natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kā jau esmu iepriekš vairākkārt minējis, ir būtiski risināt jautājumu par dažu banku nesamērīgu pieteikumu procentu likmi Eurosistēmas refinansēšanas izsolēs.
As I have already mentioned on various occasions, it is essential that the issue of over-proportional bidding by some banks at the Eurosystem’s refinancing auctions is addressed.
TARGET 2 prasījums VCB bilancē tomēr pats par sevi nav attiecīgās VCB finanšu riska darījums.
The TARGET2 claim on an NCB’s balance sheets, however, does not constitute in itself a financial risk exposure of the NCB concerned.
Kā Jūs nodrošināsiet pārredzamību attiecībā uz valdību obligāciju iegādi, ko ECB veic otrreizējā tirgū, un nodrošināto obligāciju iegādi (Nodrošināto obligāciju iegādes programma)?
How will you ensure transparency regarding ECB purchases of government bonds on the secondary market and the covered bonds (Covered Bond Purchase Programme)?
Vai Jūs varētu atklāt informāciju par to, kādas obligācijas ir nopirktas un par kādu cenu?
Will you disclose which bonds have been purchased and for which price?
Pirmkārt, es vēlētos atgādināt, ka ECB Padomes darbība ir pārredzama attiecībā uz kopējiem daudzumiem, ko banka iegādājusies saskaņā ar abām programmām.
First of all, I would like to recall that the Governing Council is transparent on the total amounts it has purchased under both programmes.
Kā jūs zināt, Nodrošināto obligāciju iegādes programma beidzās 2010. gada jūnijā, kad tā sasniedza paziņoto EUR 60 miljardu apjomu.
As you know, the CBPP ended in June 2010 when it reached its announced amount of EUR 60bn.
Nenomaksātā summa tiek publicēta katru dienu ECB tīmekļa vietnē.
The outstanding amount is published daily on the ECB’s web site.
To pašu var sacīt par VTP, ar kuru saistītā nenomaksātā summa tiek publicēta katru nedēļu un tiek iekļauta iknedēļas finanšu pārskatā, kā arī paziņojumā par nedēļā veikto absorbēšanas operāciju, kuras mērķis ir veikt saskaņā ar VTP iegādāto obligāciju neitralizāciju.
The same holds true for the SMP, where the publication frequency of the outstanding amount is weekly and is contained in the weekly financial statement, as well as in the announcement of the weekly absorbing operation aimed at sterilising bond purchases conducted under the SMP.
Otrkārt, vēlos atgādināt abu programmu mērķi, proti, nodrošināt monetārās politikas transmisijas mehānisma darbību euro zonā.
Secondly, let me recall the aim of both programmes, which is to preserve the functioning of the transmission mechanism of monetary policy in the euro area.
Tālab Nodrošināto obligāciju iegādes programma bija vērsta uz tā tirgus segmenta atbalstu, kurš bija cietis finanšu krīzē, un tas ir svarīgi, lai uzturētu kredīta plūsmu tautsaimniecības vajadzībām.
To that end, the CBPP aimed at supporting a market segment that has suffered during the financial crisis, which is important for maintaining the flow of credit to the economy.
Vērtspapīru tirgus programmu uzsāka tūlīt pēc valdību parāda krīzes sākšanās 2010. gada maijā.
The SMP was started in the wake of the outbreak of the sovereign debt crisis, in May 2010.
Tajā galvenā uzmanība ir pievērsta vērtspapīriem, piemēram, valdību obligācijām, kurus emitē euro zonas dalībvalstīs un kuri ir svarīgi monetārās politikas transmisijas procesam, jo tiem ir būtiska nozīme banku bilancē.
Here the focus is on securities, such as government bonds, issued in euro area member states, which are vital for the transmission process of monetary policy as they usually play a crucial role in banks balance sheets.
Pilnīga informācijas atklāšana par katru atsevišķu vērtspapīru pozīciju, kurus ECB iegādājās saistībā ar abām programmām, Eiropas Centrālajai bankai būtu padarījusi sarežģītāku tās mērķa sasniegšanu.
The full disclosure of the security-by-security position of the ECB acquired under both programmes would have made it more difficult for the ECB to reach its goal.
Piemēram, tirgus dalībnieki būtu varējuši mēģināt gūt labumu no VTP, izstrādājot tirdzniecības stratēģijas ļoti biežam un lielam darījumu skaitam, nopietni apdraudot programmas efektivitāti.
For example, market participants could have tried to make a profit out of the SMP by developing high frequency trading strategies, which would risk severely hampering the effectiveness of the programme.
VTP efektivitātes trūkums varētu traucēt monetārās politikas transmisijas mehānismam, kas Eiropas Centrālajai bankai ir būtisks, lai sasniegtu mērķi uzturēt cenu stabilitāti euro zonā.
The consequences of a lack of effectiveness of the SMP would hinder the transmission mechanism of monetary policy, which is key for the ECB to reach its goal of maintaining price stability in the euro area.
ECB Padomes novērtējumā izmaksas, kuras izraisītu informācijas atklāšana par katru ECB iegādāto vērtspapīru pozīciju, ievērojami pārsniegtu ieguvumu no tās.
In the Governing Council assessment, the costs of disclosing security-by-security information about the purchases of the ECB largely outweigh the benefit.
Tālab mēs nolēmām neatklāt detalizētu informāciju par turējumu sadalījumu un arī turpmāk neesam paredzējuši to darīt.
For this reason, we decided not to disclose the detailed breakdown of the holdings and we do not foresee any such disclosure.
Nekustamā īpašuma tirgu „burbuļi” ir ievērojami ietekmējuši ekonomisko
Bubbles on real estate markets have played an important role in this economic
Kādus pasākumus Jūs iesakāt Eiropas politikas veidotājiem veikt, lai nākotnē ierobežotu aktīvu cenu svārstības Eiropas nekustamā īpašuma tirgos?
What measures do you recommend to European policy makers to limit asset price fluctuations on European real estate markets in the future?
Krīze apstiprināja, ka aktīvu cenu „burbuļu” plīšana smagi ietekmēja reālo tautsaimniecību.
The crisis has confirmed that the bursting of asset price bubbles has severe impacts on the real economy.
Nesenā pieredze, līdzīgi kā agrākajos gadījumos, apstiprināja, ka aktīvu cenu „burbuļi” un nekustamā īpašuma vērtības novirze no „pamata” vērtības parādījās vienlaikus ar strauju finanšu nelīdzsvarotības rašanos privātajā sektorā.
The recent experience, as in previous cases, has shown that asset price bubbles and the deviation of real estate values from their ‘fundamental’ value came together with a strong build up of financial imbalances in the private sector.
Tādēļ pirmais ieteikums ir stingri uzraudzīt aktīvu cenu izmaiņu tendences un aizņemto līdzekļu īpatsvara palielināšanos, kā arī ieguldīt instrumentos nelīdzsvarotības un nesaskaņotības konstatēšanai.
A first recommendation is hence to closely monitor the nature of asset price movements and build up in leverage, and to invest in tools for detecting imbalances and misalignments.
Regulāri un detalizēti aplūkojot naudas un kredītu plūsmas tendences saskaņā ar ECB monetārās politikas stratēģiju, var gūt svarīgu ieskatu savstarpējā mijiedarbībā starp pārmērīgas likviditātes radīšanu un pārmērīgu kreditēšanu, no vienas puses, un aktīvu cenu nestabilu izmaiņu sekmēšanu, no otras puses.
Looking routinely and in detail at money and credit developments, as it is inherent in the ECB’s monetary policy strategy, can provide important insights into the interplay of excess creation of liquidity and over-extension of credit, on the one side, and the fuelling of unsustainable asset price developments on the other.
Pašreizējie centieni ES līmeņa makrouzraudzības procedūru pastiprināšanā, kas atspoguļoti rezultātu apkopojuma trauksmes mehānismā, ir pasākumi pareizajā virzienā agrīnās brīdināšanas radītāju izveidē.
Recent efforts at the EU level in the context of enhanced macro surveillance procedures, such as reflected in the Scoreboard alert mechanism, are steps in the right direction towards the creation of early warning indicators.
Otrs ieteikums ir censties panākt vienošanos par efektīvu ex ante pasākumu kopumu, lai novērstu nelīdzsvarotības rašanos, kā arī iegūt skaidru izpratni par dažādu politikas jomu salīdzinošajām priekšrocībām šajā profilaktiskajā procesā.
A second recommendation is to work towards agreement on an effective toolkit of ‘ex-ante’ measures to prevent the build up of imbalances, and a clear understanding on the comparative advantages of different policy areas in this prevention process.
Monetārās politikas darbības jomā neietilpst aktīvu cenu ietekmēšana, lai gan tā var efektīvi „noliekties pret vēju”, ņemot vērā monetārās un kreditēšanas nelīdzsvarotības rašanās sekas un situācijas uzlabošanos vidējā termiņā attiecībā uz patēriņa preču cenu stabilitāti (sk. arī atbildi uz 7. jautājumu).
Monetary policy has no role in targeting asset prices, although it may effectively “lean against the wind” when taking into account the consequences of the building up of monetary and credit imbalances and their unwinding in the medium-term outlook for consumer price stability (see also answer to Question 7).
Taču reaģēšana uz aktīvu cenu pārmērīgu „burbuļu” rašanos vienīgi ar centrālās bankas procentu likmēm nav vislabākais risinājums.
But countering the emergence of full-blown asset price bubbles with central bank interest rates alone is not the first-best solution.
Šādos apstākļos efektīvāki ir līdzekļi, kas pieejami citās politikas jomās, piemēram, fiskālās un regulējuma politikas jomā.
Tools available to other policy areas, such as fiscal and regulatory policies are more effective in such circumstances.
Kopumā iestādēm būtu jāapsver vairāku politikas pasākumu īstenošana, ņemot vērā nekustamā īpašuma tirgu specifiskās iezīmes attiecīgajās jurisdikcijās.
Overall, authorities should consider the implementation of a range of policy measures, taking into account the specific features of the real estate markets in the respective jurisdictions.
Šajā ziņā būtiska nozīme ir makrouzraudzības pasākumu pareizai noteikšanai un efektīvai un konsekventai īstenošanai attiecīgajās jurisdikcijās.
In this context, the proper definition and the effective and consistent implementation of macro-prudential measures across jurisdictions are of key importance.
Galvenais reālais makrouzraudzības instruments ir cikliskuma novēršanas kapitāla rezerves ( CCB ), kuru pakāpeniski īstenos no 2016. gada un aktivizēs pārmērīgas kapitāla izaugsmes periodos, kuros rodas arī sistēmiskie riski.
The first truly macro-prudential tool is the counter-cyclical capital buffer (CCB) that will be implemented gradually from 2016 onwards and activated in periods of excessive credit growth which is accompanied by the build up of systemic risks.
Tā kā kredīta bumus bieži izraisa un „uzkurina” aktīvu cenu „burbuļi”, CCB varētu palīdzēt ierobežot aktīvu bumus, pieprasot visām bankām šajos periodos turēt papildu kapitālu aizdevumiem.
Since credit booms frequently originate from – and help fuel – asset price bubbles, the CCB may help curb asset booms by requiring all banks to hold additional capital for loans in these periods.
Citi makrouzraudzības līdzekļi var būt piemērotāki, lai apturētu pārkaršanas risku nekustamā īpašuma tirgū.
Other macro prudential tools can be more adequate to stem the risk of overheating in the real estate market.
To vidū ir maksimālās aizņēmuma lieluma un aktīvu vērtības attiecības piemērošana mājokļu kredītiem, kā arī maksimālā aizņēmuma lieluma un ienākumu apjoma attiecības vai hipotekārā parāda un ienākumu apjoma attiecības noteikšana.
These include the application of maximum loan-to-value (LTV) ratios for housing loans as well as defining maximum loan-to-income (LTI) or mortgage debt servicing-to-income (DTI) ratios.
Šie instrumenti ir salīdzinoši viegli saprotami un jau tikuši izmantoti dažās valstīs.
These instruments are relatively well understood, and have been already used in some countries.
Taču principā ir plašs instrumentu (mikrouzraudzības vai fiskālo instrumentu) klāsts, ko var izmantot makrouzraudzībai, lai reaģētu uz aktīvu bumu rašanos un ar to saistīto sistēmisko risku.
In principle, however, there is a vast array of tools (as microprudential or fiscal ones) that can be used for macroprudential purposes, to counter the insurgence of asset booms and the related systemic risk.
Citi pasākumi varētu paredzēt papildu kapitāla prasības, ko uzraudzības iestādes saskaņā ar „Bāzeles II” otro pīlāru izvirza atsevišķām bankām, kuras tās uzskata par īpaši pakļautām konkrētiem risku veidiem (piemēram, riska koncentrēšanās mājokļu tirgū).
Other measures may include additional capital requirements by supervisors under Pillar 2 of the Basel II framework for individual banks that are considered by authorities to be particularly exposed to certain types of risks (e.g. concentration risk in housing markets).
Arī pastiprināta pārraudzība kopā ar īpašiem stresa testiem var veicināt to, ka bankas īsteno piesardzīgāku aizdevumu politiku.
Furthermore, intensified supervision, accompanied by specific stress tests, may also contribute to more cautious lending policy by banks.
Nepamatotu nodokļu atvieglojumu atcelšanu hipotekārajiem aizdevumiem arī varētu uzskatīt par iespējamu makrouzraudzības politikas instrumentu, lai mazinātu pārmērīgo kreditēšanas izaugsmi šajā tirgus segmentā.
Eliminating undue tax incentives for mortgage loans may also be considered as a potential macro-prudential policy tool to mitigate excessive credit growth in this market segment.
Mūsu izpratne par šo instrumentu darbību no makrouzraudzības viedokļa joprojām ir agrīnā stadijā gan teorētiskā, gan empīriskā ziņā.
Our understanding of the functioning of these tools from a macroprudential point of view is still at an early stage, both theoretically and from an empirical viewpoint.
ESRK un citas makrouzraudzības iestādes visā pasaulē pašlaik nodarbojas ar šiem jautājumiem.
The ESRB and other macroprudential authorities worldwide are working on these issues.
Visbeidzot, vēlos pieminēt, ka arī pārredzamības uzlabošana un efektīvāka patērētāju informēšanas par riskiem (tostarp viņu finansiālo zināšanu paplašināšana) varētu palīdzēt viņiem pieņemt tādus lēmumus attiecībā uz mājokļu finansēšanu, kuri balstīti uz labāku informētību, un sekmēt piesardzīgāku klientu rīcību šajā jomā.
Finally, let me mention that enhanced transparency and more efficient communication of risks to customers (including increased financial literacy) may also support a better-informed decision making in housing finance and a more cautious behaviour of clients in this field.
Kādi, Jūsuprāt, ir stratēģijas nodarbinātībai un izaugsmei līdz 2020. gadam svarīgākie mērķi?
What do you think are the most important objectives for the strategy for jobs and growth until 2020?
Kā ECB un ekonomikas politikas koordinēšanas instrumenti varētu sekmēt šīs stratēģijas izdošanos?
How could the ECB and the instruments of economic policy co-ordination contribute to the success of this strategy?
Uzskaitiet, lūdzu, (prioritārā kārtībā) strukturālās reformas, kuras, Jūsuprāt, ir ES prioritātes, un pamatojiet savu izvēli.
Please list in order of importance the structural reforms which you believe are a priority in the EU and justify your choices.
Nepieciešams, lai Eiropa stiprinātu pamatnosacījumus ilgtermiņa ekonomikas izaugsmes sasniegšanai un saglabāšanai augstā līmenī.
Europe needs to strengthen the key conditions for achieving and maintaining high levels of long-term economic growth.
Tāpēc ir vajadzīgi atbilstoši apstākļi inovācijām un cilvēku kapitāla veidošanai.
This requires appropriate conditions for innovation and the building up of human capital.
Jāpaaugstina ražīgums — ne tikai lai uzlabotu mūsu dzīves līmeni, bet arī lai palīdzētu veicināt valsts finanšu ilgspējīgu attīstību, turklāt ņemot vērā iedzīvotāju novecošanās ietekmi, un lai ļautu efektīvāk izmantot dabas resursus un enerģiju, vienlaikus aizsargājot vidi.
Higher productivity is needed, not only to raise our standards of living but also to help bring public finances on a sustainable footing, also considering the impact of an ageing population, and to allow for a more efficient use of natural resources and energy while preserving our environment.
Šo mērķu sasniegšanai Eiropai ir jāsekmē uzlabojumi ražīguma paaugstināšanā un jāpaātrina tautsaimniecības pārstrukturēšana un ieguldījumi.
In order to achieve these objectives, Europe needs to facilitate advances in productivity growth and to speed up economic restructuring and investment.
Tādēļ būtiskajām strukturālajām reformām vajadzētu būt vērstām uz konkurētspējas atjaunošanu, izglītības, profesionālās apmācības un pētniecības stiprināšanu, kā arī darba un nodarbinātības stimulu palielināšanu; tās ir steidzami jāīsteno.
Therefore, substantial structural reforms should be aimed at restoring competitiveness, strengthening education, job training and research, increasing incentives to work and employment; they need to be urgently implemented.
Nominālās un reālās darba tirgus neelastības novēršana, kā arī politika, kas nepieļauj strauju algu pieaugumu, varētu ievērojami pazemināt strukturālo bezdarbu nākamajos gados.
The removal of nominal and real labour market rigidities as well as policies which moderate wage growth would contribute significantly to lower structural unemployment over the coming years.
Šie pasākumi ir jāatbalsta, īstenojot politiku, kas veicina vietējo un pārrobežu konkurenci produktu tirgos.
These measures are to be flanked by policies that enhance domestic and cross-border competition in product markets.
Šajā ziņā ir pilnībā jāīsteno Pakalpojumu direktīva, lai sekmētu pārrobežu konkurenci pakalpojumu jomā un lai gūtu turpmākus panākumus vienotā tirgus mērķa sasniegšanā.
In this respect, the services directive needs to be fully implemented to enhance cross border competition in services and to make further progress in fulfilling the objective of a Single Market.
Ir jāatbalsta strukturālās reformas, veicot finanšu nozares konsolidāciju.
Structural reforms should also be supported by a consolidation of the financial sector.
Turklāt stabila bilance, efektīva riska pārvaldība un pārredzami un droši uzņēmējdarbības modeļi joprojām ir galvenie instrumenti, ar kuriem nodrošina banku noturību pret satricinājumiem un pienācīgu piekļuvi finansējumam, tā liekot pamatu ilgtspējīgai izaugsmei un finanšu stabilitātei.
In addition, sound balance sheets, effective risk management and transparent, robust business models remain key to strengthening banks' resilience to shocks and to ensuring adequate access to finance, thereby laying the foundations for sustainable growth and financial stability.
Uzlabota un pastiprināta dalībvalstu politikas uzraudzība, tostarp jaunais ierosinātais makroekonomiskās uzraudzības mehānisms, ir būtiski stratēģijas „Eiropa 2020” panākumu nosacījumi.
Improved and strengthened surveillance over Member States’ policies, including the new proposed macroeconomic surveillance mechanism, is key to make the EU 2020 strategy a success.
Esmu pārliecināts, ka ECB, nodrošinot cenu stabilitāti un veicinot regulējumu finanšu stabilitātei Eiropā, dod vislabāko ieguldījumu, lai veidotu vidi, kas sekmē izaugsmi.
I believe the ECB contributes best to creating a growth-facilitating environment by ensuring price stability, and by contributing to strengthening the framework for financial stability in Europe.
Kāds ir Jūsu viedoklis par tempu, kādā jaunajām dalībvalstīm vajadzētu pievienoties monetārajai savienībai un ieviest euro, ņemot vērā visus konverģences kritērijus un dalību Valūtas kursa mehānismā (ERM II)?
What is your opinion regarding the pace at which the New Member States should join the monetary union and adopt the Euro, considering all of the convergence criteria and the participation in the exchange rate mechanism (ERM II)?
Kāds ir Jūsu viedoklis par Eiropas Monetārās savienības nākotni ilgtermiņā un kādi ir galvenie turpmākie uzdevumi, jo īpaši ņemot vērā pašreizējās grūtības?
What are your views on the future of the European monetary union in the longer term and what are the main challenges ahead, especially in view of the current difficulties?
Parakstot Līgumu, dalībvalstis, kas ES pievienojušās kopš 2004. gada, ir apņēmušās ieviest euro.
By signing the Treaty, the Member States that have joined the EU since 2004 have committed to adopting the euro.
Konverģences regulējums, kas paredzēts Līgumā un attiecīgajā protokolā, nosaka, ka dalībvalstis var ieviest euro, ja tās ir sasniegušas augstu ilgtspējīgas konverģences līmeni.
The convergence framework, as embedded in the Treaty and Protocol, stipulates that Member States can adopt the euro once they have achieved a high degree of sustainable convergence.
ECB un Komisija to novērtē, izmantojot konverģences kritērijus.
The convergence criteria are the benchmark against which the ECB and the Commission assess this.
Euro ieviešanas datums ir atkarīgs no tā, cik ātri dalībvalsts sasniedz augstu ilgtspējīgas konverģences pakāpi, un dažādām valstīm šis datums ir atšķirīgs.
The timing of euro adoption depends on how quickly Member States achieve a high degree of sustainable convergence and this timing differs across countries.
Piedaloties Valūtas kursa mehānismā ( ERM II ), kurš darbojas pirms euro pieņemšanas, dalībvalstīm ir jāparāda, ka tās spēj uzturēt cenu stabilitāti, fiskālo disciplīnu un konkurenci, vienlaikus neizdarot ievērojamas izmaiņas valūtas kursā.
During ERM II participation, which precedes euro adoption, Member States should demonstrate that they can maintain price stability, fiscal discipline and competitiveness at the same time without major changes in the exchange rate.
Viena no krīzes laikā gūtajām mācībām ir tā, ka ievērojami jāuzlabo EMS ekonomikas pārvaldības sistēma.
One of the lessons drawn from the crisis is that the economic governance framework of EMU needs to be significantly enhanced.
Politikas veidotājiem euro zonas valstīs ir jāsaprot, ka līdzdalība euro zonā ietekmē ekonomikas politiku, ko īsteno valsts līmenī.
Policymakers in euro area countries need to realise that participation in the euro area has implications for economic policies pursued at the country level.
Būtiska prioritāte ir tāda ekonomikas pārvaldības sistēma, kas palīdz nodrošināt fiskālās un ekonomikas nelīdzsvarotības novēršanu un tās korekciju.
A key priority is an economic governance framework that helps to ensure prevention and correction of fiscal and macroeconomic imbalances.
Šāda sistēma rada priekšnoteikumus ilgtspējīgai izaugsmei un finanšu stabilitātei euro zonā kopumā.
Such a framework provides the pre-conditions for sustainable growth and financial stability in the euro area as a whole.
Tāpēc es atbalstu viedokli, ka priekšlikumi stingrākai ekonomikas pārvaldības sistēmai līdz šim nav bijuši pietiekami tālejoši.
I therefore share the view that the proposals for a stronger economic governance framework thus far do not go far enough.
Mums ir vajadzīgs vairāk automātiskas uzraudzības procedūru, tostarp jauna makrouzraudzības sistēma, kas patlaban tiek apspriesta.
We need more automatic surveillance procedures, including the new macroeconomic surveillance framework that is currently being discussed.
Manī vieš optimismu tas, ka arī Eiropas Parlamenta pieeja ir vērienīgāka, jo īpaši attiecībā uz lielāku automātiskuma pakāpi un sankciju plašāku un savlaicīgāku piemērošanu.
I am encouraged by the fact that also the European Parliament has shown more ambition in its approach, particularly as regards greater automaticity and the broader and timelier use of sanctions.
Manuprāt, attiecībā uz makrouzraudzību būtu arī lietderīgi īpašu vērību pievērst euro zonas valstīm ar lielu tekošā konta deficītu, ievērojamu konkurētspējas kritumu un lielu publisko un privāto parādu.
In my view, it would also make sense for macroeconomic surveillance to have a clear focus on the euro area countries with large current account deficits, significant losses of competitiveness and high levels of public and private debt.
Kādi ir Jūsu uzskati par īstermiņa finanšu darījumu aplikšanu ar nodokli?
What is your view on the taxation of short-term financial transactions?
Vai Jūs uzskatāt, ka labvēlīga ietekme varētu būt nodoklim, ko piemēro valūtas darījumiem euro, piemēram, attiecībā uz to valstu valūtas maiņas kursa stabilizāciju, kuras vēlas nākotnē pievienoties euro zonai?
Do you think that a tax on currency transactions involving the euro could have beneficial effects – for example by stabilising the exchange rates of countries wishing to join the euro area in the future?