natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Lai sasniegtu 1. pantā izklāstītos mērķus, neierobežojot šīs direktīvas 5. panta 1. un 2. punktu un Direktīvas 2002/21/EC (Pamatdirektīvas) 8.a un 9. pantu , Komisija var pieņemt īstenošanas pasākumus:
In order to achieve the objectives set out in Article 1, and without prejudice to Article 5 (1) and (2) of this Directive and Articles 8a and 9 of Directive 2002/21/EC (Framework Directive) , the Commission may adopt implementing measures:
6.a pants – 1. punkts – a apakšpunkts
Article 6a – paragraph 1 – point a
a) lai noteiktu radiofrekvenču joslas, kuru izmantošanai izsniedz vispārējas atļaujas vai individuālas radiofrekvenču izmantošanas tiesības ;
(a) to identify radio frequency bands the use of which is to be made subject to general authorisations or individual rights of use for radio frequencies ;
a) lai noteiktu radiofrekvenču joslas, kuru izmantošanai izsniedz vispārējas atļaujas;
(a) to identify radio frequency bands the use of which is to be made subject to general authorisations;
Visi īstenošanas pasākumi, kas minēti 6.a pantā (saskaņošana) ir jāpieņem saskaņā ar regulatīvo kontroles procedūru.
All implementing measures under Article 6a (harmonisation) should be adopted according to the regulatory procedure with scrutiny.
Steidzamības procedūra nav pamatota šo pasākumu pieņemšanai.
The urgency procedure is not justified for the adoption of these measures.
6.a pants – 1. daļa – c apakšpunkts
Article 6a – paragraph 1 – point c
6.a pants – 1. daļa – d apakšpunkts
Article 6a – paragraph 1 – point d
6.a pants – 1. daļa – e apakšpunkts
Article 6a – paragraph 1 – point e
e) lai ierosinātu atļauju vai izmantošanas tiesību un ar d) apakšpunktu saistīto procedūru grozīšanu vai anulēšanu;
(e) to provide for the amendment or withdrawal of authorisations or rights of use and the procedures relating to point (d);
6.a pants – 1. daļa – f apakšpunkts
Article 6a – paragraph 1 – point f
6.a pants – 1. punkts – 2. daļa
Article 6a – paragraph 1 – subparagraph 2
Šā punkta a) līdz d) un f) apakšpunktā minētos pasākumus, kas paredzēti šīs direktīvas nebūtisko elementu grozīšanai, papildinot to, pieņem saskaņā ar 14.a. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.
The measures listed in points (a) to (d) and (f) , designed to amend non-essential elements of this Directive by supplementing it, shall be adopted in accordance with the regulatory procedure with scrutiny referred to in Article 14a(3).
Pirmajā apakšpunktā minētos pasākumus, kas paredzēti šīs direktīvas nebūtisko elementu grozīšanai, papildinot to, pieņem saskaņā ar 14.a. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.
The measures listed in the first subparagraph , designed to amend non-essential elements of this Directive by supplementing it, shall be adopted in accordance with the regulatory procedure with scrutiny referred to in Article 14a(3).
6.b pants - 1. punkts
Article 6b - paragraph 1
Visas Eiropas atlases procedūrām par tiesību izsniegšanu ir jāpiemēro īpaši tiesību aktu priekšlikumi, nevis komitoloģija.
EU-wide selection procedures for the issuing of rights should be subject to specific legislative proposals not Comitology.
6.b pants - 2. punkts
Article 6b – paragraph 2
14.a pants – 4. punkts
Article 14a – paragraph 4
(15) Pievieno jaunu II pielikumu, kura teksts izklāstīts šīs direktīvas pielikumā.
(15) A new Annex II, the text of which is set out in the Annex to this Directive, is added.
II Pielikums – 1. punkts – d apakšpunkts
Annex II – point 1 – point d
d) metode, kā aprēķina lietošanas nodevas par radiofrekvenču izmantošanas tiesībām , neierobežojot dalībvalstu noteiktās sistēmas gadījumos, ja pienākumu maksāt izmantošanas nodevas aizstāj ar pienākumu pildīt īpašus vispārējas nozīmes mērķus ;
(d) the method of determining usage fees for the right of use of the radio frequencies , without prejudice to systems defined by Member States where the obligation to pay usage fees is replaced by an obligation to fulfil specific general interest objectives ;
Šādas sistēmas jau zināmas attiecībā uz virszemes apraides frekvencēm, ja tās izmanto plašsaziņas līdzekļu plurālisma mērķu īstenošanai.
Such systems are commonplace with regard to terrestrial broadcasting frequencies where they serve of media pluralism objectives.
Komisijas priekšlikums paredz grozīt Eiropas pašreizējo tiesisko regulējumu elektroniskās komunikācijas jomā, proti, to, ko nosaka pamatdirektīva, kā arī Atļaujas direktīva un Piekļuves direktīva, lai tādējādi panāktu, ka izveidojas īsts iekšējais telekomunikāciju tirgus.
The Commission proposal seeks to amend the current regulatory framework for electronic communications, consisting of the framework, authorisation and access directives, with a view to securing a genuine internal market in telecommunications.
Priekšlikuma galvenie mērķi ir uzlabot elektroniskās komunikācijas efektivitāti, panākt, lai reglamentējošie pasākumi būtu efektīvāki un vienkāršāki gan operatoriem, gan arī valstu regulatīvajām iestādēm (VRI), un panākt Kopienas normu saskaņotību, tādējādi veicinot ieguldījumus un inovāciju, kā arī paplašinot patērētāju priekšrocības.
The main objectives of the proposal are to improve the effectiveness of electronic communications, ensure simpler and more efficient regulation for both operators and national regulatory authorities (NRA), and harmonise Community rules, with a view to increasing investment, innovation and consumer benefits.
Svarīgākie grozījumi, kas ieviesti pamatdirektīvā, Atļaujas direktīvā un Piekļuves direktīvā, ietver spektra pārvaldības reformu, funkciju nodalīšanas ieviešanu un Komisijas pilnvaru pastiprināšanu attiecībā pret dalībvalstīm.
The main changes to the framework, authorisation and access directives concern the reform of spectrum management, the introduction of and strengthening the powers of the Commission vis-à-vis the Member States.
Ņemot vērā priekšlikumu, atzinuma sagatavotājs iesaka šādus grozījumus.
The rapporteur suggests the following amendments to the proposal:
· 6. panta pēdējā daļā, saistībā ar VRI konsultēšanas procedūras rezultātiem noteikto publicitāti, ir nepieciešams pastiprināt uzņēmumu sniegtās informācijas konfidencialitāti.
· In the last paragraph of Article 6, which deals with the publication of the results of the consultation procedure by NRAs, greater confidentiality needs to be ensured for the information forwarded by undertakings.
· 19. panta 1. daļā saistībā ar saskaņošanas pasākumiem, kuri Komisijai jāpieņem, ja pastāv atšķirības VRI veiktajos regulatīvajos uzdevumos, kas noteikti pamatdirektīvā un īpašajās direktīvās, Komisijai tiek piešķirta diskrecionāra vara attiecībā uz izvēli izdarīt „lēmumu” vai „ieteikumu”, lai gan kontrolēta reglamentēšanas procedūra ir paredzētai tikai lēmumam, tāpēc ir jāapšauba šāda nosacījuma pamatotība, jo Parlamenta līdzdalības nozīme galu galā kļūtu atkarīga no Komisijas izvēles.
· In Article 19(1), with regard to the harmonisation measures to be adopted by the Commission when there are divergences in the implementation by NRAs of the regulatory tasks specified in the framework directive and in the specific directives, the Commission is given the discretion to choose between a ‘decision’ and a ‘recommendation’, with the regulatory procedure with scrutiny applicable only to the former; there are therefore grounds for wondering whether this provision is appropriate since, ultimately, the extent of Parliament’s participation would depend on the choice made by the Commission.
· 21. panta 2. un 3. daļā, saistībā ar transnacionāliem strīdiem starp pusēm, kas atrodas dažādās dalībvalstīs, būtu jāprecizē, ka VRI centienu koordinēšana strīdu risināšanā var sniegties līdz kopīga lēmuma pieņemšanai.
· In Article 21(2) and (3), with regard to cross-border disputes between parties in different Member States, it should be specified that the coordination of the efforts by the national regulatory authorities to resolve the dispute could go as far as the adoption of a joint decision.
B) Atļaujas direktīva
B. Authorisation directive
· 10. pantā, saistībā ar nosacījumu ievērošanu attiecībā uz vispārēju atļauju vai izmantošanas tiesībām un īpašām saistībām, ir jāiekļauj 6.a punkts (jauns), kas paredz, ka dalībvalstis vienmēr ļauj saskaņā ar iekšējiem tiesību aktiem tiesas kontrolei pakļaut sankcijas, kuras paredz 5. un 6. punkts.
· In Article 10, with regard to compliance with the conditions of the general authorisation or of rights of use and the specific obligations, a new paragraph 6a should be introduced, stipulating that the Member States should always allow the penalties laid down in paragraphs 5 and 6 to be subject to judicial review, in accordance with national law.
(3a) Kamēr nav cita specifiskāka juridiskā pamata, nepieciešams atsaukties uz EK Līguma 95. pantu, atbilstīgi kuram, izmantojot Eiropas Parlamenta un Padomes koplēmuma procedūru, pieņem vispārējus pasākumus, lai tuvinātu dalībvalstu normatīvos un administratīvos aktus, kuri attiecas uz iekšējā tirgus izveidi vai darbību.
(3a) In the absence of other more specific legal bases, reference should be made to Article 95 of the EC Treaty, which provides for general measures to be adopted by codecision between Parliament and the Council to approximate the laws of the Member States which have as their object the establishment and functioning of the internal market.
Šis pants ir juridiskais pamats tiem tiesību aktiem, kuri tiek grozīti ar šo priekšlikumu, kas turklāt samērā horizontāls, kas pamato šo izvēli.
The article in question is also the legal basis for the legislative acts amended by this proposal which, furthermore, has an essentially horizontal scope, justifying the choice.
Tomēr pārvaldes iestādes izveide Eiropas līmenī varētu nodrošināt EK Līguma 308. panta kā vispārējā pamata piemērošanu, kaut arī atbilstīgi šim noteikumam, Eiropas Parlamentam nav pilnvaru piedalīties koplēmuma procedūrā.
However, the setting up of a regulatory authority at European level might require the application of Article 308 of the EC Treaty as a general clause, although under this provision the European Parliament does not enjoy power of codecision.
Tāpēc valsts pārvaldes iestādēm ir jānodrošina publisko komunikāciju tīklu integritāte un drošība .
National regulatory authorities should therefore ensure the integrity and security of public communications networks are maintained.
G an EEST iestādes, gan valsts pārvaldes iestāžu rīcībā ir jābūt to pienākumu pildīšanai vajadzīgajiem līdzekļiem, tostarp pilnvarām saņemt pietiekamu informāciju, lai varētu novērtēt tīklu vai pakalpojumu drošības pakāpi, kā arī iegūt visaptverošus un drošticamus datus par aktuāliem drošības incidentiem, kas ir būtiski ietekmējuši tīklu vai pakalpojumu darbību.
Both the Authority and the national regulatory authorities should have the necessary means to perform their duties, including powers to obtain sufficient information to be able to assess the level of security of networks or services as well as comprehensive and reliable data about actual security incidents that have had a significant impact on the operation of networks or services.
Ņemot vērā to, ka atbilstīgas drošības pakāpes veiksmīga izvēle nav vienreizējs pasākums, bet gan nepārtraukts īstenošanas, pārskatīšanas un atjaunināšanas process, ir jāpieprasa elektronisko komunikāciju tīklu nodrošinātājiem un pakalpojumu sniedzējiem veikt pasākumus , lai aizsargātu to integritāti un drošību saskaņā ar novērtētajiem apdraudējumiem, ņemot vērā jaunākos sasniegumus šajā jomā.
Bearing in mind that the successful application of adequate security is not a one-off exercise but a continuous process of implementation, review and updating, the providers of electronic communications networks and services should be required to take measures to safeguard their integrity and security in accordance with the assessed risks , taking into account the state of the art of such measures .
(32) Elektronisko sakaru pakalpojumi ir būtiski neatliekamos gadījumos.
(32) The availability of electronic communications services is essential in cases of emergency.
Tāpēc valsts pārvaldes iestādēm ir jānodrošina tīkla pieejamības obligātā standarta saglabāšana, lai atbalstītu ārkārtīgi nepieciešamos sakarus neatliekamās situācijās .
National regulatory authorities should therefore ensure that a minimum standard of network availability is maintained to support essential communications in emergency situations.
Valsts pārvaldes iestāžu rīcībā ir jābūt to pienākumu pildīšanai vajadzīgajiem līdzekļiem, tostarp pilnvarām saņemt pietiekamu informāciju, lai varētu novērtēt tīklu vai pakalpojumu drošības pakāpi, kā arī iegūt visaptverošus un drošticamus datus par aktuāliem drošības incidentiem, kas ir būtiski ietekmējuši tīklu vai pakalpojumu darbību.
The national regulatory authorities should have the necessary means to perform their duties, including powers to obtain sufficient information to be able to assess the level of security of networks or services as well as comprehensive and reliable data about actual security incidents that have had a significant impact on the operation of networks or services.
Ņemot vērā to, ka atbilstīgas drošības pakāpes veiksmīga izvēle nav vienreizējs pasākums, bet gan nepārtraukts īstenošanas, pārskatīšanas un atjaunināšanas process, jāpieprasa elektronisko komunikāciju tīklu nodrošinātājiem un pakalpojumu sniedzējiem ir jāveic pasākumi , lai nodrošinātu nepieciešamo tīklu pieejamību saskaņā ar novērtētajiem apdraudējumiem.
Bearing in mind that the successful application of adequate security is not a one-off exercise but a continuous process of implementation, review and updating, the providers of electronic communications networks and services should take measures to ensure essential network availability in accordance with the assessed risks.
Regulējoši pasākumi ir jāveic, lai nodrošinātu komunikāciju tīklu pieejamību nepieciešamajiem sakariem neatliekamos gadījumos, taču drošības līmenis, kāds ir nepieciešams ikdienas sakaru nodrošināšanai parastos apstākļos, ir jānosaka patērētāju pieprasījumam un konkurencei tirgū, nevis ar regulējošiem rīkojumiem.
Regulatory intervention is justified to ensure the availability of communications networks for essential communications in case of emergency, but customer demand and market competition rather than regulatory fiat should determine the level of security provided to protect ordinary communications under normal conditions.
(33) Konkurences tirgus parasti ir vislabākais veids, kā nodrošināt atbilstīgu līdzsvaru starp drošības līmeni un izmaksām tā panākšanai, kā arī starp drošības prasību uzliktajiem pienākumiem un brīvību izstrādāt novatoriskus pakalpojumus.
(33) A competitive market is usually the best means of ensuring that an appropriate balance is struck between the level of security and the costs of achieving it, and between the constraints imposed by security requirements and the freedom to develop innovative services.
Dažkārt joprojām ir svarīgi vienoties par vienotu drošības prasību kopumu, lai nodrošinātos pret plašām katastrofālām avārijām un tādiem negadījumiem vienā tīklā, kuri izraisa „kaskādes” efektu citā tīklā, kā arī, lai nodrošinātu pamatpakalpojumu pieejamību avārijas gadījumos.
It sometimes remains necessary to agree on a common set of security requirements to protect against widespread catastrophic failure, to protect against incidents on one network having cascade effects on other network and to ensure the availability of essential services in case of emergency.
Saskaņā ar vajadzības un proporcionalitātes principiem valstu pārvaldes iestādēm ir tikai tādas pilnvaras, kādas ir nepieciešamas, lai sasniegtu šos mērķus.
In accordance with the principles of necessity and proportionality, the national regulatory authorities are strictly limited to the powers necessary to achieve these objectives.
(33a) Telefonsakaru tīklu un pakalpojumu pārvaldību vēsturiski raksturo augsta līmeņa starptautiskā sadarbība, kura ir paredzēta, lai nodrošinātu tehnisko standartu saskaņotību un veicinātu savstarpēju savietojamību.
(33a) The management of telephony networks and services has historically been characterised by a high level of international cooperation designed to ensure harmonisation of technical standards and to promote interoperability.
Valstu pārvaldes iestādēm ir jāatzīst novatorisma un daudzveidības nozīme interneta protokolos un pakalpojumos, kā arī tas, cik svarīgi ir pārāk neiejaukties ar regulatīviem pasākumiem, lai sasniegtu šos mērķus.
The national regulatory authorities should recognise the importance of innovation and diversity in Internet protocols and services, and the importance of regulatory forbearance in achieving those objectives.
Valstu pārvaldes iestādes nedrīkst izmantot pilnvaras, lai veicinātu elektronisko sakaru tīklu saskaņotību tādos veidos, kuri apdraudētu novatorisma attīstību internetā.
NRAs should not use powers to promote harmonisation in electronic communications networks in ways that would constrain the development of innovation on the Internet.
33.b apsvērums (jauns)
Recital 33 b (new)
(33b) Elektronisko sakaru drošības aizsardzība internetā ir kopēja atbildība, un datortehnikas un programmatūras nodrošinātājiem, elektronisko sakaru tīklu nodrošinātājiem un elektronisko sakaru pakalpojumu sniedzējiem, kā arī informācijas sabiedrības pakalpojumu sniedzējiem un citiem tādu pakalpojumu sniedzējiem, kuros izmanto internetu, ir savas saistības, kuras atbilst viņu pienākumiem.
(33b) Protection of the security of electronic communications on the Internet is a shared responsibility, with obligations appropriate to their respective roles for hardware and software providers, providers of electronic communications networks and of electronic communications services, and for providers of information society services and providers of other services that use the Internet.
Šos pienākumus uzliek patērētāju vēlmes un tirgus pieprasījums, valstu pasākumi, šī direktīva, direktīva par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju, Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 8. jūnija Direktīva 2000/31/EK par dažiem informācijas sabiedrības pakalpojumu tiesiskiem aspektiem, īpaši elektronisko tirdzniecību, iekšējā tirgū (direktīva par elektronisko tirdzniecību)1, Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti2 un citi pasākumi.
These obligations are imposed by customer expectations and market demand, by national measures, by this Directive, by the Directive on privacy and electronic communication, by Directive 2000/31/EC of the European Parliament and of the Council of 8 June 2000 on certain legal aspects of information society services, in particular electronic commerce, in the Internal Market (Directive on electronic commerce) 1 , by Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council of 24 October 1995 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data 2 , and by other measures.
Šī direktīva nedod pārvaldes iestādēm pilnvaras regulēt ne informācijas sabiedrības pakalpojumus, ne līdzīgus pakalpojumus, kurus sniedz bez maksas.
This Directive does not confer powers on regulatory authorities to regulate either information society services or similar services that are not provided for remuneration.
Saskaņā ar proporcionalitātes principu valstu regulatīvās iestādes nedrīkst izmantot šo direktīvu piešķirtās pilnvaras, lai uzliktu pienākumus elektronisko sakaru tīklu nodrošinātājiem par tādiem drošības aspektiem, kuri neattiecas uz viņu darbības jomu.
In accordance with the principle of proportionality, national regulatory authorities should not use powers conferred under this Directive to impose obligations on providers of electronic communications networks for aspects of security outside their respective roles.
Komisijas priekšlikumos nav skaidru norādījumu, ka ir vajadzīgi regulējoši pasākumi.
The Commission’s proposals fail to provide any clear evidence that regulatory intervention is necessary.
Īpaši drošības jomā ir svarīgi, lai visu regulējošo pasākumu pamatā būtu skaidrs ietekmes novērtējums, kura pilnīgi trūkst šajā gadījumā.
It is particularly important in the area of security that any regulatory intervention is backed up with a clear impact assessment, which is clearly lacking in this case.
Tā vietā valstu pārvaldes iestādēm, kurām ir kompetence un iespējas regulēt tīkla operatorus, prasa regulēt tirgu, kurš galvenokārt sastāv no nozarēm (programmatūras pakalpojumu sniedzēji, datortehnikas nodrošinātāji, tiešsaistes pakalpojumu sniedzēji utt.), kuras šīs iestādes nekontrolē.
Instead, NRAs, which only have the competence and capacity to regulate network operators are now expected to regulate a market consisting, for the most part, of industries over which the exercise no control (software providers, hardware providers, online service providers, etc).
(39a) Ir jāatzīst nepieciešamība veicināt gan ieguldījumus, gan konkurenci, lai aizsargātu, nevis traucētu patērētāju izvēli.
(39a) The need to encourage both investment and competition should be recognised, so that consumer choice is protected and not undermined.
Direktīvās ir skaidri jānorāda, ka nevar upurēt konkurenci ieguldījumu labad, piemēram, ar atvieglotiem regulējošiem pasākumiem.
The Directives should make clear that competition is not to be sacrificed in the name of investment – for example through regulatory holidays.
s) „kaitīgi traucējumi” ir traucējumi, kas apdraud radionavigācijas pakalpojuma vai citu drošības pakalpojumu nodrošināšanu vai kas citādi nopietni pasliktina, traucē vai vairākkārt pārtrauc radiosakaru pakalpojumu, kurš nodrošināts saskaņā ar piemērojamajiem Kopienas vai valsts tiesību aktiem.”
(s) ‘harmful interference’ means interference which endangers the functioning of a radionavigation service or of other safety services or which otherwise seriously degrades , obstructs or repeatedly interrupts a radio communications service operating in accordance with the applicable Community or national regulations.
s) „kaitīgi traucējumi” ir traucējumi, kas apdraud radionavigācijas pakalpojuma vai citu drošības pakalpojumu nodrošināšanu , tehniski traucē frekvenču kopīgu izmantošanu vai kas citādi var nopietni pasliktināt , traucēt vai vairākkārt pārtraukt radiosakaru pakalpojumu, kurš nodrošināts saskaņā ar piemērojamajiem starptautiskajiem, Kopienas vai valsts tiesību aktiem.”
(s) ‘harmful interference’ means interference which endangers the functioning of a radionavigation service or of other safety services , which technically obstructs the joint use of frequencies or which may otherwise seriously degrade , obstruct or repeatedly interrupt a radio communications service operating in accordance with the applicable international , Community or national regulations .
Ņemot vērā būtiskās traucējumu problēmas, kas rodas gan apraides, gan divvirzienu (uztveršanas un pārraidīšanas) pakalpojumu sniegšanā, ir svarīgi nodrošināt aizsardzību pret kaitīgajiem traucējumiem atbilstoši starptautiski atzītiem radiofrekvenču plāniem un it īpaši ITU Ženēvas plānam (GE-O6).
In view of the seriousness of interference problems between one-way and two-way (receive and transmit) services, it is essential to provide protection against harmful interference, in line with internationally-agreed frequency plans, and particularly the ITU Geneva Plan (GE-O6).
Dalībvalstis nodrošina to, ka valsts pārvaldes iestādes savas pilnvaras īsteno neatkarīgi, objektīvi un pārredzami .
Member States shall ensure that national regulatory authorities exercise their powers independently, impartially and transparently.
Dalībvalstis nodrošina to, ka valsts līmenī pastāv efektīvs mehānisms, saskaņā ar kuru jebkuram lietotājam vai uzņēmumam, kas nodrošina elektronisko komunikāciju tīklus un/vai pakalpojumus, kuru ir ietekmējis valsts pārvaldes iestādes lēmums, ir tiesības pārsūdzēt lēmumu pārsūdzības iestādē, kas ir neatkarīga no iesaistītajām pusēm.
Member States shall ensure that effective mechanisms exist at national level under which any user or undertaking providing electronic communications networks and/or services who is affected by a decision of a national regulatory authority has the right of appeal against the decision to an appeal body that is independent of the parties involved.