natgillin/translations-raw huggingface dataset:
i) valsts vai ES fondu garantiju nodrošināšana mikrokredīta sniedzējiem;
(i) the provision by national or EU funds of guarantees for providers of micro-credit;
ii) uzņēmējdarbības atbalsta pasākumi kā papildu pakalpojumi mikrokredīta ņēmējiem, ko nodrošina mikrokredīta sniedzēji vai trešās puses un kas ietver mikrokredīta ņēmēju obligātu apmācību, kuru regulāri novērtē.
(ii) the provision of business support services as additional services for micro-credit borrowers, either by the providers of micro-credit or by third parties, which is to include mandatory targeted training with regular assessments for micro-credit borrowers.
Šai apmācībai varētu izmantot struktūrfondu finansējumu;
That training can be financed under the Structural Funds;
iii) pētniecība un paraugprakses apmaiņa darbības jomā, piemēram, attiecībā uz alternatīvām garantiju prasībām, netradicionālām kredītspējas novērtēšanas metodēm, vērtēšanas sistēmām un starpnieku lomu;
(iii) research and the exchange of best practices in the operational field, e.g. as regards alternative collateral requirements, non-traditional credit worthiness evaluation methods, scoring systems and the role of intermediaries;
iv) tādas tīmekļa vietnes izveide, kurā potenciālie mikrokredītu saņēmēji var iepazīstināt ar saviem projektiem personas, kuras vēlas aizdot naudu, lai šos projektus atbalstītu;
(iv) the creation of a website where potential recipients of micro-credits can present their projects to those willing to lend money to support them; and
v) ES mēroga datubāzes izveide, kurā ietverta pozitīva un negatīva kredītinformācija par mikrokredīta ņēmējiem;
(v) the creation of an EU-wide database comprising positive and negative credit data on micro-credit borrowers.
b) lai izvairītos no darbību pārklāšanās, Komisijai:
(b) To avoid duplication, the Commission should:
i) būtu jāizveido viena koordinācijas nodaļa, kura strādā ar visām ES darbībām mikrokredīta finansēšanas jomā;
(i) appoint a single coordination entity where all EU financing activities concerning micro-credit are pooled; and
ii) būtu jāpiešķir līdzfinansējums projektiem tikai tad, ja vienlaikus tiek saglabātas tiesības uz sociālo drošību, piemēram, bezdarbnieka pabalsts un ieņēmumu atbalsts, un pamatojoties uz pakalpojumu sniedzēja izvērtējumu, tajā ņemot vērā uzņēmuma panākumus un minimālo dzīves līmeni valstī;
(ii) (co-)finance projects only where they can be combined with the retention of social security entitlements, such as unemployment benefit and income support, on the basis of the analysis of the business services provider, who should takes into account the achievements of the business and the national minimum living standard.
3. ieteikums — saskaņota ES pamatsistēma banku un nebanku MFI
Recommendation 3 : on a harmonised EU framework for bank and non-bank MFIs
Komisijai būtu jāizstrādā tiesību aktu priekšlikumi, lai nodrošinātu ES mēroga pamatsistēmu banku un nebanku MFI.
The Commission should propose legislation to provide an EU-wide framework for bank and nonbank MFIs.
Nebanku MFI paredzētajā pamatsistēmā būtu jāietver:
The non-bank MFIs framework should include:
a) skaidra mikrokredītu sniedzēju definīcija, paredzot, ka tie neprasa depozītus un tādēļ nav uzskatāmi par finanšu iestādēm Kapitāla prasību direktīvas izpratnē;
(a) a clear definition of micro-credit providers, providing that they do not take deposits, and therefore do not constitute financial institutions under the CRD;
b) spēja nodarboties tikai ar kreditēšanu;
(b) the ability to conduct credit-only activities;
c) spēja aizdot tālāk;
(c) the ability to on-lend; and
d) saskaņoti noteikumi, kuros ņemti vērā riska faktori, attiecībā uz apstiprināšanu, reģistrāciju, pārskatu sniegšanu un konsultatīvu uzraudzību.
(d) harmonised, risk-based rules as regards authorisation, registration, reporting and prudential supervision.
4. ieteikums — Direktīva 2005/60/EK
Recommendation 4 : on Directive 2005/60/EC
Komisijai, pārskatot Direktīvu 2005/60/EK un noteikumos par klienta uzticamību iekļaujot īpašu atbrīvojumu, jānodrošina, ka direktīvas noteikumi neveido šķēršļus, kas personām bez pastāvīgas adreses vai personu apliecinošiem dokumentiem liedz saņemt mikrokredītu.
The Commission should, while reviewing Directive 2005/60/EC, ensure that the provisions laid down in that Directive do not constitute obstacles preventing people who have no permanent address or personal identification documents from accessing micro-credit, by allowing for a special exemption in the provisions regarding customer due diligence.
5. ieteikums — konkurences noteikumi
Recommendation 5 : on competition rules
a) Komisijai, pārskatot de minimis noteikumus, būtu jāparedz:
(a) The Commission should, while reviewing the de minimis rules, provide for:
i) dalībvalstu de minimis ierobežojumu diferenciācija attiecībā uz finansiālu atbalstu mikrokredīta sniedzējiem;
(i) the differentiation of the de minimis limits between Member States when it comes to financial support for micro-credit providers;
ii) diskriminācijas novēršana attiecībā uz de minimis atbalstu, kas piešķirts uzņēmumam lauksaimniecības nozarē, ja atbalstu piešķir saistībā ar mikrokredītu;
(ii) the abolition of the discrimination of de minimis aid granted to an undertaking in the agricultural sector if the aid is granted in connection with micro-credit; and
iii) administratīvā sloga samazināšana, ja atbalstu piešķir saistībā ar mikrokredītu;
(iii) a reduction of the administrative burden if the aid is granted in connection with micro-credit.
b) Komisijai tiesību aktos būtu jānosaka, ka mikrokredītu sniedzēju nozīme un attiecīgā gadījumā valsts atbalsts, ko šādas iestādes saņem, atbilst ES konkurences noteikumiem;
(b) The Commission should specify in legislation that the role of micro-credit providers and, if applicable, the public support that such institutions receive are in line with the EU competition rules.
c) Komisijai būtu jāīsteno noteikumi, kas ļauj publiskā iepirkuma procedūrā dot priekšroku precēm vai pakalpojumiem, ko nodrošina mikrokredīta ņēmēji.
(c) The Commission should implement rules that allow for a preferential treatment of goods and services provided by micro-credit borrowers in public procurement procedures.
Mikrokredīta nodrošināšanas saknes ir meklējamas Dienvidāzijā un Latīņamerikā, kur 20. gadsimta 70. gadu vidū tika uzsāktas pirmās mikrokredīta iniciatīvas.
The provision of microcredit has its roots in South Asia and Latin America, where first microcredit initiatives were launched in the mid-1970s.
Slavenākais mikrokredīta projekts ir Grameen Bank (Bangladešā), ko 1976. gadā dibināja profesors Muhammad Yunus .
The most famous microcredit project is Grameen Bank in Bangladesh, which was founded in 1976 by Prof. Muhammad Yunus.
Grameen Bank , kas mūsdienās ir lielākā mikrofinanšu iestāde (MFI) ar vairāk nekā 6 miljoniem aizdevuma ņēmēju, modelis ir izmantots daudzās citās MFI.
The business model of Grameen Bank, which is today the largest micro-finance institution (MFI) with more than 6 million borrowers, has been copied by many other MFIs.
2006. gadā profesoram Yunus un Grameen Bank tika piešķirta Nobela Miera prēmija.
In 2006, Prof. Yunus and the Grameen Bank were awarded the Nobel Peace Prize.
Līdz šim mikrokredīta darījumu panākumi trūkuma mazināšanā jaunattīstības valstīs netika aplūkoti ES kontekstā.
The success of the microcredit business in relieving poverty in developing countries has up to now not been translated into the EU context.
Lai gan ir vairākas gan publiskas, gan privātas iniciatīvas, kas mēģina veicināt šo darījumu veidu arī Eiropā, aizvien nav vienotas koncepcijas, un šajā sektorā pastāv neaizņemta tirgus niša: viss liecina par cilvēku, kas nevar iegūt aizņēmumus tradicionālajā banku sektorā, augstu potenciālo pieprasījumu pēc mikrokredīta.
Although there are several initiatives, both public and private, that try to promote this business also in Europe, a holistic approach is still missing, and a market gap in this sector exists: all indications point to a high potential demand for microcredit from people who are unable to obtain loans in the traditional banking sector.
Mikrokredīta iniciatīvas panākumi Eiropā varētu sniegt ievērojamu ieguldījumu Pārskatītās Lisabonas konvencijas mērķu sasniegšanā attiecībā uz izaugsmi un darba vietām un novatoriskas, radošas un dinamiskas Eiropas ekonomikas izveidi.
A success of a European initiative on microcredit could contribute substantially to the achievement of the objectives of the Revised Lisbon Strategy for growth and jobs and the creation of an innovative, creative and dynamic European economy.
Mazi uzņēmumi ir būtisks izaugsmes, nodarbinātības, uzņēmējdarbības prasmju, novatorisma un kohēzijas avots ES.
Small enterprises are an essential source of growth, employment, entrepreneurial skills, innovation and cohesion in the EU.
Mikrokredīts var nodrošināt īpašu atbalstu vienai no četrām Lisabonas stratēģijas prioritātēm, proti, atraisīt uzņēmumu potenciālu, palīdzot sociāli un ekonomiski (no jauna) integrēt cilvēkus caur pašnodarbinātību.
Microcredit can in particular support one of the four priorities of the Lisbon strategy, namely the unlocking of business potential, by helping socially and economically (re-) integrate people through self-employment.
Faktiski Lisabonas stratēģiju var uzskatīt par veiksmīgu tikai tādā gadījumā, ja tiek ievērojami palielināts nodarbinātības līmenis.
In fact only if the level of employment is significantly raised can the Lisbon strategy be regarded as successful.
(Termins „mikrofinanses” ietver arī citus maza mēroga finanšu pakalpojumus, piemēram, mikroapdrošināšanu, tekošos pamatnorēķinus un krājkontus.
(The term 'microfinance' encompasses also other small scale financial services such as microinsurance, basic current accounts and savings accounts.
Šie jēdzieni netiks skatīti ziņojumā par mikrokredītiem.)
These concepts will not be addressed in the report on micro-credit.)
Saskaņā ar Komisijas definīciju, mikrokredīts ir aizdevums 25 000 eiro vai mazākā apmērā, kas izsniegts mikrouzņēmumam (t. i., uzņēmumam, kurā ir mazāk nekā 10 darbinieku un kura gada apgrozījums un/vai gada bilance nepārsniedz 2 miljonus eiro).
The Commission defines a microcredit as a loan of 25,000 EUR or less, made to a micro-enterprise (i.e. an enterprise with fewer than 10 employees whose annual turnover and/or annual balance sheet total does not exceed 2 m EUR).
2007. gada novembrī publicētajā Komisijas paziņojumā „Eiropas iniciatīva mikrokredīta attīstībai nolūkā atbalstīt izaugsmi un nodarbinātību” dalībvalstis tiek aicinātas attiecīgi pielāgot nacionālos institucionālos, tiesiskos un komerciālos regulējumus, kas nepieciešami mikrokredītu attīstības labvēlīgākas vides veicināšanai.
The Commission communication 'A European initiative for the development of microcredit in support of growth and employment', published in November 2007, invites the Member States to adapt as appropriate national institutional, legal and commercial frameworks necessary to promote a more favourable environment for the development of micro-credit.
Vēl tika izstrādāts Eiropas līmeņa instruments JASMINE , kura mērķis ir atbalstīt nebanku MFI attīstību dalībvalstīs.
In addition, JASMINE was launched, a new European-level facility which aims at supporting the development of non-bank MFIs in Member States.
Lai gan šīs iniciatīvas elementi ir daudzsološi, tiem ir trūkums: tie lielā mērā atstāj jautājuma risināšanu dalībvalstu rokās, nevis nosaka īstu Eiropas regulējumu.
Even though the elements of this initiative are promising, their drawback is that they leave the issue largely in the hands of Member States instead of establishing a truly European framework.
Saskaņā ar referenta viedokli, Eiropas iniciatīvas iznākumam mikrokredītu jomā jābūt novatoriskam un tā uzmanības centrā jābūt mērķa grupām, kurām līdz šim nav pievērsts pietiekami daudz uzmanības.
In the opinion of the rapporteur, the outcome of a European initiative in the field of microcredit should be innovative, focussing on target groups that are up to now not paid sufficient attention.
Tā kā ir ļoti daudz iniciatīvu, kas ir pielāgotas MVU, kuri ietilpst „mazo” un „vidējo” uzņēmumu kategorijā, un šīs mērķa grupas parasti apkalpo tradicionālās bankas, Eiropas iniciatīvas uzmanības centrā attiecībā uz mikrokredītu attīstību drīzāk jābūt mazāk aizsargātajiem iedzīvotājiem (piemēram, (ilgstošiem) bezdarbniekiem, sociālās palīdzības saņēmējiem, imigrantiem, etnisko minoritāšu pārstāvjiem, cilvēkiem, kas aktīvi darbojas neformālajā ekonomikā vai dzīvo maznodrošinātos lauku rajonos, un sievietēm), kuri vēlas izveidot mikrouzņēmumu.
As there are plenty of initiatives targeting SMEs that fall in the category of 'small' and 'medium sized' enterprises, and these target groups are in general served by traditional banks, the focus of a European initiative for the development of microcredit should rather be disadvantaged persons who want to start a micro enterprise, such as the (long-term) unemployed, welfare dependents, immigrants, ethnic minorities, people active in the informal economy or living in deprived rural areas and women.
Tāpēc ir jāņem vērā, ka mērķgrupas dalībvalstīs ir ļoti atšķirīgas.
Thereby, it has to be taken into account that the target groups in the Member States differ widely and are very diverse respectively.
Ir jāapdomā jautājums par to, kam ir jāuzņemas starpnieka loma starp kredīta ņēmēju un kredīta sniedzēju.
The question needs to be considered who should intermediate between credit taker and credit supplier.
Ir jāņem vērā tas, ka starpnieku var izvēlēties no pašas mērķgrupas.
It is necessary to consider that an intermediary may be selected from the target group itself.
No vienas puses šāds risinājums var būt efektīgs, jo mērķgrupas dalībnieki var uzticēties šādam starpniekam no iekšpuses vairāk nekā starpniekam no malas.
Such a solution may be efficient on the one hand, as the target group members may trust such an inside intermediary more that an outsider.
No otras puses iekšēja kredītsistēma var nebūt ideāli piemērota noteiktām grupām, jo var veicināt jau esošas augstākās šķiras valdīšanu.
On the other hand, an inside credit system may not be ideal for certain groups, as it may foster the reign of an already existing upper class in the group.
Īpašas mikrokredīta iezīmes
Specific features of microcredit
Tradicionālais banku sektors uzskata aizdevuma sniegšanu iepriekšminētajām mikrokredīta mērķgrupām par riskantu un dārgu.
The established banking sector considers lending to the microcredit target groups as defined above as risky and cost intensive.
Komercbankas apgalvo, ka tām jāsaskaras ar nepieņemami augstu kavējumu un vājas peļņas risku.
Commercial banks argue that they are confronted with unacceptably high risks of default and low margins.
Tā rezultātā šīs bankas nav ieinteresētas noteiktos klientu segmentos, kam līdz ar to nav iespēju saņemt aizdevumu.
As a result, these banks are not interested in certain client segments which end up being 'non-bankable'.
Tas nozīmē, ka mikrokredītu darījumi atšķiras no tradicionālajiem banku darījumiem.
This means that the business of microcredit is different from traditional banking business.
Tie ietver novatoriskus un subjektīvus elementus, piemēram, alternatīvas vai nekādas nodrošinājuma prasības un netradicionālu kredītspējas novērtējumu.
It includes innovative and subjective elements such as alternative or no collateral requirements and non-traditional credit worthiness evaluation.
Daudzos gadījumos mikrokredīts tiek piešķirts ne tikai ekonomisku iemeslu un peļņas gūšanas dēļ, bet arīdzan tiek izmantots kohēzijas nolūkam, cenšoties (no jauna) integrēt mazāk aizsargātas personas sabiedrībā.
In many cases, microcredit is granted not only for economic reasons and not only to make profit, but serves also a cohesion purpose, by trying to (re-)integrate disadvantaged people into the society.
Mikrokredīta piešķiršana ietver augstākas darbības izmaksas aizdevuma nelielā apmēra dēļ, (pietiekamas) garantijas neesamību un augstas apkalpošanas izmaksas, jo klienti bieži vien ir fiziski grūti sasniedzami un viņiem ir nepieciešami intensīvi biznesa atbalsta pakalpojumi un konsultācijas – šim mērķim parasti ir nepieciešams plašs un dārgs cilvēku tīkls, kas atrodas tuvu mērķa grupai.
The granting of microcredit entails higher operational costs, due to the small loan size, the lack of (sufficient) collateral and high handling costs, as clients are often difficult to reach physically and the need for intense business support services and advice - these characteristics generally necessitate a broad and expensive network of people who are close to the target group.
Bet, pat ja mikrokredīta nodrošināšana nav izdevīga, ir ekonomiski saprātīgi to atbalstīt, jo parasti finanšu atbalsts pašnodarbinātībai ir mazāks nekā bezdarbnieka pabalstu izmaksas vismaz vidējā un ilgtermiņā.
But even if the provision of microcredit is not profitable, it makes economic sense to support it, as in general the financial support for self-employment is lower than the cost of unemployment benefits, at least in the medium and long term.
Eiropas mikrokredīta iniciatīvas iespējamie elementi
Possible elements of a European initiative on microcredit
Mikrokredīta redzamības nodrošināšana
Giving microcredit visibility
Lai nodrošinātu mikrokredīta jēdzienam ES līmeņa redzamību, kas nepieciešama tā attīstības veicināšanai, ir nepieciešams ieviest to statistikas un banku regulējumā kā atsevišķu kategoriju.
In order to give the concept of microcredit the visibility that is needed at the EU level to favour its development, its introduction as a separate category in statistics and banking regulation is needed.
Šajā ziņā ir apšaubāms, vai ir piemērota Komisijas izmantotā mikrokredīta definīcija, kas tiek attiecināta uz visām ES dalībvalstīm.
In this regard, it is questionable whether the undifferentiated definition of microcredit applying to all EU Member States used by the Commission is appropriate.
Tā kā IKP uz vienu iedzīvotāju dalībvalstīs ir ļoti atšķirīgs, tāda paša nominālā apjoma aizdevums tiek uztverts atšķirīgi dažādos reģionos.
As GDP per capita differ widely between Member States, a loan of the same nominal amount is regarded differently in different regions.
Mikrokredīts arīdzan jāveicina, nosakot nodokļu atvieglojumus un atceļot procentu likmju robežas.
Microcredit should also be promoted by tax incentives and the abolition of interest rate caps.
Procentu likmju robežu pamatā ir centieni aizsargāt aizdevuma ņēmējus no pārmērīgi augstām aizdevuma izmaksām.
The reason behind interest rate caps is the protection of borrowers against excessively high costs of borrowing.
Tomēr procentu likmju robežas var traucēt aizdevējiem segt aizdevuma sniegšanas izmaksas un piespiest cilvēkus aizņemties no augļotājiem, kas nosaka vēl augstākas procentu likmes.
However interest rate caps can prevent lenders from covering their costs of lending and force people to borrow from loan sharks that charge even higher interest rates.
Daudzi mikrokredītu biznesā iesaistītie praktiķi apgalvo, ka mikrokredīta vājā vieta, raugoties no aizdevuma ņēmēja viedokļa, ir nevis izmaksas, bet pieejamība.
Many practitioners engaged in the microcredit business argue that the bottleneck with regard to microcredit on the borrower's side is not costs but access.
Tā kā mikrokredīti ir nelielas īstermiņa naudas summas, maksājumu daļas ir niecīgas par spīti procentu likmēm, kas sākotnēji var šķist biedējoši augstas.
As microcredits are small amounts with short maturity, repayment instalments are minor in spite of interest rates that seem to be prohibitively high at first glance.
Tāpēc procentu likmju robežas ir piemērojamas tikai tad, kad runa ir par patēriņa aizdevumiem.
Therefore, interest rate caps should be applied only when it comes to consumer loans.
ES finansējums
EU funding
Izņemot JASMINE , ES iniciatīvām, kurām jāsekmē mikrokredīti, ir plašākas piemērošanas iespējas nekā mikrokredītam, un tas traucē sasniegt mērķi īpaši pievērst uzmanību mazāk aizsargātu personu atbalstam, piešķirot tām mikrokredītu.
With the exception of JASMINE, the EU initiatives that should foster microcredit have a wider application range than microcredit, which interferes with the objective of specifically focussing on the support of disadvantages people by granting them microcredit.
Tomēr daudzās iniciatīvas un to administratīvā sarežģītība neļauj maziem projektiem pilnvērtīgi izmantot to iespējas.
Moreover, the plurality of initiatives and their administrative complexity make it difficult for small projects to benefit from them.
Būtu noderīga ES iniciatīvu racionalizēšana un daudz precīzāka diferencēšana starp īpašām mērķa grupām.
A streamlining of the EU initiatives and a more accurate differentiation between the specific target groups could be useful.
Lai sekmētu mikrokredītu nodrošināšanu mazāk aizsargātām mērķa grupām, ES finansējums ir piešķirams ar nosacījumu, ka tiek atbalstīti šo mērķa grupu pārstāvji šādās jomās:
To foster the provision of microcredit to disadvantaged target groups, EU funding should be granted under the condition that people belonging to these target groups are supported, in the following fields:
– netiešs atbalsts, nodrošinot garantijas, jo tādējādi tiek nodrošināti stimuli papildu privātam atbalstam;
- Indirect support by the provision of guarantees, as this provides incentives for additional private support.
– biznesa atbalsta pakalpojumu sniegšanas izmaksu segšana, ja to veic pati MFI vai citas organizācijas.
- The covering of costs for the provision of business support services, if carried out by the MFI itself or other organisations.
Liela nozīme ir nodrošināt mazāk aizsargātai mērķa grupai piederošu mikrouzņēmumu dibinātāju piekļuvi biznesa atbalsta pakalpojumiem (piemēram, darbaudzināšanai, apmācībai, konsultēšanai, finanšu izglītībai, uzticības telefoniem, mikrouzņēmēju aprindām);
Access to business support services (such as mentoring, training, advice, financial education, hotlines, micro-entrepreneur circles) for founders of micro-enterprises belonging to a disadvantaged target group is essential.
– labākās prakses izpēte un apmaiņa, piemēram, attiecībā uz novatoriskām mikrokredīta piešķiršanas, drošības kontroles un riska mazināšanas metodēm (piemēram, alternatīvas nodrošinājuma prasības, netradicionālas kredītspējas novērtēšanas metodes vai vērtēšanas sistēmas).
- Research and exchange of best practices, e.g. as regards innovative techniques for the granting, safeguarding and risk mitigation of microcredit (such as alternative collateral requirements, non-traditional credit worthiness evaluation methods or scoring systems).
Ir jānovērtē, cik lielā mērā šādas pieejas darbojas ES kontekstā un kurām mērķa grupām tās ir piemērojamas.
It should be assessed to what extend such approaches work in an EU context and with which target group.
Ir jāveicina plaša (valstu un reģionu Eiropā un ārpus tās) labākās prakses un pieredzes apmaiņa.
An extensive exchange of best practices and experiences (of countries and regions in and outside Europe) should be promoted.
Mikrokredīta sniedzēju regulējums
Regulation of microcredit providers
Šķiet, ka Kapitāla prasību direktīva (KPD) nerada tiešus šķēršļus attiecībā uz to, ka mikrokredītus nodrošina licencētas finanšu iestādes.
As regards the provision of microcredit by licensed financial institutions, the Capital Requirements Directive (CRD) does not seem to pose direct obstacles.
Tomēr tradicionālās bankas parasti nevēlas apkalpot „riskantus” klientus, tāpēc nebanku MFI šķiet vispiemērotākās šīs mērķa grupas apkalpošanai.
However by definition traditional banks are not willing to serve 'non-bankable' people and non-bank MFIs seem therefore better positioned to cover this target group.
Par spīti tam, ir jāparedz daudz pretimnākošāka mikrokredītu apkalpošana saskaņā ar KPD, jo vēsturiski tie ir apliecinājuši sevi kā mazāk riskantu aizdevumu (daudzu mikrokredītu sniedzēju pieredze ir rādījusi, ka maksājumu likmes kopumā ir salīdzinoši augstas).
Nevertheless a more favourable treatment under the CRD for microcredits which historical record indicate as less risky (experience of many microcredit providers has shown that repayment rates are in general remarkably high) should be foreseen.