natgillin/translations-raw huggingface dataset:
G. tā kā klimata pārmaiņas jau tagad Eiropas Savienībā negatīvi ietekmē lauksaimniecību (ūdens resursu samazināšanās, ūdens sāļuma palielināšanās un biežāks sausums, pārtuksnešošanās, spēcīga ziemas nokrišņu daudzuma un plūdu palielināšanās ziemeļos, apdraudējums piekrastes zemienēm, paaugstinoties jūras līmenim un iespējamā augsnes pārsāļošanās, vētras un citi ekstrēmi laika apstākļi, erozija un zemes nogruvumi, kaitēkļu savairošanās, dzīvnieku un augu slimību izplatīšanās u. c.) un tā kā šo problēmu pastiprināšanās varētu radīt būtiskas ekonomiskas, sociālas un vides sekas lauksaimniecības, mežsaimniecības un tūrisma nozarē;
G. whereas climate change is already having adverse effects on EU agriculture (including declining water resources, brackishness and more frequent drought, desertification, a significant increase in winter rainfall and flooding in the north, threats to low-lying coastal areas from rising sea levels and the danger of salination, storms and other extreme weather events, erosion and landslides and the proliferation of insect pests and animal and plant diseases), and whereas the expected acceleration of such problems could have serious economic, social and environmental repercussions for the agricultural, forestry and tourism sectors,
H. tā kā lauksaimniecības nozare spēj gan pielāgoties, gan arī ierobežot klimata pārmaiņu izraisītās sekas, izmantojot lauksaimnieku zināšanas, spēcīgu kopējo lauksaimniecības politiku (KLP) un pētniecības un jauninājumu attīstību, bet šos dabas procesus ir grūti pārvaldīt, tāpēc ir jāiegulda vērienīgs darbs;
H. whereas the agricultural sector is capable both of adapting and of mitigating climate change with the help of farmers’ know-how, a strong CAP and research and innovation developments but, since the natural processes involved are difficult to deal with, a great deal of effort must be made,
I. tā kā ES lauksaimniecības jomā ir darbavietu rezerve, kas jāaizsargā un jāattīsta;
I. whereas European agriculture constitutes a pool of jobs which should be protected and expanded,
J. tā kā lauksaimniecībai joprojām ir būtiska loma, lai ES lauku teritorijās saglabātu cilvēka darbību, jo īpaši nodrošinot plašu pakalpojumu klāstu, ko lauksaimnieki varētu piedāvāt pārējai sabiedrībai;
J. whereas agriculture remains vital to the continuance of human activity in European rural areas, inter alia because of the wide range of services which farmers can provide for the rest of society,
K. tā kā uz lauksaimniecību tieši attiecas ES mērķi atjaunīgo energoresursu attīstības jomā un tā kā šī attīstība var ievērojami veicināt SEG samazināšanos;
K. whereas the Union’s objectives for the development of renewable energies have a direct bearing on agriculture, and whereas this development can help substantially to reduce GHG emissions,
L. tā kā viena no ES lauksaimniecības galvenajām funkcijām ir pārtikas nodrošināšana ES iedzīvotājiem;
L. whereas one of the primary functions of EU agriculture is to feed the Union’s population,
M. tā kā ES jābūt vienai no aktīvākajiem cīnītājiem pret globālo sasilšanu,
M. whereas the Union should be a leader in the fight against global warming,
ES lauksaimniecības ieguldījums globālās sasilšanas mazināšanā
Contribution of EU agriculture to global warming mitigation efforts
2. uzskata, ka, lauksaimniecībai aktīvāk piedaloties pasaules mēroga cīņā pret klimata pārmaiņām, nedrīkst pavājināties ES lauksaimniecības un pārtikas nozares konkurētspēja pasaules tirgū;
Considers that, if agriculture is to be more actively involved in the global process of curbing climate change, care must be taken to ensure that the competitive position of the EU’s agri-foodstuffs sector in the world market does not suffer;
– piemērotas, vienkāršotas augsnes apstrādes tehnoloģijas, kuras nodrošina augu segu (piemēram, retāka aršana vai atteikšanās no aršanas, ražas atlieku atstāšana uz lauka) un ļauj audzēt starpkultūras un ievērot augu seku, kas palielina fotosintēzi un veicina augsnes bagātināšanos ar organiskajām vielām, kā to ir apliecinājis pēc Eiropas Parlamenta iniciatīvas sāktais projekts „SoCo”;
– simplified, appropriate cultivation techniques that provide plant cover (such as reduced or no-tillage and leaving crop residues on the ground) and facilitate intercropping and crop rotation, thereby maximising photosynthesis and helping to enrich the soil with organic matter, as demonstrated by the SoCo project launched at the European Parliament’s instigation;
– apmežojuma saglabāšana un attīstīšana, kā arī mežu atjaunošana, agromežsaimniecības attīstīšana, dzīvžogu un apmežotu zonu veidošana uz lauksaimniecības zemes gabaliem, zālaugu sistēmu ierīkošana pastāvīgām vai pagaidu ganībām;
– the preservation and development of afforestation, reforestation, agroforestry, hedges, wooded areas on farmland, permanent or temporary grassland pasture systems and reforestation;
– tādu apsaimniekošanas metožu ieviešana, ar kurām mežos uztverto oglekli tajos var uzkrāt ilgāk;
– the introduction of farming methods which will increase the carbon storage period in existing forests;
– augsnes un minerālu labāka apsaimniekošana un ar oglekli bagāto augšņu un mitro teritoriju pienācīga aizsardzība (ieteicamāk audzēt piemērotas kultūras, piemēram, niedres, nevis nosusināt);
– better management of soil and of minerals and appropriate protection of carbon-rich land (peatland) and wetlands (growing suitable crops, such as reeds, as an alternative to drainage);
– lauku saimniecību modernizācija (ēku izolācija, energotaupīgas iekārtas, atjaunīgās enerģijas izmantošana) un efektīvākas ražošanas ķēdes;
– farm modernisation (building insulation, energy-efficient equipment and the use of renewable energies) and more efficient production chains;
– modernas barošanas, uzglabāšanas un mēslojuma apsaimniekošanas vai mēslošanas tehnoloģijas, ar ko var ievērojami samazināt metāna emisijas;
– modern techniques of feeding, animal keeping and manure treatment and use, which will significantly reduce methane emissions;
– pārtikas ražošanā radušās biomasas enerģijas reģenerācija, ar ko ne tikai panāk blakusproduktu un atkritumu izmantošanu, bet arī veicina CO 2 emisiju samazināšanu;
– the use of biomass energy integrated into food production, which will contribute to reducing CO 2 emissions in addition to making use of by-products and waste;
– kokaugu un lakstaugu (kultūraugu) ar augstu enerģētisko vērtību audzēšana applūstošās teritorijās un mitrainēs, smilšainās augsnēs un lauksaimniecībai mazāk piemērotās augsnēs, lai absorbētu CO2 un palielinātu oglekļa uztveršanu;
– the planting of woody and herbaceous energy crops (cultures) in floodplains, areas which are wet or sandy and areas less suitable for agriculture, with the aim of increasing CO 2 absorption and carbon sequestration;
9. iesaka pastiprināt politiskos pasākumus attiecībā uz kalnu apgabaliem, jo ganību uzturēšanai un lopkopībai ir ļoti svarīga nozīme, lai ierobežotu klimata pārmaiņas un atbalstītu pielāgošanos un jutīguma samazināšanos, jo īpaši piemēroti apsaimniekojot ganības;
Recommends stepping up policies on mountain regions, as the pasturing and stock-breeding industries have a particularly important role to play in mitigating climate change and in helping to adjust and reduce vulnerability, particularly by means of proper management of pastureland;
– rīcības plāns visvairāk skartajiem apgabaliem: tādu augu sugu izmantošana, kas pielāgojušās jaunajiem klimata apstākļiem, lauksaimniecības grafika pielāgošana jaunajiem apstākļiem, apmežošanas pasākumi, siltumnīcu ierīkošana, ūdens resursu apsaimniekošana lauksaimniecībā, piesārņotās augsnes attīrīšana;
– an action plan for the most affected areas: using certain plant varieties which are resistant to the new climate conditions, adapting the calendar of farming activities to the new conditions, forestation, building greenhouses, managing water resources for agriculture and making polluted land more environmentally friendly;
– ilgtermiņa plāns klimata pārmaiņu cēloņu novēršanai, veicinot tādu pasaules ekonomiku, kuras pamatā ir CO 2 emisiju samazināšana un energoapgādes drošība;
– the other measure should be a plan for the future aimed at eliminating the causes of climate change by promoting a global economy based on reduced CO 2 emissions, combined with the promotion of energy security;
15. šajā saistībā norāda uz to, ka jābūt iespējai par minerālmēslu aizvietotāju izmantot digestātu no fermentiem biogāzes ražošanai, neiekļaujot to „organiskā mēslojuma” kategorijā, jo tādējādi iespējams ievērojami samazināt minerālmēslu lietošanu;
Draws attention, in this context, to the need to be able to use digestate from manure fermentation installations for biogas production as a substitute for artificial fertiliser without its falling into the category of ‘livestock manure’, so that the use of artificial fertiliser can be further reduced;
17. uzsver, ka, izmantojot biomasu, ir jāpiemēro ilgtspējības princips; attiecīgi jāveicina tās izmantošana iespējami tuvu vietai, kur audzē lauksaimnieciskās izejvielas; tas varētu samazināt enerģijas zudumus, ko rada transportēšana;
Stresses that the principle of sustainability must be enforced when using biomass; considers therefore that its use as close as possible to the place of production of the agricultural raw materials must be encouraged as this would reduce energy loss caused by transport;
20. uzsver, ka ES ir galvenā lauksaimniecības produktu importētāja, un tas nozīmē lielāku oglekļa bilanci nekā Eiropas ražotājiem, jo vides kritēriji trešās valstīs bieži vien ir zemāki un emisijas rodas garajā transportēšanas ceļā, turklāt notiek mežu izciršana; uzskata, ka, izmantojot mērķtiecīgu komunikācijas stratēģiju, patērētāji ir jāinformē par tāda veselīga un līdzsvarota uztura priekšrocībām, kas sastāv no kvalitatīviem, reģionāliem un sezonāliem produktiem, kuri iegūti ilgtspējīgā un efektīvā lauksaimnieciskajā ražošanā, kuras oglekļa emisijas atšķiras no importētu produktu emisijām; uzskata arī, ka atbilstīgi jākompensē Eiropas lauksaimnieku centieni samazināt emisijas un jāatbalsta vietējās ražošanas dažādošana (tostarp attīstot augu proteīnu ražošanu ES);
Emphasises that the Union’s position as the leading importer of agricultural produce results in a higher carbon cost than that generated by European farms, owing to the lower environmental standards often found in non-EU countries, coupled with long-distance transport emissions and deforestation; takes the view that there is a need to inform consumers, by means of a targeted communication strategy, of the benefits of a healthy, balanced diet made up of high-quality regional and seasonal items produced by a sustainable and efficient agriculture, the carbon footprint of which could be differentiated from those of imported products; takes the view also that there is a need to compensate European farmers fairly for their efforts to reduce emissions, and to encourage local farms to diversify (inter alia by developing EU production of plant proteins);
24. uzsver, ka Eiropas lauksaimniecība pielāgojas notiekošajām klimata pārmaiņām, un tas jādara arī turpmāk, un jāsagatavojas ietekmei, kādu šīs pārmaiņas radīs vairākos ES reģionos;
Emphasises that EU agriculture must now adapt to the effects of the climate change currently taking place and prepare for its negative net impact on many regions of the Union;
– no vienas puses, vidējās temperatūras pieaugums;
– overall global warming;
– no otras puses, vislielākais klimatisko apstākļu mainīgums, kas aizvien biežāk rada ārkārtas situācijas;
– more marked variations in climate conditions resulting in an increase in extreme weather events;
– ūdens resursu optimāla apsaimniekošana (efektīvas apūdeņošanas sistēmas, attīrīta ūdens izmantošana, ekonomisks ūdens patēriņš, apstrādājot aramzemi, pakalnu ūdens krātuves u. c.), lietotāju atbildības sajūtas palielināšana;
– optimising water resource management (more efficient irrigation systems, use of recycled water, economical use of water on the land, hillside reservoirs, etc.), making users responsible;
– piemērota šķirņu izvēle, jo īpaši atlasot ārkārtējos apstākļos izturīgas šķirnes, un augu seka ar kultūrām, kas pielāgotas sausumam, slimībām u. c.);
– choosing crop varieties, particularly those selected for their ability to resist extreme weather events, and practising crop rotation according to considerations such as drought and disease;
– augšņu aizsardzība (nodrošinot tajās organiskās vielas) pret ūdens un vēja izraisītu eroziju;
– protecting the soil from water and wind erosion by ensuring organic matter content;
– aleju, dzīvžogu stādīšana vai mežainu platību ierīkošana zemes gabalu malās, lai aizturētu ūdeni, ierobežotu virszemes noteces ūdeņus un izmantotu šos stādījumus par vējlauzējjoslām un patvērumu kultūraugu palīgorganismiem, piemēram, apputeksnētājkukaiņiem;
– planting rows of trees, hedges or wooded areas on the edges of farmland to retain water, limit runoff, act as windbreaks and provide shelter for crop auxiliaries such as pollinating insects;
– ganību uzturēšana un lopkopības veicināšana ganībās;
– preserving pastureland and promoting animal production on pastureland;
– slimību uzraudzības un kontroles pasākumi; šajā saistībā jāievieš valsts, pēc tam arī ES slimību izplatīšanās un atkārtotas izplatīšanās uzraudzības mehānismi;
– monitoring and controlling disease; in this context, there is a need to develop national and European instruments to monitor outbreaks and repeat outbreaks;
– kaitēkļu uzraudzības un kontroles pasākumi; šajā saistībā jāievieš invāzijas potenciāla uzraudzība un sanitāro apstākļu kontroles pasākumi (pastiprinātas pārbaudes pie robežām un vietās ar paaugstinātu riska pakāpi, piemēram, stādu audzētavās un lidostās, kā arī bioloģiskās drošības pasākumi);
– undertaking monitoring and control of insects; in this context, monitoring of invasiveness potential and cross compliance measures concerning plant health (increased controls at borders and sensitive locations such as tree nurseries and airports, biosecurity measures) must be developed;
– piesārņotās augsnes attīrīšana;
– restoring damaged areas;
– tādu mežu uzturēšana, kas pielāgojas klimata pārmaiņām, un mežu apsaimniekošana, lai ierobežotu ugunsgrēku draudus;
– maintaining forests which can adapt to climate change and managing forests in such a way as to limit the risk of fire;
Ietekme uz Eiropas lauksaimniecības modeli
Implications for the European agricultural model
– ražošanas jaudas atjaunošana un tādu dabisko ekosistēmu, kultūru un citu materiālo vērtību aizsardzība, ko skāris sausums, pārtuksnešošanās vai plūdi;
– restoring the production and protection capacities of natural ecosystems, agricultural crops and other assets that are affected by drought and desertification or flooding;
– metožu uzlabošana ūdens, zemes un augu resursu izmantošanai, kas laika gaitā ir izrādījušies izsmeļami;
– improving practices with regard to the use of water resources, soil and vegetation which have proved to be unsustainable over time;
– pasākumi augu sugu un dzīvnieku šķirņu izpētei, audzēšanai un izplatīšanai sausajos reģionos vai teritorijās, kas pakļautas pārtuksnešošanās riskam;
– identifying, improving and promoting plant species and animal breeds in areas affected by drought and/or at risk of aridity;
– preventīvo pasākumu uzlabošana;
– improving preventive measures;
33. atzīst, ka KLP jānosaka pasaulē vadošie standarti vides aizsardzības jomā; norāda, ka tas nozīmēs tādas izmaksas, ko nevarēs atgūt no tirgus dalībniekiem, lai gan daļēji tas uzskatāms par sabiedrisko labumu, turklāt būs jānodrošina ES ražotāju aizsardzība pret trešo valstu konkurenci, kuras neievēro ES vides standartus;
Recognises that the CAP needs to set world-leading standards in environmental protection; points out that this will mean a level of cost which cannot be recovered from the market, although in part that can be regarded as delivery of public goods, and that European producers will need protection from third-country competition which does not meet EU environmental standards;
37. uzskata, ka ārkārtīgi svarīgi ir radīt un pastāvīgi saglabāt pamatu alternatīvu ekonomikas veidu attīstībai, kas mazina vietējo iedzīvotāju atkarību no sausuma periodu skartās lauksaimnieciskās ražošanas vai arī vispār no dabas resursiem; turklāt uzsver, ka piekļuve Eiropas veicināšanas fondu līdzekļiem ir izšķiroši nozīmīga, lai veidotos apstākļi alternatīvu ekonomikas veidu attīstībai;
Stresses the importance of creating and permanently guaranteeing the basis for the development of alternative economic activities that will gradually reduce local communities’ dependence on drought-affected agricultural production or on natural resources; takes the view that access to financing from European funds is a key factor in safeguarding the conditions in which alternative economic activities are carried out;
44. uzskata, ka Eiropas Savienībai klimata pārmaiņu apkarošanas jomā būtu jāsaglabā vadošā pozīcija, jo šis jautājums nedrīkst kļūt otršķirīgs pašreizējo ekonomisko problēmu dēļ;
Takes the view that the European Union should maintain its leading position in the battle against climate change, and that it should not slip to number two as a result of the current economic difficulties;
Klimata pārmaiņas ir neapstrīdama realitāte.
Climate change is an irrefutable fact.
Gadsimta laikā vidējā temperatūra uz planētas ir paaugstinājusies par gandrīz 0,8°C, un lielākā daļa zinātnieku uzskata, ka no šī brīža līdz 21. gadsimta beigām sasilšana paātrināsies, sasniedzot vēsturisku siltumnīcefekta gāzu (SEG) uzkrājumu atmosfērā.
Global average temperatures have risen by nearly 0.8°C in a century, and most scientists expect global warming to speed up further by the end of the 21st century as a result of the historical build-up of greenhouse gases (GHGs) in the atmosphere.
Pēc Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes ( IPCC ) aplēsēm pieaugums varētu būt no +1,1°C (labākajā gadījumā) līdz + 6,4°C un tas varētu ietvert visas negatīvās sekas, kuras ietekmēs ekosistēmas, bet to mērogu šobrīd ir grūti paredzēt.
The IPCC estimates that temperatures will increase by between 1.1°C (best-case scenario) and 6.4°C, with numerous adverse effects on ecosystems, on a scale difficult to imagine at present.
Visvairāk tiks skarta lauksaimniecība, jo šajā nozarē tiek apsaimniekoti zemes resursi, kas nodrošina cilvēces izdzīvošanu.
Agriculture is directly affected, since it manages the land resources necessary to human survival.
Lauksaimniecība ir viens no SEG emisiju avotiem un vienlaikus pakļauta klimata nepastāvīguma sekām.
It is responsible for a percentage of GHG emissions while also being very vulnerable to the effects of climate change.
Eiropas Savienībā lauksaimniecība rada 9 % no minētajām emisijām, un jau tagad ir jūtamas sasilšanas sekas, kas visspilgtāk izpaužas kā aizvien pieaugošais sausums dienvidu valstīs un ūdens līmeņa paaugstināšanās ziemeļvalstīs.
Agriculture accounts for 9% of the EU’s GHG emissions, and the effects of global warming are already being felt, most notably increased drought in southern countries and the rising sea level in northern countries.
Bet lauksaimniecība var sniegt ieguldījumu šo problēmu risināšanā.
However, agriculture can also contribute to solving these problems.
Tās rīcībā ir nozīmīgs potenciāls aktīvai un pozitīvai dalībai sasilšanas mazināšanas darbā, piedaloties kopīgas lauksaimniecības politikas īstenošanā, kuras mērķis ir ilgtspējīga un ekonomiski dzīvotspējīga attīstība.
It has considerable potential to play an active, positive role in global warming mitigation efforts as part of a strong common agricultural policy geared to sustainable and economically viable development.
Vēl lauksaimniecības nozarei ir iespējas pielāgoties notiekošo pārmaiņu izraisītajām sekām, balstoties uz lauksaimnieku prasmēm, profesionālu apmācību, lauksaimniecības konsultācijām un uz pētniecības un inovāciju attīstību.
It is also capable of adapting to the effects of the changes taking place, with the help of farmers’ know-how, vocational training, the farm advisory system and research and innovation developments.
Lauksaimniecības atbildība klimata pārmaiņu procesā
Agriculture ’ s responsibility for climate change
Saskaņā ar Eiropas Vides aģentūras datiem 2007. gadā lauksaimniecība radīja 9,3 % kopējo SEG emisiju 27 ES dalībvalstīs (5 % slāpekļa monoksīda un 4,3 % metāna emisiju; CO 2 daļa, kas saistīta ar lauksaimniecisko ražošanu, ir niecīga) salīdzinājumā ar 11 % 1990. gadā.
According to the European Environment Agency, agriculture accounted for 9.3% of total GHG emissions in the EU-27 in 2007 (including 5% of nitrous oxide emissions and 4.3% of methane emissions, but only a minimal proportion of CO 2 emissions), compared with 11% in 1990.
Slāpekļa monoksīds (N 2 O) izdalās no organiskā un minerālā slāpekļa mēslojuma, savukārt galvenais metāna (CH 4 ) avots ir lauksaimniecības dzīvnieku gremošanas process, kūtsmēslu uzkrāšana un lauku mēslošana.
Nitrous oxide (N 2 O) is emitted by organic and mineral nitrogen fertilisers, while methane (CH 4 ) comes primarily from livestock digestive processes and the storage and application of liquid manure.
Kopš 1990. gada konstatētā lauksaimniecības emisiju pazemināšanās Eiropas Savienībā ir saistīta ar ganāmpulku samazināšanos, ilgtspējīgāku mēslojuma izmantošanu un labāku kūtsmēslu apsaimniekošanu.
The drop in agricultural emissions recorded in the EU since 1990 is the result of smaller herds, more sustainable fertiliser use and better manure management.
Eiropas lauksaimniecības ieguldījums klimata pārmaiņu mazināšanas centienos
EU agriculture ’ s contribution to mitigation efforts
- Iekšējā dimensija
– Internal aspects
Eiropas lauksaimniecība var palīdzēt sasniegt ES noteiktos sasilšanas mazināšanas mērķus trīs veidos: piedāvājot risinājumus SEG emisiju ierobežošanai un samazināšanai pašā Eiropas Savienībā, veicinot oglekļa uzkrāšanu augsnē un attīstot enerģijas ražošanu no ilgstspējīgiem atjaunīgiem avotiem.
EU agriculture can make a threefold contribution to the Union’s global warming mitigation objectives: finding ways to limit and reduce its own GHG emissions, promoting carbon storage in the soil and developing the production of sustainable renewable energies.
Šim mērķim ir jāveicina tādas lauksaimniecības attīstība, kurā ir labāk apvienotas ekonomiskās, sociālās un vides vajadzības ar katras ekosistēmas dabisko potenciālu.
To this end, it is essential to foster the development of a different kind of agriculture better able to reconcile economic, social and environmental imperatives with the natural potential of each ecosystem.
· Augsnes aizsardzība, lai samazinātu un uzkrātu CO 2 emisijas
· Soil conservation with a view to reducing and storing CO 2 emissions:
Lauksaimniecība un mežsaimniecība ir galvenās ekonomikas nozares, kas var uzņemt cilvēku darbības rezultātā radušos CO 2 , uzlabāt un uzkrāt oglekli augsnē, kas darbojas kā krātuve, un fotosintēzes procesā CO 2 fiksēt augos.
Agriculture and forestry are the main economic sectors able to capture the CO 2 produced by human activities, to accumulate and store carbon in the soil by acting as reservoirs, and to fix carbon in plants through photosynthesis.
Līdz ar to KLP pienākums ir atbalstīt tādu lauksaimniecības praksi, kas ļauj mazināt SEG izmešus un/vai uzlabot oglekļa fiksāciju.
The CAP must therefore encourage farming practices that limit GHG emissions and/or improve carbon fixation.
Ir jāattīsta bioloģiskā lauksaimniecība un integrētas augu aizsardzības metodes, kas veidotu daļu no darbības sistēmām ekoloģiskajā plānā.
Organic farming and integrated pest management practices are among the ecologically effective systems necessitating further development.
Tāpat jāatrod risinājumi pārejai uz ilgtspējīgāku lauksaimniecību citās sistēmās, kuras aizņem lielāko daļu lauksaimniecības platību.
However, ways must also be found to facilitate a transition to more sustainable agriculture in the case of the other systems used on most farmland.
Ir šādi risinājumi.
Such solutions do exist.