natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Patiesībā Aģentūrai saskaņā ar 4. panta grozīto redakciju uzticētās funkcijas neparedz ne vispārīgas regulatīvas pilnvaras, ne arī vispārīgu novērtēšanas brīvību, ko varētu pielīdzināt (pat daļēji) ,,enerģētikas politikas” izstrādei.
In fact, the functions entrusted to the Agency in accordance with Article 4 as amended, do not involve general regulatory powers nor a general freedom of evaluation that can be equated to the development (even in part) of 'energy policy'.
Ierosinātajos grozījumos iespēja pieņemt saistošus lēmumus ir ierobežota attiecībā uz atsevišķiem lēmumiem vai noteikumiem, kas saistīti ar strikti tehniskiem jautājumiem, kuri nepieciešami iekšējā enerģētikas tirgus efektīvai un drošai darbībai.
In these proposed amendments the possibility of adopting binding decisions is limited to individual decisions or rules concerning strictly technical matters needed to ensure an efficient and safe functioning of the internal energy market.
Regulas 6. panta 3. punkta grozījumi paredz šādu pieeju — Aģentūra ir pilnvarota tikai apstiprināt kodeksus (ko sagatavojuši PSOET), kas attiecas uz tīkla tehnisko darbību.
The amendments to Article 6, paragraph 3, illustrate this approach: the Agency is empowered only to approve codes (prepared by ENTSO) which relate to the technical operation of the network.
Taču aģentūra tikai konsultē Komisiju par kodeksiem, kas galvenokārt attiecas uz konkurenci un tirgus noteikumiem.
On the other hand it only gives advice to the Commission on codes which relate mainly to competition and market rules.
Ņemot vērā, ka tīri tehnisko kodeksu apstiprināšana ir Aģentūrai piemērots, tīri tehnisks pienākums, Komisija rīkojas pareizi, uzņemoties atbildību par tirgus kodeksiem, jo tie attiecas uz konkurences politiku.
Whilst the approval of purely technical codes is an appropriate, purely technical task for the Agency; the Commission rightly takes on responsibility for Market codes, as they relate to competition policy.
Meroni lietā noteiktie principi tāpēc jāaplūko kontekstā, nevis jāpiemēro vienkāršotā, pārlieku konservatīvā veidā.
The principles established in the Meroni case must therefore be seen in context, rather than being applied in a simplistic, overly conservative manner.
Energoregulatoru sadarbības aģentūras lietā (kuras tiesiskais pamatojums ir EKL 95. pants) tiem nepieciešama rūpīgāka pārvērtēšana.
In the case of the Agency for the Co-operation of Energy Regulators (whose legal base is Article 95 EC) they require a more careful re-evaluation.
Aģentūras vadība un struktūra
Governance and Structure of the Agency
Ierosinātās izmaiņas Aģentūras struktūrā un darbībā izstrādātas, lai nodrošinātu visefektīvāko līdzsvaru starp vajadzību pēc regulatīvās neatkarības no vienas puses, un piemērotu politisko kontroli no otras puses.
The proposed changes to the structure and operation of the Agency are designed to secure the most effective balance between the needs for regulatory independence on one hand, and appropriate political control on the other.
Referenta pamatprincips ir, ka Aģentūras neatkarība ir būtiski nepieciešama ne tikai tās darbības efektivitātei, bet arī uzticamībai.
A key principle for the Rapporteur is that the independence of an Agency is critical not only for its effectiveness but also for its credibility.
Ņemot vērā iepriekšminēto, referenta ierosinātie grozījumi paredz šādas galvenās izmaiņas.
With that in mind, the Amendments proposed by the Rapporteur introduce the following key changes:
· Lielāka Regulatoru valdes un Parlamenta ietekme, ieceļot direktoru.
· A stronger role for the Board of Regulators and the Parliament in the appointment of the Director .
Direktoru joprojām ieceļ Administratīvā valde, bet vismaz no 2 kandidātiem, kurus izvirzīs Regulatoru valde, nevis Komisija.
The Director is still appointed by Administrative Board, but on the basis of a list of at least 2 names nominated by the Board of Regulators, rather than the Commission.
· Efektīvāka un pārredzamāka Administratīvā valde.
· A more efficient and transparent Administrative Board .
Tās sastāvs ir ievērojami racionālāks, kopskaitā paredzot 5 cilvēkus — pa 2 izvirzīs Komisija un Padome; bet būs arī Eiropas Parlamenta izvirzīts pārstāvis, lai nodrošinātu likumdevēja varas viedokļu atspoguļošanu.
Membership is streamlined considerably, with 5 members in total - 2 each nominated by the Commission and Council; but also a nominated representative of the European Parliament, to ensure that the legislature's views are reflected.
Valdes locekļiem būs jāapņemas darboties neatkarīgi un jādeklarē saistības vai intereses, kas varētu ierobežot viņu neatkarību.
Members will be required to undertake to act independently and make a declaration of commitments and interests that might prejudice that independence.
· Laika ierobežojuma noteikšana, lai nodrošinātu Aģentūras lēmumu ātru pieņemšanu.
· A time-limit is introduced to ensure speedy decision-making by the Agency .
Aģentūrai būs jāpieņem lēmumi noteiktā laika periodā — ierosinātais laika ierobežojums ir trīs mēneši.
The Agency will be required to make decisions within a fixed time limit - three months is suggested.
Ja šajā laikā lēmums netiek pieņemts, tā pieņemšanu pārņem Komisija.
If a decision is not forthcoming within that time, the decision reverts to the Commission.
Šī norma ļaus izvairīties no institucionālās paralīzes un tirgus nenoteiktības.
This will avoid institutional paralysis and uncertainty for the market.
Tas arī nodrošinās Komisiju ar atbilstošu uzraudzības un kontroles mehānismu.
It also provides the Commission with an appropriate mechanism for supervision and control.
· Palielināta aģentūras finansiālā neatkarība .
· Increased financial independence for the Agency .
Aģentūrai ir lielākas iespējas iekasēt finansējumu no enerģētikas nozares (par sniegtajiem pakalpojumiem/ pieņemtajiem lēmumiem) un valstu regulatoriem.
There is increased scope for the Agency to raise finances from the marketplace (in return for services rendered/ decisions made) and national regulators.
Kopumā šie ierosinājumi stiprinās aģentūras regulatīvo neatkarību, vienlaicīgi nodrošinot efektīvu politisko atbildību.
In general, these proposals will strengthen the regulatory independence of the Agency, whilst ensuring effective political accountability.
Jo īpaši tiks stiprināts Aģentūras atbildīgums Parlamenta priekšā.
In particular, the Agency's accountability to Parliament will be strengthened.
Apspriedes, pārraudzība un ziņošana
Consultation, Monitoring and Reporting
Pareizais veids, kā piešķirt Aģentūrai pilnvaras ar saistošu ietekmi (ar darbību, kas veicinās turpmāku atbilstību Meroni lietas principiem), ir izveidot atbilstošu tiesisko ietvaru, kas garantē to, ka notiks apspriedes ar visām ieinteresētajām pusēm; paredz Aģentūrai skaidri definētu pārredzamības pienākumu; un, jo īpaši, paplašina (sniedzot informāciju un ziņojot) aģentūras atbildīgumu Eiropas Parlamenta priekšā.
The proper way to confer of binding power to the Agency (in a step which will further enhance its compatibility with the Meroni principles) is to build up an adequate legal framework that guarantees that all affected parties will be consulted; gives the Agency a clearly stated duty of transparency; and, in particular, extends the accountability (through information provision and reporting) of the Agency towards the European Parliament.
Lai sasniegtu šo mērķi, ierosinātie jaunie panti 8.b (jauns) un 8.c (jauns) ierosinātajā regulā noteiktu precīzas prasības energoregulatoru sadarbības aģentūrai:
To this end, the proposed new articles 8b (new) and 8c (new) would include in the proposed regulation precise requirements for ACER:
· apspriesties ar visām iesaistītajām pusēm par jebkādiem pasākumiem, kas veikti saskaņā ar šo regulu ;
· to carry out consultations with all the parties concerned in any measures undertaken under the Regulation ;
· nodrošināt augsta līmeņa pārredzamību un vieglu pieeju informācijai atbilstoši Reglamentā skaidri noteiktai kārtībai; un
· to ensure a high level of transparency, and provide easy access to information , through clear arrangements laid down in its Rules of Procedure; and
· pārraudzīt gāzes un elektrības tirgus attīstību, jo īpaši ar patērētājiem saistītus jautājumus, un sagatavot ikgadēju ziņojumu Parlamentam un Komisijai , minot (ja nepieciešams) ierosinājumus pasākumiem, lai uzlabotu tirgu atvēršanu.
· to monitor developments in gas and electricity markets - particularly consumer issues - and produce an annual report for the attention of the Parliament and the Commission , setting out (if appropriate) proposals for action to improve the opening of markets.
Minētās 3. enerģētikas paketes mērķis ir enerģijas tirgu, kura pamatā vēl pirms desmit gadiem bija monopola sistēma, pakāpeniski virzīt no liberalizācijas posma uz posmu, kurā ir patiesa un ilgtspējīga konkurence.
The aim of the 3rd Energy Package is to gradually move the energy market, which up to a decade ago had been based on a monopoly system, from a liberalisation stage towards a stage at which competition is genuine and sustainable .
Lai šo mērķi sasniegtu, saikne starp regulēšanas procesiem un tirgus attīstību jāveido ar tādu pieeju:
To achieve this purpose the relationship between regulatory processes and market development should be governed by an approach which is:
· kas ir vērsta uz tirgus stāvokli nākotnē (tas ir, ar tālredzīgu pieeju), kurā būs daudz lielākas konkurences un dažādības apstākļi; un
· geared to the future state of the market (i.e. a forward-looking approach) in which conditions will be much more competitive and diversified; and
· kurā galvenā uzmanība tiek pievērsta konkurences tiesību aktu īstenošanai, lai maksimāli samazinātu ex-ante noteikumu piemērošanu katram gadījumam atsevišķi.
· focused on the implementation of competition law, to minimize as much as possible the ex-ante rules applied on a case-by-case basis.
Šos mērķus var sasniegt Eiropas līmenī, saskaņojot konkurences noteikumus un ex-ante noteikumus.
These objectives can be pursued at European level, with competitive framework and ex-ante rules being harmonised.
Tas nozīmē, ka enerģētikas nozares regulējums tiks pakāpeniski samazināts, līdz noteikumi, ko piemēros, būs konkurences noteikumi.
This means that regulation of the energy sector will be progressively scaled down until the rules applying are competition rules.
Jānorāda, ka, ja vien netiks nodrošināta efektīva konkurences vide, nozaru atsevišķam regulējumam saglabāsies noteikta nozīme.
It must be pointed out that unless an efficient competitive environment is achieved, sector-specific regulation will continue to play a role.
Taču sistēmu, kuras pamatā galvenokārt būs konkurences noteikumi, enerģētikas nozarei piemēros tikai tad, kad tiks konstatēts, ka šī nozare vairs nav dabīgs monopols, bet ir kļuvusi par „normālu” nozari.
But the energy sector will only be brought under a system based primarily on competition rules once it has been established that the industry is no longer a natural monopoly and has become a "normal" industry.
Tāpēc Eiropas enerģētikas tirgus nākotnei un tā attīstībai pēc 3. enerģētikas paketes īstenošanas būs nepieciešams, lai Energoregulatoru sadarbības aģentūrai būtu pietiekami svarīga nozīme.
The future of the European energy market and its development after the implementation of the 3rd Energy Package will therefore require an important role to be played by the Agency for Cooperation of Energy Regulators.
Šī iemesla dēļ Aģentūras pilnvaras un neatkarība ir jāpastiprina virs Komisijas ierosinātā līmeņa.
This is why the power and independence of the Agency must be enhanced, over and above the level proposed by the Commission.
Finansiālā ietekme
Financial impact
Jaunās Energoregulatoru sadarbības aģentūras kopējās ikgadējās izmaksas tiek lēstas 6–7 miljonu eiro apmērā, no kuriem 5 miljonus eiro veido personāla izmaksas (par pamatu ņemot Eiropas Komisijas personāla vidējās izmaksas, t.i., 0,117 miljonus eiro gadā, ietverot izdevumus, kas saistīti ar ēkām, un saistītos administratīvos izdevumus), 1 miljonu eiro — darbības izmaksas (sanāksmes, pētījumi, tulkošana, publikācijas un sabiedriskās attiecības), bet atlikumu — kapitālizdevumi (izdevumi, kas saistīti ar kustama īpašuma iegādi, un saistītie izdevumi) un komandējumu izdevumi.
The total annual costs of the new Agency for the Cooperation of Energy Regulators are estimated at approximately EUR 6-7 million per year, of which EUR 5 million for staff expenditure (taking as the average per person the cost of European Commission staff, i.e. EUR 0.117 million per year, which includes expenditure associated with buildings and related administrative expenditure), EUR 1 million operational costs (meetings, studies, as well as translation, publication and public relations costs) and the rest for capital expenditure (relating to the acquisition of movable property and associated expenditure) and mission expenditure.
Aģentūras ikgadējās izmaksas segs ar Kopienas dotācijām.
The Agency’s annual costs will be covered by Community grants.
Aģentūrai būs arī nelieli ieņēmumi no trešo pušu maksām, ko iekasē, kad Aģentūra pieņem konkrētus lēmumus.
The Agency has limited revenues stemming from fees to be paid by third parties which are charged when the Agency takes certain decisions.
Komisija ierosina, ka jaunajai Energoregulatoru sadarbības aģentūrai, ņemot vērā tās uzdevumus, vajadzīgi 40–50 darbinieki.
The Commission proposes that the new Agency for the Cooperation of Energy Regulators should have, given its tasks, a limited staff of 40-50 people.
Šī aplēse ir balstīta uz analīzi par vajadzīgo darbinieku skaitu valsts pārvaldes iestādēs un uz analīzi par to, kādi ir minimālie vajadzīgie resursi, lai veiktu ierosinātos uzdevumus, jo īpaši ņemot vērā iespējas izmantot valstu pārvaldes iestāžu resursus, lai atvieglotu aģentūras darbu.
This assessment is based on an analysis of the staff requirements of national regulatory authorities and an analysis of the minimum resources necessary to carry out the tasks proposed, in particular in the light of possibilities for synergies in harnessing the resources within national regulatory authorities to assist the work of the agency.
Komisija uzskata, ka ierosinātais darbinieku skaits atbilst šo iestāžu vajadzībām.
According to the Commission, the proposed staff numbers are in line with these authorities' needs.
Turklāt Komisija min argumentu, ka, ja aģentūras uzdevumus pildīt uzņemtos Komisija, vajadzētu daudz vairāk darbinieku.
Besides, the Commission argues that if the Commission itself were to endeavour to perform the Agencies' tasks, the number of staff required would be much higher.
No budžeta aspekta atzinuma sagatavotājai ir zināmas šaubas attiecībā uz jaunās Energoregulatoru sadarbības aģentūras izveidošanu sakarā ar to, ka nav skaidrs tās finansējums.
From a budgetary point of view , your draftswoman has some concerns regarding the setting-up of the new Agency for the Cooperation of Energy Regulators because of uncertainties regarding its financing .
Galvenās bažas rada šādi punkti.
These concerns centre around the following points:
1) Jaunā Energoregulatoru sadarbības aģentūra ir jāfinansē, ievērojot 1.a izdevumu apakškategoriju 2007.–2013. gada daudzgadu finanšu shēmā, kurā rezerves ir kļuvušas īpaši ierobežotas.
1) The new Agency for the Cooperation of Energy Regulators has to be financed under subheading 1a of the multiannual financial framework 2007 - 2013 where margins have become particularly limited.
Šajā kategorijā jau bija vajadzīga pārplānošana, lai varētu vienoties par Galileo finansēšanu.
In this heading, some reprogramming was already necessary in order to come to an agreement on the financing of Galileo.
Rezultātā rezerve, kas 1.a apakškategorijai atlika 2008. gadam, ir vienāda ar 0.
The resulting margin of subheading 1a for 2008 was consequently 0.
Jaunās Energoregulatoru aģentūras finansējums nav iekļauts ne Komisijas jaunākajā 2008. gada 31. janvāra finanšu plānojumā, ne arī tabulās, kas pievienotas 2009. gada politikas stratēģijai, kurā ir vienkārši formulēts, ka aģentūru „finansēs ar atbilstošiem samazinājumiem citām darbībām (pārsvarā — darbības atbilstoši starpiestāžu prerogatīvām) transporta un enerģētikas politikas jomā”.
The financing of the new Energy Agency is included neither in the Commission's last financial programming of 31 January 2008 nor in the tables annexed to the APS for 2009, in which it is simply stated that the agency " will be financed by corresponding reductions in other actions (mostly actions under institutional prerogatives) within the transport and energy policy area."
Netiek sīkāk skaidrots, kā to paredzēts veikt.
No further details of this exercise are provided.
Komisija apliecināja Budžeta kontroles komitejai savu mērķi finansēt aģentūru tā, ka netiek samazināta rezerve 1.a apakškategroijā, t.i., veicot pārvietošanu ārpus pozīcijām, uz kurām attiecas koplēmuma procedūra.
To the Committee on Budgetary Control, the Commission confirmed that it aims at financing the agency without reducing the margin in subheading 1a, i.e. by redeployment outside any co-decided lines.
Pagaidām Komisija nav spējusi precīzi izklāstīt, kā tas tiks veikts.
The Commission has so far been unable to specify exactly how this will be done.
Tomēr, pat ja šī rīcība atstātu dokumentā rezervi neskartu, tas nozīmē, ka aģentūru finansēs, izmantojot pēdējos „brīvi pieejamos” līdzekļus 1.a apakškategorijā, un ka no jauna radusies prioritāte vēlāk prasīs oficiālu pārplānošanu (kā tas jau tika pieteikts par nepieciešamu, lai izveidotu plānoto jauno Eiropas Elektronisko sakaru tirgus iestādi).
However, even if this manoeuvre were to leave the margin untouched on paper, this means that the financing of the agency will be carried out using the last "freely available" resources in subheading 1a and that any newly emerging priority in the future will require formal reprogramming (as has already been announced to be necessary for the creation of the planned new Electronic Communications Market Authority).
Tas atzinuma sagatavotājai šķiet nepieņemami (sk. grozījumu Nr. 1).
This seems unacceptable to your draftswoman (see Amendment 1).
2) Šajā sakarībā vēlreiz jāuzsver, ka aģentūras — kā jaunā ierosinātā aģentūra — pārsvarā pilda administratīvus uzdevumus.
2) In this context, it has to be pointed out once more that agencies such as the new agency proposed here fulfil predominantly administrative tasks.
Tādēļ rodas nopietnas bažas attiecībā uz iespēju šādas iestādes finansēt atbilstoši daudzgadu finanšu shēmas 5. izdevumu kategorijai, kam ir papildu priekšrocība, ka rezerve nav tik ierobežota kā citām — darbības pozīcijām (skat. grozījumu Nr. 2).
Some serious thought should therefore be given to the possibility of financing such bodies under heading 5 of the MFF, which has the additional advantage that margins are not as tight as with the other, operational headings (see Amendment 2).
3) Protams, būs nepieciešama Iestāžu nolīguma 47. panta procedūra, lai izveidotu šo jauno aģentūru, tiklīdz Komisija būs darījusi zināmu sīkāku informāciju par tās paredzēto finansējumu.
3) Of course, an Article 47 IIA procedure will be required for the setting-up of this new agency once the Commission has finally made public the details of its intended financing.
Ja likumdevējai iestādei būtu jālemj par labu šīs aģentūras izveidošanai, budžeta lēmējinstitūcijai būs jāvienojas par tās finansēšanu saskaņā ar Iestāžu nolīguma noteikumiem (sk. grozījumu Nr. 3).
If the legislator should decide in favour of setting up this agency, the budgetary authority will have to come to an agreement on its financing within the framework of the provisions of the IIA (see Amendment 3).
Budžeta komiteja aicina par jautājumu atbildīgo Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komiteju noraidīt šo Komisijas priekšlikumu sakarā ar neskaidrībām attiecībā uz tās finansēšanu un savā normatīvās rezolūcijas projektā iekļaut šādus grozījumus:
The Committee on Budgets calls on the Committee on Industry, Research and Energy, as the committee responsible, to reject the current Commission proposal on the grounds of uncertainties regarding its financing, and to incorporate the following amendments in its draft legislative resolution:
Komisijas ierosinātais teksts
Draft legislative resolution
Sākotnēji enerģijas un gāzes apgādes sabiedriskos pakalpojumus 27 Eiropas valstīs visbiežāk nodrošināja galvenokārt valsts uzņēmumi, un uz šiem pakalpojumiem attiecās daļējs monopols valsts vai reģiona līmenī.
Initially, public electricity and gas services in the 27 Member States were most commonly provided by companies – usually public – which had a virtual national or regional monopoly.
Pakāpeniski izveidojās šāda taktika: divu enerģijas pārvades tīklu (elektrības un gāzes) nošķiršana un enerģijas ražošanas un sadales uzņēmumu skaita pieaugums.
The principle which slowly emerged was the separation of the two energy transmission networks (electricity and gas) on the one hand and the large number of energy production and distribution companies on the other.
Nošķirot šos divus tīklus, ir jānodrošina pārvades sistēmas neitralitāte attiecībā pret daudzajiem ražotājiem.
This disconnection is intended to ensure the neutrality of the transmission system vis-à-vis the energy producers.
Tas, kādā veidā to panāk (ar vai bez īpašumtiesību nošķiršanas), uz šo regulu neattiecas.
How the disconnection is achieved (with or without ownership unbundling) is not relevant to the present regulation.
Turklāt Komisija precizē, ka šīs divas sistēmas ir jānošķir neatkarīgi no īpašumtiesību veida (valsts vai privāts īpašums) un uzņēmuma funkcijas (pārvades vai ražošanas/sadales uzņēmums).
Similarly, the Commission specifies that this disconnection must be carried out, irrespective of the system of ownership (public or private) of the transmitters and the producers/suppliers.
Šā procesa rezultātā valsts pārvades tīklu Eiropas mēroga sistēmai jākļūst par dabīgiem monopoliem, tieši tāpat kā autoceļu, ostu un lidostu sistēmai, kurā konkurē neskaitāmi autopārvadājumu, jūras pārvadājumu un aviācijas uzņēmumi.
The result of this evolution is that the system of European national transmission networks has been transformed into natural monopolies, just as happens with the system of roads, ports and airports between which lorries, ships and aircraft belonging to thousands of companies travel.
Komisija pat norāda, ka daļa gāzes krātuvju ir jāiekļauj šajā Eiropas sabiedriskajā pārvades sistēmā.
The Commission has gone so far as to specify that part of the gas storage capacity must be integrated into the transmission system, which is a European public asset.
Taču, lai to paveiktu, jāatrisina šādas trīs problēmas:
This poses three problems:
– pārredzami un neatkarīgi no uzņēmuma lieluma vai uzņēmēja valstspiederības jāgarantē visiem ražotājiem — gan lieliem, gan maziem (vai tas būtu viena vēja ģeneratora vai vairāku kodolspēkstaciju īpašnieks) — brīva piekļuve pārvades sistēmai;
- Guaranteeing free access for all producers, whether big or small (from the owner of a wind turbine to the owner of a number of nuclear power plants), to the transport system in a way which is completely transparent, without discrimination according to size or nationality.
– enerģijas tirgus jāregulē atbilstīgi Eiropas Savienības enerģētikas politikai (kas ietver arī sociālās un reģionālās integrācijas politiku, kā arī vides aizsardzības politiku, sevišķi klimata pārmaiņu jomā);
- Regulating the energy market on the basis of the EU’s energy policy (which includes policies for social and regional integration and environmental protection, particularly regarding climate).
– jānodrošina, lai tīkli būtu savstarpēji savienoti un Eiropas līmenī būtu saskaņoti tehniskie standarti un lai šie tīkli būtu pieejami piegādātājiem no trešām valstīm, īpaši gāzes (Krievija) vai elektroenerģijas (Šveice) piegādes uzņēmumiem.
- Achieving physical interconnection and harmonisation of technical standards between networks at European level and opening them up to third countries which, for example, supply gas (Russia) or transmit electricity (Switzerland).