natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Īstenībā Ķīnas klātbūtnei Āfrikā ir politiska ietekme.
In fact, China’s presence in Africa does have political impact.
Tās pieeja — „tikai tirdzniecība, nekādas politikas” ne tik daudz nodrošina neitralitāti, cik sniedz dažiem Āfrikas diktatoriem politisku un finansiālu atbalstu, lai viņi saglabātu varu.
Its ‘trade only, no politics’ approach, rather than ensuring neutrality, provides some African dictators with political and financial support to stay in power.
Piemēram, Sudāna un Zimbabve griezās pie Ķīnas, kad pieauga starptautiska kritika pret šiem režīmiem.
For instance, Sudan and Zimbabwe turned to China when international criticism increased on the regimes.
Angola 2004. gadā pārtrauca sarunas ar SVF, kad Ķīna piedāvāja USD 2 miljardu aizdevumu bez nosacījumiem korupcijas apkarošanai vai procesu pārredzamības nodrošināšanai: skaidras naudas plūsmu, kas veido finansiālu atbalstu valdošajai partijai nākamo vēlēšanu kampaņā.
In 2004, Angola broke off negotiations with the IMF, when China offered a 2 billion USD loan, without conditions on corruption or transparency: a cash flow which represents a financial boost to the ruling party in the run up to forthcoming elections.
Tādēļ kritika par Ķīnas „intervenci” Āfrikā kļūst spēcīgāka.
Criticism of Chinese ‘intervention’ in Africa is thus becoming stronger.
Ķīnas aģenti ir kļuvuši par uzbrukumu upuriem Nigērijā, Etiopijā un Nigērā.
Chinese agents have been attacked in Nigeria, Ethiopia and Niger.
Līdz šim ļaunākais gadījums ir deviņu Ķīnas strādnieku un vismaz 65 etiopiešu nogalināšana 2007. gada aprīlī, kad Ogadenas kaujinieki uzbruka naftas iekārtai Austrumetiopijā; ārzemju sabiedrības tika brīdinātas pret sadarbību ar Etiopijas valdību reģiona dabas resursu izmantošanā.
In the worst case to date, nine Chinese workers and at least 65 Ethiopians were killed in April 2007, when Ogaden guerrillas attacked an oil installation in Eastern Ethiopia; foreign companies were warned against working with the Ethiopian government to exploit the region's natural resources.
Dažādi citi incidenti liek Ķīnai saprast, ka nav tādas lietas kā „no politikas brīvi” naftas vai derīgo izrakteņu līgumi.
Various other incidents are making China realise that there is no such thing as “politics-free” oil or mineral contracts.
Āfrikā ir notikuši arī vairāki pret Ķīnu vērsti nemieri.
A number of anti-Chinese riots have also occurred in Africa.
Šādu pieaugošu problēmu dēļ Ķīna saprot, ka tai ir jāpielāgojas.
Due to such mounting problems, China is understanding that it must adapt.
Labākais piemērs ir Sudāna: Ķīna draudēja uzlikt veto ANO Drošības padomes rezolūcijai par Darfūru, lai aizsargātu tās ekonomiskās intereses Hartumā; taču, kad izskanēja starptautiski draudi boikotēt Olimpiskās spēles, Pekina iecēla īpašu pārstāvi (2007. gada aprīlī) un Ķīnas spiediena ietekmē Hartuma pieņēma K. Annana plānu.
The best example is Sudan: China threatened to veto UNSC resolutions on Darfur, in order to protect its economic interests in Khartoum; but, when international threats to boycott the Olympic Games were heard, Beijing named a special representative (April 2007) and Chinese pressure led to Khartoum's acceptance of the Annan plan.
Pekina arī sašaurina attiecības ar Zimbabvi: 2007. gadā Harare netika iekļauta Ķīnas prezidenta Hu Dziņtao Āfrikas apmeklējuma programmā, un šajā laikā Pekina atsauca Zimbabvei visu palīdzību, izņemot humāno palīdzību.
Beijing is also scaling down relations with Zimbabwe: in 2007, Harare was not included in the African tour of President Hu and, in the meantime, Beijing announced withdrawal of all assistance except humanitarian aid.
Starptautiskā reakcija uz Darfūras krīzi un nesenās nežēlīgās represijas Birmā var likt Ķīnai saprast, ka beznosacījuma atbalsts despotiskiem režīmiem un starptautiska izolācija nav tās interesēs.
International reactions to the Darfur crisis and the recent brutal repression in Burma may be making China realise that unconditional support to oppressive regimes and international isolation are not in its best interest.
Pekinai arī varētu kļūt skaidrāki riski, kas saistīti ar ieguldījumiem neveiksmīgās tautsaimniecībās un nestabilās valstīs: Sudānas naftas lauki, kas sakrīt ar konflikta zonām, rāda, ka ieguldījumi cauruļvadu būvē nes peļņu un ir ilgtspējīgi, ja ir garantēta drošība.
Also the risks of investing in failing economies and fragile states may be becoming clearer to Beijing: oil fields in Sudan coinciding with conflict zones show that investing in pipelines is only profitable and sustainable if security is ensured.
Drošība nav ilgstoša tur, kur ir konflikts, kas saistīts vai nu ar cilvēktiesību pārkāpumiem, vai sliktu pārvaldību.
And security is not long-lasting where there is conflict associated either with human rights violations or bad governance.
Neskatoties uz to, ko daži jau sauc par „kluso revolūciju” Ķīnas ārpolitikā, sagaidāms, ka Pekinas pielāgošanās būs ierobežota, un šīs robežas noteiks zemais pamattiesību, brīvību un pārskatatbildības līmenis valstī.
Despite what some already call a “quiet revolution” in China’s foreign policy, limits are to be expected on how much Beijing will be willing to adapt: limits determined by the poor level of basic rights, freedoms and accountability enacted at home.
Tādēļ ES ir ne tikai jāapsver, kā pamudināt Ķīnu pieņemt atbildīgāku iesaistīšanos Āfrikā, bet arī jādomā, ko darīt, ja Ķīna nereaģē uz starptautiskajām prasībām.
The EU should, therefore, not only consider how to encourage China to assume a more responsible engagement in Africa, but also what to do in case China does not respond to international demands.
Konkurence vai abpusēji izdevīga partnerība?
Competition or win-win partnership?
Izaicinājumi Eiropas Savienībai
Challenges for the EU
Eiropas Savienībai ir jāizveido kopēja pieeja Ķīnai, pārvarot dalībvalstu interešu atšķirības, kas grauj Eiropas spēju ietekmēt Ķīnas ārpolitiku.
The EU needs to develop a common approach towards China, overcoming divergences caused by national interests, which undermine Europe's ability to influence Chinese foreign policy.
Kopējai ES pieejai ir jābūt pamatotai uz iesaistīšanos.
A common EU approach should be based on engagement.
ES ir jāmudina Ķīna uzņemties lielāku atbildību konfliktu starpniecībā, miera uzturēšanā un atbalsta sniedzēju apaļā galda apspriedēs.
The EU should encourage China to play a bigger role in conflict mediation, peace-keeping and donor roundtables.
Ja iesaistīšana nedod rezultātus, ES nedrīkst par zemu novērtēt to spēku, kas piemīt privātai vai publiskai Ķīnas kritikai.
When engagement does not work, the EU should not underestimate the power of privately and publicly criticising China.
ES dalībvalstīm un ANO Drošības padomes locekļiem nav jāvilcinās, vajadzības gadījumā atstājot Ķīnu vienu pašu ar veto kādai ANO Drošības padomes rezolūcijai, tādējādi parādot tās izolāciju.
EU Member States and UNSC members should also not hesitate, if necessary, to let China veto UNSC resolutions alone, putting in evidence its isolation.
ES ir arī jāpārtrauc savu attiecību ar Āfriku romantizēšana, kas pamatojas uz vēsturiskām vai kultūras saitēm un kopējām valodām.
The EU should also stop romanticising its relationship with Africa, based on historic or cultural links and common languages.
Eiropai ir jāpārvērš savs milzīgais ietekmes potenciāls Āfrikā reālā politiskā un diplomātiskā ietekmē, kas darbojas Āfrikas ilgtspējīgas attīstības labā.
Europe needs to turn its huge potential of influence in Africa into real political and diplomatic clout working for sustainable development in Africa.
Ir būtiski svarīgi, ka ES pieturas pie savas nosacītās iesaistīšanās politikas, vienlaikus paplašinot „pozitīvo nosacītību”, palielinot atbalstu valdībām, iestādēm, pilsoniskās sabiedrības organizācijām un plašsaziņas līdzekļiem, kas veicina cilvēktiesības, demokrātiju un pārskatatbildīgu pārvaldību Āfrikas valstīs.
It is vital that the EU sticks to its policy of conditional engagement, while also expanding "positive conditionality" by increasing support to governments, institutions, civil society organisations and media that promote human rights, democracy and accountable governance in African countries.
Iesaistoties kopā ar Ķīnu Āfrikas lietās, ES nav jāatstāj novārtā attiecības ar citiem galvenajiem un jaunajiem partneriem, proti, ASV, Brazīliju un Indiju.
While engaging with China on Africa, the EU should not overlook relations with other major and emerging players, namely the USA, Brazil and India.
Ķīnas iesaistīšanās Āfrikā jau ir devusi pozitīvu rezultātu, radot par Āfriku atjaunotu interesi, kas maina priekšstatus par šo kontinentu: Āfrika ir daļēji atbrīvojusies no nabadzības un labdarības saņēmējas tēla, kļūst zināmi tās panākumu stāsti un Eiropā pieaug izpratne, ka Āfrikas resursi var samazināt rietumu valstu atkarību no riskantās Tuvo Austrumu naftas piegādes un ka Āfrika piedāvā lielu potenciālu uzņēmējdarbībai.
China’s involvement in Africa has already had the positive effect of creating a renewed interest in Africa, contributing to a shift in perceptions: from a land of poverty and a destination for charity, Africa’s success stories are being recognised and there is increasing realisation in Europe that Africa’s resources could reduce the West’s dependence on risky Middle Eastern oil supplies and that Africa offers great potential for business.
Tomēr ir ārkārtīgi svarīgi atcerēties, ka vislabākais Āfrikas resurss ir Āfrikas cilvēki.
It is absolutely crucial to bear in mind that the best African resource is the African people.
ES un citu partneru prioritātēm ir jābūt sieviešu, pilsoniskās sabiedrības organizāciju un plurālistisku plašsaziņas līdzekļu iespēju nostiprināšanai, lai tie darbotos Āfrikas attīstības labā.
Empowering women, civil society organisations, free and plural media must be priorities of the EU and other partners working for the development of Africa.
Eiropas Parlamentam galvenā uzmanība būtu jāpievērš Panāfrikas parlamenta un Āfrikas valstu parlamentu kontroles spēju nostiprināšanai, kā arī dialoga izveidei ar Ķīnas Nacionālo tautas kongresu par ES un Ķīnas politikas ietekmi Āfrikā.
Helping to build scrutinising capacities of the Pan African Parliament and African national parliaments should be a priority for the European Parliament, as well as in engaging with China’s NPC on the impact of the EU’s and China’s policies in Africa.
2. atzīmē, ka Āfrika ir ļoti neviendabīgs reģions politiskās, sociālās un ekonomiskās attīstības ziņā, un tajā darbojas neskaitāmas reģionālas organizācijas; tādēļ uzskata, ka Ķīnai ir nepieciešama diferencēta pieeja reģionam;
Notes that Africa is a very heterogeneous region in terms of political, social and economic development, and is home to countless regional organisations; therefore considers that a differentiated approach to the region on the part of China is necessary;
7. uzskata, ka būtu vēlams, lai Ķīnas iesaistīšanās Āfrikā attiektos ne tikai uz tām valstīm, kuras rada interesi enerģētikas politikas ziņā, bet tiktu apsvērta arī sadarbību ar visām Āfrikas valstīm;
Considers it desirable for China's engagement in Africa to include not only nations that are of interest from the point of view of energy policy but for consideration to be given to cooperation with all the African states;
A. ņemot vērā Āfrikas un ES stratēģisko partnerību, Āfrikas un ES kopīgo stratēģiju un rīcības plānu (2007) un Āfrikas un ES partnerību tirdzniecības un reģionālās integrācijas jomā, kā arī zinātnes, informācijas sabiedrības un kosmosa jomā;
A. having regard to the Africa-EU Strategic Partnership, and the Joint Africa-EU Strategy and Action Plan (2007) and to the Africa-EU Partnership on Trade and Regional Integration as well as on Science, Information Society and Space,
B. ņemot vērā 2007. gadā sākto ES un Āfrikas partnerību infrastruktūras jomā un šajā partnerībā ietverto nepieciešamību ieguldīt infrastruktūras savienojumos (transporta, enerģijas, ūdensapgādes un IKT jomā), lai veicinātu ilgtspējīgu attīstību;
B. having regard to the launch of the EU-Africa Partnership on Infrastructure (2007), which reflects the need to invest in infrastructure connections (transport, energy, water and ICT) to facilitate sustainable development,
C. ņemot vērā ES un Āfrikas uzņēmējdarbības foruma paziņojumu ES un Āfrikas otrajā augstākā līmeņa sanāksmē (2007),
C. having regard to the statement of the EU-Africa Business Forum on the occasion of the Second EU-Africa Summit (2007),
8. norāda, ka Ķīnas agresīvā tirdzniecības politika ievērojami ietekmē Eiropas intereses Āfrikas kontinentā, kā arī ES piekļuvi precēm, kā arī norāda, ka pēdējos desmit gados ES, joprojām būdama Āfrikas lielākais līdzekļu devējs, nav spējusi apvienot piešķirto palīdzību ar būtisku tirdzniecības attiecību paplašināšanu ar Āfrikas valstīm;
Points out that China’s aggressive trading policy is having a considerable impact on European interests on the African continent, as well as on the EU’s access to commodities, and that the EU, while remaining Africa’s biggest donor, has not managed in the past decade to combine the aid granted with a substantial expansion in its trading relations with African countries;
10. atzīst, ka ekonomikas partnerattiecību nolīgumu (EPN) īstenošana, it īpaši ilgtspējīgas attīstības nosacījuma īstenošana, un Dohas sarunu kārtas noslēgšana nodrošinās ES un Āfrikas valstīm labākas tirdzniecības iespējas; iesaka, lai Komisija sniedz palīdzību noteiktu veiktspējas palielināšanas un tirdzniecības sekmēšanas programmu īstenošanai Āfrikā; turklāt ES varētu palīdzēt privātā sektora dalībniekiem izveidot lietderīgas laboratorijas produktu/pārtikas pārbaudei; tās vairos iespējas eksportēt uz ES (un, iespējams, arī uz Ķīnu) un vietējā tirgū nodrošinās ticamākas pārbaudes;
Recognises that the implementation of the Economic Partnership Agreements (EPAs), especially the sustainable development elements, and the conclusion of the Doha Round could benefit both the EU and African countries, through greater trading opportunities; recommends that the Commission help with concrete capacity building and trade facilitation programmes in Africa; in particular, the EU could help the private sector to set up effective laboratories for product/food testing; which would improve export opportunities to the EU (and possibly to China) and ensure more reliable testing on local markets;
13. norāda, ka lielā Ķīnas ieinteresētība par Āfrikas kontinentu un tās sekmīgā politika liecina, ka Āfrikai ir lielas izredzes kļūt par preču un energoresursu piegādātāju; uzskata, ka ir pietiekami daudz jomu, kurās paplašināt ES un Āfrikas tirdzniecības attiecības, abiem partneriem garantējot neapstrīdamas priekšrocības;
Points out that the keen attention which China is focusing on the African continent and the success of its policy show that Africa has potential, especially as a supplier of commodities and energy sources; believes that there is ample scope to expand trading relations between the EU and Africa, with unquestionable advantages for both partners;
16. norāda, ka tirdzniecības diversifikācija Āfrikā ir noteicošais faktors, lai visās Āfrikas valstīs panāktu ticamu ekonomikas izaugsmi; uzsver to, ka Ķīnas ražojumu eksports uz Āfriku nedrīkst kavēt Āfrikas nozaru attīstību vai iznīcināt šo nozaru konkurētspēju;
Points out that a diversification of trade in general is a key factor for Africa to bring about reliable economic growth in all African States; underlines the fact that Chinese exports of products towards Africa should not hinder the development of African industries or destroy the competitiveness of such industries;
20. uzskata, ka ir būtiski piedāvāt Āfrikai Eiropas sadarbību un tehnisko palīdzību izejvielu ieguvē un tirdzniecībā; tādēļ prasa nodrošināt vairāk apmācību programmu šajās jomās, it īpaši attīstības sadarbības kontekstā;
Considers that cooperation and technical assistance in the extraction and marketing of raw materials should be an important feature of any European offer to Africa; calls, therefore, for more training programmes to be provided in these areas, particularly in the context of development cooperation;
24. iesaka Komisijai sākt plašāku augsta līmeņa viedokļu apmaiņu ar Ķīnas kolēģiem par Ķīnas un ES īstenotajām attīstības pamatnostādnēm un par to, kā uzlabot savstarpējo sadarbību;
Recommends that the Commission more generally initiate a high-level exchange of views with its Chinese counterparts on the development policies followed by China and by the EU and how to improve mutual cooperation;
31. atgādina, ka Ķīnas valsts uzņēmumi var uzņemties daudz lielāku risku un ieguldīt Āfrikā; atzīmē, ka Ķīnas energouzņēmums „ CNOOC ” ir paziņojis, ka tas par USD 2 270 000 000 iegādāsies 45 % no ārzonas naftas atradnēm Nigērijā;
Recalls that State-owned Chinese companies can obviously take great risks in investing in Africa ; notes that the Chinese energy company CNOOC Ltd announced that it would buy a 45% stake in an offshore oil field in Nigeria for USD 2 270 000 000;
35. iesaka Komisijai un dalībvalstīm, izmantojot ES finansējumu, noteikt prioritāros infrastruktūras projektus atbilstoši to ietekmei uz reģionu integrāciju un visa kontinenta (“Āfrikas tīklu”) attīstības iespējām; iesaka uzņēmumiem ievērot ES acquis communautaire noteiktos vides, sociālos un finanšu standartus, lai tie varētu pretendēt uz Komisijas līdzekļu saņemšanu;
Recommends that the Commission and the Member States prioritise infrastructure projects supported through EU funding, according to their impact on regional integration and development potential for the entire continent ("Trans-African Networks"); recommends that, t o qualify for Commission funding, companies should respect environmental, social, financial standards established under the EU acquis communautaire;
37. saprot absolūti pozitīvo IKT nozīmi izaugsmes, konkurētspējas un darbavietu radīšanas sekmēšanā; iesaka Komisijai saskaņot Āfrikas un Eiropas pašreizējās programmas un vairāk uzmanības pievērst IKT veiktspējas palielināšanai MVU, izmantojot valsts un privātā sektora partnerību, lai veidotu iestādes un politiku, ar ko sekmēt ieguldījumus, jauninājumus un tehnoloģijas nodošanu;
Understands the profoundly positive role which ICT plays in general in supporting growth, competitiveness and job creation; recommends that the Commission align existing African and European programmes with a stronger focus on building ICT capacity for SMEs through public-private partnerships to ensure that institutions and policies are built to facilitate investment, innovation and technology transfer;
41. iesaka Komisijai, Eiropas Attīstības bankai un Eiropas divpusējās attīstības aģentūrām veidot kopēju, specializētu Āfrikas infrastruktūras attīstībai piešķirto finanšu līdzekļu fondu; iesaka pievērst vairāk uzmanības nevis būvniecības posma zemākajām aprēķinātajām izmaksām, bet gan konkurētspējai kvalitātes ziņā, ilgtspējai un projekta dzīves cikla izmaksām; šādi ilgtermiņa līgumi nodrošinās, ka Eiropas nodokļu maksātāju naudu faktiski izmanto vietējie iedzīvotāji ilgtermiņā, kā arī tie sekmēs tehnoloģijas nodošanu vietējai būvniecības nozarei un palielinās vietējo nodarbinātību;
Recommends that the Commission, the European Development Bank and the European bilateral development agencies pool more financial resources allocated to infrastructure development in Africa into specialised funds; recommends that competition be focused on the quality, the sustainability and the project’s life-cycle costs rather than the "lowest evaluated cost" for the construction phase; such long-term contracts would then ensure that the European taxpayer’s money actually serves local people for the long-term and also facilitate the transfer of technology to the local construction industry and help to increase local employment;
– ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Eiropas Parlamentam un Padomei ( COM(2007)0560 ),
– having regard to the Commission proposal to the European Parliament and the Council ( COM(2007)0560 ),
– ņemot vērā EK līguma 251. panta 2. punktu un 95. pantu, saskaņā ar kuriem Komisija tam iesniedz priekšlikumu ( C6‑0331/2007 ),
– having regard to Articles 251(2) and 95 of the EC Treaty, pursuant to which the Commission submitted the proposal to Parliament ( C6‑0331/2007 ),
– ņemot vērā Transporta un tūrisma komitejas ziņojumu ( A6‑0081/2008 ),
– having regard to the report of the Committee on Transport and Tourism ( A6‑0081/2008 ),
(4) Direktīva 2003/102/EK izrādījās neatbilstīga īstenošanas otrā posma prasībām.
(4) Directive 2003/102/EC has been shown to be not feasible in the requirements for the second phase of implementation.
Šajā ziņā minētās direktīvas 5. pantā Komisijai pieprasīts izvirzīt priekšlikumus, kas vajadzīgi, lai atrisinātu prasību neizpildāmības problēmu un, iespējams, izmantojot aktīvās drošības sistēmas, nodrošināt to, ka nesamazinās ievainojamo satiksmes dalībnieku drošības līmenis.
In this respect Article 5 of that Directive requested the Commission to make necessary proposals which would overcome problems of feasibility with these requirements and possibly make use of active safety systems, whilst ensuring there was no degradation in the safety levels provided to the vulnerable road user.
Tomēr pasīvo drošības pasākumu jomā ir izstrādātas jaunas tehnoloģijas, ar kurām iespējams īstenot otrā posma prasības.
However, new technologies have been developed in the case of passive measures which could help meet the Phase II requirements.
Šādu tehnoloģiju esamība ir jāņem vērā.
Such technologies must be taken into account.
Pašreiz ir izstrādātas stabilas tehnoloģijas, ar kurām iespējams īstenot Direktīvā 2003/102/EK paredzētās otrā posma īstenošanas prasības; ieviešot šīs tehnoloģijas, varētu samazināties ceļu satiksmes negadījumos bojāgājušo skaits, kā arī to negadījumu skaits, kuros gājēji un citi ievainojami satiksmes dalībnieki guvuši smagus miesas bojājumus.
There are at present viable technologies capable of meeting the requirements laid down in the second phase of implementation of Directive 2003/102/EC; they would help to reduce the number of fatal accidents and would lessen the gravity of injuries sustained by pedestrians and other vulnerable road users.
(5) Komisijas pasūtīta izpēte liecināja, ka gājēju aizsardzības prasības var ievērojami uzlabot, izmantojot pasīvos un aktīvos pasākumus, kas sniedz lielāku aizsardzības līmeni nekā iepriekšējie noteikumi.
(5) A study commissioned by the Commission shows that the requirements for pedestrian protection can be significantly improved by use of a combination of passive and active measures which afford a higher level of protection than the previously existing provisions.
Īpaši tika ieteikta aktīvā drošības sistēma „bremžu palīgmehānisms” („ Brake Assist ”), kas apvienojumā ar izmaiņām pasīvajās drošības prasībās ievērojami paaugstinās paredzēto aizsardzības līmeni.
In particular, the active safety system ‘Brake Assist’ has been identified which, in combination with changes to passive safety requirements, will significantly increase the level of protection provided.
Tādēļ ir atbilstīgi ieviest obligātu prasību aprīkot jaunos mehāniskos transportlīdzekļus ar bremžu palīgmehānismu.
It is therefore approp ria te to provide for the obligatory installation of Brake Assist systems in new motor vehicles.
Tādēļ atbilstīga ir obligātā prasība par jauno mehānisko transportlīdzekļu aprīkošanu ar bremžu palīgmehānismu.
Providing for the obligatory installation of Brake Assist systems in new motor vehicles is therefore approp ria te.
Tomēr ar šo prasību nevis aizstāj augsta līmeņa pasīvās drošības sistēmas, bet gan tās papildina.
This should however not replace high-level passive safety systems, but rather complement them.
Lai nodrošinātu augsta līmeņa drošību visās situācijās, ar Komisijas priekšlikumā paredzēto obligāto prasību no 2009. gada visus jaunos transportlīdzekļus aprīkot ar bremžu palīgmehānismu nav jāaizstāj, bet gan jāpapildina augsta līmeņa pasīvās drošības sistēmas.
In order to ensure a high level of safety in all circumstances, the compulsory installation of active brake assistance systems for all new vehicles as of 2009 envisaged in the Commission proposal should not replace high-level passive safety systems, but rather complement them.