natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Manuprāt, mums, likumdevējiem, jāizmanto šī izdevība pārskatīt Regulu (EK) Nr. 1049/2001, lai censtos to izveidot par īstu un vienotu tiesisko regulējumu publiskai piekļuvei attiecībā uz visiem ES iestāžu un struktūrvienību dokumentiem un informāciju, paturot prātā, ka tiešie lietotāji ir pilsoņi.
In my view, we the legislators must take this opportunity for the revision of Regulation 1049/2001, to try to make this regulation the real and unique legal framework on public accessibility as regards all documents and information handled by EU institutions and bodies bearing in mind that final users are the citizens.
Mūsu pienākums ir padarīt šo piekļuvi pēc iespējas vienkāršu un lietotājdraudzīgu.
It is our duty and obligation to make access as easy and user-friendly as possible.
Turklāt mums jāizmanto šī iespēja, lai dažādus noteikumus sakārtotu konsekventāk un pamatotāk, lai iestādes beidzot varētu strādāt kopā, nosakot kopīgus noteikumus un pamatnostādnes attiecībā uz dažādu veidu dokumentiem.
Furthermore, we need to take this opportunity to try to order the different provisions in a more consistent and reasonable way so that Institutions can finally work together to define common rules and guidelines to handle different kind of documents.
Mēs nesākam darbu pilnīgi no jauna, jo ir jau daudz iniciatīvu, lai uz zināma tiesiskā pamata sasniegtu to pašu mērķi.
We do not start from scratch because there are a lot of initiatives which already exist, on a soft law basis, try to reach the same objective.
Te jāmin, piemēram, „Oficiālais Vēstnesis”, Celex sistēma vai vairāki iestāžu nolīgumi par kodifikāciju, tiesību aktu izstrādāšanu, kuru mērķis ir padarīt saprotamāku Eiropas lēmumu pieņemšanas procesu.
Tools like the Official Journal, the Celex system or the several interinstitutional agreements on codification, legislative drafting are aiming at the same objective to make the European Decision-making process more understandable.
Atsaucoties uz Eiropas lēmumu pieņemšanas procesu, es uzskatu, ka to vajadzētu paplašināt, iekļaujot tajā arī dalībvalstu īstenošanas pasākumus, jo tie ir teksti, kas reāli attiecas uz Eiropas pilsoņiem.
When I refer to European decision-making process, I consider that it should be extended also to the National implementing measures as these are the real texts that affect European citizens.
Mana pieeja ir ambiciozāka par Komisijas priekšlikumu un, iespējams, par Padomes vēlmēm.
My approach will be much more ambitious than the Commission proposal and probably of the Council willingness.
Mans ziņojums ir pamatots uz mūsu kopīgo pieredzi, starpiestāžu perspektīvā pēc iespējas vairāk sadalot mūsu pienākumus un uzdevumus atbilstoši līgumiem.
My report intends to build on our common experience by sharing as much as possible, in an interinstitutional perspective, our duties and remits according to the treaties.
Tādējādi es cenšos kompensēt kopīgu noteikumu par „klasificētu informāciju” trūkumu (tā sauktie slepenie dokumenti, kas minēti pašreizējā Regulā (EK) Nr. 1049/2001), pārņemot regulēšanas līmenī dažus veiksmīgus principus, kas izmantoti Padomes un Komisijas iekšējos drošības noteikumos, ciktāl šie principi var tikt piemēroti arī parlamentārai iestādei.
In this perspective, I try to complete the lack of common rules on "classified information" (the so-called sensitive documents cited in the current regulation 1049/2001) by taking at regulation level some good principles taken by the internal security rules of the Council and Commission as far as these principles can be also applicable to a Parliamentary body.
Otrs uzdevums bija nošķirt likumdošanas un administratīvu pārredzamību, izmantojot šo gadījumu, lai detalizētu dažus pārredzamības un labas pārvaldības principus, kā paredzēts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantā.
A second challenge has been to make a difference between legislative and administrative transparency by grasping this occasion for detailing some principles of transparent and good administration as foreseen by article 41 of the EU Charter of Fundamental rights.
Papildus tam mums vajadzētu pilnvarot neatkarīgas struktūras, piemēram, Eiropas ombudu un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju (EDAU), lai palīdzētu iestādēm veikt to iekšējās procedūras reformu.
By the same token, we should empower independent bodies such as the European Ombudsman and the EDPS to help the institutions in the accomplishment of the reform of their internal procedure.
Tā kā iestādēs jau ir datu aizsardzības inspektori, katras struktūrvienības, piemēram, ģenerāldirektorātu, informācijas darbinieka, kurš vadītu sarunas ar pilsoņiem, kā arī citu administratīvu vienību, kas darbotos ar iestāžu dokumentiem, nozīmēšana ir savienojama ar regulas mērķi.
As the institutions already have data protection officers it is consistent with the aim of the regulation to appoint in each organisational unit, such as general directorates, an information officer who could be the interlocutor for citizens as well as the other administrative units dealing with institutions documents.
Pārredzamība nav tikai raksturīga iezīme, bet gan princips, saskaņā ar kuru būtu jāplāno visas iestāžu procedūras.
Transparency is not just an attribute but a principle to which all the institutions procedures should be designed upon.
Ietekmei uz inspektoru pienākumiem sastādīt, reģistrēt, apspriest, klasificēt un arhivēt ES dokumentus vajadzētu būt sakārtotai, vienlaikus aizsargājot ES iestāžu efektivitāti un pārredzamību.
The impact on the officials' duties to draft, register, negotiate, classify and archive EU documents should be aligned by protecting at the same time the efficiency and transparency of the EU institutions.
Mums pēc iespējas drīzāk jāatbild uz pieaugošajām Eiropas pilsoņu prasībām, kā arī uz valsts un reģionālo iestāžu, pirmkārt, valstu parlamentu, prasībām, paturot prātā ilgi gaidīto Lisabonas līguma ratifikāciju.
We need to respond as soon as possible to increasing demands from the European citizens but also from National institutions and regional authorities, primarily the national parliaments, bearing in mind the long waited ratification of the Lisbon Treaty.
Saprātīga darba kārtība varētu būt tāda, ka Parlaments pieņem tā pirmo lasījumu marta sākumā, lūdzot Komisiju grozīt tās priekšlikumu un apspriest iespējamu kopējo nostāju ar Padomi Zviedrijas prezidentūras ietvaros.
A reasonable agenda could be for the Parliament to adopt its first reading beginning of March, asking the Commission to modify its proposal and negotiate a possible common position with the Council under the Swedish presidency.
Tikmēr noskaidrotos, ka Lisabonas līgums var stāties spēkā, un būtu visai vienkārši pamatoties uz jau paveiktu darbu un aktualizēt jaunu tekstu, ko varētu pabeigt tūlīt pēc paša Lisabonas līguma stāšanās spēkā (kā tas bija gadījumā ar OLAF regulu tūlīt pēc Māstrihtas līguma stāšanās spēkā).
Should in the meantime it becomes clear that the Lisbon Treaty could come into force, it will be rather easy to build on the work already done, and update a new text which could be finalised immediately after the entry into force of the Lisbon Treaty itself (as it was the case for the Olaf Regulation immediately after the entry into force of the Maastricht Treaty).
Esmu nolēmis izvirzīt vairākus grozījumus, kas attiecas uz:
I have decided to put forward a series of amendments which will touch upon:
· saņēmēju nošķiršanu no regulas darbības jomas;
· The separation of the beneficiaries from the scope of this regulation.
· tāpat esmu iekļāvis jaunas definīcijas par klasificētiem, likumdošanas un administratīviem dokumentiem, arhīviem un vēsturiskiem arhīviem;
· I have also inserted new definitions on classified, legislative, and administrative documents, archive and historical archives.
· esmu grozījis pantu par izņēmumiem, diferencējot sabiedrisku un privātu interešu aizsardzību;
· I modify the article on the exceptions differentiating between protection of public and private interests.
· tāpat es cenšos precizēt režīmu, kas izmantojams dokumentiem, kas saņemti no trešām personām, kas iestāžu praksē parasti ir izraisījis daudz problēmu;
· I also attempt to specify the regime to use for documents of third parties that usually caused many problems in the institutions practices.
· esmu arī grozījis pantu par dokumentiem, kas jāpublicē „ES Oficiālajā Vēstnesī”;
· I also modify the article on documents to be published in the Official Journal of the EU.
· ir iekļauts grozījums par iepriekš minētā informācijas darbinieka lomu un atbildību, palielinot Eiropas ombuda lomu kā atsauces punktu iestāžu informācijas darbiniekiem, kuri var ar ombudu konsultēties šaubu gadījumā;
· I have inserted an amendment on the role and responsibility of the Information officer mentioned above by enhancing the role of the European Ombudsman as a point of reference for Information officers in the institutions who could be consulted in case of doubts.
· visbeidzot, ir iekļauts grozījums par sankcijām, kas piemērojamas par šīs regulas pārkāpumiem.
· Finally, I inserted an amendment on Sanctions encountered for failing to comply with this regulation.
Protams, mans mērķis ir grozīt šo regulu tā, lai palielinātu pārredzamību, nepadarot šo instrumentu pārlieku specifisku un grūti īstenojamu.
My goal is of course to modify this regulation in order to increase transparency without making this instrument too specific and difficult to implement.
Tāpēc es strādāju ar vispārīgiem principiem attiecībā uz iestāžu likumdošanas un administratīvām darbībām, kādu joprojām trūka pašreizējā regulā.
Therefore, I worked on the general principles that were still missing in the current regulation as regards legislative and administrative activities of the institutions.
Vienlaikus es tiecos panākt, lai šis instruments tiktu lietots iestāžu prakses uzlabošanai, mācoties no pagātnes pieredzes, kas bijis mans galvenais iedvesmas avots, izstrādājot šos grozījumus.
At the same time, it is my aspiration that this instrument will be used to improve the institutions practices by learning from the past experiences which have been my main source of inspiration when drafting my amendments.
Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem
Proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents
2008. gada 30. aprīļa COM(2008) 229 galīgā redakcija — 2008/0090 (COD)
COM( 2008) 229 final of 30.4.2008 - 2008/0090 (COD)
Ņemot vērā Iestāžu 2001. gada 28. novembra nolīgumu par tiesību aktu pārstrādāšanas tehnikas strukturētāku izmantošanu, jo īpaši tā 9. punktu, Konsultatīvā darba grupa, ko veido Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas attiecīgie juridiskie dienesti, sanāca kopā 2008. gada 20. maijā un 4. jūnijā, lai izskatītu iepriekš minēto Komisijas priekšlikumu.
Having regard to the Inter-institutional Agreement of 28 November 2001 on a more structured use of the recasting technique for legal acts, and in particular to point 9 thereof, the Consultative Working Party consisting of the respective legal services of the European Parliament, the Council and the Commission met on 20 May 2008 and 4 June for the purpose of examining the aforementioned proposal submitted by the Commission.
Konsultatīvās darba grupas rīcībā bija priekšlikuma versija angļu, franču un vācu valodā, un tā strādāja, pamatojoties uz versiju angļu valodā, kas bija apspriežamā teksta oriģinālvaloda. , izskatot priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko pārstrādā 2001. gada 30. maija Regulu (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem, Konsultatīvā darba grupa kopīgi vienojās, ka:
The Consultative Working Party had at its disposal the English, French and German language versions of the proposal and worked on the basis of the English version, being the master-copy language version of the text under discussion. , an examination of the proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council recasting Regulation (EC) No 1049/2001 of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents resulted in the Consultative Working Party’s establishing, by common accord, as follows.
1) 7. panta 1. punktā atsauci „ šā panta 4. punktu ” aizstāj ar formulējumu „ šā panta 3. punktu ”.
1) In Article 7(1), the reference made to " paragraph 4 of this Article " should be adapted so as to read " paragraph 3 of this Article ".
2) 9. panta 1. punktā atsauci „ 4. panta 1. punkta a) apakšpunktā ” aizstāj ar formulējumu „ 4. panta 1. punktā ”.
2) In Article 9(1), the reference made to " Article 4(1 )( a) " should be adapted so as to read " Article 4(1) ".
3) 12. panta 1. punktā pievienoto formulējumu „ EK tiesību aktu vai vispārēji piemērojamu neleģislatīvu aktu ” izceļ, izmantojot pelēko tonējumu, ko parasti lieto, lai izceltu būtiskas izmaiņas.
3) In Article 12(1), the adding of the wording " EU legislative acts or non-legislative acts of general application shall " should have been identified by using the grey shaded type generally used for identifying substantive changes.
4) 12. panta 2. punktā pievienotos vārdus „ elektroniskā formā ” izceļ, izmantojot pelēko tonējumu, ko parasti lieto, lai izceltu būtiskas izmaiņas.
4) In Article 12(2), the adding of the final words " in electronic form " should have been identified by using the grey shaded type generally used for identifying substantive changes.
Izskatījusi priekšlikumu, Konsultatīvā darba grupa vienprātīgi secināja, ka priekšlikumā nav citu būtisku grozījumu, izņemot tos, kas par tādiem nosaukti priekšlikumā vai šajā atzinumā.
In consequence, examination of the proposal has enabled the Consultative Working Party to conclude, without dissent, that the proposal does not comprise any substantive amendments other than those identified as such therein or in the present opinion.
Attiecībā uz iepriekšējā tiesību akta nemainīto noteikumu kodifikāciju ar šiem būtiskajiem grozījumiem darba grupa arī secināja, ka priekšlikums paredz tikai tiešu esošo tekstu kodifikāciju, būtiski tos nemainot.
The Working Party also concluded, as regards the codification of the unchanged provisions of the earlier act with those substantive amendments, that the proposal contains a straightforward codification of the existing texts, without any change in their substance.
par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (pārstrādāta redakcija)
on the proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents (recast)
Pārredzamība ir viens no Eiropas Savienības pamatprincipiem.
Transparency is a fundamental principle of the European Union.
Tas nepārprotami ir noteikts Eiropas Kopienas dibināšanas līguma (EKL) 255. pantā:
This is clearly stated in the Article 255 of the Treaty establishing the European Community (TEC):
„Jebkuram Savienības pilsonim, kā arī jebkurai fiziskai personai, kas dzīvo kādā dalībvalstī, vai juridiskai personai, kam ir juridiskā adrese kādā dalībvalstī, ir tiesības piekļūt Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem […].”
"Any citizen of the Union, and any natural or legal person residing or having its registered office in a Member State, shall have a right of access to European Parliament, Council and Commission documents".
Šo principu papildina Lisabonas līguma noteikumi:
The Lisbon Treaty states in addition:
„Lēmumus pieņem iespējami atklāti, un tie cik iespējams ir tuvināti pilsoņiem.”
"Decisions shall be taken as openly and as closely as possible to the citizen".
(ES līguma 10. panta 3. punkts).
(Article 10-3 of the TEU)
„Lai veicinātu labu pārvaldību un nodrošinātu pilsoniskas sabiedrības līdzdalību, Savienības iestādes un struktūras darbojas iespējami atklāti.”
"In order to promote good governance and ensure the participation of civil society, the Union institutions, bodies, offices and agencies shall conduct their work as openly as possible."
(LESD līguma 15. panta 1. punkts).
(Article 15-1 of the TFEU)
Pašreiz spēkā esošā Regula (EK) Nr. 1049/2001 bija nozīmīgs pavērsiens, kas palielināja atklātību.
The present regulation 1049/2001 was a significant step towards greater openness.
Minētā regula sešos tās īstenošanas gados ir veicinājusi pārvaldības darba pārredzamību Eiropas Savienības iestādēs.
In the six years since its implementation, it has contributed to the creation of a more transparent culture of administration in the European Institutions.
Šajā procesā liela nozīme ir bijusi Eiropas Kopienu Tiesas lēmumiem, kas pieņemti, pamatojoties uz Regulu (EK) Nr. 1049/2001.
The decisions that the Court of Justice has made on the basis of Regulation 1049/2001 have been important to this process.
Jaunākais no tiem bija sevišķi būtisks Tiesas spriedums tā dēvētajā Turco lietā (T-84/03 Maurizio Turco pret Padomi).
The last of these was the very significant judgment that the Court made in the so-called Turco case (T-84/03 Turco v. Council).
Tiesa nolēma, ka Padomei ir jānodrošina piekļuve arī tās juridiskā dienesta konsultācijām, ja šādas konsultācijas attiecas uz tiesību aktiem.
The Court decided that the Council should also give access to the advice of its legal service, when this advice concerns a legislative act.
Tiesa uzskata, ka pārredzamības un atklātības principu ievērošana lēmumu pieņemšanas procesā ir sevišķi svarīgu sabiedrības interešu jautājums, kas attaisno juridisko konsultāciju publiskošanu.
The Court believes that the principles of transparency and openness in the decision-making process constitute an "overriding public interest" that justifies the disclosure of the legal advice.
Secinājumos Tiesa norāda, ka: „pārskatāmība ir tā, kas […] veicina iestāžu lielāku leģitimitāti Eiropas pilsoņu uztverē un palielina uzticību tām.”
In its conclusions the Court states that: "openness...contributes to conferring greater legitimacy on the institutions in the eyes of European citizens and increases their confidence in them".
Priekšlikumu par Regulas (EK) Nr. 1049/2001 grozīšanu Komisija iesniedza 2008. gada 30. aprīlī.
The Commission gave its proposal for amending Regulation 1049/2001 on 30 April 2008.
Eiropas Parlaments šīs regulas pārskatīšanu prasīja 2006. gada 4. aprīļa rezolūcijā.
The European Parliament asked for a review of the Regulation in its resolution of 4 April 2006.
Priekšlikuma paskaidrojumā Komisija cenšas radīt iespaidu, ka tā ir ņēmusi vērā Parlamenta prasītās izmaiņas.
In the Explanatory Statement of the Proposal, the Commission tries to give the impression that it has made the changes for which the Parliament has been asking.
Diemžēl tas neatbilst patiesībai.
Regrettably this is not at all the case.
Pretēji Parlamenta prasītajai atklātības palielināšanai, daudzos Komisijas ierosinātajos grozījumos pašreizējais atklātības līmenis ir pazemināts.
Where the Parliament asked for more openness, on the contrary, many amendments suggested by the Commission would lower the present standard.
Šajā ziņā nevēlamākais ir Komisijas ierosinātais 3. panta grozījums, ar ko būtiski ierobežo termina „dokuments” definīciju.
The most severe of these is the amendment the Commission is proposing to Article 3 which would significantly limit the definition of a document.
Ja tiks veiktas ierosinātās izmaiņas, no sabiedrībai pašreiz pieejamā dokumentu skaita tikai daļa dokumentu būs pieejama arī turpmāk.
If this change were realised, it would mean that only a part of the documents currently open to the public would continue be so in the future.
Referente uzskata, ka pašreizējā definīcija ir jāsaglabā nemainīta, jo tā attiecas uz visiem būtiskajiem dokumentiem, nevis tikai uz reģistrētajiem.
In the Rapporteur's opinion, the present definition should remain unchanged as it covers all the relevant documents - not only the registered ones.
Referentei bažas rada arī grozījums par 5. pantā minētajām dalībvalstu tiesībām liegt piekļuvi dokumentiem.
Another amendment that the Rapporteur finds worrying concerns the right of the Member States to withhold documents in Article 5.
Komisijas ierosinātais formulējums dalībvalstīm nodrošinātu neierobežotas tiesības piemērot savas valsts tiesību aktus.
The formulation proposed by the Commission would give the Member States an unlimited right to appeal to their own legislation.
Iestādes varētu apsvērt iemeslus, pamatojoties vienīgi uz šo regulu.
The institutions could only consider reasons based on the Regulation.
Šādas tiesības mazinātu pārredzamības principa piemērošanu, to atstājot vienīgi dalībvalstu ziņā.
Such a right would water down the principle of transparency and leave it completely at the discretion of Member States.
Arī šādā gadījumā pietiktu ar regulas 4. pantā paredzētajiem izņēmumiem.
Here again, the exceptions listed in Article 4 of the Regulation should be sufficient.
Ja tie ir nepietiekami, ir jāgroza 4. pants, un nevis jāpiešķir dalībvalstīm neierobežotas tiesības.
If they are not, changes should be made in Article 4 and not by giving the Member States unlimited rights.
Komisija ir ignorējusi Parlamenta 2006. gada 4. aprīļa rezolūcijā iekļautos priekšlikumus par Parlamenta iespējām veikt demokrātisku pārraudzību.
The Commission has totally ignored the proposals made by the Parliament in the resolution of 4 April 2006 concerning the possibilities for the Parliament to exercise its right for democratic scrutiny.
Parlamentam ir jābūt tiesīgam piekļūt konfidenciāliem dokumentiem, lai pilnībā īstenotu savus pienākumus, proti, iestādes var vienoties par šādu dokumentu aprites kārtību.
The Parliament must have access to sensitive documents in order to fully discharge its duties - the arrangements on handling such documents can be agreed between the institutions.
Tomēr atsevišķus Komisijas priekšlikumā ietvertos grozījumus Parlaments vērtē atzinīgi.
There are, however, amendments made by the Commission that the Parliament can welcome.
Starp tiem ir priekšlikums paplašināt piekļuves tiesības, tās attiecinot ne tikai uz ES pilsoņiem, kā to paredz spēkā esošā regula, bet arī uz jebkuru fizisku vai juridisku personu; no Orhūsas konvencijas izrietošie noteikumi par piekļuvi vides informācijai un priekšlikums uzlabot tiešo piekļuvi normatīviem dokumentiem.
These are above all: the broadening of the right of access to any natural or legal person and not just EU citizens as in the present regulation; the environmental provisions stemming from the Aarhus Convention and improved direct access to legislative documents.
Diemžēl šie konstruktīvie grozījumi neatsver tos, kurus Parlaments vērtē kā nevēlamus.
These positive amendments are regrettably outweighed by those the parliament considers to be negative.
Ņemot vērā šos nevēlamos grozījumus, referente uzskata, ka labāk ir atstāt pašreizējo regulu nemainītu, nekā pieņemt grozījumus, kas mazina tās efektivitāti.
Given these negative amendments, the Rapporteur believes it would be preferable to remain with the present Regulation rather than adopt changes that would water it down.
Konstitucionālo jautājumu komiteja aicina par jautājumu atbildīgo Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komiteju ziņojumā iekļaut šādus grozījumus:
The Committee on Constitutional Affairs calls on the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs, as the committee responsible, to incorporate the following amendments in its report: