natgillin/translations-raw huggingface dataset:
· Nosakot sodu, tiesnesis par atbildību mīkstinošu apstākli atzina to, ka tiesājamais iepriekš nav sodīts, bet par vainu pastiprinošu apstākli to, ka, būdams Eiropas Parlamenta deputāts un tādējādi tautas priekšstāvis, Tobias Pflüger ir aizskāris divu amatpersonu godu, turklāt vēl publiskā vietā (skatīt izrakstu turpmāk).
· In determining the penalty, the judge expressly took into account as a mitigating factor the fact that the defendant had no previous conviction, and as an aggravating factor the fact that Tobias Pflüger, as a member of Parliament and therefore a representative of the people, committed the offence against both officials, and what is more, in public view (see extract below).
2009. gada 15. aprīlī prokurors pārsūdzēja lēmumu Tobias Pflüger lietā, prasot stingrāku sodu, „jo atbildētājs nodarījuma laikā bija Eiropas Parlamenta deputāts un šī statusa dēļ pieprasīja dažādas privilēģijas”.
On 15 April 2009, the public prosecutor appealed against the penalty imposed on Tobias Pflüger, requesting that it be increased "because the defendant was a Member of the European Parliament and sought to claim privileges in this capacity".
Tāpēc prokurors lūdz atcelt sākotnējo spriedumu un attiecīgi palielināt sodu (skatīt izrakstu turpmāk).
The prosecutor therefore asks for the original judgment to be repealed and for the penalty to be correspondingly increased (see extract below).
Eiropas Parlaments 2009. gada 5. maija plenārsēdē uzklausīja Tobias Pflüger lūgumu aizstāvēt viņa imunitāti un privilēģijas „saistībā ar Minhenes prokuratūrā pašlaik uzsākto procedūru” un pārsūtīja šo pieprasījumu Juridiskajai komitejai atbilstoši Eiropas Parlamenta Reglamenta 6. panta 3. punktam.
On 5 May 2009, Parliament's plenary announced a request by Tobias Pflüger for the defence of his immunity and privileges "in connection with a procedure currently underway at the Munich public prosecutor's office" and forwarded the request to the Committee on Legal Affairs under rule 6(3) of Parliament's rules of procedure.
· Eiropas Parlamenta Reglamentā noteikts, ka komiteja „nekādā gadījumā neizsakās par deputāta vainīgumu vai nevainīgumu un par to, vai ir nepieciešama kriminālvajāšana par uzskatiem vai darbībām, kas deputātam piedēvēti, pat tad ne, ja pieprasījuma izskatīšana ļauj komitejai iegūt detalizētas ziņas par lietas materiāliem”
· Parliament's Rules of Procedure state that the committee "shall not, under any circumstances, pronounce on the guilt or otherwise of the Member nor on whether or not the opinions or acts attributed to him or her justify prosecution, even if, in considering the request, it acquires detailed knowledge of the facts of the case"
Reglamenta 7. panta 7. punkts. .
Rule 7(7). .
Ar lietu saistītie dokumentu izraksti
Relevant extracts
Izraksts no 2009. gada 2. marta sprieduma:
-Extract from the judgment of 2 March 2009:
Soda bardzība jānosaka, pamatojoties uz Kriminālkodeksa 185. sadaļā noteiktajiem sodiem, kas var būt, sākot no naudassoda līdz viena gada ieslodzījumam.
The severity of the sentence must be determined on the basis of the penalties set out in Section 185 of the Penal Code, ranging from a fine to a one-year prison term.
Šajā kontekstā tas, ka tiesājamais nav iepriekš sodīts, bija jāuzskata par vainu mīkstinošu apstākli.
In this context, the fact that the defendant has no previous convictions was to be regarded as a mitigating factor.
Tas, ka tiesājamais, būdams Eiropas Parlamenta deputāts un tādejādi tautas priekšstāvis, ir izdarījis pārkāpumu pret abiem policistiem publiskā vietā, ir būtisks vainu pastiprinošs apstāklis. (..) ”
The fact that the defendant, as a Member of Parliament and therefore a representative of the people, committed the offence against both officers in public view is a severely aggravating circumstance. (...)"
Izraksts no prokurora 2009.gada 15. aprīlī iesniegtās pārsūdzības:
-Extract from the appeal by the public prosecutor of 15 April 2009:
Pārsūdzības pamatojums ir šāds:
The grounds for the appeal are as follows:
Minhenes apgabaltiesa nolēma, ka apsūdzētajam jāmaksā naudassods 60 dienu naudassoda apmērā par divām identiskām apsūdzībām par aizvainojošu uzvedību.
The Munich District Court ordered the petitioner to pay a fine of 60 daily penalty payments on two coinciding charges of insulting behaviour.
Šāds sods nav pilnībā samērīgs ar pārkāpuma smagumu.
This sentence is not fully commensurate with the gravity of the offence committed by the defendant.
Tas, ka tiesājamais nodarījuma laikā bija Eiropas Parlamenta deputāts un šī statusa dēļ pieprasīja dažādas privilēģijas, bija jāuzskata par vēl smagāku vainu pastiprinošu apstākli.
The fact that the defendant was a Member of the European Parliament and sought to claim privileges in this capacity should have weighed even more heavily against him.
Atjaunojot tiesas procesu, attiecīgi tiks iesniegta prasība atcelt Minhenes apgabaltiesas 2009. gada 2. marta spriedumu un noteikt bargāku sodu. (..) ”
On the reopening of proceedings a motion will accordingly be submitted to overturn the sentence imposed by the Munich District Court in its judgement of 2 March 2009 and for the penalty to be correspondingly increased. (...)"
– Izraksts no Vācijas kriminālkodeksa sadaļas par soda piespriešanu:
-Extract from German Penal Code ( Strafgesetzbuch ), section on sentencing:
46. sadaļa Soda noteikšanas principi
Section 46: Principles for Determining Punishment:
„ 2) Nosakot spriedumu, tiesa ņem vērā vainu mīkstinošus un pastiprinošus apstākļus.
"(2) In its determination the court shall counterbalance the circumstances which speak for and against the perpetrator.
To darot, īpaša uzmanība tiek pievērsta:
In doing so consideration shall be given in particular to:
· nozieguma izdarītāja motīviem un mērķiem;
· the motives and aims of the perpetrator;
· nozieguma izdarītāja apziņas stāvoklim un brīvai gribai nozieguma izdarīšanas brīdī;
· the state of mind reflected in the act and the wilfulness involved in its commission;
· nozieguma smagumam;
· the extent of breach of any duties;
· nozieguma izpildes veidam un sekām;
· the manner of execution and the culpable consequences of the act;
· nozieguma izdarītāja nodarījumu vēsturei, viņa personīgajai un finansiālajai situācijai; kā arī
· the perpetrator's prior history, his personal and financial circumstances; as well as
· viņa uzvedībai pēc nodarījuma, it īpaši viņa centieniem atlīdzināt nodarīto kaitējumu, kā arī izdarītāja centieniem panākt miermīlīgu izlīgumu ar cietušo. ”
· his conduct after the act, particularly his efforts to make restitution for the harm caused as well as the perpetrator’s efforts to achieve mediation with the aggrieved party."
Parlaments 2006. gadā jau atcēla Tobias Pflüger imunitāti saistībā ar šo situāciju (proti, šiem diviem cieņu aizskarošas uzvedības gadījumiem).
Parliament already waived Tobias Pflüger's immunity back in 2006 concerning this situation (i.e. the same two instances of insulting behaviour).
· Tādēļ Parlamentam nav pamata paust nostāju attiecībā uz tiem pašiem faktiem un, patiešām, to pat, šķiet, nebūtu iespējams darīt.
· There is therefore no reason for Parliament to take a position on the same set of facts and indeed it would not seem possible for it to do so.
Tomēr Juridiskā komiteja izskatīja jautājumu par to, vai 2009. gada 2. marta pirmās instances tiesas spriedums un turpmākā prokurora pārsūdzība varētu apdraudēt Parlamenta prerogatīvas.
Nevertheless, the Committee on Legal Affairs examined whether Parliament's prerogatives could be threatened by the judgment at first instance of 2 March 2009 and the public prosecutor's subsequent appeal.
· Tā secināja, ka abas darbības ir objektīva valstu tiesību principa piemērošana soda piespriešanas jomā, tādējādi tas, ka persona vienlaikus ir amatpersona, ir viens faktors no daudziem, ko ņem vērā, nosakot sodu.
· It concluded that both acts constitute objective applications of a principle of national law on sentencing, whereby the fact that a person holds public office is one factor among others which is taken into account in determining the sentence.
· Patiešām, pirmās instances tiesas tiesnesis, minot to, ka Tobias Pflüger ir EP deputāts, vienlaicīgi skaidri norādīja uz tautas priekšstāvja statusu un uz to, ka noziedzīgie nodarījumi tika izdarīti publiski.
· Indeed, the judge at first instance, whilst referring to Tobias Pflüger's quality as MEP expressly made the link to the generic quality of public representative and the fact that the offences were committed in public.
· Turklāt prokurora pārsūdzība ir tikai pirmais solis notiekošajā tiesvedībā, kuras laikā nebūtu pienācīgi iejaukties.
· In addition, the appeal by the public prosecutor is merely a first stage in an ongoing judicial procedure during which it would not be appropriate to intervene.
Ņemot vērā iepriekš minēto, komiteja nolēma neaizstāvēt Tobias Pflüger imunitāti un privilēģijas.
Bearing this in mind, the Committee has decided not to defend the immunity and privileges of Tobias Pflüger.
par priekšlikumu Padomes direktīvai, ar ko groza vairākus noteikumus PVN Direktīvā 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu
on the draft Council directive amending various provisions of the VAT Directive 2006/112/EC of 28 November 2006 on the common system of value added tax
– ņemot vērā Padomes sagatavoto dokumenta projektu (10893/2009),
– having regard to the Council draft (10893/2009),
– ņemot vērā 2008. gada 8. jūlija nostāju
– having regard to its position of 8 July 2008
Pieņemtie teksti, P6_TA(2008)0319 . ,
Adopted Texts, P6_TA(2008)0319 . ,
– ņemot vērā EK līguma 93. pantu, ar kuru saskaņā Padome ar to vēlreiz ir apspriedusies ( C7‑0002/2009 ),
– having regard to Article 93 of the EC Treaty, pursuant to which the Council again consulted Parliament ( C7‑0002/2009 ),
– ņemot vērā Reglamenta 55. pantu un 59. panta 3. punktu,
– having regard to Rules 55 and 59(3) of its Rules of Procedure,
– ņemot vērā Ekonomikas un monetārās komitejas ziņojumu ( A7‑0055/2009 ),
– having regard to the report of the Committee on Economic and Monetary Affairs ( A7‑0055/2009 ),
Direktīvas priekšlikums – grozījumu akts
Draft directive – amending act
Padomes teksts
Council draft
(8) Bulgārijai un Rumānijai pievienojoties ES, tās drīkstēja piešķirt nodokļa atbrīvojumu maziem uzņēmumiem un turpināt piemērot atbrīvojumu no PVN starptautiskiem pasažieru pārvadājumiem.
(8) In the context of their accession, Bulgaria and Romania were authorised to grant a tax exemption to small enterprises and to continue applying a VAT exemption to the international transport of passengers.
Skaidrības un konsekvences labad šie atbrīvojumi būtu jāietver direktīvas tekstā.
For purposes of clarity and consistency, these exemptions should be incorporated into the Directive itself.
Skaidrības un konsekvences labad šie atbrīvojumi būtu jāietver direktīvas tekstā.
For the purposes of clarity and consistency, th o se exemptions should be incorporated into the Directive itself .
Minēto atbrīvojumu likumību vajadzētu pārskatīt vismaz reizi divos gados.
The legality and necessity of those exemptions should be reviewed at least every two years .
(9) Attiecībā uz atskaitījuma tiesībām pamatnoteikums ir tāds, ka uz šādām tiesībām pretendēt var tikai tad, ja nodokļa maksātājs preces un pakalpojumus izmanto saimnieciskajai darbībai .
(9) Regarding the right of deduction, the basic rule is that this right arises only in so far as the goods and services are used by a taxable person for the purposes of his business activity .
Šis noteikums būtu jāprecizē un jānostiprina , ņemot vērā nekustama īpašuma piegādi un ar to saistītus izdevumus , lai garantētu vienādu attieksmi pret nodokļa maksātājiem gadījumos, ja nekustamas preces, ko viņi izmanto saimnieciskajā darbībā, netiek izmantotas tikai un vienīgi minētās darbības izpildei.
This rule should be clarified and strengthened with respect to the supply of immovable property and expenditure relating thereto in order to ensure that taxable persons are dealt with in an identical manner whenever immovable goods that they use for their business activity are not used exclusively for purposes related to that activity.
(9) Attiecībā uz atskaitījuma tiesībām pamatnoteikums ir tāds, ka šādas tiesības rodas tikai tad, ja nodokļa maksātājs preces un pakalpojumus izmanto tādu darījumu veikšanai, kuri ir pamats atskaitījuma tiesību īstenošanai .
(9) Regarding the right of deduction, the basic rule is that this right arises only in so far as the goods and services are used by a taxable person for the purposes of th e transactions of that person which give rise to a right of deduction .
Šis noteikums būtu jāprecizē un jānostiprina attiecībā uz nekustama īpašuma pārdošanu , lai garantētu vienādu attieksmi pret nodokļa maksātājiem gadījumos, ja nekustamas preces, ko viņi izmanto saimnieciskajā darbībā, netiek izmantotas tikai un vienīgi minētās darbības izpildei.
Th at rule should be clarified and strengthened with respect to the supply of immovable property in order to ensure that taxable persons are treated in an identical manner whenever immovable goods that they use for their business activity are not used exclusively for purposes related to that activity.
Tādējādi sākotnējās tiesības uz nodokļa atskaitījumu būtu jāattiecina tikai uz darījumiem, pamatojoties uz kuriem brīdī, kad jāiekasē nodoklis, rodas tiesības uz nodokļa atskaitījumu.
Consequently, the initial exercise of the right of deduction should be limited to that use which results in transactions giving rise to a right of deduction when the tax becomes chargeable.
Sākotnējā priekšlikuma mērķis bija precizēt un stiprināt tiesības uz nodokļa atskaitījumu saistībā ar nekustamā īpašuma pārdošanu, un tas ir jautājums, par kuru Tiesai ļoti bieži jāsniedz skaidrojums.
The purpose of the original proposal was to clarify and strengthen the right of deduction with respect to the supply of immovable property, an issue that is frequently subject to the ECJ interpretation.
Tagad, izdarot atsauci uz 167., 168., 169. un 173. pantā ietvertajiem vispārējiem principiem, Padomes pārskatītais priekšlikums padara sākotnējo priekšlikumu neskaidru un paver iespējas, ka Tiesai atkal šajā sakarībā nāksies izdot nolēmumus.
By referring now to the general principles of Articles 167, 168, 169 and 173, the revised proposal from the Council takes away the clarity of the original proposal and opens the way again to further ECJ rulings.
Tas pats attiecas uz vispārējo atsauci uz visiem noteikumiem par pielāgošanu.
The same applies to the general reference to all the provisions that deal with the adjustment.
Ierosinot izdarīt šādu grozījumu, referents iesaka atjaunot vajadzīgo skaidrību par tiesībām uz nodokļa atskaitījumu.
With his amendment, the rapporteur proposes to bring back the necessary clarity to the right of deduction.
(10) Lai gan nekustami īpašumi un ar tiem saistīti izdevumi atspoguļo visraksturīgākos gadījumus, kad vajadzīga noteikuma precizēšana un nostiprināšana, ņemot vērā minēto īpašumu vērtību un saimnieciskās darbības ilgumu, un to, ka ļoti bieži šāds īpašums tiek lietots dažādi, tomēr ir piemēroti saskaņā ar subsidiaritātes principu pilnvarot dalībvalstis piemērot tādu pašu noteikumu šādām kustamām precēm, kam piemīt ilgstoša vērtība un kas veido daļu no saimnieciskās darbības aktīviem .
(10) Whilst immovable property and related expenditure account for the most significant cases where clarification and strengthening of the rule is appropriate, given the value and economic lifetime of such property and the fact that mixed use of this type of property is a common practice, it is nevertheless appropriate, in accordance with the principle of subsidiarity, to authorise Member States to apply the same rule to movable goods with a durable nature and forming part of the business assets .
(10) Tā kā nekustami īpašumi un ar tiem saistīti izdevumi atspoguļo visraksturīgākos gadījumus, kad vajadzīga noteikuma precizēšana un nostiprināšana, ņemot vērā minēto īpašumu vērtību un saimnieciskās darbības ilgumu, un to, ka ļoti bieži šāds īpašums tiek izmantots dažādi, sākotnējās tiesības uz nodokļa atskaitījumu būtu jāpiemēro nekustamajam īpašumam, kas pārdots nodokļu maksātājam, un ar to saistītiem svarīgiem pakalpojumiem, kurus, ņemot vērā to ekonomisko vērtību, var pielīdzināt nekustamā īpašuma iegādei .
(10) Since immovable property and related expenditure account for the most significant cases where clarification and strengthening of the rule is appropriate, given the value and economic lifetime of such property and the fact that mixed use of this type of property is a common practice, the initial right of deduction should be applied to immovable property supplied to the taxable person and important services relating there to, which, by virtue of their economic value, can be assimilated to the acquisition of immovable property .
Turpretī no šā noteikuma darbības jomas būtu jāizslēdz nelieli, saimnieciski nenozīmīgi remontdarbi vai uzlabojumi.
Conversely, minor repairs or improvements of limited economic significance should be excluded from the scope of this rule.
Pārskatītajā Padomes priekšlikumā dalībvalstīm tiek dota iespēja šīs direktīvas darbības jomā ietvert izmaksas, kas saistītas ar jebkādiem saimnieciskās darbības aktīviem, kā noteikušas pašas dalībvalstis .
The revised proposal from the Council gives an option for Member States to bring any expenditure of any business asset, as defined by the Member States , under the scope of the Directive.
Tādējādi direktīvas darbības joma ievērojami paplašinātos, mazinot tās saskaņotību.
This would widen the scope considerably and lead to less harmonisation .
(11) Lai nodrošinātu nodokļa maksātājiem taisnīgu atskaitīšanas sistēmu saistībā ar jaunajiem noteikumiem, būtu jānodrošina korekciju sistēma saskaņā ar pārējiem noteikumiem par atskaitījumu korekciju, kur būtu ņemtas vērā izmaiņas minētā īpašuma lietojumu saimnieciskajai darbībai un ar saimniecisko darbību nesaistītām vajadzībām.
(11) With a view to ensuring an equitable deduction system for taxable persons in the context of the new rules, an adjustment system in accordance with the other rules on adjustment of deductions should be provided for which takes into account changes in the business and non-business use of the property concerned.
(11) Lai nodrošinātu nodokļa maksātājiem taisnīgu atskaitīšanas sistēmu saistībā ar jaunajiem noteikumiem, saskaņā ar noteikumiem par atskaitījumu korekciju būtu jānodrošina izlīdzināšanas sistēma , kurā ņemtu vērā izmaiņas , kas saistītas ar minētā īpašuma lietojumu saimnieciskās darbības vajadzībām un ar saimniecisko darbību nesaistītām vajadzībām un kas konstatētas laika posmā, kurš atbilst pašreizējam izlīdzināšanas periodam attiecībā uz nekustamo īpašumu, kas iegādāts kā ražošanas līdzekļi .
(11) With a view to ensuring an equitable deduction system for taxable persons in the context of the new rules, an adjustment system in accordance with the rules on adjustment of deductions should be provided for which takes into account changes in the business and non-business use of the property concerned for a period corresponding to the existing adjustment period for immovable property acquired as capital goods .
168.a pants – 1. punkts
Article 168 a – paragraph 1
Ja nekustamais īpašums ir daļa no nodokļa maksātāja saimnieciskās darbības aktīviem un nodokļa maksātājs to izmanto gan saimnieciskās darbības vajadzībām un saviem vai darbinieku privātiem mērķiem, vai, plašākā nozīmē, citiem mērķiem nekā saimnieciskās darbības vajadzībām, tad PVN, ko uzliek izdevumiem saistībā ar šādu nekustamo īpašumu, ir atskaitāms saskaņā ar 167., 168., 169. un 173. pantā izklāstītajiem principiem un tikai proporcionāli īpašuma izmantojumam nodokļa maksātāja saimnieciskās darbības vajadzībām .
In the case of immovable property forming part of the business assets of a taxable person and used both for purposes of the taxable person's business and for his private use or that of his staff, or, more generally, for purposes other than those of his business, VAT on expenditure related to this property shall be deductible in accordance with the principles set out in Articles 167, 168, 169 and 173 only up to the proportion of the property's use for purposes of the taxable person's business .
Ja nekustamais īpašums ir daļa no nodokļa maksātāja saimnieciskās darbības aktīviem un nodokļa maksātājs to izmanto gan saimnieciskās darbības vajadzībām un saviem vai darbinieku privātiem mērķiem, vai, plašākā nozīmē, citiem mērķiem , nevis saimnieciskās darbības vajadzībām, atskaitījuma tiesības, kas rodas brīdī, kad nodoklis jāiekasē, sākotnēji piemēro tikai tai īpašuma daļai, ko izmanto darījumos, kuri nodrošina saimniecisko darbību un no kuriem izriet tiesības uz nodokļa atskaitījumu .
In the case of immovable property forming part of the business assets of a taxable person and used both for purposes of the taxable person's business and for his private use or that of his staff, or, more generally, for purposes other than those of his business, the initial exercise of the right of deduction arising when the tax becomes chargeable shall be limited to the proportion of the property's effective business use for transactions giving rise to a right of deduction .
Atkāpjoties no 26. panta, pirmajā daļā minētās nekustamā īpašuma lietojuma daļas izmaiņas atbilstīgi 184.-192. pantā paredzētajiem nosacījumiem ņem vērā tādā veidā, kā tos piemēro attiecīgajā dalībvalstī .
By way of derogation from Article 26, the changes in the proportion of use of immovable property referred to in the first subparagraph shall be taken into account in accordance with the principles provided for in Articles 184 to 192 as applied in the respective Member State .
Atkāpjoties no 26. panta, izmaiņas pirmajā daļā minētā nekustamā īpašuma lietojuma daļā jāņem vērā saskaņā ar 187., 188., 190. un 192. panta nosacījumiem, lai pielāgotu nodokļa atskaitījuma tiesību sākotnējo īstenošanu .
By way of derogation from Article 26, the changes in the proportion of use of immovable property referred to in the first subparagraph shall be taken into account in accordance with the conditions provided for in Articles 187, 188, 190 and 192 for adjusting the initial exercise of the right of deduction .
Otrajā daļā minētās izmaiņas ņem vērā dalībvalsts noteiktā laika periodā atbilstoši 187. panta 1. punktam attiecībā uz nekustamo īpašumu, kas iegādāts kā ražošanas līdzekļi.
The changes referred to in the second sub paragraph shall be taken into account during the period defined by the Member States under Article 187(1) for immovable property acquired as capital goods.
168.a pants – 2. punkts
Article 168 a – paragraph 2
Dalībvalstis 1. punktu var piemērot arī sakarā ar PVN izdevumiem, kas saistīti ar citām precēm, kas pieder pie saimnieciskās darbības aktīviem, saskaņā ar saviem norādījumiem.
Member States may also apply paragraph 1 in relation to VAT on expenditure related to other goods forming part of the business assets as they specify.
Tādējādi direktīvas darbības joma ievērojami paplašinātos, mazinot tās saskaņotību.
This would widen the scope considerably and lead to less harmonisation.
Padome nav novērtējusi šā noteikuma ietekmi uz kopējā tirgus pienācīgu darbību.
The Council has not evaluated the impact of this provision for the good functioning of the common market.
Pirms attiecināt šo noteikumu arī uz kustamām precēm, Komisijai būtu jāveic analīze.
Any extension of the rule to movable goods should be preceded by an analysis from the Commission .
Komisija novērtē, cik lielā mērā būtu lietderīgi ļaut dalībvalstīm piemērot Direktīvas 2006/112/EK 168.a panta 1. punkta noteikumus un 184. līdz 192. pantā ietvertos vispārējos izlīdzināšanas noteikumus kustamām precēm, kas ir ilglietojamas un veido saimniecisko aktīvu daļu.
The Commission shall evaluate to which extent it would be appropriate to authorise Member States to apply Article 168a(1) of Directive 2006/112/EC , and the general adjustment rules under A r ticles 184 to 192 thereof, to movable goods that have a durable nature and that form part of the business assets.