natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Šajā ziņojumā uzmanība pievērsta dažām tēmām, kuras paziņojumā nav pietiekami aplūkotas.
This report focuses on a few issues to which the communication fails to pay sufficient attention.
Šis jautājums paziņojumā aplūkots pārāk vispārēji.
This issue is covered in too general a fashion.
Ierosinātie pasākumi būs saistīti ar izmaksu pieaugumu, un tāpēc skaidri jānosaka atbilstoša finansējuma kārtība.
The proposed measures will give rise to costs and appropriate funding arrangements need to be clearly laid down.
Otrkārt — pieaugošie riski, kas saistīti ar lieliem lopkopības uzņēmumiem, kuros izmanto rūpnieciskas audzēšanas metodes.
Second: the greater risk posed by large livestock holdings at which industrial breeding methods are used.
Dzīvnieku slimību kontroli var veicināt lauku saimniecību lieluma ierobežošana.
Animal disease control would be facilitated by restrictions on the size of farms.
Treškārt — dzīvnieku pārvadāšana, kas arvien palielina slimību risku, un tāpēc tā cik iespējams jāsamazina.
Third: animal transport, which always increases the risk of disease and should be kept to an absolute minimum.
Ziņojumā izteikts stingrs atbalsts vakcinācijai kā slimību profilakses pamatlīdzeklim.
The report strongly supports vaccination as a fundamental means of preventing disease.
Visbeidzot — ierosinātā stratēģija ir jāatbalsta un tās pamatā liktais princips „profilakse ir labāka nekā ārstēšana” ir jāņem vērā visās ar dzīvnieku veselību saistītajās darbībās.
To wind up, the proposed strategy is worthy of support and the 'prevention is better than cure' principle to which it refers should underpin all action on animal health.
par jaunu stratēģiju dzīvnieku veselības jomā Eiropas Savienībā 2007.-2013. gadam
on a new Animal Health Strategy for the European Union (2007-2013)
2. pauž bažas, ka Eiropas standartus varētu samazināt imports no trešām valstīm, kurās lauksaimniekiem nav tādu pienākumu attiecībā uz dzīvnieku veselību un labturību; prasa Komisijai izpētīt veidus, kā to varētu novērst, tostarp apsverot importa pasākumus, kā arī ierosinot apspriest šo jautājumu attiecīgā PTO forumā;
Is concerned that European standards could be undermined by imports from third countries whose farmers do not face the same obligations with regard to animal health and welfare; asks the Commission to investigate ways to safeguard against this, including consideration of import measures, and by raising this in the relevant WTO fora for debate;
Ārlietu komitejaS ATZINUMS ......................................................................................15
OPINION of the Committee on Foreign Affairs .................................................14
– ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Padomei ( COM(2007)0298 ),
– having regard to the Commission proposal to the Council ( COM(2007)0298 ),
– ņemot vērā EK līguma 63. panta 3. un 4. punktu, saskaņā ar kuru Padome ar to ir apspriedusies ( C6‑0196/2007 ),
– having regard to Article 63(3) and (4) of the EC Treaty, pursuant to which the Council consulted Parliament ( C6‑0196/2007 ),
– ņemot vērā Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas ziņojumu un Ārlietu komitejas atzinumu ( A6‑0148/2008 ),
– having regard to the report of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs and to the opinion of the Committee on Foreign Affairs ( A6‑0148/2008 ),
Direktīvas priekšlikums — grozījumu tiesību akts
Proposal for a directive – amending act
(5) Ņemot vērā starptautiski aizsargātu personu tiesības dzīvot citā dalībvalstī, kas tām nav piešķīrusi starptautisko aizsardzību, ir jānodrošina šo dalībvalstu informēšana par attiecīgās personas aizsardzības nepieciešamību, lai tās varētu izpildīt savu pienākumu attiecībā uz nerepatriēšanas principu.
(5) In view of the right of beneficiaries of international protection to reside in other Member States than the one which granted them international protection, it is necessary to ensure that these Member States are informed of the protection background of the persons concerned, so that they can comply with their obligations regarding the respect of the principle of non-refoulement.
Šim mērķim pastāvīgā iedzīvotāja EK uzturēšanās atļaujā, kas izsniegta starptautiski aizsargātai personai, jāiekļauj piezīme, norādot, ka dalībvalsts šīs atļaujas turētājam ir piešķīrusi starptautiskās aizsardzības statusu.
For this purpose the long-term resident’s EC residence permit granted to beneficiaries of international protection should contain a remark providing information about the fact that international protection was granted by a Member State to its holder.
Ja starptautiskās aizsardzības statuss nav atcelts, šo piezīmi iekļauj pastāvīgā iedzīvotāja EK uzturēšanās atļaujā, ko izdevusi otrā dalībvalsts.
Provided that international protection has not been withdrawn, this remark should be reproduced in the long-term resident’s EC residence permit issued by the second Member State.
Tomēr otrā dalībvalsts to nevar izmantot par tiešu vai netiešu atrunu, lai atteiktos piešķirt pastāvīgas uzturēšanās atļauju savā teritorijā.
However, the second Member State may not use this remark as a pretext, whether directly or indirectly, to refuse to grant long-term residence in its territory.
1. panta 1. punkts
Article 1 – paragraph 1
Direktīva 2003/109/EK
Directive (EC) No 109/2003
2. panta f) apakšpunkts
Article 2 – point f
Direktīvas 2. pantu papildina ar šādu fa) punktu :
In Article 2, the following point (f a ) is added :
„f ) „starptautiska aizsardzība” ir starptautiska aizsardzība, kā noteikts Padomes Direktīvas 2004/83/EK 2. panta a) punktā;”»
‘( f ) “international protection” means international protection as defined in Article 2(a) of Council Directive 2004/83/EC;’
„fa ) „starptautiska aizsardzība” ir starptautiska aizsardzība, kā noteikts Padomes Direktīvas 2004/83/EK 2. panta a) punktā;”»
‘( fa ) “international protection” means international protection as defined in Article 2(a) of Council Directive 2004/83/EC;’
1. panta 3. punkts
Article 1 – paragraph 3
4. panta 2. daļa
Article 4 – paragraph 2
„Attiecībā uz starptautiski aizsargātām personām, aprēķinot 1. punktā minēto periodu, jāņem vērā laika periods starp dienu, kurā iesniegts starptautiskās aizsardzības pieteikums, un dienu, kurā izsniegta Direktīvas 2004/83/EK 24. pantā minētā uzturēšanās atļauja.”
‘Regarding beneficiaries of international protection, the period between the date on which the application for international protection is lodged and the date on which the residence permit referred to in Article 24 of Directive 2004/83/EC is granted shall be taken into account in the calculation of the period referred to in paragraph 1.’
„Attiecībā uz starptautiski aizsargātām personām, aprēķinot 1. punktā minēto periodu, jāņem vērā laika periods starp dienu, kurā iesniegts starptautiskās aizsardzības pirmais pieteikums, tostarp gadījumos, kad šis pirmais pieprasījums ir par pagaidu aizsardzību, kuru nodrošina, pirms ir pieejama starptautiska aizsardzība, un dienu, kurā izsniegta Direktīvas 2004/83/EK 24. pantā minētā uzturēšanās atļauja.”
‘Regarding beneficiaries of international protection, the period between the date on which the first application for international protection is lodged , including where this first application is an application for temporary protection where the latter precedes access to international protection, and the date on which the residence permit referred to in Article 24 of Directive 2004/83/EC is granted shall be taken into account in the calculation of the period referred to in paragraph 1.’
1. panta 3.a apakšpunkts (jauns)
Article 1 - point 3 a (new)
Direktīva 2003/109/EK
Directive 2003/109/EC
5. panta 1. punkta 1.a daļa (jauna)
Article 5 – paragraph 1 – subparagraph 1 a (new)
„Šāda prasība neattiecas uz starptautiski aizsargātām personām, kurām nav piekļuves darba tirgum.”
‘Such requirement shall not apply to beneficiaries of international protection who do not have access to employment.’.
1. panta 3.b apakšpunkts (jauns)
Article 1 – paragraph 3 b (new)
5. panta 2. punkta 1.a daļa (jauna)
Article 5 – paragraph 2 – subparagraph 1 a (new)
„Starptautiski aizsargātām personām var piemērot valstu noteikumus par integrāciju tikai pēc lietas atsevišķas izskatīšanas, ņemot vērā viņu īpaši neaizsargāto stāvokli un pieņemot pamatotu lēmumu saskaņā ar Direktīvas 2004/83/EK 33. pantu.”
‘National integration conditions may be applied to beneficiaries of international protection, by a reasoned decision in accordance with Article 33 of Directive 2004/83/EC, only after individual consideration of their case, bearing in mind their particularly vulnerable situation.’
1. panta 6. punkts
Article 1 – paragraph 6
12. panta 3.a punkts
Article 12 – paragraph 3 a
Ja dalībvalsts nolemj izraidīt pastāvīgo iedzīvotāju, kura EK pastāvīgas uzturēšanās atļaujā iekļauta 8. panta 4. punktā minētā piezīme, tā sazinās ar piezīmē minēto dalībvalsti.
Where a Member State decides to expel a long-term resident whose long-term resident’s EC residence permit contains the remark referred to in Article 8(4), it shall consult the Member State mentioned in the remark .
Dalībvalsts, kura ir piešķīrusi starptautisko aizsardzību, ne vēlāk kā viena mēneša laikā sniedz rakstisku atbildi pieprasījumu iesniegušajai dalībvalstij.
The Member State that granted international protection must respond in writing to the Member State that made the request within a maximum of one month.
Lēmumu par izraidīšanu nevar pieņemt, iekams nav saņemta atbilde no dalībvalsts, kura ir piešķīrusi starptautisko aizsardzību.
The decision to expel the long-term resident may not be taken until the response of the Member State that granted international protection has been received.
Ja vien tikmēr starptautiskās aizsardzības statuss nav atcelts, pastāvīgo iedzīvotāju izraida uz šo dalībvalsti, kura nekavējoties uzņem pastāvīgo iedzīvotāju un viņa/viņas ģimenes locekļus atpakaļ bez formalitātēm.”
Unless in the meantime international protection has been withdrawn, the long-term resident shall be expelled to this Member State, which shall immediately readmit without formalities the long-term resident and his/her family members.’
Ja vien tikmēr starptautiskās aizsardzības statuss nav atcelts, ievērojot nerepatriēšanas principu, pastāvīgo iedzīvotāju var izraidīt tikai uz šo dalībvalsti, kura nekavējoties uzņem pastāvīgo iedzīvotāju un viņa/viņas ģimenes locekļus atpakaļ bez formalitātēm.”
Unless in the meantime international protection has been withdrawn, the long ‑term resident may, in accordance with the principle of non-refoulement, only be expelled to this Member State, which shall immediately readmit without formalities the long-term resident and his/her family members .’
1. panta 8. punkts
Article 1 – paragraph 8
25. panta 1.a daļa (jauna)
Article 25 – subparagraph 1 a (new)
Komisija izveido kontaktpunktu sarakstu, to regulāri atjaunina un pārsūta dalībvalstīm.
The Commission shall draw up a list of contact points, update it regularly and forward it to the Member States.
Padomes 2003. gada 25. novembra Direktīva 2003/109/EK par to trešo valstu pilsoņu statusu, kuri ir kādas dalībvalsts pastāvīgie iedzīvotāji
Council Directive 2003/109/EC of 25 November 2003 concerning the status of third-country nationals who are long-term residents
Eiropadomes sanāksmē, kas notika 1999. gadā Tamperē, dalībvalstis uzsvēra nepieciešamību nodrošināt taisnīgu attieksmi pret dalībvalstu pilsoņiem, kuri likumīgi dzīvo Eiropas Savienībā.
On the occasion of the 1999 Tampere European Council the Member States stressed the need to guarantee fair treatment for Member State nationals residing legally in the European Union.
Jo īpaši visiem trešo valstu pilsoņiem, kas pastāvīgi dzīvo kādā dalībvalstī, ir jāpiešķir visas tās vienotās tiesības, kuras pēc iespējas atbilst Eiropas Savienības pilsoņu tiesībām.
In particular, any third-country national residing on a long-term basis in a Member State should be granted a set of uniform rights that was as close as possible to those enjoyed by European Union citizens.
Tamperes secinājumu 21. punkts
Point 21 of the Tampere conclusions.
Ņemot vērā Tamperes sanāksmes secinājumus, Padomes 2003. gada 25. novembra Direktīvas 2003/109/EK par to trešo valstu pilsoņu statusu, kuri ir kādas dalībvalsts pastāvīgie iedzīvotāji , mērķis bija panākt vienota statusa piešķiršanu šiem pilsoņiem un tuvināt dalībvalstu tiesību aktus, lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret šīm personām visā ES teritorijā neatkarīgi no uzturēšanās dalībvalsts.
Acting on the Tampere conclusions, Council Directive 2003/109/EC of 25 November 2003 concerning the status of third-country nationals who are long-term residents aimed to create a uniform status for such nationals and to approximate Member States’ legislation in order to guarantee such residents equal treatment throughout EU territory, regardless of the Member State they were resident in.
- pastāvīgais iedzīvotājs ir jebkurš trešās valsts pilsonis ar pastāvīgā iedzīvotāja statusu, kā paredzēts šajā direktīvā.
Union; – ‘long-term resident’ means any third-country national who has long-term resident status as provided for by the Directive.
Saskaņā ar šo direktīvu dalībvalstīm ir jāatzīst pastāvīgā iedzīvotāja statuss, ja attiecīgā persona likumīgi un nepārtraukti kādā dalībvalstī nodzīvojusi piecus gadus .
Under the Directive Member States must grant long-term resident status after a period of five years of legal, continuous residence in a Member State .
Lai iegūtu pastāvīgā iedzīvotāja statusu, trešās valsts pilsonim jāsniedz pierādījums par to, ka viņa rīcībā gan pašam, gan ģimenes locekļiem (ja tie ir viņa apgādībā) ir:
To obtain long-term resident status, third-country nationals must provide evidence for themselves and their families (if dependent):
- stabili ienākumi, kas ir pietiekami, lai uzturētu sevi, neizmantojot dalībvalsts sociālās palīdzības sistēmu;
– of stable resources which are sufficient to maintain them without recourse to the social assistance system of the Member State concerned;
- apdrošināšana slimības gadījumiem.
– of sickness insurance.
Dalībvalstis var pieprasīt trešo valstu pilsoņiem izpildīt papildu integrācijas nosacījumus (piemēram, valsts valodas prasme pietiekami labā līmenī).
The Member States can require third-country nationals to fulfil further integration conditions (such as adequate knowledge of a national language).
Dalībvalstis var atteikties piešķirt šo statusu, pamatojoties uz sabiedriskās kārtības vai sabiedrības drošības apsvērumiem.
They can refuse to grant long-term resident status on grounds of public policy or public security .
Ja pastāvīgā iedzīvotāja statuss ir piešķirts, attiecīgajai personai ir tiesības saņemt dažādus pabalstus ar tādiem pašiem noteikumiem, kādus piemēro attiecīgās dalībvalsts pilsoņiem, jo īpaši attiecībā uz nodarbinātības iespējām, izglītību un arodmācībām, sociālo aizsardzību, sociālo nodrošināšanu, brīvu piekļuvi visai attiecīgās dalībvalsts teritorijai utt.
Having acquired long-term resident status, the person in question enjoys a series of entitlements under the same conditions as nationals of the Member State , including access to employment, education and vocational training, social security, social assistance, freedom of access to the entire territory of the Member State concerned, etc.
Pastāvīgais iedzīvotājs var izmantot savas uzturēšanās tiesības dzīvot citu dalībvalstu teritorijā, kas tam nav piešķīrušas šo statusu, uz laikposmu, kas ilgāks par trīs mēnešiem, ja tiek ievēroti šajā priekšlikumā izklāstītie nosacījumi, piemēram, saimnieciskās darbības veikšana un studijas vai arodmācības.
Long-term residents may exercise the right to reside in the territory of Member States other than the one which granted them long-term residence status, for a period exceeding three months, provided that certain conditions set out in the proposal, such as the exercise of an economic activity or the pursuit of studies or training, are met.
Tomēr dalībvalstis var ierobežot to personu skaitu, kam piešķirt uzturēšanās tiesības.
Member States may nevertheless limit the number of residence permits.
Vienlaikus saistībā ar darba tirgus politiku dalībvalstīm ir tiesības dot priekšroku Savienības pilsoņiem.
At the same time, for reasons of labour market policy, Member States may give preference to Union citizens.
Persona, kurai piešķirts pastāvīgā iedzīvotāja statuss, ir īpaši aizsargāta pret jebkādu lēmumu par izraidīšanu .
Anyone with long-term resident status has greater protection against any expulsion decision.
Lēmumu par izraidīšanu var pieņemt vienīgi tad, ja attiecīgā persona rada faktiskus un pietiekami nopietnus draudus sabiedriskajai kārtībai un sabiedrības drošībai.
Behaviour justifying an expulsion decision must constitute an actual and sufficiently serious threat to public order or public security.
Pirms lēmuma pieņemšanas par pastāvīgā iedzīvotāja izraidīšanu dalībvalstis apņemas ņemt vērā īpašus faktorus (personas vecumu, uzturēšanās ilgumu u.c.).
Before taking a decision to expel a long-term resident, Member States undertake to give consideration to a number of factors (the person’s age, duration of residence, etc.).
Direktīvas darbības jomas paplašināšana attiecībā uz starptautiski aizsargātām personām
Extension of the Directive’s scope to include beneficiaries of international protection
Kad Padome pieņēma šo direktīvu, tās darbības jomā tomēr netika ietverti bēgļi un personas, kam piemēro pagaidu aizsardzību vai alternatīvo aizsardzību.
Despite this, refugees and persons authorised to reside in a Member State on the basis of a temporary or subsidiary form of protection were excluded by the Council from the scope of the Directive at the time of its adoption.
Iemesls šādai rīcībai bija šo personu situācijas pagaidu raksturs vai viņu uzturēšanās īslaicīgums.
The reason given was their precarious situation or the shortness of their stay.
Tomēr Komisijas 2001. gadā iesniegtajā priekšlikumā šai direktīvai bija paredzēts, ka bēgļi varētu saņemt pastāvīgā iedzīvotāja statusu.
And yet the proposal presented by the Commission in 2001, on which the Directive is based, provided for refugees to be eligible for long-term resident status.
Šo nostāju atbalstīja arī Eiropas Parlaments.
The European Parliament also supported this position.
Atzīstot šo nepilnību, Padome un Komisija 2003. gada 8. maija Kopīgajā deklarācijā tomēr aicināja paplašināt šīs direktīvas darbības jomu, iekļaujot tajā arī starptautiski aizsargātas personas.
In a joint declaration of 8 May 2003, the Council and Commission, conscious of this lacuna, expressed a desire for the Directive to be extended to include the beneficiaries of international protection.
Tādējādi šā priekšlikuma mērķis bija īstenot šo deklarāciju, Padomes Direktīvas 2003/109/EK darbības jomā iekļaujot starptautiski aizsargātas personas.
The aim of this proposal is to implement that declaration by bringing beneficiaries of international protection within the scope of Council Directive 2003/109/EC.
Referentes nostāja
The rapporteur’s position
Referente atbalsta šo priekšlikumu, kas paredz paplašināt direktīvas darbības jomu attiecībā uz pastāvīgā iedzīvotāja statusa piešķiršanu starptautiski aizsargātām personām.
The rapporteur supports this proposal to broaden the scope of the directive on the status of long-term residents to include beneficiaries of international protection.
Tomēr viņa pauž nožēlu, ka Padome ir devusi priekšroku šai iespējai, nevis Kopienas mehānismam atbildības nodošanai saistībā ar aizsardzību.
She considers it regrettable, nonetheless, that the Council preferred this option to that of providing for a Community mechanism on the transfer of responsibility for protection.
Šī direktīva ar konkrētiem nosacījumiem tiesības apmesties uz dzīvi otrā dalībvalstī piešķir vienīgi pastāvīgajiem iedzīvotājiem, bet nevis starptautiski aizsargātām personām kā tādām.
The Directive grants the right, under certain conditions, to establish themselves in a second Member State only to long-term residents, and not to beneficiaries of international protection per se.
Kaut arī apmešanās uz dzīvi otrā dalībvalstī dažos gadījumos var izraisīt nepieciešamību noteiktā laika posmā nodot atbildību par aizsardzību, šis jautājums neietilpst šīs direktīvas darbības jomā.
Although establishment in a second Member State can in certain cases lead, sooner or later, to a transfer of responsibility for protection, this issue does not fall within the scope of the present directive.
Tas nozīmē, ka pieteikumu iesniegšanu atbildības par aizsardzību nodošanai joprojām reglamentē 1951. gada Ženēvas konvencija un attiecīgos gadījumos Eiropas Padomes ietvaros noslēgtā Eiropas vienošanās par atbildības nodošanu attiecībā uz bēgļiem.
The implication of this is that applications for transfer of responsibility for protection continue to be governed by the 1951 Geneva Convention and, in some cases, by the European agreement on the transfer of responsibility for refugees concluded in the framework of the Council of Europe.
Kopienas mehānisms aizsardzības nodošanai ietver to lēmumu savstarpēju atzīšanu, kas attiecas uz patvērumu, kam savukārt nepieciešama dalībvalstu patvērumu procedūru saskaņošana pietiekami augstā līmenī.
A Community mechanism on transfer of protection presupposes mutual recognition of asylum decisions and a sufficient measure of harmonisation of asylum procedures in Member States.
Tomēr šis nav tas gadījums.
This condition is not currently met.
Tādēļ referente uzskata, ka Direktīvas 2003/109/EK paplašināšana ir solis ceļā uz jaunu priekšlikumu, kurā paredzēta savstarpēja atzīšana un atbildības nodošana attiecībā uz starptautisko aizsardzību.
The rapporteur therefore takes the view that extending the scope of Directive 2003/109/EC is an interim measure pending a fresh proposal providing for mutual recognition and transfer of responsibility as regards international protection.
Referente pievienojas Komisijas viedoklim, ka šī direktīva obligāti ir jāpiemēro gan bēgļiem, gan personām, kam piemēro alternatīvo aizsardzību.
The rapporteur shares the Commission’s view that it is crucial that this Directive should apply to both refugees and beneficiaries of subsidiary protection.
Alternatīvā aizsardzība patiešām aizvien vairāk attiecas uz personām, kurām nepieciešama starptautiskā aizsardzība, tādēļ veidosies nepieņemama situācija, ja tik daudzām personām būs jāatņem Direktīvā 2003/109/EK paredzētās tiesības.
Subsidiary protection is increasingly being granted to people in need of international protection, and it would be unacceptable to exclude such a large number of people from the rights conferred by Directive 2003/109/EC.
Turklāt Tamperes augstākā līmeņa sanāksmes secinājumi un Zaļās grāmata par topošo kopējo Eiropas patvēruma sistēmu paredz izveidot kopīgu patvēruma procedūru un vienotu statusu, kas ir spēkā visā Eiropas Savienības teritorijā.
Furthermore, the conclusions of the Tampere Summit and the Green Paper on the future Common European Asylum System provide for the creation of a common asylum procedure and the introduction of a uniform status applicable throughout EU territory.
Tam pamatā ir vēlme panākt, ka Eiropas Savienību kļūst par vienotu bēgļu aizsardzības telpu.
This is based on the wish to make the Union into a single area of protection for refugees.
Tādēļ netiks nodrošināta atbilstība šiem mērķiem, ja šajā instrumentā nošķirs bēgļu tiesības un alternatīvi aizsargāto personu tiesības.
It would therefore be inconsistent with these objectives to build into this instrument a distinction between the rights of refugees and the rights of beneficiaries of subsidiary protection.
Visbeidzot, galvenais kritērijs pastāvīgā iedzīvotāja statusa piešķiršanai ir uzturēšanās ilgums dalībvalsts teritorijā, nevis attiecīgās personas statuss.
Finally, the main criterion for acquiring long-term residence status is the duration of residence on the territory of a Member State, and not the status of the person concerned.
Referente uzstāj arī uz to, ka izskatīšanas procedūrā pirms pieteikuma piešķirt pastāvīgā iedzīvotāja statusu jāņem vērā piecu gadu uzturēšanās aprēķins.
The rapporteur is also insistent that the time spent processing the application should be taken into account in calculating the five years of residence preceding application for long-term residence status.