natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tas, ka netiek ievērota taisnīga politika pieejā resursiem, piemēram, zemei un ūdenim, šo dabas resursu kvalitātes pasliktināšanās, nepietiekama piekļuve tirgum un zemais ieguldījumu līmenis lauksaimniecības izpētē un ar to saistītos pakalpojumos, arī ir mazinājis sīkzemnieku produktivitāti.
The lack of fair access to resources such as land and water, the deterioration of those natural resources, the lack of market access and the low level of investment in agricultural research and associated services have also caused a decline in small farmers' productivity.
Lauksaimniecība ir nozare, kas ir spējīgāka par citām radīt izaugsmi, kura palīdzēs visnelabvēlīgākajā situācijā esošajām iedzīvotāju slāņiem, tādējādi reāli veicinot pirmā Tūkstošgades attīstības mērķa sasniegšanu.
Agriculture is a sector which is more capable than others of generating growth which will help the most disadvantaged sections of the population, thereby making a tangible contribution to the achievement of the first Millennium Development Objective.
Pārtikas apgādes suverenitāte nozīmē atkārtoti apstiprināt tiesības uz pārtikas apgādi, pamatojoties uz maza un vidēja mēroga ražošanu, kas ņem vērā vietējās kultūras un dažādās tradicionālās metodes, kuras izmanto lauksaimniecībā, lopkopībā, zvejniecībā, tirdzniecībā un tādu lauku reģionu pārvaldībā, kuros sievietēm ir būtiska loma.
Food sovereignty means reaffirming the right to a food supply based on small- and medium-scale production which takes into account local crops and the variety of traditional methods employed in farming, livestock-rearing, fishing, marketing and the management of rural areas, in which women play a fundamental role.
Attiecībā uz minēto paziņojumu lielāka uzmanība jāpievērš dažiem kritiskiem transversāliem jautājumiem, kam ir liela nozīme katrā reģionā, jo tie var radīt konkrētus šķēršļus Āfrikas lauksaimniecības attīstībai.
Concerning the Communication, greater emphasis should be given to some critical cross-cutting issues which play an important role in each area as they can represent a concrete impediment to African agricultural development.
Tas attiecas uz sieviešu kā dominējošo lauksaimniecības ražotāju nozīmi daudzās Āfrikas daļās un no tā izrietošu atbilstīgu uzmanības pievēršanu viņu īpašajām vajadzībām, proti, piekļuvei produktīviem resursiem un kontrolei pār tiem.
This is the case of the role of women as the dominant agricultural producers in many parts of Africa and the consequent adequate targeting of attention on their particular needs, namely access to and control of productive resources.
Sieviešu iesaistīšanās ekonomikā ir svarīga viņu brīvībai un emancipācijai, kā arī sabiedrības attīstībai.
The economic involvement of women is essential to their freedom and emancipation and to the development of society.
Šī iemesla dēļ sievietēm ir jādod pieeja resursiem.
For this reason, women must be given access to resources.
Nodrošinot viņām un viņu ģimenēm labu veselību un pietiekamu pārtiku, kā arī izglītojot viņas un viņu bērnus, tiek mainīts sieviešu un arī viņu kopienu stāvoklis, kā dēļ sievietes iesaistīsies sociālu un politisku jautājumu risināšanā.
Ensuring that they and their families are healthy and have enough to eat and educating them as well as their children changes their circumstances and also that of their community, where women will become involved in social and political affairs as well.
Mikrokredīts ir ļoti svarīgs līdzeklis cīņā pret nabadzību: mikrofinansēšana var palīdzēt lauku attīstības programmu atbalstā, pamatojoties uz tādu vietējo finanšu iestāžu pieredzi un sadarbību, kas specializējas palīdzības sniegšanā mazaizsargātām grupām.
Microcredit is a very important means of combating poverty: microfinance may help to underpin rural-development programmes by drawing on the experience and the cooperation of local financial institutions which specialise in assisting vulnerable groups.
Otrs noteicošais faktors ir zemes jautājums .
Another determining factor is the land issue .
Daudzās jaunattīstības valstīs zeme ir vērtība, ko pārvalda pavisam nedaudzi cilvēki.
In many developing countries, land is an asset which is in the hands of very few people.
Laukos dzīvojošām ģimenēm bieži nepieder nekāds īpašums, un tām ir jāstrādā uz nomātas zemes un/vai uz zemes īpašnieka īpašumiem.
Rural families often have no property title and are required to work on leased land and/or on landowners' estates.
Šī iemesla dēļ atbalsts ir jāsniedz lauksaimniecības reformas procesiem, kas ļaus lauku iedzīvotājiem iegūt zemi.
For this reason, support must be provided for agricultural-reform processes which will enable country dwellers to acquire land.
Pārtuksnešošanās problēma ir tieši saistīta ar bada traģēdiju.
The problem of desertification is directly related to the tragedy of hunger.
Atbalsta sniedzējām valstīm un vietējām pašvaldībām ir jārīkojas, lai uzlabotu ūdens apgādi un cīnītos pret augsnes noplicināšanu.
Donor countries and local governments must act in order to improve water supplies and combat soil impoverishment.
Ūdens resursi ir pienācīgi jākontrolē un jāpiešķir taisnīgākā veidā, lai nodrošinātu, ka tie daži cilvēki, kas pārvalda šos resursus, nevarētu gūt no tiem peļņu.
Water resources should be properly controlled and allocated more equitably in order to ensure that the handful of people who manage those resources are unable to profit from them.
Ūdens trūkums un tā sliktā kvalitāte Āfrikā kaitē gan nodrošinātībai ar pārtiku, gan cilvēku veselībai.
The scarcity and poor quality of water in Africa are detrimental both to food security and to human health.
Pamatinfrastruktūras, valsts pasūtījumu un pakalpojumu trūkums arī kavē ilgtspējīgu attīstību, ekonomisko izaugsmi, kā arī cilvēku un sabiedrības attīstību Āfrikā.
The lack of basic infrastructure, public works and services hampers sustainable development, economic growth and both human and social development within Africa.
Lauksaimniecības nozarē nav iespējama stabila izaugsme bez ūdens, enerģijas un transporta infrastruktūras tīkla.
In the agricultural sector there is no possibility of stable growth unless there is a sound network of water, energy and transport infrastructure.
Atbalsta sniedzējiem ir jānodrošina efektīvāks infrastruktūras līdzekļu piešķīrums, un valdībām un vietējām kopienām vairāk jāiesaistās izaugsmes procesā.
Donors must ensure that funds allocated to infrastructure are better allocated, whilst governments and local communities must be involved to a greater extent in the growth process.
Strīdīgs ir jautājums par pārtikas palīdzību , kas bieži netiek saņemta laikus, nenonāk pie cilvēkiem, kam tā visvairāk vajadzīga, atņem motivāciju vietējai ražošanai vai ir saistīta ar ziemeļvalstīs saražotās pārtikas pārprodukciju.
A controversial issue is that of food aid , which often does not arrive in time, does not reach the people in greatest need, discourages local production or is related to the food surpluses produced in the North.
Dažkārt tiek nosūtīta pārtika, kurai beidzies pārdošanas termiņš vai kura satur ĢMO.
Sometimes food is sent which past its sell-by date or which contains GMOs.
Atbilstīgi 1996. gada Romas Deklarācijai parakstītājvalstīm ir jāievēro šāds noteikums: „Pārtiku nedrīkst izmantot kā politiska vai ekonomiska spiediena izdarīšanas ieroci”.
Pursuant to the 1996 Rome Declaration, the signatory states are required to abide by the following provision: 'Food should not be used as an instrument for political and economic pressure'.
Visbeidzot, minētajā paziņojumā nav uzsvērta HIV/AIDS apkarošanas nozīme; tas arī novērstu tādu vecuma grupu masveida mirstību, kam ir vislabākais potenciāls, lai gūtu sekmes tehnoloģiju apguvē, proti, jauniešu, jo lauku cilvēku izglītības līmeņa uzlabošana ir izšķirošs priekšnoteikums, lai likvidētu plaisu attiecībā uz Āfrikas tehnoloģiju.
Finally, the Communication fails to emphasise the importance of combating HIV/AIDS ; this would also avoid the decimation of the age groups with the best potential for progressing technologically, namely young people, as improving the educational level of rural people is a critical precondition for filling the African technology gap.
Veselība un lauksaimniecība ir cieši saistītas: laba veselība ietekmē lauksaimniecību, palielinot lauku reģionos dzīvojošu cilvēku spēju strādāt un ražot, lai nopelnītu atbilstīgu iztiku.
Health and agriculture are closely linked: good health affects agriculture by increasing people’s capacity in rural areas to work and produce to earn a decent livelihood.
HIV/AIDS īpaši ietekmē visproduktīvākās darbspējīgā vecuma grupas; vispostošākā tā ir kopienās, un tai ir ļoti liela ietekme nodrošināšanā ar pārtiku Subsahāras Āfrikā.
HIV/AIDS in particular affects the most productive working age groups, is most destructive at the community level, and has major implications for food security in Sub-Saharan Africa.
Turklāt minētajā paziņojumā galvenokārt attiecībā uz stratēģijām ir nepietiekami uzsvērtas lauku kopienu jauno zemnieku un nākamo vadītāju īpašās vajadzības, kas ļautu viņiem palikt lauku reģionos: jauniešiem ir svarīga nozīme Āfrikas sociālajā un ekonomiskajā attīstībā, un šī iemesla dēļ ir būtiski veicināt jauniešu interesi par lauksaimniecību, kā arī samazināt migrāciju no lauku reģioniem.
Furthermore, the specific needs of young farmers and future leaders of the rural communities, mainly in terms of strategies to retain them in rural areas are not sufficiently stressed by the Communication: young people have an integral part to play in Africa’s socio-economic development and for that reason it is essential to enhance the interest of young people in agriculture and also to reduce migratory flows from rural areas.
– ņemot vērā EK līguma 247. panta 3. punktu un Euratom līguma 160. b panta 3. punktu, saskaņā ar kuru Padome ar to ir apspriedusies ( C6‑0310/2007 ),
– having regard to Article 247(3) of the EC Treaty and Article 160b(3) of the Euratom Treaty, pursuant to which the Council consulted Parliament ( C6‑0310/2007 ),
– tā kā Budžeta kontroles komiteja 2007. gada 6. novembra sanāksmē uzklausīja Padomes izvirzīto Revīzijas palātas locekļa amata kandidātu un izvērtēja šā kandidāta kvalifikāciju atbilstīgi EK līguma 247. panta 2. punktā un EURATOM līguma 160.b panta 2. punktā noteiktajiem kritērijiem,
– having regard to the fact that at its meeting of 6 November 2007 the Committee on Budgetary Control heard the Council's nominee for membership of the Court of Auditors and considered the nominee's qualifications in light of the criteria laid down by Article 247(2) of the EC Treaty and Article 160b(2) of the Euratom Treaty,
– ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu ( A6‑0433/2007 ),
– having regard to the report of the Committee on Budgetary Control ( A6‑0433/2007 ),
Lai labi darbotos Eiropas Savienības finanšu kontroles sistēma, ir būtiski panākt veiksmīgas darba attiecības starp Eiropas Revīzijas palātu un Eiropas Parlamentu.
A good working relationship between the European Court of Auditors and Parliament is essential for the functioning of the European Union's financial control system.
Parlamentam salīdzinoši nav tik svarīga loma Revīzijas palātas locekļu iecelšanā.
By contrast, Parliament plays a rather minor role in the appointment procedure concerning Members of the Court.
Viņus ieceļ Padome, pamatojoties uz dalībvalstu priekšlikumiem.
The Members of the Court are appointed by the Council upon proposals from the Member States.
Ar Parlamentu notiek tikai apspriedes pirms locekļu iecelšanas.
Parliament is only consulted before the appointment.
Tādēļ atšķirīgu viedokļu gadījumā starp Parlamentu un Padomei var rasties saspīlējums.
Therefore, tensions may arise in the case of differences of opinion between Parliament and Council.
Parlaments mēģināja mazināt viedokļu nesaskaņu risku, publiskojot 1992. gada un 1995. gada divās rezolūcijās par apspriešanos ar Parlamentu attiecībā uz Revīzijas palātas locekļu iecelšanu
Parliament tried to minimise the risk of differences of opinion by making public the general principles guiding its judgement in two resolutions of 1992 and 1995 on the procedure for consulting the Parliament on the appointment of Members of the Court
Rezolūcija A3-0345/92 , OV C 337, 21.12.1992., 51. lpp., un rezolūcija A4-0001/95 , OV C 43, 20.02.1995., 75. lpp. vispārējos principus, pēc kuriem tas vadās, izdarot vērtējumu.
Resolution A3-0345/92 , OJ C 337 of 21.12.1992, p.51, and Resolution A4-0001/95 , OJ C 43 of 20.02.1995, p.75. .
Konkrēti 1992. gada rezolūcijā pārredzamības palielināšanai
In particular, in its resolution of 1992, in order to enhance transparency,
Parlaments publicēja šādu kandidātu novērtēšanas kritēriju kopumu:
Parliament published the following set of criteria for its assessment of candidates:
a) augsta līmeņa profesionāla pieredze valsts finansēs vai vadībā un finanšu kontrolē;
a) high-level professional experience acquired in public finance or in management and management auditing;
b) attiecīgā gadījumā pienākumu pareizas izpildes iepriekšējas apstiprinājums, ja pretendents pildījis vadītāja pienākumus;
b) where appropriate, prior issue of a discharge in the case of management duties carried out previously by the applicants;
c) valsts vai privātā sektora bijušajiem vadītājiem — apstiprinājums par nevainojamu vadības pienākumu izpildi;
c) in the case of those who have performed management duties in the public or private sectors, an impeccable management record;
d) kandidāti, sākot no iecelšanas dienas, nedrīkst ieņemt vēlētu amatu vai uzņemties pienākumus kādā politiskajā partijā;
d) candidates not to hold an elected office or have any responsibilities in a political party with effect from the date of appointment;
e) paturot prātā veicamā darba raksturu, jāņem vērā arī kandidātu vecums; piemēram, šķiet lietderīgi noteikt, ka locekļi nedrīkst būt vecāki par 65 gadiem pirmā pilnvaru termiņa beigās vai pārsniegt 70 gadus otrā termiņa beigās.
e) in view of the nature of the work to be done, the age of candidates will also be taken into account: for example, it seems reasonable to stipulate that Members should not be over 65 at the end of their first term of office or over 70 at the end of their second.
Nebūtu pareizi arī, ja, kļūstot par Revīzijas palātas locekli, kandidāti varētu izvairīties no vecuma ierobežojumiem, kurus piemēro šādam amatam viņu izcelsmes valstī;
It would not be normal either if, through his or her appointment to the Court of Auditors, candidates were able to evade the age-limits applicable to the same post in their country of origin;
f) visbeidzot, papildus individuālo sasniegumu izvērtēšanai, Parlaments nodrošina, ka Palātā kopumā saglabāts saprātīgs līdzsvars.
f) finally, in addition to assessing individual merit, Parliament will ensure that a sensible balance is maintained in the composition of the Court as a whole.
Piemēram, ja Palātas esošais sastāvs ir diezgan veiksmīgs tās locekļu dažādās izcelsmes ziņā, sieviešu pārstāvniecības trūkums nav attaisnojams;
For example, while the Court's existing composition is fairly successful in terms of the varied origin of its members, the lack of female representation is unjustifiable;
g) būtu vēlams, lai locekļi nestrādātu vairāk par diviem termiņiem.
g) it would be desirable for Members not to serve for more than two terms.
Pēdējo gadu pieredze parāda, ka, neskatoties uz iepriekš minētajām rezolūcijām, nav iespējams novērst viedokļu atšķirības.
Experience from the recent past shows that despite the above-mentioned resolutions differences of opinion could not always be resolved.
Budžeta kontroles komiteja 2004. gadā pieņēma negatīvu atzinumu par diviem no desmit jaunajiem Palātas locekļiem saskaņā ar Pievienošanās līgumu.
In 2004 the Committee on Budgetary Control adopted a negative opinion concerning two of the ten new Members of the Court proposed in line with the Accession Treaty.
Viens no viņiem atsauca savu kandidatūru, taču otrais to nedarīja.
One of the candidates withdrew but the other did not.
Lai gan negatīvo atzinumu apstiprināja plenārsēdē, kandidātu par palātas locekli iecēla Padome.
Although the negative opinion was confirmed by the plenary, the candidate was appointed as a Member of the Court by the Council.
Saistībā ar pašreizējo iecelšanas procedūru vairāki dalībvalstu ieteiktie kandidāti pilnībā neatbilst visiem Parlamenta 1992. gada rezolūcijā izklāstītajiem kritērijiem.
As regards the current appointment procedure, several candidates proposed by the Member States do not fully comply with all the criteria set out in Parliament's resolution of 1992.
Turklāt Parlamenta pūles, lai saglabātu saprātīgu līdzsvaru Palātas sastāvā un novērstu sieviešu nepietiekamu pārstāvību, apdraud dalībvalstu pašlaik iesniegtie priekšlikumi.
In addition, Parliament's efforts to maintain a sensible balance in the composition of the Court and to remedy the lack of female representation are being undermined by the current proposals of the Member States.
Tā kā šobrīd Palātā ir 22 locekļi un 5 locekles, ieceļot visus nominētos kandidātus, dzimumu sadalījums būtu 23 vīrieši un 4 sievietes.
Whereas to date, there are 22 male and 5 female Members, the balance would be 23 male to 4 female Members if all nominated candidates were appointed.
Ņemot vērā iepriekš minēto, referente uzskata, ka nepieciešami efektīvāki instrumenti, lai nodrošinātu, ka Parlaments un it īpaši Budžeta kontroles komiteja nodibinātu veiksmīgas attiecības ar katru Revīzijas palātas locekli, sākot no viņa vai viņas iecelšanas dienas.
In view of the above, the rapporteur considers that more effective tools are needed to ensure that Parliament, and the Budgetary Control Committee in particular, establish a fruitful relationship with each Member of the Court from the day of his or her appointment.
Viņa uzskata, ka 1992. gada un 1995. gada rezolūcijās izklāstītos kritērijus un procedūras ir steidzami jāpārskata, jāpastiprina, un par tiem ir jāinformē Padome, tās dalībvalstu iestādes, kas ir atbildīgas par kandidātu izvirzīšanu, kā arī sabiedrība.
She is of the opinion that the criteria and procedures laid down in the resolutions of 1992 and 1995 urgently need to be reviewed, consolidated and communicated to the Council, to the authorities of the Member States responsible for proposing the candidates and to the public.
Nobeigumā, referente ierosina panākt daudz ciešāku sadarbību starp Parlamentu un Padomi (Ekonomikas un finanšu padomi) saistībā ar nominācijas procedūru.
In conclusion, the rapporteur recommends that a much closer cooperation between Parliament and Council (ECOFIN) on the nomination procedure be established.
Parlamentam ir pienācīgā laikā jāsaņem informācija par katras dalībvalsts izvirzītajiem kandidātiem.
Parliament should receive information on the candidates proposed by each Member State in due time.
Vidējā termiņā Padomei un Parlamentam ir jāvienojas par konsekventāku un efektīvāku nominācijas procedūru, kura būtu svarīga daļa no Eiropas Revīzijas palātas neatliekamās organizatoriskās reformas.
In a medium term perspective, Council and Parliament should agree on a more coherent and efficient nomination procedure, which would be an important element of the urgent organisational reform of the European Court of Auditors.
Dzimis Vīnē (Austrija) 1939. gadā.
Born in Vienna, Austria, in 1939.
Vīnes Universitātes tieslietu doktors.
Doctor of Law of the University of Vienna.
No 1959. līdz 1970. gadam ierēdnis nodarbinātības jautājumos, vēlāk – direktora vietnieks Austrijas Sociālo lietu ministrijā.
Worked in the Austrian civil service in the administration of employment policy, later Assistant Director at the Ministry of Social Affairs, from 1959 to 1970.
No 1970. līdz 1975. gadam Austrijas Revīzijas palātas revidents; darbs ar Kanclera biroju, Ārlietu ministriju un Tieslietu ministriju.
Auditor at the Austrian Court of Auditors, conducting audits of the Chancellor's Office, the Ministry of Foreign Affairs and the Ministry of Justice from 1970 to 1975.
Kopš 1971. gada iesaistīts projektos, kurus īsteno INTOSAI (Starptautiskā Augstāko revīzijas iestāžu organizācija) Ģenerālsekretariāts.
From 1971 he was involved in projects being carried out by the Secretariat-General of the World Association of Audit Institutions, INTOSAI (International Organization of Supreme Audit Institutions), which is domiciled at the Austrian Court of Auditors.
No 1975. līdz 1980. gadam Austrijas Revīzijas palātas priekšsēdētāja biroja vadītājs, vēlāk – par INTOSAI Ģenerālsekretariātu atbildīgās struktūrvienības vadītājs.
Head of the Private Office of the President of the Court of Auditors and then Head of the organisational unit responsible for INTOSAI's Secretariat General from 1975 to 1980.
No 1981. līdz 1989. gadam Personāla un mācību daļas vadītājs.
Head of Personnel (organisation, budgetary and personnel matters, training) from 1981 to 1989.
No 1990. līdz 1995. gadam Valsts uzņēmumu revīzijas nodaļas ģenerāldirektors, atbildīgs par starptautiskiem jautājumiem saistībā ar INTOSAI un tās izveidotajām organizācijām ( AFROSAI , ARABOSAI , ASOSAI , CAROSAI , EUROSAI , OLACEFS un SPASAI ), kā arī par līdzdalību Apvienoto Nāciju projektos finanšu revīzijas jomā.
From 1990 to 1995, Director General of the Public Enterprise Audit Division, responsible for monitoring international developments, particularly in the field of INTOSAI and organisations set up by the latter in various regions (AFROSAI, ARABOSAI, ASOSAI, CAROSAI, EUROSAI, OLACEFS and SPASAI), and for cooperating in United Nation projects in the financial audit field.
No 2000. gada 9. marta līdz 2004. gada 30. aprīlim vecākais loceklis III revīzijas grupā, kura atbild par ES kopbudžeta tās daļas revīziju, kas attiecas uz sadarbību ar attīstības un trešām valstīm.
From 9 March 2000 until 30 April 2004 Mr Weber was the Dean of Audit Group III and, responsible for the audit of the 'Cooperation with developing and third countries' budgetary area (general budget of the EU).
No 2004. gada 1. maija līdz 2005. gada 15. janvārim vecākais loceklis III revīzijas grupā, kura atbild par ārējo darbību revīziju.
From 1 May 2004 until 15 January 2005, the Dean of Audit Group III: External actions.
Kopš 2005. gada 16. janvāra H. Weber ir Eiropas Revīzijas palātas priekšsēdētājs ar pilnvaru termiņu uz trim gadiem.
From 16 January 2005, President of the European Court of Auditors for a term of office of three years.
Eiropas Parlaments ierosināja nodibināt Eiropas Revīzijas palātu, un tā pilnvaru izveidošanu plaša mērā ietekmējusi Limas deklarācija —Augstāko revīzijas iestāžu starptautiskās organizācijas (INTOSAI) dokumentam, kas vairākkārtīgi nosaukts par finanšu kontroles magna carta .
The European Parliament provided the impetus for the foundation of the European Court of Auditors, and its mandate is strongly influenced by the Lima Declaration, a document drawn up by the International Organisation of Supreme Audit Institutions (INTOSAI), frequently described as the Magna Carta of financial control.
Vairākus gadus ieņēmu vadošu amatu INTOSAI, tādēļ pēc manas iecelšanas par Eiropas Revīzijas palātas locekli redzēju iespēju savai turpmākajai darbībai atbilstoši šīs deklarācijas idejām.
I spent several years in a senior post in the General Secretariat of INTOSAI and saw my appointment as a Member of the European Court of Auditors as an opportunity to act in the spirit of the Lima Declaration.
Attiecībā uz šo motivāciju, uz kuru atsaucos jau pirmajā uzklausīšanā Budžeta kontroles komitejā, līdz šai dienai nekas nav mainījies.
This motivation, which I already highlighted at my first hearing before the Committee on Budgetary Control, has not changed.
Būdams AD AR grupas vecākais (Revīzijas pilnveidošana un ziņojumi), gādāju par to, lai tiktu izstrādāti un izdoti dokumenti par Stratēģiju attiecībā uz pārbaudes objektiem un Palātas īstenoto pārbaužu vadlīnijas un jauna Finanšu kontroles rokasgrāmata.
As senior member of the ADAR Group (Audit Development and Reports) I have been responsible for developing and publishing the Court's audit strategies and audit guidelines and a new handbook for financial control.
Gribētu pieminēt arī kvalitātes kontroles un nodrošināšanas ieviešanu.
I would also mention the introduction of quality control and quality assurance.