natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ja dalībvalsts paredz izdot uzturēšanās atļauju ārvalstniekam, par kuru izdots brīdinājums nolūkā liegt ieceļošanu, tā vispirms apspriežas ar dalībvalsti , kas izdevusi brīdinājumu nolūkā liegt ieceļošanu, un ņem vērā tās intereses; uzturēšanās atļauju izdod tikai tad, ja ir nopietni iemesli, jo īpaši humānu apsvērumu dēļ, vai arī tad, ja tas izriet no starptautiskām saistībām.
Where a Member State considers issuing a residence permit to an alien for whom an alert has been issued for the purposes of refusing entry, it shall first consult the Member State issuing the alert and shall take account of its interests; the residence permit shall be issued for substantive reasons only, notably on humanitarian grounds or by reason of international commitments.
Ja uzturēšanās atļauju izdod, dalībvalsts , kas izdevusi brīdinājumu nolūkā liegt ieceļošanu, brīdinājumu atsauc, tomēr var iekļaut šo ārvalstnieku savā valsts brīdinājumu sarakstā.”.
If a residence permit is issued, the Member State issuing the alert shall withdraw the alert but may put the alien concerned on its national list of alerts . ". ;
(5) Konvencijas 25. pantā iekļauj šādu 1.a. punktu:
(5) In Article 25, the following paragraph 1a is inserted:
(6) Konvencijas 25. pantu papildina ar 3. punktu:
(6) In Article 25, paragraph 3 is added:
1. un 2. punktu piemēro arī attiecībā uz ilgtermiņa uzturēšanās vīzām.”.
Paragraphs 1 and 2 shall apply also in case of long-stay visas."
Regulu (EK) Nr. 562/2006 groza šādi:
Regulation (EC) No 562/2006 is amended as follows:
(1) Regulas 5. panta 1. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:
(1) Article 5, paragraph 1 point (b), is replaced by the following:
„b) viņiem ir derīga vīza, ja tā vajadzīga saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas, izņemot gadījumus, ja viņiem ir derīga uzturēšanās atļauja vai derīga ilgtermiņa uzturēšanās vīza ; ” .
"(b) they are in possession of a valid visa, if required pursuant to Council Regulation (EC) No 539/2001 listing the third countries whose nationals must be in possession of visas when crossing the external borders and those whose nationals are exempt from that requirement, except where they hold a valid residence permit or a valid long-stay visa."
(2) Regulas 5. panta 4. punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
(2) Article 5, paragraph 4 point (a), is replaced by the following:
„a) trešo valstu valstspiederīgajiem, kas neatbilst visiem 1. punktā paredzētajiem nosacījumiem, bet kam ir kādas dalībvalsts izdota uzturēšanās atļauja, ilgtermiņa uzturēšanās vīza vai atkārtotas ieceļošanas vīza, vai, ja tas paredzēts attiecīgās dalībvalsts tiesību aktos, uzturēšanās atļauja vai ilgtermiņa uzturēšanās vīza un atkārtotas ieceļošanas vīza, ir atļauts tranzītā ieceļot citu dalībvalstu teritorijās, lai varētu nonākt dalībvalstī, kas izsniegusi uzturēšanās atļauju, ilgtermiņa uzturēšanās vīzu vai atkārtotas ieceļošanas vīzu, ja vien viņi nav iekļauti tādas dalībvalsts brīdinājumu sarakstā, kuras ārējās robežas viņi ir iecerējuši šķērsot, un ja brīdinājumam nav pievienota norāde par ieceļošanas vai tranzīta atteikumu;”.
" (a) third-country nationals who do not fulfil all the conditions laid down in paragraph 1 but hold a residence permit , a long-stay visa or a re-entry visa issued by one of the Member States or, where required, a residence permit or a long-stay visa and a re-entry visa , shall be authorised to enter the territories of the other Member States for transit purposes so that they may reach the territory of the Member State which issued the residence permit, long-stay visa or re-entry visa, unless their names are on the national list of alerts of the Member State whose external borders they are seeking to cross and the alert is accompanied by instructions to refuse entry or transit;" .
Šī regula neietekmē dalībvalstu pienākumu izsniegt uzturēšanās atļaujas trešo valstu valstspiederīgajiem, kā tas paredzēts citos Eiropas Savienības tiesību dokumentos.
This Regulation shall not affect the obligation for Member States to issue residence permits to third-country nationals as provided by other instruments of the Union .
Komisija un dalībvalstis pilnīgi un pareizi informē attiecīgās personas par šīs regulas noteikumiem.
The Commission and the Member States shall inform the persons concerned fully and correctly of the provisions of this Regulation.
Ne vēlāk kā 2012. gada 5. aprīlī Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs direktīvas piemērošanu.
Not later than 5 April 2012, the Commission shall submit to the European Parliament and the Council a report on the application of this Regulation.
Vajadzības gadījumā ziņojumam pievieno priekšlikumus par šīs regulas labošanu.
If necessary, the report shall be accompanied by proposals to modify this Regulation.
Šī regula stājas spēkā 2010. gada 5. aprīlī, un to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .
This Regulation shall enter into force on 5 April 2010 and should be published in the Official Journal of the European Union .
Šī regula uzliek saistības kopumā un saskaņā ar Līgumiem ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in the Member States in accordance with the Treaties .
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES PAZIŅOJUMA PROJEKTS
DRAFT DECLARATION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL
„Padome un Eiropas Parlaments atzīst, cik svarīgi ir, lai Eiropas Savienības līmenī pastāvētu visaptverošs un saskanīgs noteikumu kopums, nodrošinot personas datu augstu aizsardzības līmeni otrās paaudzes Šengenas Informācijas sistēmas ( SIS II) ietvaros.
"The Council and the European Parliament recognise the importance of the existence of a comprehensive and coherent set of rules, at the level of the European Union, providing for a high level of protection of personal data in the framework of the second generation Schengen Information System (SIS II).
Ja pēc 2012. gada saistībā ar SIS II ieviešanu būs novērojamas turpmākas nozīmīgas kavēšanās, Eiropas Parlaments un Padome aicina Komisiju sagatavot nepieciešamos likumdošanas priekšlikumus, lai grozītu Šengenas Līguma īstenošanas konvencijas attiecīgos noteikumus, tādējādi nodrošinot, ka Šengenas Informācijas sistēmā ievadīto personas datu aizsardzības līmenis atbilst attiecībā uz SIS II noteiktajiem standartiem.”
If there would be further, important delays in implementing the SIS II, that will go beyond 2012, the European Parliament and the Council invite the Commission to present the necessary legislative proposals amending the relevant provisions of the Convention Implementing the Schengen Agreement in order to ensure a level of protection of the personal data entered into the Schengen Information System equivalent to the standards established for SIS II."
Šengenas Konvencijā noteikts, ka ilgtermiņa vīzu („D vīzu”) turētāji var tikai:
The Schengen Convention stipulates that holders of a long-stay visa ('D visa') may only:
- uzturēties vīzu izdevušās dalībvalsts teritorijā;
- stay in the territory of the Member State which issued the visa;
- tranzītā šķērsot citu dalībvalstu teritorijas, lai nonāktu vīzu izdevušajā dalībvalstī, bet viņi nedrīkst ceļot uz citām dalībvalstīm vai ceļot tranzītā caur citām dalībvalstīm, atgriežoties savā izcelsmes valstī.
- transit through the territories of other Member States in order to reach that State, and may not travel to the other Member States or transit through the other Member States when returning to their country of origin.
Vairums dalībvalstu ir ieviesušas procedūru šo vīzu aizstāšanai ar uzturēšanās atļaujām pēc iebraukšanas valstī, kas ļauj trešo valstu valstspiederīgajiem, kuriem ir šādas uzturēšanās atļaujas un derīgi ceļošanas dokumenti, brīvi ceļot līdz pat trim mēnešiem jebkura pusgada laikā citu dalībvalstu teritorijā.
Most Member States have introduced the procedure for converting this type of visa into a residence permit following entry into the country, which allows a third-country national holding such residence permit and a valid travel document to travel freely for up to three months in any half year within the territories of the other Member States.
Tomēr praksē ir novērojamas ievērojamas kavēšanās attiecībā uz šādu vīzu aizstāšanu ar uzturēšanās atļaujām, turklāt dažos gadījumos šāda aizstāšana vispār nenotiek.
However, in practice, there have been considerable delays in the conversion of such visas and, in some cases, they have not been converted at all.
Saskaņā ar Šengenas Konvenciju šāda situācija liedz attiecīgajām personām ceļot uz citām dalībvalstīm vai caur tām, atgriežoties savās izcelsmes valstīs.
Under the Schengen Convention, this makes it impossible for such persons to travel to other Member States or to transit through them when returning to their countries of origin.
Atbildot uz šo situāciju, 2001. gadā tika pieņemta regula (Regula Nr. 1091/2001), ar ko ieviesa D+C vīzas, kuras ļauj ilgtermiņa uzturēšanās D vīzas turētājiem brīvi pārvietoties Šengenas zonā vīzas derīguma termiņa pirmajos trijos mēnešos ar nosacījumu, ka vīza tikusi izsniegta saskaņā ar noteikumiem, kas attiecas uz īstermiņa uzturēšanās vīzām (tostarp pārbaudot, vai attiecīgā persona nav Šengenas Informācijas sistēmas ( SIS ) neielaižamo personu sarakstā).
In response to this situation, a regulation was adopted in 2001 (Regulation No 1091/2001), introducing D+C visas, which allow holders of a long-stay D visa to move freely in the Schengen area during the first three months of the visa's period of validity, provided it has been issued in accordance with the rules governing short-stay visas (including checking against the SIS non-admissibility list).
- konsulāro dienestu darbinieku nepietiekama informētība;
- there is a lack of knowledge on the subject among consular officials;
- pieteikumu iesniedzēju nepietiekama informētība par šādu iespēju;
- applicants are not informed of this possibility;
- valstu vīzu reģistrācijas un apstrādes programmas neparedz iespēju izskatīt pieteikumus šādai vīzai vai izdot šādas vīzas.
- national visa registration and processing programmes do not allow for the possibility of considering applications or issuing such visas.
Gadījumos, kad ir izsniegta vīza, bet to neaizstāj ar uzturēšanās atļauju triju mēnešu termiņa beigās, vīzas turētājs vairs nevar doties uz citu dalībvalsti.
Where a visa is issued and is not replaced by a residence permit by the end of the three-month period, the holder is no longer authorised to travel to another Member States.
Lai to varētu darīt, šīm personām ir jāpiesakās uz atsevišķu īstermiņa uzturēšanās Šengenas vīzu.
To do so, such persons are required to apply for a separate Schengen short-stay visa.
Tomēr dažas dalībvalstis atsakās izsniegt šādas vīzas pieteikumu iesniedzējiem, kas jau ir uzturējušies Šengenas zonā trīs mēnešus ar D+C vīzu.
However, some Member States refuse to issue such visas as such applicants have already stayed in the Schengen area for three months, on the basis of a D+C visa.
Šengenas Robežu kodekss un Kopienas Vīzu kodekss
Schengen Borders Code and Community Code on Visas
Saistībā ar šiem instrumentiem ir jāizskata virkne jautājumu.
A number of issues need to be considered in connection with these instruments:
- Priekšlikumā regulai, ar kuru izveido Kopienas Vīzu kodeksu, paredzēts atcelt D+C vīzu, lai vienkāršotu kārtību, un iekļauta prasība dalībvalstīm paātrināt uzturēšanās atļauju izsniegšanu trešo valstu valstspiederīgajiem.
- The proposal for a Regulation establishing the Community Code on Visas provides for the abolition of the D+C visa in order to simplify matters and requires Member States to speed up the issuance of residence permits to third-country nationals.
- Vīzu kodeksu vajadzēs pieņemt vienlaicīgi ar šīm regulām.
- The Visa Code will need to be adopted at the same time as these Regulations.
Šo regulu piemērošanas dienu vajadzētu saskaņot ar Vīzu kodeksa piemērošanas dienu, kas paredzēta 2010. gada 5. aprīlī.
The date of application of these Regulations should be aligned with the application of the Visa Code, scheduled for 5 April 2010.
- Regulas (EK) Nr. 562/2006 (Šengenas Robežu kodeksa) 5. panta 1. punkta b) apakšpunktā arī paredzēta iespēja trešo valstu valstspiederīgajiem, kuriem ir derīga uzturēšanās atļauja, bez vīzas šķērsot citas dalībvalsts ārējās robežas, uzturēšanās laikam nepārsniedzot trīs mēnešus.
- Article 5(1)(b) of Regulation (EC) No 562/2006 (Schengen Borders Code) also provides for the possibility for third-country nationals in possession of a valid residence permit to cross the external borders of another Member State without a visa for stays not exceeding three months.
Priekšlikumu saturs
Scope of the proposals
Priekšlikumu mērķis ir atvieglot to trešo valstu valstspiederīgo pārvietošanos Šengenas zonā, kuri kādā no dalībvalstīm uzturas legāli ar šīs dalībvalsts izsniegtu ilgtermiņa uzturēšanās D vīzu.
The proposals seek to make it easier for third-country nationals legally residing in a Member State to move in the Schengen area on the basis of a D long-stay visa issued by that Member State.
Priekšlikumu mērķis ir nodrošināt risinājumu situācijās, kad dalībvalstis dažādu iemeslu dēļ nespēj savlaicīgi izsniegt uzturēšanās atļaujas trešo valstu valstspiederīgajiem, kuri uzturas to teritorijā, uzturēšanās atļaujas un īstermiņa uzturēšanās vīzas līdzvērtības principu attiecinot uz ilgtermiņa uzturēšanās D vīzām.
They are intended to provide a response to situations where Member States are unable, for various reasons, to issue residence permits in time to third-country nationals residing in their territory, by extending the existing principle of equivalence between a residence permit and short-stay C visas to long-stay D visas.
Tādējādi ilgtermiņa uzturēšanās vīza būs līdzvērtīga uzturēšanās atļaujai attiecībā uz pārvietošanos Šengenas zonā.
A long-stay visa will thus have the same effects as a residence permit as regards circulation in the Schengen area.
Tādā veidā jebkura persona, kurai ir dokuments, kas apliecina, ka attiecīgā persona legāli uzturas kādā no dalībvalstīm, varēs īslaicīgi, proti, ne ilgāk kā trīs mēnešus jebkura pusgada laikā, brīvi pārvietoties Šengenas zonā.
This will make it possible for anyone in possession of a document showing that he is legally resident in a Member State to move freely in the Schengen area for short periods of no more than three months in any half year.
Dalībvalstīm vēl joprojām būs jāizsniedz uzturēšanās atļaujas, ievērojot saistības, ko uzliek vairākas direktīvas par noteiktu kategoriju trešo valstu valstspiederīgo uzņemšanu.
Member States will still be required to issue residence permits, in keeping with the obligations laid down by a number of directives relating to the admission of certain categories of third-country nationals.
Jāpatur prātā, ka Šengenas zonas izveides pamatā ir pārvietošanās brīvība.
It should be borne in mind that Schengen is about freedom of movement.
Ikvienai personai, kurai ir dokuments, kas apliecina, ka šī persona legāli uzturas kādā no dalībvalstīm, vajadzētu būt tiesīgai brīvi ceļot šajā zonā, kurā nav iekšējo robežu.
Anyone in possession of a document showing that they are legally resident in a Member State should be able to travel freely in that area, which is free of internal borders.
Vispiemērotākais risinājums būtu tāds, ka dalībvalstis ievērotu savus pienākumu izsniegt uzturēšanās atļaujas trešo valstu valstspiederīgajiem, kuriem ir šādas vīzas.
The ideal solution would be for Member States to meet their obligation to grant a residence permit to third-country nationals holding this visa.
Tomēr praksē vairumā dalībvalstu tas tā nenotiek.
However, in practice this is not what happens in most Member States.
Nav pieņemami, ka students, kuram ir vīza mācību kursa apmeklēšanai Beļģijā (uz ko neattiecas Direktīvas Nr. 2004/114/EK darbības joma) nevar doties uz Nīderlandi, lai tur specializētā bibliotēkā ievāktu informāciju, kas nepieciešama kursa darba rakstīšanai, vai uz Barselonu, lai tur pavadītu nedēļas nogali.
The fact that a student who is granted a visa to attend a course in Belgium (not falling within the scope of Directive No 2004/114/EC) cannot travel to a specialised library in the Netherlands to obtain information for the purposes of writing his thesis or to Barcelona for a weekend visit is simply unacceptable.
Šis ir piemērs tam, cik absurdas situācijas var rasties.
This is an example of how absurd situations can arise.
Ņemot vērā, ka Kopienas Vīzu kodekss stāsies spēkā 2010. gada aprīlī, steidzami jārod risinājums šai situācijai.
Given that the Community Code on Visas is due to enter into force in April 2010, a solution needs to be found to this problem as a matter of urgency.
Komisijas priekšlikumi liekas saprātīgi, kaut gan būs nepieciešami daži grozījumu, lai novērstu problēmu, kas saistīta ar ilgtermiņa uzturēšanās vīzām, vienlaicīgi neskarot vai nemazinot drošības līmeni Šengenas zonā, tomēr nodrošinot, ka tiek pārtraukti pamattiesību pārkāpumi, par kuriem liecina vairāki tūkstoši saņemto sūdzību.
The Commission's proposals seem reasonable, although some amendments will be necessary to remedy the problem relating to long-stay visas without calling into question or reducing security levels in the Schengen area, but with a view to putting an end to this violation of fundamental rights, as reflected by the thousands of complaints that have been received.
Prasība izmantot SIS sistēmu, apstrādājot ilgtermiņa uzturēšanās vīzu pieprasījumus, nodrošinās tādu pašu uzraudzības līmeni attiecībā uz ilgtermiņa uzturēšanās vīzu pieprasītājiem, kāds pašreiz pastāv attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem, kuriem ir uzturēšanās atļaujas.
The requirement to consult the SIS when processing long-stay (D) visa applications will ensure the same control over long-stay visa applicants as the existing one applicable to third-country nationals holding a residence permit.
Tas varētu būt risinājums saistībā ar bažām par pieaugošo nedrošību.
This addresses the concern that insecurity is on the increase.
Turklāt daudzas dalībvalstis izsniedz trešo valstu valstspiederīgajiem ilgtermiņa uzturēšanās D vīzas un vēlāk uzturēšanās atļaujas, iepriekš neizmantojot SIS sistēmu (jo īpaši 96. pantu par ieceļošanas aizliegšanu).
Moreover, a number of Member States have, under the present arrangements, issued D long-stay visas, and subsequently residence permits, to third-country nationals without prior consultation of the SIS (in particular the provisions of Article 96 on refusing entry).
Šāda tendence ne tikai apdraud drošību Šengenas zonā, bet arī rada ievērojamas grūtības uz ārējām robežām, kad SIS sarakstos paradās tādu personu vārdi, kurām ir derīgas D vīzas.
This tendency not only poses a threat to security in the Schengen area, but also creates considerable difficulties at the external borders, when the names of persons with valid D visas appear on SIS lists.
Tas rada sarežģījumus un nevajadzīgas problēmas attiecīgajām personām un robežapsardzes darbiniekiem, kuriem jāveic laikietilpīgas pārbaudes, lai pārliecinātos, vai vīzas nav viltotas, vai SIS dati nav neprecīzi un nav jāizņem no sistēmas, vai arī attiecīgās vīzas vienkārši nekad nevajadzēja izsniegt
This gives rise to complications and unnecessary problems for the persons themselves and for border officials, who need to carry out lengthy checks in order to ascertain whether visas have been falsified, the SIS data are inaccurate and should be removed, or the visas in question simply should never have been issued.
Lisabonas līguma ietekme
Impact of the Treaty of Lisbon
Abi Komisijas priekšlikumi, kuri ir šī ziņojuma pamatā, vēl nebija pieņemti, kad 2009. gada 1. decembrī spēkā stājās Lisabonas līgums.
The two Commission proposals underlying this report were pending when the Treaty of Lisbon entered into force on 1 December 2009.
Atbilstoši jaunajam juridiskajam pamatam ne tikai uz pirmo, bet uz abiem Komisijas priekšlikumiem attiecas koplēmuma jeb parastā likumdošanas procedūra un kvalificēta vairākuma balsojums Padomē.
Under the new legal bases the co-decision procedure or ordinary legislative procedure, with qualified majority vote in the Council, applies not only to the first, but to both Commission proposals.
Tāpēc Padome, kuru atbalstīja Komisija, ierosināja apvienot abas procedūras.
Therefore the Council, supported by the Commission, suggested to merge the two procedures.
Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas 2010. gada 11. janvāra sanāksmē tika nolemts apvienot abas procedūras, ja vien Juridiskā komiteja atbalstīs juridiskā pamata izmaiņas, kuras izraisīs šī apvienošana.
At its meeting of 11 January 2010 the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs agreed to merge the two procedures, provided that the Legal Affairs Committee approves the change in the legal basis triggered by the merger.
Tehniski šo apvienošanu veic, apspriežu procedūrā izskatīto tekstu iekļaujot koplēmuma procedūrā.
Technically, the merger is done by integrating the text of the former consultation procedure in the co-decision procedure.
Referents vēlētos vērst uzmanību uz to, ka vairāku dalībvalstu parlamenti ir izskatījuši Komisijas priekšlikumu un Igaunijas un Portugāles parlamenti ir pieņēmuši atzinumus
The rapporteur would like to draw attention to the fact that several national Parliaments have considered the Commission proposals and the Estonian and the Portuguese Parliaments have adopted opinions
Dalībvalstu parlamentu atzinumi ir pieejami IPEX datubāzē šajās saitēs:
Opinions of the national Parliaments are available in the IPEX database at the following links:
JuridiskāS komitejAS SNIEGTAIS ATZINUMS
OPINION of the Committee on Legal Affairs
Atzinumu sagatavoja: Cecilia Wikström
Rapporteur: Cecilia Wikström
Viens no nozīmīgākajiem Eiropas integrācijas procesa aspektiem ir iekšējo robežu atcelšana un lielākas iespējas brīvi ceļot starp dalībvalstīm.
One of the most important factors in European integration has been the dismantling of our internal borders and the increased ability to travel freely between the Member States.
Tāpēc ir paradoksāli, ka daudzi ilgtermiņa uzturēšanās vīzu turētāji ir mazāk brīvi, pārvietojoties Šengenas zonā, nekā īstermiņa uzturēšanās vīzu turētāji.
It is therefore paradoxical that many holders of long-stay visas today enjoy less freedom of movement in the Schengen area than holders of short-stay visas.
Šis paradokss radies dalībvalstu atšķirīgās prakses dēļ attiecībā uz pāreju no ilgtermiņa uzturēšanās vīzām uz uzturēšanās atļaujām.
The paradox has arisen due to Member States practices concerning the conversion of long-stay visas to residence permits.
Divi cieši saistīti Komisijas priekšlikumi (viens no tiem tiek izskatīts apspriežu procedūrā
Two closely related Commission proposals, one under the consultation procedure
Juridiskais pamats — EK līguma 63. panta 3. punkta a) apakšpunkts. , otrs — koplēmuma procedūrā
Legal basis: Article 63(3)(a) EC. and the other under the codecision procedure
Juridiskais pamats — EK līguma 62. panta 2. punkta a) apakšpunkts un 3. punkts. ) ir mēģinājums rast risinājumu šai paradoksālajai situācijai.
Legal basis: Articles 62(2)(a) and (3) EC. , attempt to provide a solution to this paradox.
Ja šos priekšlikumus pieņems, ilgtermiņa uzturēšanās vīzu turētāji būs tiesīgi brīvi pārvietoties Šengenas zonā tieši tāpat kā īstermiņa uzturēšanās vīzu īpašnieki.
If adopted, they would enable holders of long-stay visas to move freely throughout the Schengen area in an equivalent way to holders of short-stay visas.
Komisijas ieteiktais risinājums ļauj novērst tās praktiskās nepilnības un kavēšanās saistībā ar uzturēšanās atļauju izsniegšanu, ar kurām daudzās dalībvalstīs saskaras ilgtermiņa uzturēšanās vīzu turētāji.
The solution proposed by the Commission side-steps the practical disadvantages and delays observed in many Member States by long-stay visa holders concerning the issuing of residence permits.
Ņemot vērā, ka iepriekšējā kārtība
The previous arrangement