesību aktos; kā arī
( g) it has in place an asylum procedure prescribed by law; and
h) to par tādu ir noteikusi Padome un Parlaments saskaņā ar šā panta 2. punktu.
( h) it has been so designated by the Council and the Parliament in accordance with paragraph 2.
Eiropas Parlaments un Padome saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru pieņem vai groza to trešo valstu kopējo sarakstu, kuras ir uzskatāmas par drošām trešām valstīm saskaņā ar šā panta 1. punktu.
The European Parliament and the Council shall, acting in accordance with the ordinary legislative procedure, adopt or amend a common list of third countries that shall be regarded as safe third countries for the purposes of paragraph 1.
Attiecīgās dalībvalstis valsts tiesību aktos nosaka modalitātes , lai īstenotu 1. punktu un to, kas izriet no lēmumiem, kuri pieņemti, ievērojot minētā punkta noteikumus, saskaņā ar nerepatriēšanas principu, tostarp paredzot izņēmumus no šā panta piemērošanas humanitāru vai politisku iemeslu vai starptautisko publisko tiesību aktu dēļ.
The Member States concerned shall lay down in national law the modalities for implementing the provisions of paragraph 1 and the consequences of decisions pursuant to those provisions in accordance with the principle of non-refoulement, including providing for exceptions from the application of this Article for humanitarian or political reasons or for reasons of public international law.
Attiecīgās dalībvalstis valsts tiesību aktos nosaka kārtību , lai īstenotu 1. punktu un noteikumus, kuros ir noteikta:
The Member States concerned shall lay down in national law the modalities for implementing the provisions of paragraph 1 and rules requiring:
a) saistība starp personu, kura lūdz starptautisko aizsardzību, un attiecīgo trešo valsti, uz kuras pamata šai personai būtu ieteicams doties uz konkrēto valsti;
(a) a connection between the person seeking international protection and the third country concerned on the basis of which it would be reasonable for that person to go to that country;
b) metodika, ar kuras palīdzību kompetentās iestādes pārliecinās, ka drošas trešās valsts princips var tikt piemērots konkrētai valstij vai konkrētam pieteikuma iesniedzējam.
(b) methodology by which the competent authorities satisfy themselves that the safe third country concept may be applied to a particular country or to a particular applicant.
Piemērojot šo metodika, katrā gadījumā atsevišķi izskata konkrētās valsts drošību no attiecīgā pieteikuma iesniedzēja viedokļa;
Such methodology shall include case-by-case consideration of the safety of the country for a particular applicant;
c) noteikumi, kas pieņemti saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem un saskaņā ar kuriem var veikt individuālu izvērtēšanu par to, vai konkrētā trešā valsts ir droša konkrētajam pieteikuma iesniedzējam, un kas ļauj pieteikuma iesniedzējam vismaz apstrīdēt drošas trešās valsts koncepcijas piemērojumu, pamatojoties uz to, ka trešā valsts nav droša saistībā ar viņa/viņas konkrētajiem apstākļiem.
(c) rules in accordance with international law, allowing an individual examination of whether the third country concerned is safe for a particular applicant which, as a minimum, shall permit the applicant to challenge the application of the safe third country concept on the grounds that the third country is not safe in his/her particular circumstances.
Pieteikuma iesniedzējam ļauj arī apšaubīt to, ka pastāv a) apakšpunktā minētā saistība starp viņu un trešo valsti.
The applicant shall also be allowed to challenge the existence of a connection between him/her and the third country in accordance with point (a)
Īstenojot lēmumu, kas balstīts tikai uz šo pantu, attiecīgās dalībvalstis:
When implementing a decision solely based on this Article, the Member States concerned shall :
Īstenojot lēmumu, kas balstīts tikai uz šo pantu, attiecīgās dalībvalstis un informē par to pieteikuma iesniedzēju.
When implementing a decision based on this Article, the Member States concerned shall inform the applicant accordingly
a) informē par to pieteikuma iesniedzēju ; and
(a) inform the applicant accordingly ; and
b) izsniedz viņam dokumentu, informējot trešās valsts iestādes šīs valsts valodā, ka pieteikums nav ticis izvērtēts pēc tā būtības .
(b) provide him/her with a document informing the authorities of the third country, in the language of that country, that the application has not been examined in substance .
Ja droša trešā valsts neuzņem atpakaļ patvēruma meklētāju, dalībvalstis nodrošina, ka piekļuve procedūrai tiek nodrošināta saskaņā ar pamatprincipiem un garantijām, kas izklāstītas II nodaļā.
Where the safe third country does not re-admit the applicant for asylum, Member States shall ensure that access to a procedure is given in accordance with the basic principles and guarantees described in Chapter II.
5.a Dalībvalstīm nedrīkst būt savu drošo izcelsmes valstu vai drošo trešo valstu sarakstu.
Member States shall not designate national lists of safe countries of origin or na tional lists of safe third countries.
Dalībvalstis nodrošina pamatotus termiņus un citus nepieciešamus noteikumus, lai pieteikuma iesniedzējs varētu izmantot savas tiesības uz efektīvu tiesisko aizsardzību saskaņā ar 1. punktu.
Member States shall provide for reasonable time-limits and other necessary rules for the applicant to exercise his/her right to an effective remedy pursuant to paragraph 1.
Dalībvalstis paredz minimālos termiņus un citus nepieciešamos noteikumus, lai pieteikuma iesniedzējs varētu izmantot savas tiesības uz efektīvu tiesisko aizsardzību saskaņā ar 1. punktu.
Member States shall provide for minimum time-limits and other necessary rules for the applicant to exercise his/her right to an effective remedy pursuant to paragraph 1.
Ņemot vērā, ka dalībvalstīs ir noteikti visai dažādi termiņi un ka ir nepieciešams izveidot kopēju Eiropas patvēruma sistēmu, kā noteikts LESD 78. pantā, ir jāievieš kopējs minimālais termiņš, lai tādējādi pieteikuma iesniedzējam gan saskaņā ar likumu, gan praksē būtu pieejama efektīva tiesiskā aizsardzība.
In view of the wide variety of time limits laid down by the Member States and the need to achieve a common asylum system as stipulated in Article 78 of the Treaty on the Functioning of the European Union, a minimum common time limit should be introduced to provide applicants with access to an effective remedy in law and in practice.
Termiņi nedrīkst būt tādi, kas pieteikumu iesniedzējiem darītu neiespējamu vai pārmērīgi apgrūtinātu piekļuvi efektīvai tiesiskai aizsardzībai, kas minēta 1. punktā.
The time limits shall not render impossible or excessively difficult the access of applicants to an effective remedy pursuant to paragraph 1.
Dalībvalstis arī nodrošina to lēmumu ex officio pārskatu, kas pieņemti saskaņā ar 37. pantu.
Member States may also provide for an ex officio review of decisions taken pursuant to Article 37.
Dalībvalstis arī var paredzēt to lēmumu ex officio pārskatīšanu, kas pieņemti saskaņā ar 37. pantu.
Member States may also provide for an ex officio review of decisions taken pursuant to Article 37.
Noteiktie termiņi ir dažādi — tas atkarīgs no konkrētajā gadījumā piemērotās procedūras.
The time limit laid down should vary in accordance with the procedure applied in each case.
Gadījumā, ja lēmumu pieņem ar paātrinātu procedūru saskaņā ar 27. panta 6. punktu, un gadījumā, ja ir pieņemts lēmums par pieteikuma atzīšanu par nepieņemamu saskaņā ar 29. panta 2. punkta d) apakšpunktu, un dalībvalsts tiesību akti neparedz iespēju palikt valstī līdz tiesiskās aizsardzības iznākumam, tiesai vai tribunālam pēc attiecīgā pieteikuma iesniedzēja pieprasījuma vai pēc savas iniciatīvas ir tiesības lemt, vai pieteikuma iesniedzējs var palikt dalībvalsts teritorijā.
In the case of a decision taken in the accelerated procedure pursuant to Article 27 (6) and of a decision to consider an application inadmissible pursuant to Article 29 (2) (d), and where the right to remain in the Member State pending the outcome of the remedy is not foreseen under national legislation, a court or tribunal shall have the power to rule whether or not the applicant may remain on the territory of the Member State, either upon request of the concerned applicant or acting on its own motion.
Gadījumā, ja lēmumu pieņem ar paātrinātu procedūru saskaņā ar 27. panta 6. punktu, un gadījumā, ja ir pieņemts lēmums par pieteikuma atzīšanu par nepieņemamu saskaņā ar 29. panta 2. punkta d) apakšpunktu, un ja šādos gadījumos dalībvalsts tiesību akti minētajos gadījumos neparedz iespēju palikt valstī līdz tiesiskās aizsardzības iznākumam, tiesai vai tribunālam pēc attiecīgā pieteikuma iesniedzēja pieprasījuma vai pēc savas iniciatīvas ir tiesības lemt, vai pieteikuma iesniedzējs var palikt dalībvalsts teritorijā.
In the case of a decision taken in the accelerated procedure pursuant to Article 27 (6) and of a decision to consider an application inadmissible pursuant to Article 29 (2) (d), and if, in such cases, the right to remain in the Member State pending the outcome of the remedy is not foreseen under national legislation, a court or tribunal shall have the power to rule whether or not the applicant may remain on the territory of the Member State, either upon request of the concerned applicant or acting on its own motion.
Nepieciešams precizējums, jo sākotnējais formulējums var radīt neskaidrības.
Clarification needed to prevent possible confusion.
Ne vēlāk kā […] Komisija ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par šīs direktīvas piemērošanu dalībvalstīs un ierosina jebkādus grozījumus, kas ir nepieciešami.
No later than […], the Commission shall report to the European Parliament and the Council on the application of this Directive in the Member States and shall propose any amendments that are necessary.
Dalībvalstis nosūta Komisijai visu informāciju, kas attiecas uz šā ziņojuma sagatavošanu.
Member States shall send the Commission all the information that is appropriate for drawing up this report.
Pēc ziņojuma iesniegšanas Komisija ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par šīs direktīvas piemērošanu dalībvalstīs vismaz katru piekto gadu.
After presenting the report, the Commission shall report to the European Parliament and the Council on the application of this Directive in the Member States at least every five years.
Ne vēlāk kā […] Komisija ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par šīs direktīvas piemērošanu un izmaksām dalībvalstīs un ierosina jebkādus grozījumus, kas ir nepieciešami.
No later than […], the Commission shall report to the European Parliament and the Council on the application and the financial cost of this Directive in the Member States and shall propose any amendments that are necessary.
Dalībvalstis nosūta Komisijai visu informāciju un finanšu datus , kas attiecas uz šā ziņojuma sagatavošanu.
Member States shall send the Commission all the information and financial data that is appropriate for drawing up this report.
Pēc ziņojuma iesniegšanas Komisija ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par šīs direktīvas piemērošanu dalībvalstīs vismaz katru otro gadu.
After presenting the report, the Commission shall report to the European Parliament and the Council on the application of this Directive in the Member States at least every two years.
Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu 27. panta 3. punkta prasības līdz [ 3 gadi pēc transponēšanas datuma].
Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Article 27(3) by [ 3 years from the date of the transposition].
Tās tūlīt dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
They shall forthwith communicate to the Commission the text of those provisions and a correlation table between those provisions and this Directive.
Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu 27. panta 3. punkta prasības līdz [ 2 gadi pēc transponēšanas datuma].
Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Article 27(3) by [ 2 years from the date of the transposition].