natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Labi organizētas valstu transplantācijas sistēmas un labāko pieejamo medicīnisko zināšanu, tehnoloģiju un inovatīvu ārstēšanas metožu izmantošana pacientiem var ievērojami samazināt ar pārstādītajiem orgāniem saistīto risku.
Well-organi s ed national transplant systems and use of the best available expertise, technology and innovative medical treatment can significantly reduce the associated risks of transplanted organs for patients.
Ar imunoloģiju saistītās problēmas pēc transplantācijas nav labākais šīs direktīvas nodrošināto ieguvumu piemērs.
Immunological problems after transplantation are not the best example of the potential benefits of the Directive
(4) Katru gadu dalībvalstu starpā notiek orgānu apmaiņa.
(4) Every year organs are exchanged between Member States.
Orgānu apmaiņa ir nozīmīgs veids, kā paplašināt pieejamo orgānu klāstu un nodrošināt labāku saderību starp donoru un saņēmēju , un tādējādi uzlabot transplanta kvalitāti.
The exchange of organs is an important way of expanding the pool of organs available and ensuring a better match between donor and recipient and therefore improving the quality of the transplant.
Tas īpaši svarīgi specifisku pacientu, piemēram, neatliekamu pacientu, pacientu ar paaugstinātu jutīgumu vai bērnu optimālai ārstēšanai.
This is particularly important for the optimum treatment of specific patients such as patients requiring urgent treatments, hypersensitised patients or paediatric patients.
Pieejamos orgānus jāvar pārvest pāri robežām bez nevajadzīgām problēmām un kavēšanās.
Available organs should be able to cross borders without unnecessary problems and delays.
Eiropas orgānu apmaiņas organizāciju „Scandinavtransplant” un „Eurotransplant” būtiskākais izveidošanas iemesls ir labākas saderības nodrošināšana starp donoriem un saņēmējiem.
Matching donors and recipients is the prime reason for setting up European organ exchange organisations such as Scandinavtransplant or Eurotransplant.
Tomēr, lai cik efektīvs Eiropā būtu šis orgānu apmaiņas veids, tā mērķis nav palielināt pieejamo orgānu skaitu.
This model of pan-European exchanges, effective though it may be, does not have the aim of expanding the pool of available organs.
Valstu un Kopienas līmenī ir jāpieņem jaunas stratēģijas, lai palielinātu pieejamo orgānu skaitu.
In order to do so, new strategies need to be adopted both nationally and at Community level.
(6) Tāpēc Kopienas līmenī vajag vienotus cilvēka orgānu ieguves, transporta un izmantošanas kvalitātes un drošības standartus.
(6) There is therefore a need for common quality and safety standards for the procurement, transport and use of human organs at Community level.
Minētie standarti atvieglos orgānu apmaiņu, kas katru gadu nāks par labu tūkstošiem pacientu Eiropā, kuriem vajag šāda veida terapiju.
These standards would facilitate exchanges of organs to the benefit of thousands of European patients in need of this type of therapy each year.
Kopienas tiesību aktiem jānodrošina, ka cilvēku orgāni atbilst pieņemamiem kvalitātes un drošības standartiem.
Community legislation should ensure that human organs comply with acceptable standards of quality and safety.
Tādēļ šādi standarti palīdzēs no jauna pārliecināt sabiedrību, ka uz cilvēka orgāniem, kas iegūti citā dalībvalstī, tomēr attiecas tādas pašas pamata kvalitātes un drošības garantijas, kādas ir pašu valstī.
Therefore such standards will help to reassure the public that human organs procured in another Member State nonetheless carry the same basic quality and safety guarantees as those obtained in their own country.
(6) Tāpēc , pienācīgi ievērojot LESD 168. panta 7. punktā noteikto subsidiaritātes principu, Kopienas līmenī vajag vienotus cilvēka orgānu ieguves, transporta un izmantošanas kvalitātes un drošības standartus.
(6) There is therefore a need , while duly respecting the subsidiarity principle pursuant to Article 168(7) TFEU, for common quality and safety standards for the procurement, transport and use of human organs at Community level.
Kopienas tiesību aktiem jānodrošina, ka cilvēku orgāni atbilst atzītiem kvalitātes un drošības standartiem.
Community legislation should ensure that human organs comply with recognised standards of quality and safety.
(6a) Saskaņā ar LESD 168. panta 7. punktu pasākumi, kas pieņemti atbilstīgi šā panta 4. punkta a) apakšpunktam, neietekmē valstu noteikumus par orgānu izmantošanu medicīnā.
(6a) In accordance with Article 168(7) TFEU , the measures adopted under paragraph 4(a) of that Article do not affect national provisions on the medical use of organs.
Tādēļ šīs direktīvas darbības jomā nav ietvertas ar transplantāciju saistītās ķirurģiskās darbības.
Therefore the surgical act of transplantation itself does not fall within the scope of this Directive.
Tomēr, ņemot vērā mērķi samazināt ar orgānu pārstādīšanu saistīto risku, šajā direktīvā ir jāietver konkrēti noteikumi par transplantācijas norisi, jo īpaši noteikumi par to, kā risināt transplantācijas laikā radušās neplānotās un neparedzētās problēmas, kas var ietekmēt orgānu kvalitāti un drošību.
However, in view of the objective of reducing the associated risks of the transplanted organs, it is necessary to include in this Directive certain provisions concerning the transplantation process and in particular provisions aimed at addressing those unintended and unexpected situations occurring during the transplantation that might affect the quality and safety of organs.
Šī programma jāīsteno un jāuztur visā ķēdē no orgāna ziedošanas līdz transplantācijai vai iznīcināšanai un tai jāattiecas uz iesaistīto personālu, organizāciju, telpām, iekārtām, materiāliem, dokumentāciju un reģistriem.
This programme should be implemented and maintained throughout the entire chain from donation to transplantation or disposal, and should cover the personnel and organisation, premises, equipment, materials, documentation and record-keeping involved.
Valsts kvalitātes programmai vajadzības gadījumā jāietver revīzija.
The national quality programme should include auditing where necessary.
Dalībvalstīm jāvar ar rakstisku vienošanos deleģēt Eiropas orgānu apmaiņas organizācijām atbildību par šīs programmas daļām.
Member States should be able to delegate, through written agreements, the responsibility for parts of this programme to European organ exchange organisations.
(10) Iespējamo donoru novērtēšana pirms transplantācijas ir orgānu transplantācijas nozīmīga daļa.
(10) Pre-transplant evaluation of potential donors is an essential part of organ transplantation.
Šai novērtēšanai jāsniedz transplantācijas centram pietiekama informācija, lai veiktu atbilstošu riska un ieguvuma analīzi.
This evaluation must provide enough information for the transplant centre to undertake a proper risk-benefit analysis.
Ar orgānu saistītie riski un tā īpašības jānoskaidro un jādokumentē, lai to varētu piešķirt atbilstošam saņēmējam.
The risks and characteristics of the organ must be identified and documented to allow allocation to a suitable recipient.
Jāvāc informācija, kas pilnībā raksturo orgānu un donoru.
Information should be collected for complete characterisation of the organ and the donor.
Jāvāc informācija par slimības vēsturi, fiziskajiem izmeklējumiem un papildu analīzēm , lai pilnībā raksturotu orgānu un donoru.
Information from clinical history, physical examination and complementary tests should be collected for complete characterisation of the organ and the donor.
Lai iegūtu precīzu, ticamu un objektīvu slimības vēsturi, mediķiem būtu jāiztaujā dzīvais donors vai mirušā donora radinieki.
In order t o obtain an accurate, reliable and objective medical history, the medical team should interview the living donor or the relatives of the deceased donor.
Tas ir būtiski, jo laika ierobežojums, kas saistīts ar orgānu ziedošanu donora nāves gadījumā, samazina potenciāli bīstamu pārnēsājamu slimību izslēgšanas iespējas.
This is essential since the time constraints of the process of deceased donation reduce the ability to rule out potentially serious transmissible diseases.
Iztaujāšanas laikā mediķiem būtu jāsniedz donoriem izsmeļoša informācija par orgānu ziedošanas un transplantācijas risku un sekām, lai donori apzinātos, cik svarīgas mediķiem ir visas viņu sniegtās ziņas.
During the interviews, the team should properly inform the interviewees of the risks and consequences of donation and transplantation so as to make them aware of the importance of providing the medical team with all relevant information.
Būtu jāakcentē, ka ir svarīgi iegūt pienācīgu slimības vēsturi, jo šim apstāklim ir būtiska nozīme, lai nodrošinātu pārstādāmo orgānu kvalitāti un drošību.
The importance of obtaining an appropriate medical history should be stressed as an essential point for ensuring the quality and safety of organs for transplantation.
Tādēļ teksts būtu jāpapildina, iekļaujot tajā jēdzienu par visaptverošas informācijas sniegšanu donoriem/radiniekiem, lai viņi apzinātos iespējamo risku, kas apdraud orgāna saņēmēju.
For that purpose the concept of properly informing donors/relatives to make them understand the potential risks for the recipient should be included.
(14) Personālam, kas tieši iesaistīts cilvēka orgānu ziedošanā, ieguvē, pārbaudēs, glabāšanā, transportēšanā un transplantācijā, jābūt pienācīgi kvalificētam un apmācītam .
(14) Personnel directly involved in the donation, procurement, testing, preservation, transport and transplantation of human organs should be suitable qualified and trained.
(14) Personālam, kas tieši iesaistīts cilvēka orgānu ziedošanā, pārbaudēs, raksturošanā, ieguvē , glabāšanā, transportēšanā un transplantācijā, jābūt attiecīgi kvalificētam un kompetentam .
(14) Personnel directly involved in the donation, testing, characterisation, procurement, preservation, transport and transplantation of human organs should be suitably qualified and competent.
Būtu jāprecizē, ka šīs prasības attiecas tikai uz minētajā procesā iesaistītajiem veselības aprūpes darbiniekiem.
It should be clarified that these requirements apply only to healthcare personnel involved in the process.
Šādu stingru prasību izvirzīšana citiem darbiniekiem varētu izraisīt orgānu skaita nevajadzīgu samazināšanos.
Asking for such strict requirements for other personnel might lead to a necessary loss of organs.
Šīs prasības ir ierosinātas, lai ievērotu klīnisko praksi un nodrošinātu atbilstību direktīvas 2. pantam.
The steps are suggested to be ordered according to clinical practice and to be consistent with article 2 of the Directive.
Jaunā teksta redakcija labāk ataino reālo situāciju ES dalībvalstīs un precizē, ka prasības nav paredzētas, lai pastiprinātu administratīvo slogu.
The new wording better captures the EU MS realities and clarifies that it is not intended to increase the administrative burden
(16) Šajā direktīvā ir ievērotas pamattiesības un principi, kas jo īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā.
(16) This Directive should respect the fundamental rights and observe the principles recognised in particular by the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Saskaņā ar minēto hartu un attiecīgi ņemot vērā Konvenciju par cilvēktiesībām un biomedicīnu, orgānu transplantācijas programmu pamatā jābūt brīvprātīgas un bezmaksas ziedošanas principiem, donora altruismam un solidaritātei starp donoru un saņēmēju, vienlaikus nodrošinot mirušā donora un saņēmēja(-u) anonimitāti .
In line with that charter and to take account of, as appropriate the Convention on human rights and biomedicine , organ transplantation programmes should be founded on the principles of voluntary and unpaid donation, altruism of the donor and solidarity between donor and recipient while ensuring anonymity of the deceased donor and the recipient(s).
(16) Lai nodrošinātu transplantējamo orgānu kvalitāti un drošību, orgānu transplantācijas programmas būtu jāveido, pamatojoties uz principiem par brīvprātīgiem un bezmaksas ziedojumiem.
(16) In order to ensure the quality and safety of organs for transplantation, organ transplantation programmes should be founded on the principles of voluntary and unpaid donation.
Tas ir būtiski, jo šo principu neievērošana varētu radīt nepieņemamu risku un nelabvēlīgi ietekmēt saņēmējus un dzīvos donorus.
This is an essential aspect, since the violation of these principles might be associated with unacceptable risks and poor outcomes for recipients and living donors.
Ja ziedošana nav brīvprātīga vai notiek par atlīdzību, nevar pilnībā nodrošināt ziedošanas procesa kvalitāti, jo kāda cilvēka dzīves kvalitātes uzlabošana vai dzīvības glābšana nav galvenais vai vienīgais sasniedzamais mērķis.
When donation is not voluntary or provides for financial gain, the quality of the process of donation cannot be fully guaranteed, since improving the quality of life or saving the life of a person is not the main or sole objective to be achieved.
Arī tad, ja ziedošana notiek saskaņā ar atbilstīgiem kvalitātes standartiem, no iespējamā dzīvā donora vai iespējamā mirušā donora radiniekiem iegūtā slimības vēsture var nebūt pietiekami precīza attiecībā uz minētajām veselības problēmām vai slimībām, kuras saņēmēji, iespējams, var iegūt no donoriem, ja donori vēlas gūt finansiālu labumu vai arī savu izvēli izdara kādu apstākļu spiesti.
Even if the process is developed in accordance with appropriate quality standards, the clinical history obtained either from the potential living donor or the relatives of the potential deceased donor might not be accurate enough in terms of those conditions or diseases which are potentially transmissible from donors to recipients when donors are seeking financial gain or are subjected to any kind of coercion.
Tādējādi iespējamiem saņēmējiem rastos drošības problēma, jo mediķiem būtu ierobežotas iespējas pienācīgi analizēt risku.
This would result in a safety problem for potential recipients since the team would have a limited capability for performing an appropriate risk analysis.
Šajā direktīvā ir ievērotas pamattiesības un principi, kas jo īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā.
This Directive should respect the fundamental rights and observe the principles recognised in particular by the Charter of Fundamental Rights of the European Union .
Saskaņā ar minēto hartu un attiecīgi ņemot vērā Konvenciju par cilvēktiesībām un biomedicīnu, orgānu transplantācijas programmu pamatā vajadzētu būt brīvprātīgas un bezmaksas ziedošanas principiem, donora altruismam un solidaritātei starp donoru un saņēmēju, vienlaikus nodrošinot stingrus konfidencialitātes noteikumus un drošības pasākumus, lai aizsargātu donoru un saņēmēju personas datus .
In line with that charter and to take account of, as appropriate the Convention on human rights and biomedicine , organ transplantation programmes should be founded on the principles of voluntary and unpaid donation, altruism of the donor and solidarity between donor and recipient while ensuring that strict confidentiality rules and security measures are in place for the protection of the donors' and the recipients' personal data.
Jēdzieni „izsekojamība” un „identificējamība” ir savstarpēji cieši saistīti — ja ir iespējams tiešā vai netiešā veidā sameklēt bioloģisko materiālu īpašniekus, tos uzskata par identificējamiem.
The concepts of 'traceability' and 'identifiability' are strongly connected to each other: whenever traceability of the holders of the biological materials is possible, either in a direct or indirect way, these holders can be considered as identifiable.
Attiecībā uz datu aizsardzību izsekojamību un datu anonimitāti nevar minēt vienlaikus, jo šie jēdzieni ir pretrunā viens otram.
From a data protection perspective, traceability and anonymity of data cannot appear at the same time since they are opposite to each other.
(16a) Kompetentajai iestādei būtu jāapspriežas ar valsts datu aizsardzības iestādi par sistēmas izveidi, lai pārsūtītu datus par orgāniem uz trešām valstīm un no tām.
(1 6 a) The competent authority should consult with the national Data Protection Authority in relation to developing a framework for the transfer to and from third countries of data concerning organs.
Būtu jāpiemēro Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvas 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti 1 25. un 26. pantā izklāstītā īpašā kārtība personas datu pārsūtīšanai uz trešām valstīm.
The specific regime for the transfer of personal data to third countries as laid down in Articles 25 and 26 of Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council of 24 October 1995 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data 1 should apply .
Direktīvas 95/46/EK 25. un 26. pantā ir noteikta īpaša kārtība personas datu pārsūtīšanai uz trešām valstīm.
A specific regime for transfer of personal data to third countries is laid down in Articles 25 and 26 of Directive 95/46/EC.
Priekšlikuma 21. pantā vai attiecīgajā 15. apsvērumā varētu minēt, ka kompetentā iestāde apspriedīsies ar valsts datu aizsardzības iestādi, lai izveidotu vajadzīgo sistēmu ne tikai drošai, bet arī ātrai un efektīvai datu par orgāniem pārsūtīšanai no trešām valstīm un uz tām.
Article 21 or the relevant Recital 15 of the proposal could state that the competent authority will consult with the national Data Protection Authority in order to develop the necessary framework for secure, but also fast and efficient transfer of organs' data to and from the third countries.
(16b) Saņēmēja(-u) identitātes neatklāšana donoram vai donora ģimenes locekļiem un otrādi ir vispārējs princips, un tas neskar dalībvalstīs spēkā esošos tiesību aktus, kuros noteikts, ka, ievērojot īpašus nosacījumus, šādu informāciju varētu darīt zināmu donoram vai donoru ģimenes locekļiem un orgānu saņēmējiem, pamatojoties uz abu pušu piekrišanu.
(16b) As a general principle, the identity of the recipient(s) should not be disclosed to the donor or the donor's family or vice versa, without prejudice to legislation in force in Member States which , under specific conditions , might allow such information to be made available to donor or donors' families and organ recipients with the consent of both parties.
Priekšlikuma 16. apsvērumā minēto principu par anonimitātes saglabāšanu starp donoru un saņēmēju var izskaidrot labāk, papildinot tekstu ar jaunu, īpašu apsvērumu.
The maintenance of anonymity between donor and recipient initially placed in recital 16 of the original proposal is better to be explained in a new specific recital.
Šajā apsvērumā tiktu precizēts, ka anonimitātes princips neattiecas uz datu aizsardzības nodrošināšanas procedūru, jo tas būtu pretrunā datu izsekojamībai.
This would clarify that this principle of anonymity is not referred to a procedure to ensure data protection, since this last one would be in contradiction with the traceability.
(16c) Orgānu tirdzniecības apkarošanai nevajadzētu būt tikai Savienības pienākumam.
(16c) Combating organ trafficking should not remain the responsibility of the Union alone.
Tādēļ arī dalībvalstīm ir jāveic pasākumi, tostarp, lai mazinātu pieprasījumu, veicinātu orgānu ziedošanas efektivitāti, saglabātu tiesību aktu stingrību attiecībā uz dzīvajiem donoriem, nodrošinātu valsts reģistru un gaidīšanas sarakstu pārredzamību, medicīnas nozarē ieviestu juridisku atbildību pārkāpumu atklāšanai, kā arī veicinātu informācijas apmaiņu.
Member States should also take measures to that end, including reducing demand, promoting organ donation more effectively, maintaining strict legislation with regard to live donors, guaranteeing transparency of national registers and waiting lists, establishing the legal responsibility of the medical profession for tracking irregularities, and sharing information.
(17) Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti 13 principā aizliedz apstrādāt datus, kas attiecas uz veselību.
(17) Article 8 of Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council of 24 October 1995 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data 13 prohibits in principle the processing of data concerning health.
Šim aizlieguma principam ir noteikti ierobežoti izņēmumi.
Limited exemptions to this prohibition principle are laid down.
Direktīva 95/46/EK paredz arī, ka atbildīgajai personai jāīsteno atbilstoši tehniskie un organizatoriskie pasākumi, lai aizsargātu personas datus pret nejaušu vai nelikumīgu iznīcināšanu vai nejaušu zudumu, izmaiņām, neatļautu izpaušanu vai piekļūšanu, kā arī pret visiem pārējiem datu apstrādes nelikumīgajiem veidiem.
Directive 95/46/EC also requires the controller to implement appropriate technical and organisational measures to protect personal data against accidental or unlawful destruction or accidental loss, alteration, unauthorised disclosure or access and against all other unlawful forms of processing.
Šim aizliegumam ir noteikti ierobežoti izņēmumi.
Limited exemptions to this prohibition are laid down.
Saskaņā ar minēto direktīvu būtu jānosaka stingri konfidencialitātes noteikumi un drošības pasākumi, lai aizsargātu donoru un saņēmēju personas datus.
In line with that Directive, strict confidentiality rules and security measures should be in place for the protection of donors’ and recipients’ personal data.
Turklāt kompetentā iestāde var arī apspriesties ar valsts datu aizsardzības iestādi par sistēmas izveidi, lai pārsūtītu datus par orgāniem uz trešām valstīm un no tām.
Moreover, the competent authority may also consult the national Data Protection Authority in relation to developing a framework for the transfer to and from third countries of data concerning organs.
Būtu jāpieņem konfidencialitātes noteikumi un drošības pasākumi, lai aizsargātu donoru un saņēmēju personas datus.
Confidentiality rules and security measures should be taken for the protection of the donors' and recipients' personal data.
Tā kā šajā apsvērumā ir skaidri noteikts pienākums ievērot Direktīvas 95/46/EK prasības, tajā jāiekļauj atsauce uz datu aizsardzību.
We make the reference under this recital which establishes clearly the obligation to comply with the requirements stated in Directive 95/46/EC.
(19) Dalībvalstu kompetentajām iestādēm jāuzņemas galvenā loma orgānu kvalitātes un drošības nodrošināšanā visā ķēdē no ziedošanas līdz transplantācijai.
(19) The competent authorities of the Member States should have a key role to play in ensuring the quality and safety of organs during the entire chain from donation to transplantation.
Kā uzsvērts Ministru komitejas ieteikumos dalībvalstīm par Eiropas Padomes Valsts transplantācijas organizācijas (VTO) aprakstu, darbību un atbildību, ir ieteicama viena oficiāli atzīta un bezpeļņas iestāde, kas ir kopumā atbildīga par ziedošanu, atrašanu , izsekojamību un atbildību.
As emphasised by the Recommendation of the Committee of Ministers to Member States on the background, functions and responsibilities of a National Transplant Organisation (NTO) of the Council of Europe , it is preferable to have a single body which is officially recognised and non-profit making with overall responsibility for donation, allocation, traceability and accountability.
Tomēr atkarībā no kompetences sadalījuma dalībvalstīs, vietējo, reģionālo, valsts un/vai starptautiskas iestādes var strādāt kopā, lai koordinētu ziedošanu, atrašanu, un/vai transplantāciju, ar nosacījumu, ka sistēma nodrošina atbildību, sadarbību un efektivitāti.
However, depending especially on the repartition of competences within the Member States, a combination of local, regional, national and/or international bodies may work together to co-ordinate donation, allocation and/or transplantation, provided that the framework in place ensures accountability, co-operation and efficiency