natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Galvenais iemesls, kādēļ nepilnas slodzes darbs netiek darīts brīvprātīgi, ir tas, ka cilvēki nevarēja atrast pilnas slodzes darbu (24 % strādā nepilnas slodzes darbu ne pēc savas izvēles).
The main reason for the involuntary part-time work (24% of involuntary part-time employed) is that the persons were not able to find a full-time job.
Darbiniekus, ar kuriem ir noslēgti līgumi uz noteiktu laiku, ekonomiskā situācija ietekmē vairāk.
Fixed term employees are more sensitive to the economic situation.
ES 27 dalībvalstīs nodarbināto kopskaits, ar kuriem noslēgti līgumi uz noteiktu laiku, laika posmā no 2007. līdz 2009. gadam ir samazinājies par 1,7 miljoniem.
The total number of employees in the EU27 on a temporary contract fell by 1.7 million between 2007 and 2009.
Tas nozīmē samazinājumu par aptuveni 6,3 %, kas ir daudz lielāks nekā 1,3 % samazinājums šajā pašā laika posmā attiecībā uz nodarbināto skaitu, ar kuriem ir noslēgti līgumi uz nenoteiktu laiku.
This represents a drop of around 6.3%, which is much bigger than the 1.3% decrease in the number of employees with a permanent contract during the same period.
Pašnodarbināto skaits kopš 2000. gada ir samazinājies, tomēr pēdējos gados tas ir stabils.
The amount of self-employed had declined since 2000, but remains stable over the last years.
2007. gadā vairāk nekā 15 % no ES 27 dalībvalstīs nodarbināto kopskaita bija pašnodarbinātie (atšķirība vīriešu un sieviešu grupā ir aptuveni par 6 %), savukārt ASV šis skaits ir aptuveni 7 %.
In 2007 more than 15% of the total employed in the EU-27 were self-employed (with a difference between men and women of around 6 percentage points), compared to around 7 % in the USA.
Aptuveni ar 14 % cilvēku no nodarbināto kopskaita ir noslēgti pagaidu darba līgumi (2008. gadā).
Of total employed around 14% is in temporary employment (2008).
Galvenie iemesli ir tādi, ka šie cilvēki vai nu apmeklē izglītības iestādes un piedalās apmācībās, vai arī nav spējuši atrast pastāvīgu darbu.
The main reasons are that the employed are in education and training or they could not find a permanent job.
Aptuveni 5 % no kopējā nodarbināto skaita strādā mājās (2008. gadā).
Around 5% of the total employed is working from home (2008).
Netipiska nodarbinātība ir tādas darba attiecības, kas neatbilst standarta vai tipiskam pilnas slodzes, pastāvīgam darbam uz nenoteiktu laiku, turklāt ilgu laiku ir viens darba devējs.
Atypical work refers to employment relationships not conforming to the standard or ‘typical’ model of full-time, regular, open-ended employment with a single employer over a long time span.
Elastīgie darba līgumi ir instruments, ko dalībvalstīs izmanto saskaņā ar nodarbinātības politiku, un tie ir palīdzējuši bezdarbniekiem atrast darbu.
Flexible contracts are an instrument used in Member States as part of the employment policies and have helped unemployed to get a job.
Arvien vairāk parādās „ļoti netipiski” nodarbinātības veidi (t. i., darba līgumi uz laiku, kas mazāks nekā 6 mēneši, darba stundu skaits mazāks par 10 un darba līgumi, kas nav sastādīti rakstiski).
‘Very atypical’ forms of employment have been emerging (i.e. employment contract shorter than six months, working hours less then 10 hours and non-written employment contracts).
Šie nodarbinātības veidi visvairāk dominē gados jaunu (19–29 g. v.) un vecāka gadagājuma (vecāki par 50 gadiem) cilvēku vidū, sieviešu un mazkvalificētu cilvēku vidū.
These forms of employment are most prevalent among young (19 - 29 years) and older (50+ years) workers, women and low-skilled.
Strādājošie, ar kuriem noslēgti „ļoti netipiski” darba līgumi, netiek tik daudz iesaistīti apmācībās, viņu profesionālās izaugsmes iespējas ir ierobežotākas salīdzinājumā ar citu strādājošo kategorijām, un tādējādi viņu profesionālās dzīves gājums nav ļoti pārliecinošs.
Workers with ‘very atypical’ forms of employment receive less training, have more limited career prospects and lower income compared with other categories of workers, thus having a more precarious employment profile.
Referents ir pārliecināts, ka dalībvalstīm būtu jāpārrauga un jāanalizē jaunākās ievirzes saistībā ar dažādiem līgumiem.
The rapporteur is convinced that Member States should monitor and analyse the developments of all kind of contracts.
Referents ir pārliecināts, ka elastdrošības stratēģiju enerģiska īstenošana var palīdzēt cīņā pret nelegālu nodarbinātību un mazināt „ļoti netipisku” nodarbinātības veidu riskantumu.
The rapporteur is convinced that the vigorous implementation of flexicurity strategies can help in fighting illicit employment and soften the preciousness of ‘very atypical’ forms of work.
Saskaņā ar elastdrošības stratēģijām ir labāk pievērsties jautājumam nevis par darba vietu saglabāšanu, bet gan par pāreju uz kvalitatīvām, labām darba vietām.
Within the framework of the flexicurity strategy it is better to focus on qualitative good jobs transitions than on preserving jobs.
Šajā sakarībā dalībvalstīm būtu jāiegulda aktīva darba tirgus politikās un institucionālās reformās.
Within this framework Member States should invest in active labour market policies and institution reforms.
Turklāt referents ir pārliecināts, ka dalībvalstīm būtu kritiski jāanalizē ar nodarbinātības aizsardzību saistītie tiesību akti, jo tā var gūt skaidrojumu par būtiskajām atšķirībām dalībvalstīs ilgtermiņa nodarbinātības un nodarbinātības ilguma ziņā.
Furthermore, the rapporteur is convinced that Member States should analyse critically the Employment protection legislation as it explains major differences between Member States in the incidence of Long-term unemployment and in the duration of the employment.
Referents ir pārliecināts, ka, apspriežot jautājumu par netipisku nodarbinātību, svarīgs aspekts ir dzimumu līdztiesības jautājums, jo vīriešu īpatsvars standarta darba attiecībās ir lielāks, savukārt palielinās to sieviešu īpatsvars, kuras strādā, pamatojoties uz netipisku darba līgumu nosacījumiem.
The rapporteur is convinced that there is an important gender dimension to the debate on atypical work, as men are disproportionately represented in standard employment relationships and increasing numbers of women in the labour force work under atypical conditions.
Referents uzskata, ka sociālo partneru lomas oficiāla atzīšana jaunajā Līgumā uzskatāma par progresu, jo tajā ir atzīta šo partneru neatkarība, un atkārtoti apstiprina, ka Eiropas Savienībai jāsniedz savs atbalsts sociālā dialoga sekmēšanā.
The rapporteur believes that the formal recognition of the role of the social partners in the new Treaty constitutes progress, as it recognises their autonomy and reaffirms the support that the European Union is to give to the promotion of the social dialogue.
Trīspusējās augstākā līmeņa sanāksmes izaugsmes un nodarbinātības jautājumos atzīšana par institucionālu iestādi veicinās sociālo partneru iesaistīšanos Eiropas Savienības ekonomikas politikā.
The acknowledgment of the Tripartite Summit for Growth and Employment as an institutional body contributes to the involvement of the social partners to the economic policies of the European Union.
Eiropas un valstu sociālo partneru ieguldījums, lai īstenotu ES 2020. gada stratēģiju, ir jo īpaši nozīmīgs nodarbinātības mērķu sasniegšanā un elastdrošības programmas īstenošanā.
The contribution of the European and national social partners to achieving the EU2020 Strategy is particularly important for reaching the employment targets and implementing the flexicurity agenda.
Tādēļ sociālajiem partneriem valsts līmenī ir jāpārvar nepatika pret „atšķirīgajiem” (darbiniekiem, ar kuriem noslēgti netipiski vai „ļoti netipiski” līgumi) un jālīdzsvaro viņu un vairākuma darbinieku tiesības un sociālā aizsardzība.
Therefore, social partners on a national level need to overcome the reservations against ´outsiders´ (employees with atypical and ´very´ atypical contracts) and balance their rights and social protections with the ´insiders´.
Koplīgumu slēgšana nozaru līmenī vairākumā Eiropas valstu un dažās Centrāleiropas un Austrumeiropas valstīs ir galvenais līmenis, kādā tiek slēgti koplīgumi.
Sectoral bargaining is the main bargaining level in most western European countries and several central and eastern European countries.
Sociālo partneru iesaistīšanas līmenis, formulējot valsts krīzes novēršanas pasākumus, ievērojami atšķiras atkarībā no valstu rūpniecisko attiecību tradīcijām un struktūras, kā arī no īstenoto pasākumu veida.
The involvement of the social partners in formulating national crisis-response measures varies considerably, depending on countries’ industrial relations traditions and structures, and on the nature of the measures taken.
Vairākās valstīs sociālie partneri ir sūdzējušies par to, ka viņus neiesaista un ar viņiem neapspriežas par valdības pasākumu sagatavošanu.
In several countries the social partners complained of a lack of involvement and consultation over the preparation of the government’s measures.
Lai gan sociālo partneru iesaistīšana politikas veidošanā un īstenošanā ir atšķirīga, kopumā ir manāma tendence izmantot plašāku instrumentu kopumu, lai sasniegtu politikas mērķus.
Although there is this variation in the involvement of social partners in policymaking and policy implementation, generally there is a trend towards the use of a wider mix of instruments to pursue policy objectives.
Sociālajiem partneriem sniegtā sociālā un institucionālā atbalsta kvalitāte, visticamāk, ir noteicošais viņu ieguldījuma kvalitātes faktors ES 2020. gada stratēģijā.
The quality of the social and institutional support that social partners enjoy is probably the major determinant of the quality of the social partners’ contribution to the EU2020 Strategy.
par projektu Padomes lēmumam, ar kuru atļauj ciešāku sadarbību attiecībā uz tiesību aktiem, kas piemērojami laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai
on the draft Council decision authorising enhanced cooperation in the area of the law applicable to divorce and legal separation
(Norādīto procedūru izvēlas atkarībā no Komisijas ierosinātā juridiskā pamata.)
(The type of procedure depends on the legal basis proposed by the draft act.)
EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJAS PROJEKTS..........................................................5
DRAFT EUROPEAN PARLIAMENT RESOLUTION...............................................................5
– ņemot vērā projektu Padomes lēmumam, ar kuru atļauj ciešāku sadarbību laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamo tiesību jomā (09898/2010),
– having regard to the draft Council decision authorising enhanced cooperation in the area of the law applicable to divorce and legal separation (09898/2010),
– ņemot vērā Padomes lūgumu dot piekrišanu, kas iesniegts saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 329. panta 1. punktu ( C7‑0145/2010 ),
– having regard to the request for consent submitted by the Council pursuant to Article 329(1) of the Treaty on the Functioning of the European Union ( C7‑0145/2010 ),
– ņemot vērā Reglamenta 74.g pantu un 81. panta 1. punktu,
– having regard to Rules 74g and 81(1) of its Rules of Procedure,
– ņemot vērā Juridiskās komitejas ieteikumu ( A7‑0194/2010 ),
– having regard to the recommendation of the Committee on Legal Affairs ( A7‑0194/2010 ),
A. tā kā Komisija 2006. gada 17. jūlijā pieņēma priekšlikumu Padomes regulai, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2201/2003 attiecībā uz jurisdikciju laulības lietās un ievieš noteikumus par šajās lietās piemērojamām tiesībām („Roma III”) ( COM(2006)0399 );
A. whereas on 17 July 2006 the Commission adopted a proposal for a Council regulation amending Regulation (EC) No 2201/2003 as regards jurisdiction and introducing rules concerning applicable law in matrimonial matters ("Rome III") ( COM(2006)0399 ),
B. tā kā priekšlikums bija sagatavots, pamatojoties uz EK līguma 61. panta c) daļu un 67. panta 1. punktu, saskaņā ar kuriem ir vajadzīgs vienprātīgs balsojums Padomē;
B. whereas that proposal was based on Articles 61(c) and 67(1) of the EC Treaty, which required a unanimous vote in the Council,
C. tā kā 2008. gada 21. oktobrī Parlaments, rīkojoties saskaņā ar apspriežu procedūru, apstiprināja grozīto Komisijas priekšlikumu
C. whereas on 21 October 2008 Parliament, acting under the consultation procedure, approved the Commission proposal as amended
OV C 15 E, 21.1.2010., 128. lpp. ;
OJ C 15 E, 21.1.2010, p.
E. tā kā 2008. gada 5. un 6. jūnija sanāksmē Padome secināja, ka „nav vienprātības, lai turpinātu ierosinātās regulas pieņemšanu, un ka pastāv nepārvaramas grūtības, kuru dēļ vienprātība nav iespējama ne attiecīgajā brīdī, ne tuvākajā nākotnē”, un ka, „piemērojot attiecīgos Līgumu noteikumus, ierosinātās regulas mērķus pieņemamā termiņā nevar sasniegt”;
E. whereas, at its meeting on 5 and 6 June 2008, the Council concluded that "there was no unanimity to go ahead with the proposed regulation and that insurmountable difficulties existed, making a decision requiring unanimity impossible now and in the foreseeable future" and that "the objectives of the proposed regulation could not be attained within a reasonable period by applying the relevant provisions of the Treaties",
F. tā kā saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 20. pantu ne mazāk kā deviņas dalībvalstis var izveidot ciešāku savstarpēju sadarbību jomās, kas nav Savienības ekskluzīvā kompetencē, un tās var izmantot Savienības iestādes un, piemērojot attiecīgos Līgumu noteikumus, šo kompetenci īstenot, šai nolūkā ievērojot minētajā pantā un Līguma par Eiropas Savienības darbību 326.–334. pantā noteiktos ierobežojumus un tajos noteikto kārtību;
F. whereas, according to Article 20 of the Treaty on European Union, a minimum of nine Member States may establish enhanced cooperation between themselves within the framework of the Union's non-exclusive competences, while using its institutions and exercising those competences by applying the provisions of the Treaties, subject to the limits and in accordance with the arrangements laid down in that Article and in Articles 326-334 of the Treaty on the Functioning of the European Union,
G. tā kā pašlaik ir zināms, ka divpadsmit dalībvalstis
G. whereas, to date, twelve Member States
Austrija, Beļģija, Bulgārija, Francija, Vācija, Itālija, Latvija, Luksemburga, Ungārija, Rumānija, Spānija un Slovēnija. ir izrādījušas vēlmi izveidot ciešāku savstarpēju sadarbību laulību lietām piemērojamo tiesību jomā;
Austria, Belgium, Bulgaria, France, Germany, Italy, Latvia, Luxembourg, Hungary, Romania, Spain and Slovenia. have indicated their intention to establish enhanced cooperation between themselves in the area of the law applicable in matrimonial matters,
H. tā kā Parlaments ir pārliecinājies, ka ir ievērots Līguma par Eiropas Savienību 20. pants un Līguma par Eiropas Savienības darbību 326.–334. pants;
H. whereas Parliament has verified compliance with Article 20 of the Treaty on European Union and Articles 326-334 of the Treaty on the Functioning of the European Union,
I. tā kā cita starpā var uzskatīt, ka Līguma par Eiropas Savienību 20. panta nozīmē šī ciešākā sadarbība sekmē Savienības mērķu sasniegšanu, aizsargā tās intereses un stiprina tās integrācijas procesu, un ņemot vērā to, ka Komisija, veicot ietekmes novērtējumu saistībā ar Zaļo grāmatu ( COM(2005)0082 ), ir rīkojusi plašu apspriešanos ar ieinteresētajām personām, ka ir ļoti liels „starptautisku” laulību skaits un ka 2007. gadā Savienībā tika šķirtas aptuveni 140 000 starptautiska rakstura laulības, kā arī paturot prātā, ka divās no valstīm, kuras ir iecerējušas veidot ciešāku sadarbību, proti, Vācijā un Francijā, 2007. gadā bija vislielākais jaunu „starptautisku” laulības šķiršanas gadījumu skaits;
I. whereas, in particular, this enhanced cooperation may be regarded as enhancing the Union's objectives, protecting its interests and reinforcing its integration process within the meaning of Article 20 of the Treaty on European Union, in the light of the Commission's extensive consultation of stakeholders as part of its impact assessment in connection with its Green Paper ( COM(2005)0082 ), the large number of "international" marriages and the approximately 140 000 divorces with an international element in the Union in 2007, bearing in mind that two of the countries intending to participate in the enhanced cooperation, Germany and France, had the highest share of new "international" divorces in that year,
J. tā kā kolīzijas normu saskaņošana veicinās brīvības, drošības un tiesiskuma telpas jomā pieņemtu tiesas nolēmumu savstarpēju atzīšanu, tādējādi stiprinot savstarpēju uzticību; tā kā dalībvalstīs, kuras īsteno tiesu iestāžu sadarbību civillietās, pašlaik ir spēkā 26 dažādas kolīzijas normu sistēmas attiecībā uz laulības šķiršanu un, izveidojot ciešāku sadarbību šajā jomā, attiecīgais skaits tiks samazināts līdz 14, tā ļaujot veidot saskaņotākas starptautisko privāttiesību normas un stiprināt integrācijas procesu;
J. whereas harmonisation of conflict-of-law rules will facilitate the mutual recognition of judgments in the area of freedom, security and justice in that it will reinforce mutual trust; whereas at present 26 different sets of conflict-of-law rules as regards divorce exist in the Member States participating in judicial cooperation in civil matters, and the establishment of enhanced cooperation in this field will reduce this number to 14, thus making for greater harmonisation of the rules of private international law and reinforcing the integration process,
K. tā kā šīs iniciatīvas līdzšinējais attīstības process nepārprotami liecina, ka konkrētais lēmuma projekts tiek ierosināts kā galējs līdzeklis un ka pieņemamā termiņā sadarbības mērķus nevarēs sasniegt; tā kā ciešāku sadarbību vēlas veidot vismaz deviņas dalībvalstis; tā kā Līguma par Eiropas Savienību 20. panta prasības tādējādi ir izpildītas;
K. whereas it appears clearly from the antecedents of this initiative that the proposed decision is being put forward in the last resort and that the objectives of the cooperation could not be attained within a reasonable period; whereas at least nine Member States intend to participate in it; whereas, therefore, the requirements of Article 20 of the Treaty on European Union are satisfied,
L. tā kā ir izpildītas arī Līguma par Eiropas Savienības darbību 326.–334. panta prasības;
L. whereas the requirements of Articles 326-334 of the Treaty on the Functioning of the European Union are also satisfied,
M. tā kā ciešāka sadarbība jo īpaši šajā jomā ir atbilstīga Līgumiem un Savienības tiesību aktiem, jo tā neskars acquis , tāpēc ka vienīgie šajā jomā spēkā esošie Savienības normatīvi attiecas uz jurisdikciju, tiesas nolēmumu atzīšanu un izpildi, nevis uz piemērojamām tiesībām; tā kā ar ciešāku sadarbību netiks pārkāpts Līguma par Eiropas Savienības darbību 18. pantā noteiktais aizliegums diskriminēt pilsonības dēļ, jo ierosinātās kolīzijas normas sadarbības dalībvalstīs būs piemērojamas visiem attiecīgo tiesvedības procesu dalībniekiem neatkarīgi no valstspiederības vai dzīvesvietas;
M. whereas in particular enhanced cooperation in this area complies with the Treaties and Union law since it will not affect the acquis , since the only Union rules existing in this area relate to jurisdiction, recognition and enforcement of judgments and not to the applicable law; whereas it will not cause any discrimination on grounds of nationality contrary to Article 18 of the Treaty on the Functioning of the European Union, since the proposed conflict-of-law rules will apply to all parties before the courts of the participating Member States irrespective of their nationality or residence,
N. tā kā ciešākai sadarbībai nebūs negatīvas ietekmes uz iekšējo tirgu vai sociālo un teritoriālo kohēziju un tā nebūs nedz šķērslis, nedz diskriminējošs faktors dalībvalstu savstarpējai tirdzniecībai un neierobežos konkurenci; gluži otrādi — tā kā ciešāka sadarbība sekmēs iekšējā tirgus pareizu darbību, jo tiks novērsti iespējamie šķēršļi, kas kavētu personu brīvu pārvietošanos, un sadarbības dalībvalstīs privātpersonām un juristiem būs vieglāk risināt attiecīgos jautājumus, turklāt pilsoņi netiks diskriminēti;
N. whereas enhanced cooperation will not undermine the internal market or social and territorial cohesion and will not constitute a barrier to or discrimination in trade between Member States or distort competition; whereas, instead, it will facilitate the proper functioning of the internal market by eliminating possible obstacles to the free movement of persons and simplify matters for individuals and practitioners in the participating Member States, without causing any discrimination to arise as between citizens,
O. tā kā ar ciešāku sadarbību tiks ievērotas arī to dalībvalstu tiesības, kompetence un pienākumi, kuras sadarbībai nepievienosies, jo tās uzturēs spēkā šajā jomā jau pieņemtās starptautisko privāttiesību normas; tā kā starp ciešākā sadarbībā iesaistītajām un tajā neiesaistītajām dalībvalstīm nav starptautisku nolīgumu, kurus šādi varētu pārkāpt; un tā kā šī sadarbība neskars Hāgas konvencijas par vecāku atbildību un par uzturēšanas pienākumiem;
O. whereas enhanced cooperation will respect the rights, competences and obligations of the non-participating Member States in so far as they will maintain their existing private international law rules in this area; whereas there are no international agreements between participating and non-participating Member States which would be breached by enhanced cooperation; and whereas it will not interfere with the Hague Conventions on parental responsibility and maintenance obligations,
P. tā kā Līguma par Eiropas Savienības darbību 328. panta 1. punktā ir noteikts, ka ciešākas sadarbības iespēju jebkurā laikā var izmantot visas dalībvalstis, kuras to vēlas;
P. whereas Article 328(1) of the Treaty on the Functioning of the European Union provides that enhanced cooperation is to be open at any time to all Member States that wish to participate,
Q. tā kā Līguma par Eiropas Savienības darbību 333. panta 2. punktā ir noteikts, ka Padome (jeb, precīzāk, tie Padomes locekļi, kuri pārstāv ciešākā sadarbībā iesaistītās dalībvalstis) var nolemt, ka tā rīkosies, īstenojot parasto likumdošanas procedūru, nevis Līguma par Eiropas Savienības darbību 81. panta 3. punktā noteikto īpašo likumdošanas procedūru, saskaņā ar kuru tā ar Parlamentu tikai apspriežas,
Q. whereas Article 333(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union allows the Council (or, more precisely, those members of the Council representing the Member States participating in enhanced cooperation) to adopt a decision stipulating that it will act under the ordinary legislative procedure, rather that the special legislative procedure provided for in Article 81(3) of the Treaty on the Functioning of the European Union, under which Parliament is merely consulted,
Komisija 2006. gada 17. jūlijā pieņēma priekšlikumu t. s. „Roma III regulai”
On 17 July 2006 the Commission adopted a proposal for the so-called Rome III Regulation based on Articles 61(c) and 67(1) of the Treaty establishing the European Community
Priekšlikums Padomes regulai, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2201/2003 attiecībā uz jurisdikciju laulības lietās un ievieš noteikumus par šajās lietās piemērojamām tiesībām ( COM(2006)0399 ). , to pamatojot ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 61. panta c) daļu un 67. panta 1. punktu.
Proposal for a Council regulation amending Regulation (EC) No 2201/2003 as regards jurisdiction and introducing rules concerning applicable law in matrimonial matters ( COM(2006)0399 ). .
Ar šo priekšlikumu bija paredzēts grozīt spēkā esošos noteikumus par jurisdikciju, kas iekļauti t. s. „Briseles II bis regulā”, un ieviest kopīgus noteikumus, pēc kuriem izraugās piemērojamos tiesību aktus pārrobežu laulības šķiršanas gadījumos.
The proposal was intended to amend the existing rules on jurisdiction set out in the Brussels II bis Regulation and to introduce common rules to designate the law applicable to cross-border divorce cases.
Ir pilnīgi skaidrs, ka priekšlikums nebija iecerēts, lai saskaņotu dalībvalstu pieņemto laulības šķiršanas tiesību aktu materiālās tiesību normas.
Manifestly, it did not seek to harmonise the Member States' substantive law of divorce law.