natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Lai gan vīriešu un sieviešu veselības problēmas cietumos dažos aspektos ir līdzīgas, problēmu daba, intensitāte un sarežģītība abiem dzimumiem ir atšķirīga.
Although in some respects women and men in prison face similar health problems, there is a significant difference in the nature, intensity and complexity of the problems in the gender groups.
Cietumu sistēmās, kas ir galvenokārt projektētas vīriešiem, sieviešu veselības vajadzībām ne cietumu politikā, ne programmās, ne procedūrās, ne arī no personāla puses netiek veltīta pienācīga vērība.
In prison systems mostly primarily designed for men, women's health needs are often not sufficiently addressed by prison policy, programs, procedures and staff.
Sievietēm ir papildu un atšķirīgas vajadzības ne tikai attiecībā uz higiēnu, jauno māmiņu aprūpi un ginekoloģisko veselību, bet arī attiecībā uz psiholoģisko veselību, jo viņas senākā vai nesenā pagātnē biežāk ir tikušas pakļautas fiziskai, emocionālai vai seksuālai vardarbībai.
Women have additional and different needs with respect not only to hygiene, maternity care and gynaecological health but also to psychological health notably because of a greater incidence of past or recent abuse whether physical, emotional or sexual in nature.
Tādēļ ir svarīgi uzsvērt nepieciešamību nodrošināt veselības aprūpes programmas un higiēnas apstākļus, kas ir pielāgoti ieslodzīto sieviešu īpašajām vajadzībām, un pienācīgi apmācīt cietuma medicīnas personālu.
It is therefore important to underline the necessity to provide for healthcare programmes and hygiene conditions that are adapted to the specific needs of imprisoned women and to ensure adequate training of the prison's medical staff.
Turklāt ir jāīsteno integrēta pieeja atkarībām un citām veselības problēmām.
In addition, an integrated approach to addiction or other health problems needs to be implemented.
Ieslodzītos var uzskatīt par augsta riska grupu attiecībā uz narkotiku lietošanu – narkotiku lietotāju skaits cietumos ir augstāks un liela daļa ieslodzīto sieviešu ir notiesātas par noteikumu pārkāpumiem attiecībā uz apreibinošām vielām(vairākumā gadījumu par narkotiku glabāšanu), kas norāda, ka narkotikas kļūst par aizvien lielāku problēmu noziegušos sieviešu dzīvē.
The prison population can be considered as a high risk group in terms of drug use: drug users are over-represented in prison, and an important rate of female prisoners have been sentenced as a result of drug offences (the largest part for drug possession) showing that drugs are a significant and increasing problem in the life of delinquent women
Tomēr saskaņā ar nesen veikto pētījumu tikai dažās Eiropas valstīs ir izstrādātas programmas narkomānijas apkarošanai ieslodzīto vidū.
However, according to a recent study, only a few European countries have developed drug treatment programmes for prisoners
2006. gada ziņojumā ir atzīts
In its 2006 Annual Report
http://www.uce.ac.uk/crq/presentations/2 , ka ir noteikti jāizprot atšķirības dzimumu uzvedībā saistībā ar narkotikām, lai varētu efektīvi reaģēt” un „vienlīdzīgu piekļuves iespēju nodrošināšana pakalpojumiem un uzmanība pret atšķirīgu dzimumu īpašajām vajadzībām ir divi galvenie jautājumi, kam jāpievēršas, lai šajā jomā izveidotu augstas kvalitātes aprūpi”.
Special issue 2. http://issues06.emcdda.europa.eu/en/page013-en.html , the EMCDDA concludes that "It is now accepted that understanding gender differences in drug-related behaviours is a critical requirement for developing effective responses" and "ensuring equality of access to services and sensitivity to gender-specific issues within services are two of the key themes for developing high-quality care in this area".
Informācijā, kas ir pieejama 2006. gadā par valstu ziņojumiem, atklājas, ka tikai četrās valstīs (Francijā, Portugālē, Slovākijā un Zviedrijā) ir īpaši projekti, kas orientēti uz ieslodzītajām, kuras lieto narkotikas.
In the information available in 2006, national reports reveal that only four countries (France, Portugal, Slovakia and Sweden) have gender-oriented specific projects for drug-using female prisoners.
B. Garīgā veselība
B. Mental health
Apcietinājuma iestādes kā tādas ir ne vien nepiemērotas to indivīdu uzņemšanai, kas cieš no akūtām un hroniskām garīgām slimībām, bet var veicināt garīgo slimību attīstību nošķirtības un bezdarbības dēļ cietumos.
The prison institution as it stands is not only a poor solution to managing individuals with acute and chronic mental health diseases, but the isolative and disempowering nature of imprisonment can also be a contributor to the development of mental health diseases.
Pat ja cietuma personāls nodrošina kārtību un drošību, cietums tomēr ir naidīga vide, kas var ietekmēt personas, kuras iepriekš ir tikušas pakļautas ļaunprātīgai izmantošanai un vardarbībai.
Even if prison's staff is supposed to maintain order and security, prison is still a hostile environment which can affect persons who have been previously subjected of violence and abuses.
Tādēļ tādas integrētas veselības programmas pieņemšana, kas risinātu gan garīgās, gan fiziskās veselības problēmas, kā arī psiholoģiskā atbalsta nodrošināšana garīgi slimiem ieslodzītajiem ir ārkārtīgi svarīga.
Consequently, the adoption of an integrated health policy that would cover both mental and physical problems as well as the provision of psychological support to mentally ill prisoners is of paramount importance.
ANO Cilvēktiesību komiteja komentāros par Starptautisko paktu par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām atzīmē: „Pret grūtniecēm, kurām ir atņemta brīvība, ir jāizturas humāni un ar cieņu visu laiku un jo īpaši dzemdību laikā, un jaundzimušo bērnu aprūpes laikā; valstu pusēm ir jāziņo par iespējām iepriekšminēto nodrošināt un par medicīnisko un veselības aprūpi mātēm un bērniem.”
The UN Human Rights Committee in its comments on the International Covenant on Civil and Political Rights notes that: " Pregnant women who are deprived of their liberty should receive humane treatment and respect for their inherent dignity at all times, and in particular during the birth and while caring for their newborn children; States parties should report on facilities to ensure this and on medical and health care for such mothers and babies."
Cietumā ieslodzītajām grūtniecēm ir jānodrošina piemērota medicīniskā pirmsdzemdību un pēcdzemdību aprūpe, bet to var neuzskatīt par medicīniskām prioritātēm slikti apmācīts cietuma personāls, kurš galvenokārt rūpējas par kārtību.
Pregnant women in prison are required to be given adequate medical ante-natal and post-natal care but they may not be seen as medical priorities by poorly resourced and security conscious prison staff.
Obligāto standartnoteikumu par apiešanos ar ieslodzītajiem 23. panta 1. punktā teikts, ka „sieviešu iestādēs ir jābūt īpašam aprīkojumam visai nepieciešamajai pirmsdzemdību un pēcdzemdību aprūpei un ārstniecībai”.
The Standard Minimum Rules for the Treatment of Prisoners, rule n° 23 (1) recommends that "in women's institutions there shall be special accommodation for all necessary pre-natal and post-natal care and treatment"
Pieņemti ANO Pirmajā konferencē par noziedzības novēršanu un apiešanos ar pārkāpējiem, Ženēvā, 1955. gadā un apstiprināti ar Ekonomikas un Sociālās padomes rezolūciju 663 C (XXIV) 1957. gada 31. jūlijā un rezolūciju 2076 (LXII)1977. gada 13. maijā
Adopted by the First United Nations Congress on the Prevention of Crime and the Treatment of Offenders, Geneva in 1955, and approved by the Economic and Social Council resolution 663 C (XXIV) of 31 July 1957 and 2076 (LXII) of 13 May 1977
Mātes cietumā
Mothers in prison
Mātes apcietināšana var pilnīgi sagraut ģimenes dzīvi.
The mother's imprisonment can result in a complete disruption to family life.
Atšķiršana ir kaitīga mātēm un bērniem, kuri kļūst par tā lēmuma nevainīgiem upuriem, kas pieņemts attiecībā uz viņu māti.
The separation is harmful for mothers and children which become innocent victims of the decision taken over their mother.
Eiropas cietumos ieslodzīto sieviešu vidējais vecums ir no 20 līdz 40 gadiem, un tātad šīs sievietes, iespējams, ir mātes vai var kļūt par mātēm.
The average age of the majority of imprisoned women in Europe is between 20 and 40 and as a consequence the women are likely to be or become mothers.
Ja viņas ir mātes apcietināšanas laikā, viņas bieži ir galvenās vai vienīgās savu bērnu aprūpētājas.
When they are already mothers at the time of their arrest, they are often the primary or the only carers of their children.
Saskaņā ar Rachel Taylor pētījumu Apvienotajā Karalistē 2002. gadā:
According to Rachel Taylor, in the United Kingdom in 2002:
„ - 66 % ieslodzīto sieviešu bija mātes;
" - 66% of female prisoners were mothers;
- 34 % māšu bija vientuļās mātes pirms apcietināšanas, un viņu skaits pieauga līdz 43 %, jo šajā skaitā tika iekļautās tās mātes, kuras sagaidīja vientuļās mātes liktenis pēc atbrīvošanas.”
- 34% of mothers were single parents before prison, with the proportion rising to 43% for those who expected to be single parent on release."
Cietumā ieslodzītās sievietes saka, ka bažas par bērniem ir viens no vissvarīgākajiem faktoriem, kas rada depresiju un nemieru un vedina uz domām par ļaunuma nodarīšanu sev.
Concern over their children is cited by women in custody as one of the most important factors in causing them depression and anxiety, and in leading to self-harm.
Eiropas Komisijas uzdevumā veiktais pētījums
The study conducted on behalf of the European Commission
„Sievietes, integrācija un cietums: ieslodzīto sieviešu sociālās un darba integrācijas procesu analīze Eiropā”, MIP projekts, ko koordinējis SURT (Associació de dones per la Reinserció Laboral )2005. gada janvārī. http://mip.surt.org/en/final_results.html apstiprina, ka „visos valstu ziņojumos bija īpaši uzsvērts, ka zaudējumi un attiecību sairšana nošķirtības no [...] bērniem dēļ bija ieslodzīto sieviešu galvenais sāpju cēlonis”.
"Women, Integration and Prison: an Analysis of the Processes of the Socio-Labour Integration of Women Prisoners in Europe", MIP project, coordinated by SURT, Associació de dones per la Reinserció Laboral (January 2005). http://mip.surt.org/en/final_results.html confirms that "losses and ruptures due to separation from [...] children were very much emphasised by all country reports as a major source of pain in prison for the women".
Ieslodzītie, kas ir cietuši neveiksmi kā pilsoņi, var gūt panākumus kā vecāki, un savukārt panākumi vecāku pienākumu pildīšanā var palīdzēt kļūt par labākiem pilsoņiem.
Prisoners who have failed as citizens can succeed as parents and furthermore, success as parent can help them to become better citizens.
Pētījumi ir pierādījuši, ka labas ģimenes saites ir svarīgas atbrīvošanas laikā jo sevišķi tādēļ, ka stabila ģimenes vide, kurā atgriezties, ir svarīgākais šķērslis recidīvismam
Studies have proved that good family links are important at the time of the release notably because having a stable family environment to return is a major disincentive to recidivism
Iepriekš citētais Oliver Robertson pētījums. .
Oliver Robertson's study cited previously. .
Vairākos pētījumos ir norādīts uz grūtībām, kas saistītas ar vispārinājumiem attiecībā uz atšķirtības ietekmi uz bērniem vecāku apcietināšanas dēļ
Several studies have noted the difficulties involved in making any generalisations about the impact on children of separation from their parents as a result of imprisonment
Oliver Robertson pētījums, turpat, 11. lpp. .
Oliver Robertson observes, ibid., p.11 .
To, kādā mērā bērnu ietekmē vecāku ieslodzīšana, iespaido daudzi faktori: vecums, kurā notiek vecāku atšķiršana no bērniem, atšķirtības ilgums, bērna tuvība ar jauno aprūpētāju un bērnu kopienas negatīvā attieksme, ko tā saista ar ieslodzīšanu
The extent to which a child will be affected by parental incarceration depends on a large number of variables: the age at which the parent-child separation occurs, the length of separation, the child's familiarity with his or her new caregiver, and the degree of stigma that the child's community associates with imprisonment
Bērna atstāšana pie mātes rada sarežģītas problēmas ar iespēju nodrošināšanu šādu bērnu piemērotai attīstībai – fiziskai, garīgai un emocionālai, kur iekļauta viņu mijiedarbība ar citiem cilvēkiem (tostarp citiem bērniem).
Keeping a baby with his mother raises complex issues about the facilities available for such children to ensure their own appropriate development – physical, mental and emotional, including their interaction with external people (more especially other children).
Eiropas Padome 2000. gadā publicētajā ziņojumā iesaka veidot „nelielas drošas un daļēji drošas vienības ar sociālo dienestu atbalstu nelielam māšu skaitam, kurām vajadzīgs tāds ieslodzījums, kurā bērnus varētu aprūpēt viņiem draudzīgā vidē un kur bērnu intereses būtu vissvarīgākās, vienlaicīgi nodrošinot sabiedrības drošību”
The Council of Europe recommends, in a report published in 2000, the development of "small scale secure and semi-secure units with social services support for the small number of mothers who do require such custody, where children can be cared for in a child-friendly environment and where the best interests of the child will be paramount, but where security can be offered to the public"
Pat tajos gadījumos, kad īpašas mātes un bērna vienības ir pieejamas, to skaits ir ļoti ierobežots.
Even in the cases where special mother and baby units are provided, these are often very limited in numbers.
Šādas vienības izmaksā dārgi, tādēļ piedāvājums ir mazāks par pieprasījumu.
These units are expensive to fund and as a result supply is lower than demand.
C. Bērnu apmeklējumi cietumā
C. Visits of the children in prison:
Apmeklējumi ir ļoti svarīgi nozīmīgu ģimenes attiecību saglabāšanai ar ieslodzītajiem, tādēļ šāda iespēja ir jāpiedāvā cik drīz vien iespējams.
Visits are a vital way of maintaining meaningful family relationships to prisoners, and this opportunity should be offered as soon as possible.
Pētījums Francijā atklāja, ka, ja ieslodzītajam/ai nav bijuši kontakti ar bērnu pirmo sešu ieslodzījuma mēnešu laikā, turpmāki kontakti ar bērnu neveidojas
A study in France found that if an offender had no contact with a child during the first six months of detention, no further contact with the child ensued.
Bērnu un vecāku attiecības (1999) Saišu saglabāšana ieslodzījumā, citēts Liz Ayre et al ., Ieslodzītu vecāku bērni: Eiropas labas prakses perspektīvas, 2006., 48. lpp. .
Relais Enfants-Parents (1999) Maintien des liens en détention, quoted in Liz Ayre et al., Children of imprisoned Parents: European Perspectives of Good Practices, 2006, p.48
Ģimenes saišu saglabāšanai ir svarīga nozīme recidīvisma novēršanā un ieslodzīto sociālajā iekļaušanā.
The preservation of family ties plays an important role in the prevention of recidivism and social reintegration of prisoners.
Tomēr vairāki faktori, piemēram, neelastīgi apmeklējumu noteikumi un nedraudzīga apmeklējumu vide, var izraisīt ģimenes attiecību izjukšanu un kontakta zaudēšanu ar bērniem.
However, a certain number of factors such as inflexible visiting conditions and unfriendly visiting environments can cause a disruption in family relationships and contact with children.
Ir jārada vide, kurā ir līdzsvarotas drošības vajadzības un labs ģimenes kontakts (elastīgi apmeklējumu noteikumi, apmeklējumu telpa, kas nodrošina zināmu kustības brīvību un ģimenes intimitāti, draudzīgu vidi bērniem u. tml.).
The challenge is to create an environment that balances both the needs of security and of good family contact (flexible visiting conditions, visit room allowing some freedom of movement and family privacy, friendly environment for children etc).
Sagatavošanās nākotnei: sociālā un profesionālā iekļaušana
Preparing the future: social and professional reintegration
Cietumiem ir jāpilda divi būtiski un viens otru papildinoši uzdevumi:
Prisons have to fulfil two essential and complementary missions:
- aizsargāt sabiedrību pret cilvēkiem, kuru uzvedība ir bīstama vai sodāma;
- the protection of the public from people who have had dangerous or at least punishable behaviours and;
- notiesātās personas iekļaut sabiedrībā pēc viņu atbrīvošanas.
- the reintegration of the convicted persons in the society, at the time of their release.
A. Izglītība, apmācība un nodarbinātība
A. Education, training and employment:
Statistika par ieslodzītajām sievietēm liecina par vispārēji zemu izglītības līmeni un profesionālo prasmju trūkumu.
Statistics on women's prisoners suggest a generally low level of education and a professional skills deficit.
Apvienotajā Karalistē, piemēram, „47 % nav nekādas izglītības, ne kvalifikācijas.
In the UK for instance, "47% have no educational qualifications.
Vidēji sabiedrībā no skolas izslēdz 2 % iedzīvotāju, notiesāto sieviešu vidū no skolas bija izslēgtas 33 % no ieslodzītajām”
Whilst 2 % of the general population have been excluded from school, 33% of sentenced women prisoners were excluded from school"
Ja cietumā pavadītais laiks ir jāizmanto ieslodzīto sagatavošanai noturīgākai dzīvei pēc atbrīvošanas, izglītībai ir jābūt svarīgam līdzeklim šai sakarā.
If the time spent in prison is to be used to prepare the inmates for a more stable life after their release, education should be an important tool in that purpose.
Ierobežoto resursu (personāla un finanšu) dēļ Eiropas cietumi nespēj kompensēt visus izglītības un prasmju deficītus, taču cietumos vismaz jāpiedāvā visiem ieslodzītajiem iespēja iegūt pamata izglītības prasmes, kas ir nepieciešamas viņu sociālajai iekļaušanai nākotnē.
Because of limited resources (staff and finance) prisons in Europe are not able to compensate for all educational and skill deficits but should at least offer all prisoners the possibility to acquire the basic educational skills that are necessary for their future social reintegration.
Daudzos Eiropas cietumos ir novērojama atšķirība starp sieviešu profesionālo apmācību un darba tirgus prasībām.
In many European prisons a division is observed between vocational training for women and the demands of the labour market.
Cietumu administrācijas ir jāmudina nodrošināt augstas kvalitātes profesionālo apmācību, kas pielāgota darba tirgus prasībām, kā arī dažādas darba iespējas, kas brīvas no dzimumu stereotipiem.
Prison authorities should be encouraged to provide high quality vocational training measures that are adapted to the labour market needs as well as diversified employment opportunities free from gender stereotypes.
Ir arī jāveicina cietumu iestāžu sadarbība ar ārējām firmām, lai nodrošinātu cietumnieku nodarbinātību, kas būtu ieslodzīto rehabilitācijas procesa daļa.
The collaboration of prison institutions with external firms for the employment of prisoners should also be promoted as part of the prisoner's rehabilitation process.
B. Sociālā integrācija
B. Social inclusion
Pēc atbrīvošanas daudzi cietumnieki sastopas ar tādām grūtām problēmām kā mājokļa nodrošinājums, regulāru ienākumu ieguve, attiecību atjaunošana ar bērniem, kā arī bērnu un citu apgādājamo ģimenes locekļu nodrošināšana.
Upon leaving prison most prisoners have to face a broad range of crucial problems such as ensure housing, regular income, heal relationships with and provide for children or other dependent family members.
Ieslodzīto sekmīga sociālā integrācija ir jāsagatavo ieslodzījuma laikā un pēc tam sadarbībā ar sociālajiem dienestiem un citām iesaistītajām organizācijām, lai nodrošinātu vieglu pāreju no cietuma uz brīvību.
Successful social inclusion of prisoners must be prepared during and after imprisonment with the cooperation of social services and other relevant organizations in order to ensure a smooth transition from prison to liberty.
Īpaša uzmanība ir jāvelta psiholoģiskajai sagatavošanai (nozieguma pārdomāšanai, traumu un atkarību novēršanai, izmantojot piemērotu psiholoģisko atbalstu un ārstēšanu) un sociāla atbalsta nodrošināšanai atbrīvošanas laikā (pozitīvu projektu izstrādāšana u. tml.).
Particular attention must be granted to the psychological preparation (processing of crime, handling of traumas and addictions through appropriate psychological support and treatment) and to the provision of social support for release (working out positive projects etc.)
Edit Bauer , Hiltrud Breyer , Edite Estrela , Věra Flasarová , Lissy Gröner , Lívia Járóka , Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Esther De Lange , Pia Elda Locatelli , Astrid Lulling , Siiri Oviir , Doris Pack , Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Zita Pleštinská , Teresa Riera Madurell , Eva- Britt Svensson , Anne Van Lancker , Anna Záborská
Edit Bauer, Hiltrud Breyer, Edite Estrela, Věra Flasarová, Lissy Gröner, Lívia Járóka, Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Esther De Lange, Pia Elda Locatelli, Astrid Lulling, Siiri Oviir, Doris Pack, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Zita Pleštinská, Teresa Riera Madurell, Eva-Britt Svensson, Anne Van Lancker, Anna Záborská
Corina Creţu , Anna Hedh , Elisabeth Jeggle , Christa Klaß , Marusya Ivanova Lyubcheva
Corina Creţu, Anna Hedh, Elisabeth Jeggle, Christa Klaß, Marusya Ivanova Lyubcheva
Petru Filip, Eva Lichtenberger , José Ribeiro e Castro , María Sornosa Martínez
Petru Filip, Eva Lichtenberger, José Ribeiro e Castro, María Sornosa Martínez
par ilgtspējīgu lauksaimniecību un biogāzi — nepieciešamība pārskatīt ES tiesību aktus
on sustainable agriculture and biogas: a need for review of EU legislation
Werner Langen , Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komiteja
Werner Langen , Committee on Industry, Research and Energy
Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejaS ATZINUMS................16
OPINION of the Committee on Industry, Research and Energy (*) ..........16
Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejaS ATZINUMS 19
OPINION of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety 19
KOMITEJAS GALĪGAIS BALSOJUMS..................................................................................22
RESULT OF FINAL VOTE IN COMMITTEE.........................................................................22
- ņemot vērā Komisijas 2005. gada 7. decembra paziņojumu „Rīcības plāns par biomasas izmantošanu” ( COM(2005)0628 ),
- having regard to the Communication from the Commission of 7 December 2005 entitled 'Biomass action plan' ( COM(2005)0628 ),
- ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 27. septembra Direktīvu 2001/77/EK par tādas elektroenerģijas pielietojuma veicināšanu iekšējā elektrības tirgū, kas ražota, izmantojot neizsīkstošos enerģijas avotus
- having regard to Directive 2001/77/EC of the European Parliament and of the Council of 27 September 2001 on the promotion of electricity produced from renewable energy sources in the internal electricity market
- ņemot vērā Komisijas dokumentu „Saprātīga enerģija — Eiropas programma”
- having regard to the Commission's 'Intelligent Energy - Europe' Programme
- ņemot vērā Padomes 2003. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem
- having regard to Council Regulation (EC) No 1782/2003 of 29 September 2003 establishing common rules for direct support schemes under the common agricultural policy and establishing certain support schemes for farmers
- ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Lēmumu Nr. 280/2004/EK par monitoringa mehānismu attiecībā uz siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju un par Kioto protokola īstenošanu Kopienā
- having regard to Decision No 280/2004/EC of the European Parliament and of the Council of 11 February 2004 concerning a mechanism for monitoring Community greenhouse gas emissions and for implementing the Kyoto Protocol
- ņemot vērā Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvu 2003/96/EK, kas pakārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai
- having regard to Council Directive 2003/96/EC of 27 October 2003 restructuring the Community framework for the taxation of energy products and electricity
- ņemot vērā Parlamenta 2005. gada 29. septembra rezolūciju par atjaunojamās enerģijas apmēru ES un priekšlikumiem konkrētām darbībām
- having regard to its resolution of 29 September 2005 on the share of renewable energy in the EU and proposals for concrete actions