natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Lai jaunā makroekonomikas uzraudzības sistēma būtu efektīva, tā jāveido, mērķtiecīgi vēršoties pret viskaitīgākajām nelīdzsvarotības izpausmēm, sevišķi pastāvīgu konkurētspējas zudumu, un ņemot vērā euro zonas specifiku.
To be effective, the new macroeconomic surveillance framework must focus on the most harmful imbalances, in particular persistent losses of competitiveness, and take into account the specificities of the euro area.
Ar t. s. „Eiropas pusgada” ieviešanu būtu jāpanāk, lai dažādo uzraudzības procesu rezultāti būtu konsekventi, kaut arī juridiski un procesuāli nošķirti.
The introduction of the so-called “European Semester” should ensure that the various surveillance processes lead to consistent results, while remaining legally and procedurally separate.
Ļoti atzinīgi vērtēju Eiropas Parlaments priekšlikumus padarīt uzraudzības procedūru norisi automātiskāku, lai nevilcinoties koriģētu novirzes no pareiza politikas veidošanas kursa.
I very much welcome proposals by the European Parliament to introduce greater automaticity in surveillance procedures so as to immediately correct deviations from sound policy making.
Manuprāt, tam ir izšķiroša nozīme, lai nodrošinātu, ka tiek sekmīgāk pildīti attiecīgajā politikas jomā sniegtie ieteikumi, un lai uzraudzības pamatsistēmas darbība būtu ticamāka.
In my view, this is key in improving compliance with policy recommendations and enhancing the credibility of the surveillance framework.
Tādēļ šai ziņā ir jāizvērtē visas iespējas, tostarp apgrieztā kvalificētā vairākuma balsojuma iespējami biežāka izmantošana — Parlamenta priekšlikumi veikt politiskus un respektablus pasākumus, kas veicina uzraudzības pamatsistēmas prasību agrīnu izpildi, darbības, ar ko agrīnāk un pakāpeniskāk tiek piemērotas finansiālas sankcijas un tiek ieviests jauns sods statistikas datu viltošanas gadījumā, kā arī stingrākas obligātās prasības, kas piemērojamas euro zonas valstu budžeta pamatstruktūrām, ir nākamie soļi pareizajā virzienā, lai uzraudzību padarītu efektīvāku un izlabotu dažas pagātnē pieļautās kļūdas.
We should therefore exploit all possibilities in this regard, including greater use of reversed qualified majority voting where possible: proposals by Parliament to introduce political and reputational measures to foster early compliance with the surveillance framework; earlier and more gradual application of financial sanctions and the introduction of a new fine in case of falsification of statistics; as well as stricter minimum requirements for the national budgetary frameworks of euro area countries are further steps in the right direction to make surveillance more effective and correct some of the mistakes that were made in the past.
Tagad pats svarīgākais ir — uzturot sasniegto reformu tempu, līdz Eiropadomes noteiktajam termiņam (2011. gada jūnijam) sekmīgi noslēgt pašlaik notiekošo trialogu, starp Padomi un Parlamentu un arī ar Komisijas līdzdalību panākot vērienīgu kompromisu, kas ļautu pilnībā izmantot Līgumos piedāvātās iespējas.
It is now of the greatest importance that the reform momentum that has been created is used to conclude successfully the ongoing trialogue by the June 2011 deadline set by the European Council, resulting in an ambitious compromise between the Council and the Parliament, also involving the Commission, exploiting fully the possibilities offered by the Treaties.
Kādi, Jūsuprāt, varētu būt ECB un topošā Eiropas stabilitātes mehānisma (ESM) uzdevumi, kādas būtu to savstarpējās attiecības un kādas problēmas tiem nāktos risināt?
What roles, relationships and challenges do you see for the ECB and the forthcoming European Stability Mechanism?
ESM darbības nosacījumos, par kuriem tika panākta vienošanās Eiropadomes 2011. gada 24. un 25. marta sanāksmē, ir paredzēta ECB līdzdalība ESM procesu atsevišķu posmu īstenošanā.
The Term Sheet on the ESM agreed by the European Council on 24-25 March 2011 foresees the involvement of the ECB in parts of the ESM's processes.
Pirmkārt, saņemot euro zonas dalībvalsts lūgumu pēc finansiālas palīdzības, ECB sadarbībā ar Komisiju un SVF izvērtēs, vai ir apdraudēta visas euro zonas finanšu stabilitāte, jo tas attaisnotu ESM izmantošanu, un, ja šāds apdraudējums pastāv, veiks rūpīgu parāda atmaksājamības analīzi.
First, following a request for financial assistance from a euro area Member State, the ECB will liaise with the Commission and the IMF in assessing whether there is a risk to the financial stability of the euro area as a whole warranting an activation of the ESM and, if so, in conducting a rigorous debt sustainability analysis.
Otrkārt, ja, pamatojoties uz parāda atmaksājamības analīzi, tiek secināts, ka ar makroekonomisku korekciju programmu valsts parādu var reāli atjaunot ilgtspējīgai tendencei atbilstošā līmenī, ECB sadarbībā ar Komisiju un SVF izvērtēs attiecīgajai dalībvalstij faktiski vajadzīgā finansējuma apjomu.
Second, if, on the basis of a sustainability analysis, it is concluded that a macroeconomic adjustment programme can realistically restore the public debt to a sustainable path, the ECB will liaise with the Commission and the IMF in assessing the actual financing needs of the Member State concerned.
Treškārt, ECB darbinieki, kuriem ir attiecīgā gadījumā vajadzīgā tehniskā pieredze, palīdzēs vienoties par makroekonomisku korekciju programmu un pēc tam uzraudzīt šādas programmas īstenošanu.
Third, ECB staff will contribute, with its technical expertise where relevant, to the negotiation of a macroeconomic adjustment programme and the subsequent monitoring of the implementation of such programme.
Tas ir saskaņā ar kārtību, kāda iedibināta attiecībā uz Grieķijai paredzēto aizdevumu mehānismu, kā arī attiecībā uz palīdzību, kas tiek sniegta, izmantojot Eiropas finanšu stabilitātes instrumentu (EFSI) un Eiropas finanšu stabilizācijas mehānismu (EFSM).
This follows the established practice for the Greek Loan Facility and for assistance under the European Financial Stability Facility (EFSF) and the European Financial Stabilisation Mechanism (EFSM).
Attiecībā uz Eurosistēmas monetārās politikas darbībām ESM izdotie parāda instrumenti (līdzīgi EFSI obligācijām) būs pieņemami kā parāda nodrošinājums; Eurosistēmas monetārās politikas darbības pašam ESM nebūs pieejamas.
As for Eurosystem monetary policy operations, debt instruments issued by the ESM (like EFSF bonds) will be eligible as collateral; the ESM itself will not be granted access to Eurosystem monetary policy operations.
Kāda nozīme euro zonas ekonomikas pārvaldībā būtu euroobligācijām?
What would the issuance of Eurobonds imply for economic governance in the euro area?
„Euroobligācijas” jeb parādzīmes, kurām segumu kopīgi un individuāli nodrošina visas euro zonas dalībvalstis, ir ierosinātas kā instruments, ar ko palielināt valsts parāda tirgu apjomu un likviditāti, un tas savukārt samazinātu aizņēmumu izmaksas un varētu veidoties mehānisms, kurš ļautu pārvarēt pašlaik aktuālo valsts parāda krīzi.
‘Eurobonds’, or bonds guaranteed in a joint and several manner by all euro area Member States, have been proposed as an instrument to increase the size and liquidity of sovereign debt markets which, in turn, would reduce borrowing costs and constitute a possible mechanism to resolve the ongoing sovereign debt crisis.
Tomēr tagadējā iestāžu sistēma, kurā fiskālās politikas īstenošana ir decentralizēta, nav savienojama ar euroobligāciju koncepciju, kas izklāstīta iepriekš.
However, the current institutional framework where fiscal policies are decentralized is not compatible with a concept of Eurobonds as described above.
Pats svarīgākais — vienotas visai euro zonai piemērojamas ilgtermiņa procentu likmes ieviešana nozīmētu, ka fiskāli stabilas dalībvalstis netieši subsidētu fiskāli mazāk stabilas dalībvalstis.
Most importantly, a single euro area-wide longer-term interest rate would introduce an implicit subsidy from fiscally sound to fiscally less sound Member States.
Tas varētu būt nepelnīts ieguvums nestabilas politikas īstenošanas gadījumos un nelabvēlīgi ietekmēt uz fiskālu piesardzību vērstu iniciatīvu turpmāku īstenošanu.
This might unduly reward unsound policies and impair incentives for fiscal prudence in the future.
Vienlaikus fiskāli stabilas dalībvalstis konstatētu, ka daļu no ieguvumiem, kurus nodrošina to piesardzība, saņem citas valstis.
At the same time, fiscally sound Member States would see part of the benefits of their prudence transferred to other states.
Ir sarežģītāki priekšlikumi, ar kuriem saskaņā euroobligācijas pilnībā neaizstāj valstu izdotas parādzīmes, tomēr šajā posmā arī tas, šķiet, rada tehniskas un ekonomiskas problēmas.
There are more complex proposals, in which Eurobonds do not fully replace national issuances, but at this stage they also seem to present technical and economic problems.
Minēto iemeslu dēļ šķiet, ka euroobligācijas būtu lietderīgi izdot tādā iestāžu sistēmā, kurā zināma daļa fiskālās kompetences no valsts līmeņa ir nodota Savienības līmenim, tā internalizējot gan ar euroobligāciju izdošanu saistītos ieguvumus, gan pienākumus.
For these reasons, the issuance of Eurobonds would only seem appropriate in an institutional framework where some degree of fiscal competence is transferred from the national to the union level, thereby internalising both the benefits and the responsibilities related to Eurobond issuance.
Lai īstenotu šādu risinājumu, būtu pamatīgi jāmaina iestāžu sistēma, un nešķiet, ka pašreizējā situācijā tas izpelnītos plašu atbalstu.
This avenue, however, would require major institutional changes that appear unlikely to gain widespread support at the current juncture.
Kā, Jūsuprāt, ECB vajadzētu reaģēt, ja kāda no euro zonas dalībvalstīm patiešām samazinātu valdības obligāciju apjomu?
How in your view should the ECB react if a haircut on government bonds of a Eurozone Member State became reality?
Valdības obligāciju apjoma samazināšana ir valsts parāda pārstrukturēšanas procesa rezultāts.
A haircut in government bonds is the consequence of a sovereign debt restructuring process.
Parāda pārstrukturēšana ir risinājums, ar kuru saistītās izmaksas krietni pārsniegtu ieguvumus.
A debt restructuring is an option whose costs would outweigh the benefits.
Pilnībā īstenojot Grieķijai paredzēto korekciju programmu, valsts parāda attiecība pret iekšzemes kopproduktu pēc 2013. gada sāktu noturīgi samazināties.
With the adjustment programme for Greece being fully implemented, the debt-to-GDP ratio would start declining in a durable manner after 2013.
Skaidrs, ka tas ir ļoti sarežģīts uzdevums; tomēr, salīdzinot ar jebkuru citu alternatīvu, ekonomiskās programmas izpilde, visticamāk, tomēr ir izmaksu ziņā lētākais risinājums visām iesaistītajām personām.
It is clear that this represents a major challenge; however, compared to any alternative, delivering the economic programme remains, with all probability, the least costly way forward for all parties involved
Pārstrukturēšana nelabvēlīgi ietekmētu attiecīgo valdības obligāciju — un droši vien arī citu valstī izdoto vērtspapīru — atbilstību nodrošinājumam.
In case of a restructuring, the collateral adequacy of the government bonds concerned - and probably of all other issuers of the country - would be undermined.
Tāpat, visticamāk, tiktu vājināta iekšzemes banku finanšu stabilitāte, kuras parasti ļoti lielā mērā ir pakļautas pārstrukturēto obligāciju iedarbībai.
In the same vein, the financial soundness of the domestic banks (that are generally heavily exposed to the restructured bonds) would be most likely impaired.
Turklāt valsts parāda pārstrukturēšana nozīmētu nopietnu finansiālu un makroekonomisku risku veidošanos.
Moreover, a sovereign debt restructuring would imply severe financial and macroeconomic risks.
Kādā no euro zonas dalībvalstīm veikta pārstrukturēšana rada ievērojamu finanšu sistēmas destabilizācijas risku, kas var nopietni ietekmēt euro zonas izaugsmes perspektīvu.
A restructuring in a euro area member state poses a significant risk of destabilising the financial system, with severe consequences for the growth outlook of the euro area.
Visbeidzot, nevar izslēgt iespēju, ka citas euro zonas dalībvalstis skars nozīmīga sekundārā iedarbība, nelabvēlīgi ietekmējot uzticēšanos un dodot pamatu cerībām uz to, ka pārstrukturēšana attiecīgajā valstī vai citur turpināsies.
Finally, significant spill-over effects on other euro area countries cannot be excluded, with a negative impact on confidence and expectations of further restructuring in the country concerned or elsewhere.
Euro zonas valstīs varētu rasties šaubas par parāda atmaksājamību un lielāka izkliedētība.
Doubts about debt sustainability and higher spreads could emerge across euro area countries.
Ikviena turpmāka rīcība, kas vērsta uz valsts parāda krīzes novēršanu euro zonā, ir atkarīga no fiskālās disciplīnas un, vajadzības gadījumā, konsolidācijas.
The way forward to solving any sovereign debt crisis in the euro area relies on fiscal discipline and consolidation when needed.
Konkrētāk, kamēr nav koriģēts pārmērīgs deficīts, valstīm vajadzētu neatlaidīgi īstenot vērienīgas konsolidēšanas darbības, iespējami drīz norādot konkrētus ar šīm darbībām saistītus pasākumus, kas tiek veikti attiecībā uz nodokļiem un izdevumiem.
More specifically, countries should maintain ambitious consolidation efforts until excessive deficits are corrected, clearly specifying the underlying tax and spending measures as soon as possible.
Vajadzētu stiprināt fiskālo pārvaldību (pieņemot stingrus daudzgadu fiskālos noteikumus ar sankcijām par pārkāpumiem), lai turpmākajos gados uzticēšanās fiskālajam mērķim būtu lielāka.
Fiscal governance should be strengthened (adopting stringent multi-annual fiscal rules with sanctions in case of non-compliance) to foster credibility of the fiscal target in later years.
Valstīs, kurās tiek īstenotas ES/SVF programmas, programmas pilnīga izpilde ir vienīgais veids, kas paredzēts tam, lai valsts atjaunotu fiskālo disciplīnu un tās parāda turētāju uzticēšanos.
In case of countries under EU/IMF programmes, full implementation of the programme is envisaged as the only way for the country to regain fiscal discipline and credibility vis-à-vis its debt holders.
Izšķiroša nozīme ir arī ekonomiskajām reformām, kas veicina konkurētspēju un izaugsmi.
Economic reforms to stimulate competitiveness and growth are also crucial.
Tādējādi gadījumā, ja pārstrukturēšanas rezultātā kāda no dalībvalstīm tomēr samazinātu savu valdības obligāciju apjomu, ECB, protams, nāktos rīkoties, ievērojot Līgumā noteiktos ierobežojumus (skatīt arī atbildi uz 16. jautājumu).
Therefore, in the unfortunate event that such an outcome occurs, the ECB would of course have to operate within the margins set out by the Treaty (also see question 16).
Vai ECB pilnvaras un tas, ka tajās ietvertas euro zonas dalībvalstu obligācijas, neizraisa interešu konfliktu?
Does the ECB´s mandate and the fact that it holds bonds of Eurozone Member States create a conflict of interest ?
Ļaujiet vispirms atgādināt par trijām Vērtspapīru tirgus programmas (VTP) pamatiezīmēm: tā pašā būtībā ir pagaidu programma, tajā paredzēts ierobežots apjoms un tās monetārā ietekme ir pilnībā neitralizēta.
Let me first of all recall three essential features of our Securities Market Programme (SMP): it is by its very nature temporary, it is of limited amount and its monetary effects are fully sterilised.
Lēmums par euro zonas dalībvalstu (valdības) obligāciju iegādi tika pieņemts (līdztekus citiem pagaidu nestandarta politikas pasākumiem, kuri jau tiek veikti), lai atbalstītu to euro zonas publiskā un privātā parāda vērtspapīru tirgus segmentu dziļumu un likviditāti, kuros bija darbības traucējumi, un lai saglabātu monetārās politikas transmisijas mehānisma darbību.
The decision to purchase (government) bonds of euro area countries was taken (in addition to other temporary non-standard policy measures already in place) to support the depth and liquidity in those euro area public and private debt securities market segments which had become dysfunctional, in order to preserve the functioning of the monetary policy transmission mechanism.
Tā darbība ir nepieciešama monetārās politikas efektīvai īstenošanai.
Such functioning is indispensable for an effective conduct of monetary policy.
Šai ziņā ECB intervence dažos valdību obligāciju tirgos ir bijusi būtiska, ļaujot ECB turpināt to uzdevumu veikšanu, kurus no tās sagaida, proti, nodrošināt cenu stabilitāti vidējā termiņā euro zonā kopumā.
In this respect, the ECB’s intervention in some government bond markets have been essential in allowing the ECB to continue to deliver what it is expected to deliver, namely price stability over the medium term for the euro area as a whole.
Tādējādi ECB darbību pilnvaru sasniegšanai nekādā veidā neietekmē tas, ka tās turējumā ir dažu euro zonas dalībvalstu valsts obligācijas.
Thus, the ECB’s actions to continue achieving its mandate are in no way affected by the fact that it holds sovereign bonds of some euro area Member States.
ECB ir paredzējusi turēt tās obligācijas, kuras tā iegādājusies, līdz dzēšanas termiņa beigām.
The ECB intends to hold the bonds purchased until maturity.
Tādēļ tās bilanci neiespaido tirgus cenu svārstības, ko izraisa izmaiņas monetārās politikas nostājā.
Its balance sheet is therefore not affected by any fluctuations in market prices on account of changes in the monetary policy stance.
Turklāt parasti lēmumi par ECB standartpasākumiem — ECB procentu pamatlikmes — tiek pieņemti neatkarīgi no nestandarta pasākumiem.
More in general, decisions on the ECB’s standard measures – the key ECB interest rates - are taken independently of the non-standard measures.
Tas nodrošina, ka ECB monetārās politikas nostāju var laikā pielāgot, lai reaģētu uz riskiem cenu stabilitātei vidējā termiņā, vienlaikus ar nestandarta pasākumiem novēršot atlikušos traucējumus transmisijas mehānismā.
This ensures that the ECB’s monetary policy stance can be adjusted in time to counteract risks to price stability over the medium term, while addressing remaining impairments in the transmission mechanism by means of non-standard measures.
Gribu piebilst, ka intervences iespēja obligāciju tirgū vien varētu būt veicinājusi nelabvēlīgās parādības izplatīšanās ierobežošanu no valstīm, kuras valdības parāda krīze bija skārusi tieši, uz citām valstīm, un, ja nebūtu īstenota Vērtspapīru tirgus programma (VTP), monetārais transmisijas process euro zonā kopumā būtu bijis vēl vairāk apgrūtināts.
Let me add that the mere possibility of bond market interventions may have contributed to limiting contagion spreading from the countries directly affected by the sovereign debt crisis to other countries, which would have implied a stronger hampering of the monetary transmission process in the euro area as a whole if the SMP had not been in place.
ECB priekšsēdētājs brīdināja, ka tiks anulēta euro zonas dalībvalsts banku nozares likviditāte gadījumā, ja dalībvalsts mēģinātu pārstrukturēt savu valsts parādu.
The ECB President has threatened to withdraw liquidity of a Eurozone Member State´s banking sector, in case that a Member State would try to restructure its public debt.
Vai Jūs vēlaties izmantot savas pilnvaras šādā vai līdzīgā veidā?
Are you willing to use your powers in such or a similar way?
Eurosistēma var nodrošināt likviditāti tikai finansiāli drošām bankām pret atbilstošu nodrošinājumu saskaņā ar LESD un Eiropas Centrālo banku sistēmas (ECBS) Statūtiem.
The Eurosystem can only provide liquidity to financially sound banks, against adequate collateral, in line with the TFEU and Statute of the ESCB.
Patlaban ECB pieņem Grieķijas valdības obligācijas kā atbilstošu nodrošinājumu pēc tam, kad tika apturēta nodrošinājuma atbilstības prasībās noteiktā minimālā kredītreitinga sliekšņa piemērošana; tas ir tāpēc, ka ECB ir rūpīgi izanalizējusi ES/SVF programmu un apstiprinājusi to kā piemērotu pašreizējās valdību parāda krīzes risināšanā.
Currently, the ECB accepts Greek government bonds as adequate collateral following a suspension of the application of the minimum credit rating threshold in the collateral eligibility requirement; this is because the ECB has carefully analysed the EU/IMF programme and approved it as being appropriate to tackle the current sovereign debt crisis.
Tāpēc šis pozitīvais novērtējums un Grieķijas valdības stingrā apņemšanās pilnībā īstenot programmu ir pamats paziņojumam par režīma apturēšanu (sk. 14. jautājumu).
This positive assessment and the strong commitment of the Greek government to fully implement the programme are therefore the basis for the suspension announced (see question 14).
Šī programma neparedz parāda pārstrukturēšanu.
This programme does not consider a debt restructuring.
Taču tā nodrošina, ka Grieķijai parāds pilnā apjomā būs jāatmaksā noteiktajā termiņā.
Rather, it ensures that Greece would pay off their full debt when due.
Šajā ziņā stingra programmas īstenošana piešķir Grieķijas parādam uzticamību, lai to kvalificētu kā atbilstošu nodrošinājumu.
In this sense, adherence to the programme adds credibility to the Greek debt in order to qualify as eligible collateral.
TARGET 2 saistības un prasījumi pret ECB ir to pārrobežu plūsmu spoguļattēls, kuras plūst caur euro zonas bankām: kad pārrobežu plūsmas pārvietojas caur maksājumu sistēmu TARGET 2 , maksātāja valsts centrālajai bankai attiecīgajā valstī ir pienākums pret maksājuma saņēmēja valsts centrālo banku citā valstī.
TARGET2 liabilities and claims on the ECB are a mirror image of cross-border flows conducted through banks in the euro area: when cross-border flows transit through the payment system TARGET2, the National Central Bank (NCB) of the payer in a given country gets an obligation towards the NCB of a payee in another country.
Tas rada Eurosistēmas iekšējos pienākumus; katras darba dienas beigās tie tiek apkopoti un aprēķināti kā neto summa, tādējādi attiecībā pret ECB katras valsts centrālajai bankai ir vai nu prasījums, vai pienākums.
This creates intra-Eurosystem obligations; they are aggregated and netted at the end of a business day, which results in each NCB having either a claim or an obligation towards the ECB.
Valsts centrālajai bankai ir TARGET 2 saistības pret ECB, ja tā partneriem (t. i., bankām, kurām tā aizdod likvīdus pret nodrošinājumu) izsniedz vairāk finansējuma, nekā tiem būtu nepieciešams normālos apstākļos (kopumā normālās vajadzības ir banku rezervju summa, kas glabājas VCB, plus „tīrie autonomie faktori” — galvenokārt apgrozījumā esošās banknotes un valdības depozīti VCB mīnus VCB tīrie finanšu aktīvi).
An NCB develops a TARGET2 liability vis-à-vis the ECB if it provides more funds to its counterparties (that is, the banks to which it lends liquidity against collateral) than they would need in normal times (in the aggregate, the normal need equals the sum of the reserves banks hold at the NCB plus the ‘net autonomous factors’ - essentially banknotes in circulation and government deposits at the NCB minus the NCB’s net financial assets).
Patlaban, piemēram, Īrijas, Grieķijas, Portugāles un Spānijas VCB ir negatīva bilance, tas ir, tām ir saistības pret ECB.
Currently, for instance, the NCBs of Ireland, Greece, Portugal, and Spain have a negative balance, that is, a liability vis-à-vis the ECB.
Patiesi, pašreizējās krīzes laikā dažas komercbankas saskaras ar tirgus finansējuma pieejamības grūtībām, ko, iespējams, pastiprina noguldījumu izņemšana.
Indeed, in current crisis times some commercial banks face difficulties in accessing market funding, possibly exacerbated by deposit withdrawals.
Lai kompensētu līdzekļu pārrobežu aizplūdi, valstu centrālās bankas varētu apmierināt banku likviditātes vajadzības.
To compensate for cross-border outflows, the banks’ liquidity needs may be accommodated by their NCB.
Turpretī valstīs, kuru bankas saskaras ar pārrobežu līdzekļu ieplūdi, bankām ir nepieciešams mazāk likviditātes no attiecīgajām VCB nekā normālos apstākļos (un attiecīgās VCB izvirza TARGET 2 prasījumu pret ECB).
In contrast, in countries where banks face cross-border inflows, the banks need less liquidity from their respective NCBs than in normal times (and the latter NCBs develop a TARGET2 claim on the ECB).