natgillin/translations-raw huggingface dataset:
K. tā kā IWC (vairāk nekā 30 rezolūcijās), vairākas NVO un citas iestādes ir izteikušas lielas bažas, ka pašreizējā īpašo atļauju vaļu medību sistēma ir „pretrunā vaļu komerciālo medību moratorija garam” ( IWC 2003-2); šajās medībās iegūto vaļu gaļu nevajadzētu izmantot tirdzniecībā;
K. whereas the IWC (in over 30 resolutions) and a number of NGOs and other bodies have expressed deep concern that current Special Permit whaling is “contrary to the spirit of the moratorium on commercial whaling” (IWC2003-2); the meat from such whaling should not be used for commercial purposes,
L. tā kā, neraugoties uz nesenajiem uzlabojumiem, vaļu nogalināšanas metodes joprojām ir tālu no vēlamajām;
L. whereas, despite recent improvements, the methods by which whales are killed still fall short of the desired standard,
M. tā kā vaļveidīgos apdraud ne tikai mednieki, bet arī klimata pārmaiņas, piesārņojums, sadursmes ar kuģiem, zvejas rīki, hidrolokatori un citi apdraudējumi;
M. whereas cetaceans are endangered not only by hunting but also by climate change, pollution, ship strikes, fishing gear, sonar and other hazards,
N. tā kā iepriekš minētais Padomes lēmums pamatojās tikai uz EK līguma 175. pantu un ir saistīts tikai ar iepriekš minēto IWC sanāksmi Santjago (Čīlē) 2008. gada jūnijā,
N. whereas the above-mentioned Council decision relied only on Article 175 of the EC Treaty and related only to the above-mentioned meeting of the IWC in Santiago, Chile, in June 2008,
2. aicina Padomi pieņemt jaunu kopējo nostāju saskaņā ar EK līguma 37. un 175. pantu;
Calls on the Council to adopt a new common position under Article 37 as well as Article 175 of the EC Treaty;
8. prasa šādas medības veikt, vienīgi izmantojot skaidri noteiktas un ar IWC Zinātniskās komitejas ieteikumiem pamatotas kvotas, tās stingri kontrolējot, pilnīgi reģistrējot un ziņojot IWC ;
Calls for any such hunting to take place only with clear quotas based on the advice of the IWC Scientific Committee and regulated under strict controls incorporating full recording and reporting to the IWC;
Starptautisko Vaļu medību komisiju ( IWC ) izveidoja ar 1946. gada Starptautisko Konvenciju vaļu medību regulēšanai, kas paredzēja vaļu medību regulēšanu atbilstīgi konvencijas grafikam.
The International Whaling Commission (IWC) was set up by the 1946 International Convention for the Regulation of Whaling, with whaling regulated under a schedule to the Convention.
20 no 27 ES dalībvalstīm ir šīs komisijas dalībnieces.
20 out of 27 EU member states are members of the Commission.
Sakarā ar bažām par sugu apdraudētību 1982. gadā komerciālajām vaļu medībām tika noteikts moratorijs, kas stājās spēkā 1986. gadā.
As a result of concerns about danger to the species, a moratorium on commercial whaling was established in 1982 and came into effect in 1986.
Tas bija paredzēts līdz pārskatītās pārvaldības procedūras izveidei, kas paredzētu ieguves ierobežošanu atbilstīgi zinātniskiem datiem.
This was intended to be pending a Revised Management Procedure to allow catch limits based on scientific data.
Par šo procedūru vienojās 1994. gadā, bet vēl joprojām nav izveidota ar to saistītā pārskatītā pārvaldības sistēma.
The Procedure was agreed in 1994 but the accompanying Revised Management Scheme is still not in place.
IWC sanāksmē Santjago (Čīlē) 2008. gada jūnijā izveidoja darba grupu, lai sekmētu notikumu attīstību.
At its meeting in Santiago, Chile, in June 2008, the IWC set up a working group to move matters forward.
Pirms šīs sanāksmes Čīlē Padome tās vajadzībām ar kvalificētu vairākumu pieņēma kopējo nostāju.
Prior to the meeting in Chile, the Council adopted by qualified majority a common position for the purposes of that meeting.
Tā atbalstīja moratorija saglabāšanu, iebilda pret priekšlikumiem par jauna veida vaļu medībām, ja vien „šādos priekšlikumos nav paredzēti ievērojami ilgtermiņa uzlabojumi vaļu saglabāšanas statusā un tajos visas IWC dalībvalstu veiktās vaļu medību darbības nonāk IWC pārraudzībā”, un piekrita priekšlikumiem par ārpus IWC kontroles esošo „zinātnisko vaļu medību” pārtraukšanu, vaļu rezervātu izveidi un priekšlikumiem ar zināmiem nosacījumiem atļaut vaļu medības iezemiešiem, kuri to dara iztikas ieguves nolūkos.
This supported the maintenance of the moratorium, opposed any proposals regarding new types of whaling unless these would “guarantee a significant improvement in the conservation status of whales in the long term and bring all whaling operations by IWC members under IWC control”, also supported proposals aimed at ending ‘scientific whaling’ outside IWC control, for the creation of whale sanctuaries and for the management of aboriginal subsistence whaling, subject to various conditions.
Vaļu medības ir jautājums, kurā viedokļi ir stipri polarizēti.
Whaling is an issue on which opinion is considerably polarised.
Jāpiezīmē, ka moratorijs attiecas vienīgi uz komerciālajām vaļu medībām.
It should be noted that the moratorium applies only to commercial whaling.
Papildus izņēmumiem attiecībā uz iezemiešu piekoptajām vaļu medībām tās drīkst veikt arī zinātniskās izpētes nolūkos, saņemot īpašas atļaujas, kuras izdod izpēti veicošā valsts.
In addition to the exception for aboriginal whaling, scientific research can be undertaken under special permits which are issued by the country undertaking the research.
Jāpiezīmē arī tas, ka ne visas IWC dalībvalstis ir piekritušas moratorijam, kas nozīmē, ka vaļu medības joprojām notiek.
It should also be noted that not all members of the IWC have subscribed to the moratorium so that commercial whaling still takes place.
Starptautiskās dabas saglabāšanas savienības nesen veiktajā apskatā norādīts, ka deviņas vaļveidīgo sugas ir apdraudētas vai īpaši apdraudētas, kas nozīmē, ka par apdraudētu uzskata gandrīz katru ceturto vaļveidīgo sugu.
A recent review by the International Union for the Conservation of Nature indicates that almost 1 in 4 cetacean species are under threat, with nine species listed as either endangered or critically endangered.
Kopš moratorija noteikšanas ir vērojami uzlabojumu noteiktu sugu, jo īpaši lielāko vaļu, populācijās.
Since the introduction of the moratorium there is evidence of improvement in the populations of certain species, particularly larger whales.
Tai pašā laikā redzams, ka kopš moratorija ieviešanas nogalināto vaļu skaits īstenībā ir palielinājies.
At the same time, it appears that the number of whales killed has actually increased since the introduction of the moratorium.
Pastāv arī minējumi, ka „zinātnisko vaļu medību” blakusprodukts ir vaļu gaļa, kuru tālāk izmanto komerciāliem nolūkiem.
There are suggestions, too, that the commercial use of whale meat is a by-product of “scientific whaling”.
Vaļus apdraud arī sadursmes ar kuģiem, zvejas rīki, klimata pārmaiņas, hidrolokatori un citi apdraudējumi, piemēram, piesārņojums.
Whales are also threatened by ship strikes, fishing gear, climate change, sonar and other hazards such as pollution.
Tādēļ ir svarīgi vaļu un vaļu medību jautājumu risināt vispārējā līmenī atbilstīgi noteikumiem, kuriem var piekrist visas IWC dalībvalstis.
It is important, therefore, that the situation of whales and the issue of whaling is addressed on a comprehensive basis and according to rules to which all members of the IWC can subscribe.
Ja tas netiks darīts, vaļu saglabāšana īstermiņā un ilgtermiņā joprojām būs apdraudēta.
If this is not done, whale conservation will continue to be at risk in the both the short and the longer term.
Cerams, ka nākamajos Padomes lēmumos tiks īstenota atbilstīgi visaptveroša pieeja un tāda pieeja, kas veicinās konsensa pieņemšanu.
It is hoped that any future Council Decision will take a suitably comprehensive approach and one that shall contribute to the achievement of a consensus.
Turklāt, lai arī vaļi saskaņā ar Dzīvotņu direktīvu pašlaik Kopienas ūdeņos ir aizsargāti pret „tīšu traucēšanu, medīšanu vai nogalināšanu”, tie saskaras ar cita veida apdraudējumiem.
In addition, although whales are currently protected from “deliberate disturbance, capture or killing” in Community waters under the Habitats Directive, they remain subject to various other hazards.
Lai arī jau tiek veikti pasākumi attiecībā uz zvejas rīku radīto apdraudējumu, būtu lietderīgi, ja Komisija ierosinātu turpmākus priekšlikumus par minēto apdraudējumu mazināšanu un, ciktāl tas iespējams, likvidēšanu.
Although work has already been undertaken in relation to fishing gear, it would be helpful if the Commission could come forward with further proposals directed toward the reduction and, where possible, elimination of such hazards.
Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteja aicina par jautājumu atbildīgo Zivsaimniecības komiteju rezolūcijas priekšlikumā iekļaut šādus ierosinājumus:
The Committee on the Environment, Public Health and Food Safety calls on the Committee on Fisheries, as the committee responsible, to incorporate the following suggestions in its motion for a resolution:
Padomes lēmums, ar ko nosaka Kopienas nostāju 60.
Council Decision establishing the position to be adopted on behalf of the European Community at the 60th meeting of the IWC in 2008 with regard to proposals for amendments to the Schedule of the International Convention on the Regulation of Whaling (Council document nr.
2. uzskata, ka vaļu komerciālo medību traģiskā vēsture vienlaikus ar neskaitāmiem apdraudējumiem, ar ko saskaras vaļu populācijas mūsdienās (tostarp nejaušu nozveju zvejas laikā, sadursmēm ar kuģiem, globālajām klimata pārmaiņām un trokšņa piesārņojumu okeānā), skaidri parāda, ka ES svarīgos starptautiskos forumos koordinēti un saskaņoti jāveicina vaļu visaugstākā līmeņa aizsardzība pasaules mērogā;
Considers that the tragic history of commercial whaling, combined with the numerous threats currently faced by whale populations (including, inter alia, incidental catches in fishing operations, collisions with vessels, global climate change and ocean noise pollution ), dictates that the EU must promote, in key international fora, in a coordinated and coherent way , the highest level of protection for whales at a global level;
5. atzīst vaļveidīgo jutīgumu un ievērojamo iespēju, ka vaļu medību laikā tiem rada smagas un ilgstošas ciešanas; piekrīt, ka globālā moratorija uzturēšana spēkā ir obligāta dzīvnieku labturības prasība, un atbalsta priekšlikumus, kuru mērķis ir uzlabot bezsāpju metodes un labturības uzraudzību iezemiešu iztikas nolūkā piekoptajās vaļu medībās;
Recognises the sentience of cetaceans and the significant potential for severe and prolonged suffering caused during whaling operations; agrees that maintenance of the global moratorium on whaling is imperative with respect to animal welfare concerns, and supports proposals which aim to improve the humaneness and welfare oversight of aboriginal subsistence whaling operations;
par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar ko nosaka sankcijas darba devējiem, kas nodarbina trešo valstu valstspiederīgos , kuri dalībvalstīs uzturas nelegāli
on the proposal for a directive of the European Parliament and of the Council providing for sanctions against employers of illegally staying third-country nationals
Edit Bauer , Nodarbinātības un sociālo lietu komiteja
Edit Bauer , Committee on Employment and Social Affairs
MAZĀKUMA VIEDOKLIS.....................................................................................................25
MINORITY OPINION.............................................................................................................25
Nodarbinātības un sociālo lietu komitejaS ATZINUMS(*)...........................26
OPINION of the Committee on Employment and Social Affairs (*) .........26
Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejaS ATZINUMS....................50
OPINION of the Committee on Agriculture and Rural Development ...51
Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejaS ATZINUMS.................60
OPINION of the Committee on Women's Rights and Gender Equality ...61
– ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Eiropas Parlamentam un Padomei ( COM(2007)0249 ),
– having regard to the Commission proposal to the European Parliament and the Council ( COM(2007)0249 ),
– ņemot vērā EK līguma 251. panta 2. punktu un 63. panta 3. punkta b) apakšpunktu, saskaņā ar kuriem Komisija tam iesniedz priekšlikumu ( C6‑0143/2007 ),
– having regard to Article 251(2) and Article 63(3)(b) of the EC Treaty, pursuant to which the Commission submitted the proposal to Parliament ( C6‑0143/2007 ),
– ņemot vērā Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas ziņojumu un Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas, Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas un Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas atzinumus ( A6‑0026/2009 ),
– having regard to the report of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs and the opinions of the Committee on Employment and Social Affairs, the Committee on Agriculture and Rural Development and the Committee on Women's Rights and Gender Equality ( A6-0026/2009 ),
PARLAMENTA GROZĪJUMI*
AMENDMENTS BY PARLIAMENT*
attiecībā uz Komisijas priekšlikumu, lai pieņemtu
to the Commission proposal for a
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVU,
DIRECTIVE OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
ar ko nosaka minimuma standartus sankcijām pret darba devējiem, kas nodarbina trešo valstu valstspiederīgos , kuri dalībvalstīs uzturas nelegāli
providing for minimum standards on sanctions against employers of illegally staying third-country nationals
ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 63. panta 3. punkta b) apakšpunktu,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 63(3)(b) thereof,
(1) Eiropadome, tiekoties 2006. gada 14. un 15. decembrī, nolēma palielināt dalībvalstu sadarbību cīņā pret nelegālu imigrāciju un jo īpaši vienojās, ka būtu jāpastiprina pret nelegālo nodarbinātību vērstie pasākumi gan dalībvalstu, gan ES līmenī.
(1) The European Council meeting of 14 and 15 December 2006 agreed to increase cooperation among Member States in the fight against illegal immigration and in particular that measures against illegal employment should be intensified at Member State and EU level.
(2) Galvenais faktors, kas veicina nelegālo imigrāciju ES, ir iespēja strādāt ES bez nepieciešamā tiesiskā statusa.
(2) A key pull factor for illegal immigration into the EU is the possibility of obtaining work in the EU without the required legal status.
Rīcībai pret nelegālo imigrāciju un nelegālo uzturēšanos tādējādi ir jāietver pasākumi, kas vērsti pret šo veicinošo faktoru.
Action against illegal immigration and illegal residence should therefore include measures against that pull factor.
(3) Vispārējam aizliegumam nodarbināt trešo valstu valstspiederīgos , kuri ES uzturas nelegāli, ko papildina sankcijas pret darba devējiem, kas neievēro šo aizliegumu, vajadzētu būt minēto pasākumu galvenajai sastāvdaļai.
(3) The centrepiece of such measures should be a general prohibition on the employment of third-country nationals who do not have the right to be resident in the EU, accompanied by sanctions against employers who infringe that prohibition.
(3a) Tā kā ar šo direktīvu nosaka minimuma noteikumus, dalībvalstu ziņā paliek pieņemt vai saglabāt stingrākas sankcijas, pasākumus un darba devēju pienākumus.
(3a) As this Directive provides for minimum rules, Member States remain free to adopt or maintain more severe sanctions, measures and employers’ obligations.
(4) Noteikumi nebūtu jāpiemēro trešo valstu valstspiederīgajiem , kuri dalībvalstīs uzturas legāli, bet kuriem to teritorijā nav atļauts strādāt .
(4) The provisions should not apply to third-country nationals ▌staying legally in the Member States whether or not allowed to work in their territory.
Tādējādi regulējums neattiecas uz personām, kam ir brīvas pārvietošanās tiesības Kopienā, kā definēts 2. panta 5. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 562/2006 (2006. gada 15. marts), ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss)
This excludes persons who enjoy the Community right of free movement, as defined in Article 2(5) of Regulation (EC) No 562/2006 of the European Parliament and of the Council of 15 March 2006 establishing a Community Code on the rules governing the movement of persons across borders (Schengen Borders Code)
To nepiemēro arī trešo valstu valstspiederīgajiem , uz kuriem attiecas Kopienas tiesību akti, kā piemēram, vienā dalībvalstī likumīgi nodarbinātajiem , kurus pakalpojumu piegādātājs nosūta uz citu dalībvalsti pakalpojumu sniegšanai.
It also excludes third-country nationals who are in a situation covered by Community law, such as those who are lawfully employed in another Member State and who are posted by a service provider to another Member State in the context of the provision of services.
Šo direktīvu būtu jāpiemēro, neskarot attiecīgās valsts tiesību aktus, ar ko aizliedz nodarbināt trešo valstu valstspiederīgos, kuri dalībvalstīs uzturas legāli, bet strādā, pārkāpjot savas uzturēšanās atļaujas nosacījumus.
This Directive should apply without prejudice to national law prohibiting the employment of third ‑country nationals staying legally but working in breach of their residence status.
(4a) Šajā direktīvā īpašos nolūkos būtu jādefinē atsevišķi termini.
(4a) For the specific purposes of this Directive, certain terms should be defined.
Šādas definīcijas būtu jāizmanto tikai šīs direktīvas mērķiem.
Such definitions should be used only for the purposes of this Directive.
(4b) Termina „nodarbinātība” definīcijā būtu jāiekļauj nodarbinātības galvenie elementi, proti, darbības, kas ir algots darbs vai darbs, par ko būtu jāsaņem atalgojums un ko veic darba devēja vadībā un/vai uzraudzībā neatkarīgi no tiesiskajām attiecībām.
(4b) The definition of employment should encompass its constituent elements, namely activities that are or ought to be remunerated undertaken for or under the direction and/or supervision of the employer, irrespective of the legal relationship.
(4c) „Darba devēja” definīcijā var arī iekļaut personu apvienības, kas bez juridiskas personas statusa ir tiesīgas veikt juridiskas darbības.
(4c) The definition of employer may also include an association of persons recognised as having the capacity to perform legal acts without legal personality.
(5) Lai novērstu tādu trešo valstu valstspiederīgo nodarbināšanu, kuri dalībvalstīs uzturas nelegāli, darba devējiem būtu jāpiemēro prasība pirms trešās valsts valstspiederīgā pieņemšanas darbā (arī gadījumos , kad trešās valsts valstspiederīgo pieņem darbā, lai nosūtītu uz citu dalībvalsti sniegt pakalpojumus) pārbaudīt, vai viņam ir derīga uzturēšanās atļauja vai cita derīga pilnvara , kas apliecina , ka trešās valsts valstspiederīgais legāli uzturas dalībvalsts teritorijā . ▌
(5) To prevent the employment of illegally staying third-country nationals, employers should be required before recruiting a third-country national, including in cases where the third-country national is being recruited for the purpose of posting to another Member State in the context of the provision of services, to check that they have a valid residence permit or another authorisation for stay showing that the third-country national is legally staying on the territory of the Member State.
(5a) Lai dalībvalstis varētu pārbaudīt dokumentu viltojumus, arī darba devējiem būtu jāpiemēro prasība informēt kompetentās iestādes par trešās valsts valstspiederīgā pieņemšanu darbā.
(5a) To enable Member States in particular to check for forged documents, employers should also be required to notify the competent authorities of the employment of a third-country national .
Lai mazinātu administratīvo slogu, dalībvalstis var rūpēties par to, lai šādu informāciju sniegtu saistībā ar citām informēšanas sistēmām.
In order to minimise the administrative burden, Member States may provide for such notifications to be undertaken within the framework of other notification schemes.
Dalībvalstīm vajadzētu būt spējīgām izšķirties par vienkāršotu informēšanas procedūru, ja runa ir par darba devējiem, kas ir fiziskas personas, un nodarbinātība ir saistīta ar personiskām vajadzībām.
Member States should be able to decide for a simplified procedure for notification by employers who are natural persons where the employment is for their private purposes.
(6) Darba devēji, kas izpildījuši šajā direktīvā paredzētās prasības, būtu jāatbrīvo no atbildības par tādu trešo valstu valstspiederīgo nodarbināšanu, kuri dalībvalstī uzturas nelegāli , jo īpaši, ja kompetentā iestāde vēlāk konstatē, ka darbinieka uzrādītie dokumenti ir viltoti vai izmantoti prettiesiski , ja vien darba devējs nav zinājis, ka dokumenti ir viltoti .
(6) Employers that have fulfilled the obligations set out in this Directive should not be held liable for having employed illegally-staying third-country nationals, in particular if the competent authority later finds that the document presented by an employee had in fact been forged or misused , unless the employer knew that the document was a forgery .
(6a) Lai darba devējiem atvieglotu viņu pienākumu izpildi, dalībvalstīm būtu jādara viss iespējamais, lai savlaicīgi apstrādātu prasības par uzturēšanās atļauju atjaunošanu.
(6a) To facilitate the fulfilment by employers of their obligations, Member States should use their best endeavours to handle requests for renewal of residence permits in a timely manner.
(7) Lai nodrošinātu vispārējā aizlieguma darbību un atturētu no pārkāpumiem, dalībvalstīm ir jāparedz atbilstošas sankcijas.
(7) To enforce the general prohibition and to deter infringements, Member States should provide for appropriate sanctions.
Minētajās sankcijās būtu jāietver soda naudas un maksājumi trešo valstu valstspiederīgo, kuri dalībvalstī uzturējušies nelegāli, repatriācijas izdevumu segšanai , kā arī jāparedz iespēja samazināt finansiālās sankcijas, ja runa ir par darba devējiem, kas ir fiziskas personas, un nodarbinātība ir saistīta ar personiskām vajadzībām .
These should include financial penalties and contributions to the costs of returning illegally staying third-country nationals , together with the possibility of reduced financial penalties on employers who are natural persons where the employment is for their private purposes.
(8) Darba devējiem jebkurā gadījumā būtu jāpiemēro prasība samaksāt trešo valstu valstspiederīgajiem visu tiem pienākošos atlīdzību par paveikto darbu un visus no tā izrietošos nodokļus un sociālās apdrošināšanas iemaksas.
(8) The employer should in any case be required to pay to the third-country nationals any outstanding remuneration for the work they have undertaken and any outstanding taxes and social security contributions .
Ja atlīdzības līmeni nevar noteikt, tad par atsauci izmanto minimālo atalgojumu, kas noteikts piemērojamajos tiesību aktos par minimālo algu, koplīgumiem vai praksi attiecīgajās nodarbinātības nozarēs.
If the level of remuneration cannot be determined, it should be presumed to be at least the wage provided for by the applicable laws on minimum wages, collective agreements or practices in the relevant occupational branches.
Darba devējam vajadzības gadījumā ir arī pienākums apmaksāt attiecīgās atlīdzības nosūtīšanu uz valsti, uz kuru nelegāli nodarbinātais trešās valsts valstspiederīgais ir atgriezies vai ticis atgriezts.
The employer should also be required to pay, where appropriate, any costs arising from sending outstanding remuneration to the country to which the illegally employed third-country national has returned or has been returned.
Ja darba devējs nav veicis maksājumus, dalībvalstīm nebūtu jāpilda šis pienākums viņa vietā.
In case when back payments are not made by the employer, Member States should not be obliged to fulfil this obligation in place of the employer.