natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Attiecībā uz pārējām ārējās darbības jomām Eiropas Parlaments īsteno savas parastās prerogatīvas: tas piedalās tiesību aktu pieņemšanā saskaņā ar Līgumu nosacījumiem (parasti izmanto parasto likumdošanas procedūru, kura būs piemērojama arī ārējās tirdzniecības jomā).
With regard to the other areas of external action, Parliament will exercise its usual prerogatives, participating in the adoption of legislative acts on the basis of the Treaties (generally, the normal legislative procedure, which will now be extended even to external trade).
Tas pieņem Savienības budžetu.
Parliament also adopts the Union budget.
Attiecībā uz starptautiskajiem nolīgumiem tam ir jādod sava piekrišana pirms Padome pieņem: i) asociācijas nolīgumus, ii) nolīgumu par ES pievienošanos Eiropas Cilvēktiesību konvencijai, iii) nolīgumus, ar ko izveido īpašu iestāžu sistēmu, organizējot sadarbības procedūras, iv) nolīgumus, kuriem ir ievērojama ietekme uz Savienības budžetu, un v) nolīgumus, kas aptver jomas, uz kurām attiecas parastā likumdošanas procedūra (vai īpašā likumdošanas procedūra gadījumos, kad tā nepieciešama).
Regarding international agreements, it will approve, prior to their adoption by the Council: i) association agreements; ii) the agreement on accession of the EU to the European Convention on Human Rights; iii) agreements creating a specific institutional framework by organising cooperation procedures; iv) agreements having significant budgetary implications for the Union; and v) agreements covering areas governed by the normal legislative procedure (or by a specific legislative procedure where required).
Šķiet, ka ir norādīts izveidot ciešu saikni starp Eiropas Parlamentu un Augsto pārstāvi, kuru būs regulāri jāaicina piedalīties ne vien debatēs plenārsēdē — papildus abām ikgadējām debatēm par KĀDP un KDAP attīstību —, bet arī kompetentajās Parlamenta komitejās.
It would seem desirable to establish a close link between the EP and the High Representative, who should be regularly invited to take part in the debates in plenary - in addition to the two annual debates on the evolution of the CFSP and the CSDP - and in those of the relevant committees.
Šāda prakse būs jāattiecina arī uz īpašajiem pārstāvjiem un komisāriem, kas ir kompetenti konkrētās ES ārējās darbības jomās, kā arī dažām EĀDD (Eiropas Ārējās darbības dienests) amatpersonām, kuras ieņem amatus, kam ir acīmredzama politiskā nozīme.
This practice should be extended to the special representatives and to the Commissioners responsible for specific areas of the EU's external action, as also to certain officials of the ESEA (European Service for External Action) occupying posts of obvious political importance.
Turklāt, lai gan nav šaubu, ka Eiropas Parlamentam ir jāievēro konfidencialitātes prasības saistībā ar noteiktas informācijas izmantošanu KĀDP jomā, jo īpaši aizsardzības jautājumos
While Parliament must of course abide by the requirements of discretion as regards dealing with certain sensitive CFSP data, especially in the defence field
Kad stāsies spēkā jaunais Līgums, būs arī nepieciešams pārskatīt iestāžu nolīgumu par Eiropas Parlamenta piekļuvi Padomes slepenai informācijai drošības un aizsardzības politikas jomā (2002. gada 20. novembra iestāžu nolīgums starp Eiropas Parlamentu un Padomi par Eiropas Parlamenta piekļuvi Padomes slepenai informācijai drošības un aizsardzības politikas jomā). , tas var paralēli uzņemties jaunu lomu ārējās darbības jomā, rīkojot jauna veida „publiskas uzklausīšanas” attiecībā uz ārējām attiecībām, kurās piedalītos amatpersonas no dažādām iestādēm vai no EĀDD, trešo valstu vai starptautisko organizāciju pārstāvji u. c.
The entry into force of the new Treaty will also necessitate a revision of the interinstitutional agreement on Parliament's access to sensitive data in the security and defence field (interinstitutional agreement of 20 November 2002 between Parliament and the Council on Parliament's access to sensitive data in the security and defence field ). , there will be, in parallel, opportunities for a new role for the EP in the area of external action, in the form of organising a new type of public hearing on external relations, with the participation of representatives of the various institutions or the ESEA, as well as of third countries, international organisations, etc.
Saistībā ar Savienības ārējo darbību Līgumā ir definētas trīs lēmumu kategorijas:
The Treaty defines three categories of decision in the framework of the Union's external action:
– lēmumi saistībā ar ārējo darbību kopumā (LES 22. pants),
– decisions in the framework of external action as a whole (Article 22 TEU);
– lēmumi saistībā ar KĀDP (LES 26. pants),
– decisions in the framework of the CFSP (Article 26 TEU);
– lēmumi citās ārējās darbības jomās, izņemot KĀDP.
– decisions in areas of external action outside the CFSP.
Lēmumi saistībā ar ārējo darbību kopumā (LES 22. pants),
Decisions in the framework of external action as a whole (Article 22 TEU)
Eiropadome pieņem lēmumus par ES stratēģiskajām interesēm un mērķiem ārējās darbības jomā kopumā (LES 22. panta 1. punkts), un šādi lēmumi var attiekties uz KĀDP vai citām ārējās darbības jomām.
The European Council is to take decisions on the definition of the EU's strategic interests and objectives in the field of external action as a whole (Article 2(1) TEU) which could concern the CFSP as a whole or the other fields of external action.
Tā pieņem vienprātīgu lēmumu pēc Padomes ieteikuma, kas pieņemts, ievērojot katrai jomai noteikto kārtību.
It is to decide unanimously, on a recommendation by the Council adopted in accordance with the procedures in force for each area.
Lēmumi saistībā ar KĀDP (LES 26. pants)
Decisions in the framework of the CFSP (Article 26 TEU)
Eiropadome pieņem lēmumus, ar kuriem nosaka stratēģiskās intereses un KĀDP mērķus un vispārējās pamatnostādnes (LES 26. panta 1. punkts).
The European Council is to adopt decisions identifying the strategic interests and the general guidelines and objectives of the CFSP (Article 26(1) TEU).
Padome izstrādā KĀDP un pieņem lēmumus, kas vajadzīgi tās noteikšanai un īstenošanai.
The Council is to determine the CFSP and take the decisions required for its definition and implementation.
Arī šos jautājumus pieņem vienprātīgi (26. panta 2. punkts).
These decisions will also be taken by unanimity (Article 26(2)).
Padome pieņem arī lēmumus par veicamajiem pasākumiem (28. panta 1. punkts) un lēmumus par Savienības attieksmi īpašos ģeogrāfiskos vai tematiskos jautājumos (29. panta 1. punkts).
The Council will also decide on the actions to be taken (Article 28(1)) and take decisions on the Union's position on specific geographical or thematic issues (Article 2(1)).
Arī šos lēmumus Padome pieņem vienprātīgi (31. panta 1. punkts), izņemot tad, ja šo lēmumu pamatā ir Eiropadomes lēmums par Savienības stratēģiskajām interesēm un mērķiem (LES 22. panta 1. punkts), ja tos pieņem pēc Augstā pārstāvja priekšlikuma, kas iesniegts pēc īpaša lūguma, ar ko pie viņa vērsusies Eiropadome (pēc pašas vai pēc Augstā pārstāvja iniciatīvas), vai ja ar tiem īsteno lēmumu, kas nosaka ES rīcību vai nostāju (31. panta 2. punkts).
These decisions too are to be taken by the Council by unanimity (Article 31(1)), unless they are based on a decision of the European Council relating to the Union's strategic objectives and interests under Article 22(1), they are taken on a proposal by the High Representative following a specific request to him by the European Council (on its own or his initiative), or they implement a decision defining an action or position of the EU (Article 31(2)).
Eiropadome var ar vienprātīgu lēmumu noteikt, ka iepriekš minētos lēmumus pieņem ar kvalificētu balsu vairākumu.
The European Council may decide by unanimous vote that the above decisions may be taken by QMV.
Tomēr neviens no šiem izņēmumiem nav spēkā, ja attiecīgie lēmumi rada noteiktas sekas militārajā vai aizsardzības jomā.
However, none of these exceptions shall apply where the decisions have military or defence implications.
Arī lēmumus par īpašā pārstāvja izvirzīšanu pieņem ar kvalificētu balsu vairākumu (33. pants).
Decisions to name a special representative shall also be taken by QMV (Article 33).
Lēmumu par Eiropas Ārējās darbības dienesta izveidi pēc Augstā pārstāvja priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu pieņem Padome pēc tam, kad saņemta Komisijas piekrišana un Eiropas Parlamenta atzinums (27. panta 3. punkts) (sk. infra ).
The decision to create the ESEA will be taken by the Council by unanimity, on a proposal by the High Representative and subject to the approval of the Commission and the opinion of Parliament (Article 27(3)) (see above).
Padome arī vienprātīgi (pēc apspriešanās ar Eiropas Parlamentu) pieņem lēmumu, ar ko nosaka procedūras ES budžeta apropriāciju ātrai pieejamībai steidzamām iniciatīvām KĀDP jomā.
The Council will also adopt by unanimity (consulting the EP) the decision establishing the procedures for rapid access to EU budget appropriations for urgent CSFP initiatives.
Savukārt lēmumus par procedūrām sākumfonda izveidei un finansēšanai, kā arī par tā pārvaldības un finanšu kontroles procedūrām pieņem ar kvalificētu balsu vairākumu (LES 41. pants).
On the other hand, decisions on the arrangements for creating and financing the start-up fund, as well as its management and financial control aspects, are to be taken by QMV (Article 41 TEU).
Arī tie lēmumi, ar kuriem Padome pieņem starptautiskus nolīgumus KĀDP jomā, parasti jāpieņem vienprātīgi.
Decisions by which the Council adopts international agreements in the field of the CFSP shall, in general, be taken by unanimity.
Lēmumi citās ārējās darbības jomās, izņemot KĀDP
Decisions in areas of external action outside the CFSP
Vispārējais noteikums, kas paredzēts 22. panta 1. punktā un nosaka, ka Eiropadome vienprātīgi pieņem lēmumus par Savienības stratēģiskajām interesēm un mērķiem, attiecas arī uz citām ārējās darbības jomām papildus KĀDP.
The general rule under Article 22(1) by which the European Council is to adopt, by unanimity, decisions identifying the Union's strategic objectives and interests also applies to areas of external action outside the CFSP.
Taču uz ES politikas noteikšanu un īstenošanu šajās jomās attiecas Kopienas pašreizējās kompetences procedūras: tiesību akti, ko pieņem saskaņā ar parasto vai īpašo likumdošanas procedūru atkarībā no tā, kas paredzēts Līgumā; starptautisko nolīgumu slēgšana, par kuriem Padome saskaņā ar vispārēju noteikumu lemj ar kvalificētu balsu vairākumu pēc Eiropas Parlamenta apstiprinājuma saņemšanas.
However, the definition and implementation of EU policy in those areas falls within the scope of the existing 'communitarised' procedures, i.e.: legislative acts adopted under the ordinary legislative procedure or a special procedure, in line with the Treaty provisions; or conclusion of international agreements, on which, as a rule, the Council decides by QMV after obtaining the approval of Parliament.
Taču vienprātība joprojām ir nepieciešama attiecībā uz dažiem konkrētiem nolīgumiem kopējās tirdzniecības politikas jomā: pakalpojumu tirdzniecība, intelektuālā īpašuma komerciālie aspekti un ārvalstu tiešie ieguldījumi gadījumos, kad šajos nolīgumos paredzēti noteikumi, ar kuriem saistītu iekšēju noteikumu pieņemšanai ir vajadzīga vienprātība (LESD 207. panta 4. punkts); kultūras un audiovizuālo pakalpojumu tirdzniecība, ja šie nolīgumi draud ierobežot Savienības kultūru un valodu daudzveidību, kā arī ar dažiem nosacījumiem nolīgumiem sociālo, izglītības un veselības aprūpes pakalpojumu jomā (LESD 207. panta 4. punkta b) apakšpunkts).
Unanimity is, however, the rule in the case of certain agreements relating to the common commercial policy: trade in services, trade aspects of intellectual property, and foreign direct investment, where the agreements include provisions for which unanimity is required for adopting internal rules (Article 207(4) TFEU); trade in cultural and audiovisual services where the agreements could jeopardise cultural and language diversity in the Union; and, in certain circumstances, agreements on social services, education and health (Article 207(4)(b) TFEU).
Vienprātīgi jāpieņem arī asociācijas nolīgumi, ekonomiskās, finansiālās un tehniskās sadarbības nolīgumi ar pievienošanās kandidātvalstīm un nolīgumi, kas attiecas uz jomām, kuriem vienprātība ir nepieciešama lēmumu pieņemšanai iekšējā līmenī.
Unanimity also applies to association agreements, economic, financial and technical agreements with candidate countries, and agreements on subjects for which unanimity is required for internal decisions.
Tas pats attiecas uz nolīgumu par pievienošanos Eiropas Cilvēktiesību konvencijai (kura apstiprināšanas lēmums pirms tā stāšanās spēkā ir jāapstiprina arī visām dalībvalstīm saskaņā ar to konstitucionālajiem tiesību aktiem) — sk. LESD 218. panta 8. punktu.
The same applies to the agreement on accession to the European Convention on Human Rights (which decision has also to be adopted by all Member States in line with their constitutional provisions before it can come into force - see Article 218(8) TFEU).
Katrā lēmumā ārlietu jomā būs skaidri jānorāda juridiskais pamats, saskaņā ar kuru tas pieņemts (un saskaņā ar kuru Līguma pantu), lai precīzi noteiktu piemērojamo procedūru attiecībā gan uz tā izstrādi, gan izpildi.
All decisions in the field of foreign policy should clearly indicate within what framework (and under which Treaty article) they are taken, with a view to ensuring full awareness of the procedure to be followed for both preparation and execution.
Savienības ārējai pārstāvībai, saskaņā ar Līgumu noteikumiem, ir trīs dimensijas
The Union's external representation has, under the Treaties, three dimensions:
– Eiropadomes priekšsēdētājs, „ievērojot attiecīgo kompetenci, savā līmenī” nodrošina Savienības ārējo pārstāvību jautājumos, kas attiecas uz tās KĀDP, „neskarot pilnvaras, kas piešķirtas Savienības Augstajam pārstāvim” (LES 15. panta 6. punkts);
– the President of the European Council shall ensure, 'at his level and in that capacity', the external representation of the Union on subjects relating to the CFSP, 'without prejudice to the powers of the High Representative' (Article 15(6) TEU);
– Augstais pārstāvis KĀDP jautājumos „pārstāv Savienību jautājumos, kas saistīti ar kopējo ārpolitiku un drošības politiku”. „Viņš Savienības vārdā risina politisko dialogu ar trešām personām un pauž Savienības nostāju starptautiskās organizācijās un starptautiskās konferencēs” (LES 27. panta 2. punkts).
– the High Representative for the CFSP shall 'represent the Union for matters relating to the common foreign and security policy' and 'conduct political dialogue with third parties on the Union's behalf and shall express the Union's position in international organisations and at international conferences' (Article 27(2) TEU);
– attiecībā uz euro Līgums nosaka, ka Padome pēc Komisijas priekšlikuma var pieņemt attiecīgus pasākumus, lai nodrošinātu vienotu pārstāvību starptautiskās finanšu iestādēs un konferencēs.
– with regard to the euro, the Treaty states that the Council, on a proposal by the Council, may adopt appropriate measures for ensuring a unified representation vis-à-vis international institutions and conferences relating to finance.
Padome pieņem lēmumu pēc apspriešanās ar Eiropas Centrālo banku.
The Council shall decide after consulting the ECB.
Šī iemesla dēļ Komisija nesenā paziņojumā
The Commission has correctly insisted in a recent communication
Komisijas 2008. gada gada 7. maija paziņojums eiro ieviešanas desmitajā gadskārtā. uzstāja, ka, lai eiro loma starptautiskajā līmenī atbilstu tā ekonomiskajai nozīmei, ir nepieciešams „izstrādāt kopējas nostājas un nostiprināt eirozonas pārstāvību, galu galā panākot vienotu vietu starptautiskajās finanšu iestādēs un forumos”.
Commission communication of 7 May 2008 on the tenth anniversary of the introduction of the euro. that in order to bring the euro's international role into line with its economic weight it is necessary to develop common positions and consolidate representation, with the ultimate aim of securing a single seat in the international financial institutions and forums.
Tomēr šāds iespaids ir nedaudz jāniansē: ir jāatgādina, ka visās dalībvalstīs ir arī vairāki politiskie amati, kas paredz starptautiskās pārstāvības pienākumus.
However, this impression requires qualifying: it is the case that all Member States also have more than one post with responsibility for international representation.
No šāda viedokļa jāuzskata, ka Eiropadomes priekšsēdētājam drīzāk būs jāveic pārstāvības funkcijas.
It appears from the above that the representative functions will be exercised primarily by the President of the European Council.
Jāņem vērā — kā izriet no formulējuma „ievērojot attiecīgo kompetenci, savā līmenī” —, ka viņam kā Eiropadomes priekšsēdētājam būs jānodrošina šīs iestādes pārstāvība KĀDP līmenī.
The formulation 'at his level and in that capacity' suggests that he has the role of representing the European Council in the CFSP context.
Viņš tādējādi varēs pārstāvēt Eiropas Savienību KĀDP līmeņa kontaktos ar ārvalstu valsts vadītājiem vai nodrošināt Eiropadomes organizāciju un/vai pārstāvību augsta starptautiska līmeņa sanāksmēs, kā to pašlaik dara tās dalībvalsts ministru prezidents, kura ir Eiropadomes priekšsēdētāja.
He would therefore be empowered to represent the Union in its CFSP-level contacts with foreign heads of state and to ensure the organisation and/or representation of the European Council at high-level international meetings, as is at present done by the prime minister of the Member State presiding over the European Council.
Faktiski papildus jau iepriekš minētajiem pantiem, jo īpaši LES 27. panta 2. punktam, šī paša panta 1. punkts Augstajam pārstāvim uzdot pienākumu „saskaņā ar Padomes piešķirtajām pilnvarām” ar saviem ierosinājumiem palīdzēt izstrādāt un īstenot šo politiku.
In addition to the provisions already referred to, in particular Article 27(2) TEU, paragraph 1 of the same article confers on the High Representative the role of contributing through his proposals to the definition of the CFSP and to its execution, in his capacity as being mandated by the Council.
Tekstā vēl ir teikts, ka Augstais pārstāvis tāpat rīkojas attiecībā uz kopējo drošības un aizsardzības politiku.
The text adds that the High Representative shall do the same for the CSDP.
Tādējādi var secināt, ka Augstajam pārstāvim ir pienākums Eiropas Savienību pārstāvēt visos jautājumos, kuri attiecas uz KĀDP — tostarp aizsardzības politikas — sagatavošanu un īstenošanu, ieskaitot arī dialogu ar trešām personām un ES nostājas paušanu starptautiskās organizācijās.
One may thus conclude that the High Representative is responsible for representing the EU in all aspects of the preparation and execution of the CFSP, including defence policy and also including the conduct of dialogue with third parties and the expression of the EU's position in international forums.
Sekas, ko rada Eiropadomes priekšsēdētāja un Augstā pārstāvja amata izveide, ir tādas, ka Lisabonas līgums ES pārstāvības jomā vairs nepiešķir nekādu lomu ne prezidējošās dalībvalsts ministru prezidentam, ne tās ārlietu ministram, kurš vada tikai Ārlietu padomi.
The creation of the posts of President of the European Council and High Representative means that under the Treaty of Lisbon no role of representing the Union accrues any more to either the prime minister or the foreign minister of the Member State occupying the presidency: the latter will no longer chair the Foreign Affairs Council.
Tas tomēr Eiropadomes priekšsēdētājam un Augstajam pārstāvim neliedz Padomes prezidējošās dalībvalsts ministru prezidentam un ārlietu ministram uzdot veikt noteiktas pārstāvības misijas.
This does not prevent the President of the European Council and High Representative from entrusting either of those figures with certain representative tasks.
Tas tādējādi precizē Augstā pārstāvja lomu, kas tam ir kā Komisijas priekšsēdētāja vietniekam.
That therefore clarifies the role of the High Representative as Commission Vice-President.
Komisijai ir pienākums Eiropas Savienību pārstāvēt ārējās attiecībās, izņemot KĀDP jomā.
The Commission is responsible for representing the Union externally, other than for the CFSP.
Attiecībā uz Augstā pārstāvja kā Komisijas priekšsēdētāja vietnieka lomu Līgumā ir teikts, ka viņš „Komisijā atbild par tās pārziņā esošo ārējo attiecību veidošanu un citu Savienības ārējo darbību aspektu koordināciju”.
Concerning the High Representative's role as Commission Vice-President, the Treaty states that he 'shall be responsible within the Commission for responsibilities incumbent on it in external relations and for coordinating other aspects of the Union's external action.'.
Taču Komisijas sastāvs joprojām paliek Komisijas priekšsēdētāja prerogatīva.
The organisation of the Commission remains, nonetheless, a prerogative of its President.
Kā Komisijas priekšsēdētāja vietnieks Augstais pārstāvis ir pakļauts Komisijas priekšsēdētājam un komisāru kolēģijā spēkā esošajiem noteikumiem.
As Commission Vice-President, the High Representative is subject to the authority of the Commission President and to the rules governing the Commission as such.
Tādēļ Komisijas priekšsēdētājs pats var vadīt to komisāru sanāksmes, kuri ir atbildīgi par jautājumiem, kas saistīti ar ārējo darbību.
The Commission President may, of course, decide to chair meetings of the Commissioners responsible for external affairs himself.
Savienības ārējo pārstāvību jomās, kas ir minētās iestādes kompetencē, nodrošinās:
The Union's external representation in the areas relevant to the Commission will be ensured as follows:
– vai nu tiešā veidā Komisijas priekšsēdētājs — jo īpaši ministru prezidentu līmenī;
– directly by the Commission President (notably at prime ministerial level); or
– vai nu Komisijas priekšsēdētāja vietnieks, kam uzticēti Komisijas pienākumi ārējo attiecību jomā un citu Eiropas Savienības ārējās rīcības aspektu koordinēšana.
– by the Vice-President (High Representative) responsible for external affairs in the Commission context and for coordinating other areas of the Union's external action.
Tāpēc ir normāli, ka viņš Savienību ministru līmenī pārstāv arī saistībā ar Savienības ārējo attiecību „Kopienas” aspektu, jo vairāk tādēļ, ka šie aspekti dažreiz ir cieši saistīti ar KĀDP jautājumiem;
The Vice-President should also represent the Union to the external world with respect to the 'communautaire' aspect of its external relations at ministerial level (these aspects may in some cases go in tandem with CSFP matters); or
– vai nu viens no nozaru komisāriem konkrētās lietās ar ārējo attiecību aspektiem (faktiski Augstais pārstāvis koordinē Savienības ārējo attiecību pārējos aspektus, taču neaizstāj komisārus, kuri nodarbojas ar ārējo tirdzniecību, attīstību utt.).
– in the case of specific portfolios having an external dimension, by one of the Commissioners responsible for a given field (the High Representative will coordinate the other aspects of the Union's external relations, but will not supplant the Commissioners responsible for external trade, development, etc).
Šķiet loģiski, ka tas, kas veic sarunas par nolīgumiem, kuri vienīgi vai galvenokārt attiecas uz KĀDP, ir tieši Augstais pārstāvis vai kāds, kas tam ir pakļauts, vai Augstais pārstāvis un Komisija kopā, un ka pārējos gadījumos tas ir Augstais pārstāvis kā Komisijas priekšsēdētāja vietnieks vai Komisija tā komisāra personā, kurš ir atbildīgs par attiecīgo nozari, pēc pašas Komisijas priekšlikuma.
It would seem to make sense that the negotiator for agreements falling entirely or mainly within the scope of the CFSP should be either the High Representative directly (or someone responsible to him), or else the High Representative and the Commission together, and that in other cases it should be either the High Representative in his capacity as Commission Vice-President or else the Commission through the relevant Commissioner, depending on what the Commission itself proposes.
Ņemot vērā iepriekš minēto, var izdarīt secinājumu, kas ir relatīvi tuvs šīs nodaļas sākumā izvirzītajam pieņēmumam.
In view of the above, one may conclude in favour of an approach fairly similar to that put forward at the beginning of this chapter.