natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dalībvalstis nodrošina, ka pieteikuma iesniedzējam , kas atkal piesakās atbildīgajā iestādē pēc tam, kad ir pieņemts lēmums pārtraukt izskatīšanu, kā tas minēts šā panta 1. punktā, ir tiesības pieprasīt, ka viņa lietas izskatīšana tiek atsākta.
Member States shall ensure that the applicant who reports again to the competent authority after a decision to discontinue as referred to in paragraph 1 of this Article is taken, is entitled to request that his/her case be reopened .
Dalībvalstis nodrošina, ka pieteikuma iesniedzējam, kas atkal piesakās atbildīgajā iestādē pēc tam, kad ir pieņemts lēmums izbeigt izskatīšanu, kā tas minēts šā panta 1. punktā, ir tiesības pieprasīt, ka viņa lietas izskatīšana tiek atsākta.
Member States shall ensure that the applicant who reports again to the competent authority after a decision to discontinue as referred to in paragraph 1 of this Article is taken, is entitled to request that his/her case be reopened .
Vienas patvēruma procedūras laikā var iesniegt tikai vienu pieprasījumu atsākt lietas izskatīšanu.
Only one request for a case to be reopened may be submitted during an asylum procedure.
26. pants – b apakšpunkts
Article 26 – point b
b) neiegūst informāciju no vajātājiem vai smaga kaitējuma nodarītājiem tādā veidā, lai šādas personas tiktu tieši informētas par faktu, ka konkrētais pieteikuma iesniedzējs ir iesniedzis pieteikumu, kā arī, ja šādi tiktu kaitēts pieteikuma iesniedzēja un viņa apgādājamo fiziskajai veselībai vai to viņa ģimenes locekļu brīvībai un drošībai, kas joprojām dzīvo izcelsmes valstī.
(b) obtain any information from the alleged actor(s) of persecution or serious harm in a manner that would result in such actor(s) being directly informed of the fact that an application has been made by the applicant in question, and would jeopardise the physical integrity of the applicant and his/her dependants, or the liberty and security of his/her family members still living in the country of origin.
b) neiegūst informāciju no vajātājiem vai smaga kaitējuma nodarītājiem tādā veidā, lai šādas personas tiktu informētas par faktu, ka konkrētais pieteikuma iesniedzējs ir iesniedzis pieteikumu, kā arī, ja šādi tiktu kaitēts pieteikuma iesniedzēja un viņa apgādājamo fiziskajai veselībai vai to viņa ģimenes locekļu brīvībai un drošībai, kas joprojām dzīvo izcelsmes valstī.
(b) obtain any information from the alleged actor(s) of persecution or serious harm in a manner that would result in such actor(s) being informed of the fact that an application has been made by the applicant in question, and would jeopardise the physical integrity of the applicant and his/her dependants, or the liberty and security of his/her family members still living in the country of origin.
Atbilstība šā panta a) apakšpunktā izvirzītajai prasībai.
In the interests of consistency with the requirement laid down in point (a) of the same article.
Ja lēmums netiek pieņemts 3. punktā noteiktajā termiņā, šādas neizpildes sekas nosaka saskaņā ar valsts tiesību aktiem .
The consequences of failure to adopt a decision within the time limits provided for in paragraph 3 shall be determined in accordance with national law .
Ja lēmums netiek pieņemts , noslēdzoties 3. punktā noteiktajam laikposmam, atbildīgajai iestādei ir pienākums sagādāt pierādījumus, uz kuru pamata apstrīdēt aizsardzības piešķiršanu pieteikuma iesniedzējam .
At the end of the period referred to in paragraph 3, in the event of failure to adopt a decision , the burden of proof for challenging the granting of protection to an applicant shall be on the determining authority .
Lai ierobežotu atšķirīgu interpretāciju un piemērošanu, kas būtu pretrunā ar Eiropas kopējās patvēruma sistēmas harmonizācijas mērķi, ir svarīgi noteikt, kādas būs sekas, ja lēmumu nepieņems noteiktajā termiņā.
In order to prevent differences of interpretation and application, which would run counter to the objective of harmonising the common European asylum system, the consequences of failure to adopt a decision within the time limits provided for must be determined.
Dalībvalstis var noteikt prioritātes starptautiskās aizsardzības pieteikuma izvērtēšanai saskaņā ar pamatprincipiem un garantijām, kas minētas II nodaļā:
Member States may prioritise an examination of an application for international protection in accordance with the basic principles and guarantees of Chapter II:
Atbildīgās iestādes var noteikt prioritātes starptautiskās aizsardzības pieteikuma izvērtēšanai saskaņā ar pamatprincipiem un garantijām, kas minētas II nodaļā:
The determining authorities may prioritise an examination of an application for international protection in accordance with the basic principles and guarantees of Chapter II:
b) pieteikuma iesniedzējam ir īpašas vajadzības;
(b) where the applicant has special needs;
b) ja pieteikuma iesniedzējam ir īpašas vajadzības , jo īpaši, ja tā ir nepilngadīga nepavadīta persona ;
(b) where the applicant has special needs , in particular unaccompanied minors ;
27. pants – 6. punkts – da apakšpunkts (jauns)
Article 27 – paragraph 6 – point d a (new)
(da) pieteikuma iesniedzējs ir iesniedzis acīmredzami nekonsekventu, pretrunīgu, neticamu, nepietiekamu vai maldinošu informāciju, kas rada pieņēmumu, ka viņa prasība saistībā ar vajāšanu, kas minēta Direktīvā [.../.../EK] [Kvalifikācijas direktīva], ir nepārliecinoša; vai
(da) the applicant has made clearly inconsistent, contradictory, improbable, insufficient or false representations which make his/her claim clearly unconvincing in relation to his/her having been the object of persecution referred to in Directive […./../EC] [the Qualification Directive]; or
Jāsaglabā Direktīvas 2005/85/EK teksts, proti, 23. panta 4. punkta g) apakšpunkts.
Article 23(4)(g) of Directive 2005/85/EC should be maintained.
Iespējamība noraidīt pieteikumu paātrinātajā procedūrā jāparedz arī gadījumiem, kad aizsardzību meklējošo personu iesniegtie dokumenti ir acīmredzami neuzticami un neticami.
The possibility of rejecting an application in an accelerated procedure should also be provided for cases in which the submissions made by persons seeking protection are clearly unreliable and unbelievable.
27. pants – 6. punkts – e apakšpunkts
Article 27 – paragraph 6 – point e
e) pieteikumu iesniedza neprecējusies nepilngadīga persona, uz kuru attiecas 6. panta 7. punkta c) apakšpunkts, pēc tam, kad vecāku vai vecāka, kas atbildīgs par nepilngadīgo, pieteikums ar lēmumu ir ticis noraidīts un nekādi attiecīgi jauni elementi nav norādīti saistībā ar šīs personas īpašajiem apstākļiem vai situāciju tās izcelsmes valstī; vai
(e) the application was made by an unmarried minor to whom Article 6 (7) (c) applies, after the application of the parents or parent responsible for the minor has been rejected and no relevant new elements were raised with respect to his/her particular circumstances or to the situation in his/her country of origin; or
Sk. pamatojumu 9. grozījumam.
See justification to Amendment 9.
27. pants – 6. punkts – fc apakšpunkts (jauns)
Article 27 – paragraph 6 – point f c (new)
fc) nopietnu iemeslu dēļ ieteikuma iesniedzējs rada draudus dalībvalsts drošībai vai pieteikuma iesniedzējs ir bijis izraidīts no valsts sabiedriskās drošības un kārtības iemeslu dēļ saskaņā ar valsts tiesību aktiem.
(fc) the applicant may for serious reasons be considered a danger to the national security of the Member State , or the applicant has been forcibly expelled for serious reasons of public security and public order under national law.
Jāsaglabā Direktīvas 2005/85/EK teksts, proti, 23. panta 4. punkta m) apakšpunkts.
Article 23(4)(m) of Directive 2005/85/EC should be maintained.
Iespēja nekavējoties likt izraidīt personas, kas rada drošības apdraudējumu, ir ārkārtīgi svarīga teroristu tīklu globālas darbības laikmetā.
The possibility of ordering the immediate removal of persons posing a risk to security is urgently necessary in an age when terrorist networks operate globally.
Fakts, ka starptautiskās aizsardzības pieteikums tika iesniegts pēc nelikumīgas ieceļošanas teritorijā vai pie robežas, tostarp tranzīta zonās, kā arī dokumentu neesamība vai viltotu dokumentu lietošana, pats par sevi nav automātisks iemesls paātrinātai pārbaudes procedūrai.
The fact that an application for international protection was submitted after an irregular entry into the territory or at the border, including in transit zones, as well as the lack of documents or use of forged documents, shall not per se entail an automatic recourse to an accelerated examination procedure.
Fakts, ka starptautiskās aizsardzības pieteikums tika iesniegts pēc nelikumīgas ieceļošanas teritorijā vai pie robežas, tostarp tranzīta zonās, kā arī dokumentu neesamība šķērsojot robežu vai viltotu dokumentu lietošana, pats par sevi nav automātisks iemesls paātrinātai pārbaudes procedūrai.
The fact that an application for international protection was submitted after an irregular entry into the territory or at the border, including in transit zones, as well as the lack of documents on entry or the use of forged documents, shall not per se entail an automatic recourse to an accelerated examination procedure.
Patvēruma meklētāji kādreiz ir spiesti izmantot viltotus ceļošanas dokumentus, lai izbrauktu no valsts, kurā tos vajā.
Asylum seekers may find themselves obliged to use forged travel documents in order to leave the country of persecution.
Taču viņiem atbildīgajai iestādei pēc iebraukšanas ir jāatklāj patiesā identitāte.
They must however reveal their true identity to the determining authority after entry.
Personas vajāšanas vēstures lietu var atvērt tikai tad, ja ir zināma pieteikuma iesniedzēja identitāte un tautība.
An individual case history of persecution can only be established if the identity and nationality of the applicant are known.
Tādu personu palikšana, kuru identitāte nav zināma, jo viņas atsakās sadarboties, rada lielu drošības risku.
It is a major security risk to allow persons to remain whose identity has not been established due to a refusal on their part to cooperate.
Neskarot 23. pantu, dalībvalstis uzskata starptautiskās aizsardzības pieteikumu par nepamatotu tikai tādā gadījumā, ja atbildīgā iestāde ir noteikusi, ka pieteikuma iesniedzēju nekvalificē kā tiesīgu saņemt starptautisko aizsardzību saskaņā ar Direktīvu […./../EK] [Kvalifikācijas direktīva].
Without prejudice to Article 23, Member States shall only consider an application for international protection as unfounded if the determining authority has established that the applicant does not qualify for international protection pursuant to Directive […./../EC] [the Qualification Directive].
Dalībvalstis uzskata starptautiskās aizsardzības pieteikumu par nepamatotu tikai tādā gadījumā, ja atbildīgā iestāde ir noteikusi, ka pieteikuma iesniedzēju nekvalificē kā tiesīgu saņemt starptautisko aizsardzību saskaņā ar Direktīvu […./../ES] [Kvalifikācijas direktīva].
Member States shall only consider an application for international protection as unfounded if the determining authority has established that the applicant does not qualify for international protection pursuant to Directive […./../EC] [the Qualification Directive].
Starptautiskās aizsardzības pieteikums par nepamatotu būtu jāuzskata tikai tad, ja atbildīgā iestāde ir noteikusi, ka pieteikuma iesniedzējs neatbilst nepieciešamajiem nosacījumiem.
An application for international protection should be considered unfounded if, and only if, the determining authority has established that the applicant does not meet the necessary conditions.
Dalībvalstis pirms lēmuma pieņemšanas par pieteikuma nepieņemamību ļauj pieteikumu iesniedzējiem paust savus uzskatus par 29. pantā minēto pamatojumu piemērošanu viņu konkrētajiem apstākļiem.
Member States shall allow applicants to present their views with regard to the application of the grounds referred to in Article 29 in their particular circumstances before a decision to consider an application inadmissible is taken.
Šim nolūkam dalībvalstis veic personisku interviju par pieteikuma pieņemamību.
To that end, Member States shall conduct a personal interview on the admissibility of the application.
Dalībvalstis var pieļaut izņēmumus tikai saskaņā ar 36. pantu turpmāku pieteikumu gadījumā.
Member States may make an exception only in accordance with Article 36 in cases of subsequent applications.
Šim nolūkam atbildīgā iestāde veic personisku interviju par pieteikuma pieņemamību.
To that end, the determining authority shall conduct a personal interview on the admissibility of the application.
Konsekvences labad noteikums par aizliegumu nēsāt formas tērpu ir jāattiecina ne tikai uz darbiniekiem, kuri veic intervijas par pieteikuma būtību, bet arī uz darbiniekiem, kuri veic intervijas par pieteikuma pieņemamību.
In the interests of consistency, a requirement similar to that prohibiting the wearing of a uniform by the staff conducting an interview on the substance of an application should also apply to staff conducting an interview on the admissibility of an application.
Formas tērps varētu mulsināt pieteikuma iesniedzēju, radot viņā neizpratni, tieši kāds ir sarunas partnera amats, un tādējādi kaitēt konfidenciālai un neitrālai gaisotnei, kas obligāti nepieciešama nevainojamai intervijas norisei.
The wearing of a uniform may generate confusion on the part of the applicant as to the exact function of the interviewer and undermine the sense of confidentiality and impartiality which is vital if the interview is to proceed smoothly.
31. pants – 1. punkts – b apakšpunkts
Article 31 – paragraph 1 – point b
b) viņš bauda citādu pietiekamu aizsardzību šajā valstī, tostarp priekšrocības no nerepatriēšanas principa,
(b) he/she otherwise enjoys sufficient protection in that country, including benefiting from the principle of non-refoulement;
b) viņš bauda citādu efektīvu aizsardzību šajā valstī, tostarp nerepatriēšanas principa piemērošanu;
(b) he/she otherwise enjoys effective protection in that country, including benefiting from the principle of non-refoulement;
Izmantotais formulējums „pietiekama aizsardzība” priekšlikumā nav skaidri definēts.
The expression ‘sufficient protection’ is not clearly defined in the proposal.
Taču, ja pieteikuma iesniedzēju nosūta uz pirmo patvēruma valsti, aizsardzībai šajā valstī jābūt efektīvai un reāli pieejamai.
The protection which an applicant must enjoy if he is sent to a first country of asylum must be effective and, in practice, accessible.
Piemērojot pirmās patvēruma valsts koncepciju konkrētiem starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzēja apstākļiem, dalībvalstis var ņemt vērā 32. panta 1. punktu.
In applying the concept of first country of asylum to the particular circumstances of an applicant for international protection Member States may take into account Article 32 (1).
Piemērojot pirmās patvēruma valsts koncepciju konkrētiem starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzēja apstākļiem, dalībvalstis ņem vērā 32. panta 1. punktu.
In applying the concept of first country of asylum to the particular circumstances of an applicant for international protection Member States shall take into account Article 32 (1).
Pieteikuma iesniedzējs ir tiesīgs apstrīdēt pirmās patvēruma valsts koncepcijas piemērošanu, pamatojoties uz iemeslu, ka minētā pirmā patvēruma valsts konkrētajā gadījumā nav droša.
The applicant shall be allowed to challenge the application of the concept of first country of asylum on the grounds that the first country of asylum in question is not safe in his or her particular case.
Lai nostiprinātu garantijas, ka netiks pārkāpts neizraidīšanas princips, dalībvalstīm attiecībā uz drošu trešo valsti ir jāpiemēro 32. panta 1. punktā paredzētie kritēriji.
In order to strengthen the safeguards against failure to respect the principle of non-refoulement, the Member States should apply the criteria for safe third countries laid down in Article 32(1).
Līdzīgi tam, kā 30. pants garantē tiesības uz personisko interviju, 31. panta 2. punktā ir jāparedz, ka pieteikuma iesniedzējam ir efektīva iespēja apstrīdēt pieņēmumu, ka valsts viņa konkrētajos apstākļos ir droša, līdzīgi kā tas ir garantēts 32. panta 2. punkta c) apakšpunktā attiecībā uz drošas trešās valsts koncepcijas piemērojumu.
Similarly, while Article 30 guarantees the right to a personal interview, Article 31(2) should also provide the applicant with an effective opportunity to refute the presumption of safety in his or her particular circumstances, as guaranteed in Article 32(2)(c) on the application of the safe third country concept.
Drošas trešās valsts koncepcija
The safe third country concept
Dalībvalstis var piemērot drošas trešās valsts koncepciju tikai tad, ja kompetentās iestādes ir pārliecinātas, ka personai, kas ir iesniegusi starptautiskās aizsardzības pieteikumu , trešajā valstī piemēros šādus principus:
Member States may apply the safe third country concept only where the competent authorities are satisfied that a person seeking international protection will be treated in accordance with the following principles in the third country concerned:
a) dzīvība un brīvība netiek pakļauta briesmām, pamatojoties uz rasi, reliģiju, tautību, piederību konkrētai sociālajai grupai vai politisko uzskatu dēļ;
(a) life and liberty are not threatened on account of race, religion, nationality, membership of a particular social group or political opinion;
b) šajā valstī nepastāv smaga kaitējuma risks, kā tas definēts [Direktīvā …/../EK] [Kvalifikācijas direktīva];
(b) there is no risk of serious harm as defined in [Directive …./../EC] [the Qualification Directive];
c) tiek ievērots nerepatriēšanas princips saskaņā ar Ženēvas konvenciju;
(c) the principle of non-refoulement in accordance with the Geneva Convention is respected;
d) tiek ievērots aizliegums viņu pārvietot, pārkāpjot tiesības netikt pakļautam spīdzināšanai, kā arī cietsirdīgai, necilvēcīgai un pazemojošai attieksmei, kā tas ir noteikts starptautiskajos tiesību aktos; un
(d) the prohibition of removal, in violation of the right to freedom from torture and cruel, inhuman or degrading treatment as laid down in international law, is respected; and
e) pastāv iespēja pieprasīt bēgļa statusu un, ja viņš tiek atzīts par bēgli, saņemt aizsardzību saskaņā ar Ženēvas konvenciju.
(e) the possibility exists to request refugee status and, if found to be a refugee, to receive protection in accordance with the Geneva Convention.
Drošas trešās valsts koncepcijas piemērošanā ievēro noteikumus, kas noteikti valsts tiesību aktos, tostarp:
The application of the safe third country concept shall be subject to rules laid down in national legislation, including:
a) noteikumus, kas pieprasa saistību starp personu, kura meklē starptautisko aizsardzību , un attiecīgo trešo valsti, uz kā pamata šai personai būtu ieteicams doties uz konkrēto valsti;
(a) rules requiring a connection between the person seeking international protection and the third country concerned on the basis of which it would be reasonable for that person to go to that country;
b) noteikumus par metodoloģiju, ar kuras palīdzību kompetentās iestādes pārliecinās, ka drošas trešās valsts princips var tikt piemērots konkrētai valstij vai konkrētam pieteikuma iesniedzējam .
(b) rules on the methodology by which the competent authorities satisfy themselves that the safe third country concept may be applied to a particular country or to a particular applicant.
Šādā metodoloģijā ietver apsvērumus par šīs valsts drošību konkrētam pieteikuma iesniedzējam un/vai valsts norādījumus par valstīm, kas parasti tiek uzskatītas par drošām;
Such methodology shall include case-by-case consideration of the safety of the country for a particular applicant and/or national designation of countries considered to be generally safe;
c) noteikumus saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem, kas ļauj veikt individuālu izvērtēšanu par to, vai konkrētā trešā valsts ir droša konkrētajam pieteikuma iesniedzējam , un kas ļauj pieteikuma iesniedzējam vismaz apstrīdēt drošas trešās valsts koncepcijas piemērojumu, pamatojoties uz to, ka trešā valsts nav droša saistībā ar viņa/viņas konkrētajiem apstākļiem.
(c) rules in accordance with international law, allowing an individual examination of whether the third country concerned is safe for a particular applicant which, as a minimum, shall permit the applicant to challenge the application of the safe third country concept on the grounds that the third country is not safe in his/her particular circumstances.
Īstenojot lēmumu, kas balstīts vienīgi uz šo pantu, dalībvalstis:
When implementing a decision solely based on this Article, Member States shall:
a) informē par to pieteikuma iesniedzēju; un
(a) inform the applicant accordingly; and
b) izsniedz viņam dokumentu, informējot trešās valsts iestādes šīs valsts valodā, ka pieteikums nav ticis izvērtēts pēc tā būtības.
(b) provide him/her with a document informing the authorities of the third country, in the language of that country, that the application has not been examined in substance.
Ja trešā valsts neļauj starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzējam ieceļot tās teritorijā, dalībvalstis nodrošina, ka piekļuve procedūrai tiek sniegta saskaņā ar pamatprincipiem un garantijām, kas izklāstītas II nodaļā.
Where the third country does not permit the applicant for international protection to enter its territory, Member States shall ensure that access to a procedure is given in accordance with the basic principles and guarantees described in Chapter II.
Dalībvalstis periodiski informē Komisiju par valstīm, kurām šī koncepcija tiek piemērota saskaņā ar šā panta noteikumiem.
Member States shall inform the Commission periodically of the countries to which this concept is applied in accordance with the provisions of this Article.
Trešo valstu norādīšana par drošām izcelsmes valstīm saskaņā ar valsts tiesību aktiem
National designation of third countries as safe countries of origin
Dalībvalstis var saglabāt vai ieviest tiesību aktus, kas ļauj saskaņā ar II pielikumu norādīt drošas izcelsmes valstis, lai izvērtētu starptautiskās aizsardzības pieteikumus.
Member States may retain or introduce legislation that allows, in accordance with Annex II, for the national designation of safe countries of origin for the purposes of examining applications for international protection. .
Dalībvalstis regulā izvērtē situāciju trešās valstīs, kas saskaņā ar šo pantu ir norādītas kā drošas valstis.
Member States shall ensure a regular review of the situation in third countries designated as safe in accordance with this Article.
Vērtējums par to, vai valsts ir droša izcelsmes valsts saskaņā ar šo pantu, balstās uz dažādiem informācijas avotiem, jo īpaši ietverot informāciju no citām dalībvalstīm, UNHCR, Eiropas Patvēruma atbalsta biroja, Eiropas Padomes un citām atbilstīgām starptautiskajām organizācijām.
The assessment of whether a country is a safe country of origin in accordance with this Article shall be based on a range of sources of information, including in particular information from other Member States, the European Asylum Support Office, the UNHCR, the Council of Europe and other relevant international organisations.
Dalībvalstis paziņo Komisijai par valstīm, kas ir norādītas kā drošas izcelsmes valstis saskaņā ar šo pantu.
Member States shall notify to the Commission the countries that are designated as safe countries of origin in accordance with this Article.
Mērķis ir izveidot kopēju Eiropas patvēruma sistēmu.
The aim is to establish a common European asylum system.
Līdz ar to arī definīcijām par drošām trešām valstīm jābūt vienādām visās dalībvalstīs.
The definitions of safe third countries must therefore also be uniform in all Member States.
Drošas izcelsmes valsts koncepcija
The safe country of origin concept
Trešā valsts, kas norādīta kā droša izcelsmes valsts saskaņā ar šo direktīvu var, pēc individuālas pieteikuma izvērtēšanas, tikt uzskatīta par drošu izcelsmes valsti konkrētajam pieteikuma iesniedzējam tikai tādā gadījumā, ja:
A third country designated as a safe country of origin in accordance with this Directive may, after an individual examination of the application, be considered as a safe country of origin for a particular applicant only if:
a) viņam ir šīs valsts valstspiederība;
(a) he/she has the nationality of that country;