natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts. un I. van den Burg un D. Daianu ziņojumā ar ieteikumiem Komisijai par Lamfalussy procesa turpinājumu — turpmākā pārraudzības struktūra (2008. gads)
Not published in the Official Journal. and Van den Burg & Daianu Report with recommendations to the Commission on Lamfalussy follow-up: future structure of supervision (2008)
Turklāt dažos noteikumos jau bija iekļauti topošās Eiropas uzraudzības struktūras pamatprincipi un vispārējas idejas par tās darbības virzieniem ( P. Skinner ziņojums par direktīvu „Maksātspēja II” (2009. gads); J. P. Gauzès ziņojums par kredītvērtējuma aģentūru regulu (2009. gads)).
Furthermore, some of the rules have already laid down the fundamental principles for the future European Supervisory Structure and given a general idea of the direction in which it should go (Skinner- Solvency II Report (2009); Gauzès-CRA regulation (2009)).
Lai novērstu trūkumus regulējumā un uzlabotu uzraudzības sistēmu, Komisija pasūtīja ekspertu grupai, kuru vadīja Žaks de Larosjērs, izstrādāt ziņojumu, kurā būtu izmantotas krīzes rezultātā gūtās atziņas un iekļauti ieteikumi citas šāda veida krīzes apturēšanai nākotnē.
To close the regulatory gaps and correct the weaknesses in the supervisory system, the Commission commissioned a group of experts presided over by Jacques de Larosière to produce a report that would draw on the lessons learnt from the crisis and make the recommendations necessary to try and stop another such crisis occurring.
Komisijas priekšlikumā, pirmkārt, ir ieteikts izveidot valstu uzraudzības iestāžu tīklu , kas sadarbotos ar jauno Eiropas uzraudzības iestādi (EUI), kuru veido trīs pīlāri — viens pīlārs banku darbībai (EBI), otrs pīlārs apdrošināšanai un fondētajām pensijām (EAFPI) un trešais pīlārs vērtspapīriem un tirgiem (EVTI).
The Commission proposal recommends, firstly, the establishment of a network of national supervisors which would work in tandem with a new European Supervisory Authority (ESA) formed of three pillars: one pillar for Banks (EBA), one pillar for Insurance and Occupational Pensions (EIOPA), and one pillar for Securities and Markets (ESMA).
Lai nodrošinātu noteikumu pareizu konsolidāciju un Eiropas finanšu tirgu uzraudzību, tiek ierosināts izveidot Eiropas uzraudzības iestāžu apvienoto komiteju.
A ‘Joint Committee of the European Supervisory Authorities’ is proposed to ensure rules are correctly consolidated and to supervise the European financial markets.
Otrkārt, Komisijas priekšlikumā ir ieteikts izveidot Eiropas Sistemātiskā riska komiteju (ESRK), lai uzraudzītu un novērtētu iespējamos finansiālās stabilitātes draudus, ko rada makroekonomiskās attīstības tendences.
Secondly, the Commission proposal recommends setting up a European Systematic Risk Board (ESRB) to monitor and assess potential threats to financial stability that arise from macro-economic developments.
Parlaments piekrīt šai pieejai, pievienojot divus svarīgus punktus — ESRK iekļaušanu Eiropas uzraudzības iestādēs un lielāku pilnvaru piešķiršanu jaunajām iestādēm, lai nodrošinātu, ka tās patiesi darbojas ES mērogā.
Parliament is in agreement with this approach, adding two important points: integration of the ESRB into the European Supervisory Authorities (ESA) and more powers being granted to the new authorities to give them a truly European dimension.
Treškārt, Komisija uzver nepieciešamību ieviest efektīvu instrumentu saskaņotu tehnisko standartu pieņemšanai finanšu pakalpojumu nozarē, lai, tostarp izmantojot vienotu noteikumu krājumu , nodrošinātu vienādus noteikumus un atbilstīgu aizsardzību ieguldītājiem un patērētājiem Eiropas Savienībā.
Thirdly, the Commission emphasises the need to introduce an effective instrument to establish harmonised t e c h nica l standards for financial services to ensure, also through a single Rulebook , a level-playing field and adequate protection for depositors, investors and consumers in the European Union.
Tehniskie standarti ir spēcīgs instruments saskaņošanas nodrošināšanā, un tādēļ Komisija pret šo jautājumu izturas īpaši rūpīgi.
Technical standards are a powerful instrument in achieving this harmonisation and the Commission therefore handles them with special care.
Parlaments piekrīt šai pieejai, bet tam ir divas svarīgas prasības — kad tiek izstrādāti tehniskie standarti, Parlamentam ir jāpilda tam paredzētā loma (Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pants) un ir jāuzsver Eiropas Banku iestādes vadošā lomā šo standartu izstrādāšanā.
Parliament agrees with this approach, but makes two important claims: when these technical standards are drawn up, Parliament must play the role due to it (Article 290 of the Treaty on the Functioning of the European Union) and the European Banking Authority’s leading role in drawing up these standards must be stressed.
Tādējādi katru reizi, kad Komisija neapstiprina vai daļēji apstiprina Iestādes priekšlikumus, Komisijas priekšsēdētājam un atbildīgajam komisāram būs jāizskaidro šādas rīcības iemesli Parlamentam un Padomei.
In this way, whenever the Commission does not fully or partially approve the Authority’s proposals, the Commission President and the Commissioner responsible will be required to explain the reasons for this before Parliament and the Council.
Jomās, uz kurām neattiecas tehniskie standarti, Iestāde var izdot pamatnostādnes un ieteikumus par ES tiesību aktu piemērošanu.
In areas not covered by the technical standards, the Authority may issue guidelines and recom mendations on the application of EU law.
Parlaments vēlētos, lai Iestādes apstiprinātās pamatnostādnes un ieteikumi ir pēc iespējas saistošāki valstu uzraudzības iestādēm.
Parliament would wish for the guidelines and recommendations approved by the Authority to be as binding as possible on national supervisory authorities.
Tādēļ Parlaments lūdz, lai Iestādes priekšsēdētājam tiek dota iespēja ziņot par valstu uzraudzības iestādēm, kuras neievēro šīs pamatnostādnes un ieteikumus, un informēt par pasākumiem, ko Iestāde plāno veikt, lai panāktu to obligātu ievērošanu.
Parliament therefore asks that the Authority’s President be able to ‘report’ national supervisory authorities who fail to comply and to state the measures the Authority intends adopting to make compliance mandatory.
Publiskojot gadījumus, kad valstu iestādes neievēro Iestādes pamatnostādnes un ieteikumus, tām tiek dots spēcīgs stimuls tos ievērot.
Publicising those occasions on which national authorities fail to comply constitutes a powerful incentive for them to comply with the Authority’s recommendations and guidelines.
Komisijas un privātiestāžu attiecības ir īpaši delikāts jautājums.
Relations between the Commission and private institutions are a particularly delicate issue.
Ja valsts uzraudzības iestāde nespēj ievērot šos lēmumus, jomās, kurās ir tieši piemērojami ES tiesību akti, tā varēs vērsties pie finanšu iestādēm, lai atjaunotu uzticību tirgum.
When a national supervisory authority fails to comply with these decisions, the national authority will be able to turn to financial institutions in areas to which EU law is directly applicable, to restore market confidence.
Tiesības vērsties pie privātām finanšu iestādēm , pēc referenta domām, ir vienīgais instruments, ko var izmantot, lai garantētu Iestādes lēmumu ievērošanu.
The right to turn to private financial institu t ions is, in my opinion, the only instrument possible to guarantee that decisions taken by the Authority are complied with.
Šī ziņojuma galvenie jaunie aspekti attiecas uz finanšu iestāžu, jo īpaši pārrobežu iestāžu uzraudzību.
The main new points of this report refer to supervision of the financial institutions, and cross-border ones in particular.
Īpašu uzmanību nepieciešams pievērst tām lielajām finanšu iestādēm, kuru bankrots varētu sagraut visu finanšu sistēmu, jeb tā dēvētajām iestādēm, kuras ir pārāk lielas, lai kļūdītos.
Special attention needs to be paid to those large financial entities whose bankruptcy could cause the collapse of the whole financial system, the so-called ‘too big to fail’ bodies.
Šajā gadījumā ir tikai divas izvēles iespējas — lielākas pilnvaras valstu uzraudzības iestādēm vai Eiropai ( A. Turner pārskats).
There are only two choices here: increased powers for national supervisory authorities or more Europe (Turner Review).
Lielāka koncentrēšanās uz protekcionismu vai uz iekšējo tirgu.
More protectionism or more internal market.
Nav nekādas jēgas turpināt darbu ar mehānismiem, kuri krīzes laikā ir izrādījušies neefektīvi.
Continuing with mechanisms whose inefficiency has been evident during the crisis does not make any sense.
Risinājums, kurā lielākas pilnvaras tiek piešķirtas dalībvalstīm, nozīmētu, ka uzraudzības iestādes uzņēmējās valstīs var piespiest ārvalstu bankas darboties ar meitasuzņēmumu nevis filiāļu starpniecību un ka uzraudzības iestādēm tiktu piešķirtas iespējas tiešāk kontrolēt ārvalstu banku kapitālu un likviditāti.
Going for the ‘national’ choice would mean it must be possible for the supervisory authorities in the host countries to force foreign banks to operate through subsidiaries instead of through branches, as well as giving the supervisory authorities more direct control over foreign banks’ capital and liquidity.
Eiropas mēroga risinājums radītu uzraudzības iestāžu kolēģijām tiesības diktēt noteikumus, kuru ievērošana būtu obligāta, ja valstu uzraudzības iestādes nespēj panākt vienošanos.
The ‘Europe’ solution would mean giving the Colleges of Supervisors the right to dictate rules, compliance with which would be mandatory, when national supervisory authorities cannot reach an agreement.
Eiropas mēroga risinājums nozīmētu arī to, ka Iestāde būtu atbildīga par tādu finanšu iestāžu uzraudzību, kuru bankrots varētu apdraudēt sistēmas stabilitāti.
The ‘Europe’ choice would also mean the Authority would be responsible for supervising financial bodies whose bankruptcy could threaten the stability of the system.
Iestāde vienmēr darbotos ar valstu iestāžu starpniecību, kuras šajā gadījumā būtu atbildīgas Iestādes priekšā un sekotu tās norādījumiem.
The Authority would always act through the national authorities which, in this case, would be acting as bodies responsible to and following the instructions of the former.
Nosakot ES mēroga iestādes, tiktu ņemti vērā valsts standarti (FSP, SVF, SNB).
National standards (FSA, IMF, BIS) would be taken into account in defining institutions with an EU dimension.
Pāreja no viena modeļa uz otru varētu notikt pakāpeniski, sākot ar tām iestādēm, ar kurām ir saistīts vislielākais risks, un saprātīgā laika posmā aptverot arī pārējās iestādes.
The change from one model to another could be made gradually, beginning with those entities where there is the greatest risk and moving on to the rest over a reasonable period of time.
Parlamenta ziņojumā ir arī ierosināts izveidot Eiropas fondu, veidojot tā finansējumu no finanšu iestāžu iemaksām, lai aizsargātu noguldītājus un palīdzētu grūtībās nonākušām iestādēm, ja to bankrota rezultātā varētu sagrūt visa sistēma.
Parliament’s report also proposes the creation of a European Fund financed by contributions from the financial institutions, to protect depositors and go to the rescue of institutions in difficulty where their bankruptcy could ruin the entire system.
Ja fonda līdzekļi izrādītos nepietiekami, fonds varētu izdot obligācijas.
In the event that the Fund’s resources should prove insufficient, the Fund would be able to issue public debt.
Ja arī šis pasākums izrādītos nepietiekams un sistēmas sabrukuma novēršanai būtu absolūti nepieciešami valsts līdzekļi, būtu jāiesaistās dalībvalstīm.
Should even this not suffice and the use of public funds be deemed absolutely essential to prevent the system collapsing, the Member States would have to intervene.
Šo valdības iejaukšanās slogu kopīgi uzņemtos grūtību skartās dalībvalstis saskaņā ar saprašanās memorandu, par kuru iepriekš būtu panākta vienošanās.
The burden of these government interventions would be shared among the Member States affected in accordance with a previously negotiated Memorandum of Understanding.
Komisijas priekšlikums ir sagatavots gandrīz vienīgi no banku skatu punkta, aizmirstot par kredītņēmēju viedokli.
The Commission proposal has been drafted almost exclusively from a banking point of view, forgetting the viewpoint of parties seeking loans.
Šā iemesla dēļ, tiek ierosināts piešķirt īpašu uzmanību maziem un vidējiem uzņēmumiem, jo tie ir daudz vairāk atkarīgi no banku finansējuma nekā lielie uzņēmumi tādēļ, ka lielie uzņēmumi savas vajadzības parasti ir pieraduši risināt ar tirgus metodēm.
For this reason, it is proposed that a special role be given to small and medium-sized enterprises, as they depend a great deal more on bank financing than do large firms, as the latter are accustomed to meeting their needs normally by turning to the markets.
MVU organizāciju pārstāvjiem vajadzētu tikt iekļautiem Banku nozares ieinteresēto personu grupā, un MVU vajadzētu pārstāvēt diviem Uzraudzības padomes locekļiem.
Representatives from SME organisations should form part of the Stakeholder Group and elect two members of the Board of Supervisors.
Īsumā, ar Parlamenta ziņojumu tiek mēģināts iet tālāk, nekā ierosināts Komisijas priekšlikumā, un tajā tiek iekļauti Parlamenta priekšlikumi, kas tika ierosināti pirms daudziem gadiem.
Parliament’s report seeks, in short, to go beyond the Commission’s proposal and retrieve proposals that were made in Parliament many years ago.
Ž. de Larosjēra ziņojums bija labi strukturēts, bet nebija tik tālejošs, kā tā autori būtu vēlējušies.
The Larosière Report was a well‑structured report but did not go as far as its writers would have liked.
Komisijas priekšlikums, iespējams, ir vājāks, lai būtu vieglāk panākt vienošanos ar Padomi.
The Commission’s proposal is weaker, probably to facilitate an agreement with the Council.
2009. gada decembra Padomes vienošanās vēl vairāk mazināja jau tā vājā Komisijas priekšlikuma vērtību.
The Council agreement of December 2009 devalued even more the already weak Commission proposal.
Tādēļ četras Parlamenta politiskās grupas ( PPE , PSE , ALDE un Zaļie) publiskā paziņojumā informēja, ka tās pretēji pārējām divām iestādēm vēlās tālejošāku risinājumu.
Therefore, four of Parliament’s Groups (PPE, PSE, ALDE and the Greens) made it known through a public note that they wished to go further than the other two institutions.
Izstrādājot Parlamenta ziņojumu, varēja izmantot divas atšķirīgas stratēģijas — vai nu censties uzminēt Padomes vēlmes, lai ātri panāktu vienošanos, vai arī palūkoties uz šo jautājumu no skaidra Eiropas mēroga skatu punkta.
Two different strategies could have been followed in drawing up this Parliamentary report: either try to anticipate the Council’s wishes in order to reach a rapid agreement or, alternatively, look at things from a clearly European point of view.
Tika izlemts izmantot izdevību, lai palīdzētu strauji pavirzīties uz priekšu Eiropas integrācijas procesam.
Preference was given to profiting from this opportunity to help the European integration process leap forward.
Tādēļ tika izmantota otra stratēģija, un ziņojumā ir pausts atbalsts īstenas Eiropas iestādes izveidei.
The second strategy was chosen and the report therefore backs the setting up of a truly European Authority.
Tiek pausta cerība, ka ar šo ziņojumu tiks izmantota iespēja izveidot īstenu Eiropas iestādi ar skaidrām pilnvarām, kā arī vienlaikus ieviest mehānismu turpmāku krīžu novēršanai, tādējādi padarot mazāk iespējamu situāciju, ka Eiropas nodokļu maksātājiem būtu jārisina finanšu sistēmas sabrukuma radītās problēmas.
The hope is that this report will lead to the possibility of setting up a truly European Authority, with clear powers, being explored, as well as the possibility of establishing, at the same time, a mechanism to resolve future crises that will make it less likely that European taxpayers will find themselves having to deal with the repercussions of a breakdown in the financial system.
Tagad Eiropas Parlamenta deputātiem ir jāpauž savs viedoklis.
It is now up to Members of the European Parliament to express their views.
2008. gada ekonomikas un finanšu krīze, no kuras sekām mēs joprojām ciešam, skaidri norādīja uz pietiekama finanšu regulējuma trūkumu Eiropas mērogā un tirgus uzraudzības mehānismu vājumu.
The lack of adequate financial regulation at a European level and the weakness of the market supervisory mechanisms were clearly evident during the economic and financial crisis that hit Europe in 2008, the repercussions of which we are still suffering.
Pamatojoties uz Žaka de Larosjēra vadītās ekspertu grupas ziņojumu, Komisija ir izstrādājusi četrus priekšlikumus, par kuru virzību Parlamentā ir atbildīga Ekonomikas un monetārā komiteja.
The Commission has drawn up four proposals – for whose passage through Parliament the Committee on Economic and Monetary Affairs is responsible – based upon the report by the group of experts presided over by Jacques de Larosiere.
Sniedzot savu atzinumu, Konstitucionālo jautājumu komiteja ir centusies rūpīgi izskatīt to, kā jaunā Eiropas uzraudzības iestāde un Eiropas Sistēmisko risku komiteja, ko izveido ar šiem priekšlikumiem, vislabāk var iekļauties iestāžu sistēmā.
In giving its opinion, the Committee on Constitutional Affairs has sought to examine carefully how the new European Supervisory Authority and the European Systemic Risk Board created in these proposals can best fit into the institutional system.
Tā ir arī pievērsusi uzmanību saskaņotu finanšu pakalpojumu tehnisko standartu izveidei, lai, no vienas puses, nodrošinātu to konsekventu darbība, un, no otras puses, garantētu pienācīgu noguldītāju, ieguldītāju un patērētāju aizsardzību Eiropas Savienībā.
It has also focused on the establishment of harmonised technical standards for financial services, in order to ensure that their actions are consistent on the one hand and to guarantee adequate protection for depositors, investors and consumers in the European Union on the other.
Īpaši rūpīgi ir izpētītas attiecības ar privātā sektora iestādēm, kā arī Eiropas uzraudzības iestādes un valstu uzraudzības iestāžu attiecības.
The relationship with private-sector institutions has been studied with special care in this opinion, as has the relationship between the European Supervisory Authority and national supervisory authorities.
Visbeidzot, tiek uzsvērtas problēmas, kas saistītas ar pārrobežu iestāžu uzraudzību.
Finally, we have stressed the problems connected with supervision of cross-border institutions.
2008. gada finanšu krīze liek rast Eiropas problēmām Eiropas mēroga risinājumu — pateicoties jaunajām Lisabonas līgumā paredzētajām pilnvarām, Parlamentam visos šajos jautājumos ir jāuzņemas izšķiroša loma.
The 2008 financial crisis demands a European response to European problems: thanks to the new powers granted to it under the Lisbon Treaty, Parliament must play a decisive role in all these matters.
Konstitucionālo jautājumu komiteja aicina par jautājumu atbildīgo Ekonomikas un monetāro komiteju ziņojumā iekļaut šādus grozījumus:
The Committee on Constitutional Affairs calls on the Committee on Economic and Monetary Affairs, as the committee responsible, to incorporate the following amendments in its report:
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, ar ko izveido Eiropas Banku iestādi
REGULATION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL establishing a European Banking Authority
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, ar ko izveido Eiropas uzraudzības iestādi (banku darbība)
REGULATION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL establishing a European Supervisory Authority (Banking)
(Šis grozījums attiecas uz visu tekstu.)
( This amendment applies throughout the text.)
(7) Eiropas Finanšu uzraudzības sistēma jāveido dalībvalstu un Kopienas uzraudzības iestāžu tīklam, atstājot parastos finanšu iestāžu uzraudzības uzdevumus dalībvalstu kompetencē un attiecīgi pārrobežu grupu uzraudzībā piešķirot lielāko nozīmi uzraudzības iestāžu kolēģijām.
(7) The European System of Financial Supervisors should be a network of national and Community supervisory authorities, leaving day-to-day supervision of financial institutions at the national level , and according a central role in the supervision of cross-border groups to colleges of supervisors .
Būtu jāpanāk arī noteikumu par finanšu iestādēm un tirgiem labāka saskaņošana un konsekventa piemērošana Kopienā .
Greater harmonisation and the coherent application of rules for financial institutions and markets across the Community should also be achieved.
Nepieciešams izveidot Eiropas Banku iestādi, kā arī Eiropas Apdrošināšanas un fondēto pensiju iestādi un Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādi ( Eiropas uzraudzības iestādes) .
A European Banking Authority should be established , along with a European Insurance and Occupational Pensions Authority and a European Securities and Markets Authority (the European Supervisory Authorities) .
(7) Eiropas Finanšu uzraudzības sistēmu jāveido dalībvalstu un Savienības uzraudzības iestāžu tīklam, atstājot parastos finanšu iestāžu uzraudzības uzdevumus , kas nav risināmi Savienības mērogā, dalībvalstu kompetencē.
(7) The European System of Financial Supervisors should be a network of national and Union supervisory authorities, leaving day-to-day supervision of financial institutions that do not have a Union dimension to the national level.
Uzraudzības iestāžu kolēģijām jāuzrauga pārrobežu iestādes, kas nedarbojas Savienības mērogā.
Colleges of supervisors should supervise cross-border institutions that do not have a Union dimension.
Eiropas uzraudzības iestādei (banku darbība) (turpmāk „Iestāde”) būtu pakāpeniski jāpārņem to iestāžu uzraudzība, kuras darbojas Savienības mērogā.
The Europe an Supervisory Authority (Banking) -(the "Authority") should gradually take over the supervision of institutions with a Union dimension.
Papildus Iestādei nepieciešams izveidot Eiropas uzraudzības iestādi (apdrošināšana un fondētās pensijas) un Eiropas uzraudzības iestādi (vērtspapīri un tirgi), kā arī Eiropas uzraudzības iestādi (apvienotā komiteja) (turpmāk „apvienotā komiteja”) .
In addition to the Authority , a European Supervisory Authority (Insurance and Occupational Pensions ) and a European Supervisory Authority (Securities and Markets) as well as a Europe an Supervisory Authority (Joint Committee) (the "Joint Committee") should be established .
Eiropas Sistēmisko risku komiteja būtu jāveido daļa no Eiropas Finanšu uzraudzības sistēmas.
The Europe an Systemic Risk Board should form part of a Europe an System of Financial Supervision.
(Izmaiņas iestāžu nosaukumos attiecas uz visu tekstu.)
(The changes to the authorities' names should apply throughout the text.)
Faktiski varētu izrādīties nepieciešams — saskaņā ar minētā likumdevēja veiktu analīzi — paredzēt kādas Kopienas iestādes izveidošanu, kuras uzdevums ir sniegt ieguldījumu saskaņošanas procesa realizācijā, gadījumos, kad uz minēto normu balstīto aktu īstenošanai ir atbilstošāka neobligātu, papildinošu un pārraudzības pasākumu pieņemšana 1 .”
The legislature may deem it necessary to provide for the establishment of a Community body responsible for contributing to the implementation of a process of harmonization in situations where, in order to facilitate the uniform implementation and application of acts based on that provision, the adoption of non-binding supporting and framework measures seems appropriate 1 ”.
Pasākumus, kas pieņemti saskaņā ar EK līguma 95. pantu (tagad, pēc Lisabonas līguma spēkā stāšanās, Līguma par Eiropas Savienības darbību 114. pantu), var ieviest ar attiecīgām direktīvām un regulām.
Measures adopted under Article 95 of the EC Treaty (now, following the entry into force of the Lisbon Treaty, Article 114 of the Treaty on the Functioning of the Europe an Union) may take the form of directives or regulations.
Piemēram, Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūra tika izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 460/2004 2 , un arī Iestāde tiks izveidota ar regulu.
For instance, the Europe an Network and Information Security Agency was established by Regulation (EC) No 460/2004 of the Europe an Parliament and of the Council 2 and the Authority will also be established by a regulation.