natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pēc tam, kad DEVE komitejā tika oficiāli pieņemta pirmā lasījuma nostāja, 2010. gada februārī sākās iestāžu sarunas par deleģēto aktu horizontālo jautājumu attiecībā uz ārējiem finanšu instrumentiem.
After formal adoption of the first reading position in DEVE, interinstitutional negotiations started in February 2010 on the horizontal issue of delegated acts in the external financing instruments.
Tā kā Padome pilnībā atteicās piešķirt Parlamentam tam pienākošos nozīmi finanšu instrumentu darbībā, kā to paredz LESD 290. pants, un neizteica nekādus alternatīvus priekšlikumus, lai Parlaments varētu īstenot savu leģitīmo vēlmi pienācīgā un demokrātiskā veidā pārbaudīt instrumentu īstenošanu, kompromiss netika panākts.
Because of Council's outright refusal to grant Parliament its proper role in the operation of the financing instruments as foreseen in Article 290 TFEU, without making any alternative proposals to accommodate Parliament's legitimate aspiration for proper democratic scrutiny of the implementation of the instruments, no compromise was reached.
2010. gada 21. oktobrī Parlaments pabeidza pirmo lasījumu, pieņemot normatīvas rezolūcijas par visiem ārējiem finanšu instrumentiem, ar lielu balsu vairākumu atbalstot deleģēto aktu procedūras ieviešanu.
On 21 October 2010, Parliament concluded its first reading by adopting legislative resolutions on all the external financing instruments, with a large majority supporting the introduction of the delegated acts procedure.
2010. gada 10. decembrī Padome oficiāli pieņēma nostāju par trijiem no četriem instrumentiem, tostarp par finanšu instrumentu sadarbībai attīstības jomā.
On 10 December 2010, Council formally adopted its position on three of the four instruments, including the DCI.
Padome savā nostājā noraidīja visus pirmā lasījuma grozījumus, ar kuriem šiem instrumentiem tika mēģināts ieviest deleģēto aktu procedūru, neierosinot alternatīvu procedūru.
In its position Council rejects all first reading amendments which attempt to introduce delegated acts into the instruments, without proposing any alternative procedure.
Attiecībā uz attīstības sadarbības instrumenta vidusposma pārskatu Padome pieņēma tikai dažus Parlamenta ierosinātos tehniskos grozījumus.
As regards the mid-term review of the DCI, only some technical amendments proposed by Parliament were accepted by Council.
Padome aicināja Parlamentu līdz 2010. gada beigām (t. i., bez jebkādām sarunām) pieņemt Padomes kopējo nostāju, kas, kā Padome to ļoti labi zina, ir iespējams tikai tad, ja tiktu pilnībā ignorētas Parlamenta iekšējās procedūras.
Council calls for Parliament to adopt before the end of 2010 (i.e. without any negotiation) Council's Common Position, which - as Council very well knows - would not be possible without completely disregarding Parliament's internal procedures.
Padome arī neapspriedās ar Parlamentu, lai kopīgi noteiktu vispiemērotāko brīdi nostājas nosūtīšanai, kā tas būtu bijis jādara atbilstoši 20. pantam nolīgumā par iestāžu labu sadarbību koplēmuma jomā.
Council also did not consult Parliament to determine jointly the most suitable moment to transmit its position, as would have been required in accordance with Article 20 of the agreement on good interinstitutional cooperation in the field of codecision.
Tā kā visi centieni šīs procedūras virzīt uz priekšu trīspusējās sanāksmēs un ar tehniskiem kontaktiem ir izrādījušies neveiksmīgi, referents uzskata, ka Parlamentam būtu cik vien iespējams drīz otrajā lasījumā jāpieņem un atkārtoti jāpauž nostāja par deleģētajiem aktiem.
As all attempts to move forward on the dossiers during trilogues and technical level contacts have failed, your rapporteur is of the opinion that Parliament should adopt and reiterate as quickly as possible its position regarding the delegated acts in second reading.
Tā kā otrā likumdevēja iestāde nav iesniegusi alternatīvu priekšlikumu un palīdzības saņēmēju interesēs jārīkojas ātri, Parlamentam būtu atkārtoti jāapstiprina pirmā lasījuma nostāja, šajā posmā nesākot jaunas debates par atsevišķiem grozījumiem.
Given the lack of any alternative proposal from the co-legislator, and the need to act fast in the interest of the beneficiaries, Parliament should reconfirm its position of first reading without at this stage entering into a new debate about individual amendments.
Turklāt būtu arī jāaicina Padome cik vien iespējams drīz reaģēt uz Parlamenta otrā lasījuma nostāju, lai nodrošinātu, ka tiek rasts risinājums un ka cik vien iespējams drīz tiek atbloķēti līdzekļi.
At the same time, Council should be called on to react as quickly as possible to Parliament's second reading position in order to ensure that a solution can be found and that funds can be unblocked as soon as possible
Visbeidzot, ņemot vērā iepriekš izklāstītos juridiskos un politiskos argumentus, referents iesaka atjaunot visus pirmā lasījumus grozījumus, ko Padome nepieņēma.
In conclusion, and in light of the legal and political arguments outlined above, your rapporteur recommends reinstating all the amendments from the first reading which were not accepted by the Council.
par projektu Padomes lēmumam par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Īslandes Republiku, Norvēģijas Karalisti, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par papildu noteikumiem attiecībā uz Ārējo robežu fondu laikposmam no 2007. gada līdz 2013. gadam
on the draft Council decision on the conclusion, on behalf of the European Union, of an Agreement between the European Community and the Republic of Iceland, the Kingdom of Norway, the Swiss Confederation and the Principality of Liechtenstein on supplementary rules in relation to the External Borders Fund for the period 2007 to 2013
Referents: Wim van de Camp
Rapporteur: Wim van de Camp
– ņemot vērā Padomes lēmuma projektu (07853/2010),
– having regard to the draft Council decision (07853/2010),
– ņemot vērā projektu Nolīgumam starp Eiropas Kopienu un Īslandes Republiku, Norvēģijas Karalisti, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par papildu noteikumiem attiecībā uz Ārējo robežu fondu laikposmam no 2007. gada līdz 2013. gadam (15954/2009),
– having regard to the draft agreement between the European Community and the Republic of Iceland, the Kingdom of Norway, the Swiss Confederation and the Principality of Liechtenstein on supplementary rules in relation to the External Borders Fund for the period 2007 to 2013 (15954/2009),
– ņemot vērā Padomes lūgumu sniegt piekrišanu, kas iesniegts saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 77. panta 2. punkta d) apakšpunktu un 218. panta 6. punkta otrās daļas a) apakšpunkta v) daļu ( C7‑0101/2010 ),
– having regard to the request for consent submitted by the Council in accordance with Articles 77(2)(d) and Article 218(6), second subparagraph, point (a) , point (v), of the Treaty on the Functioning of the European Union ( C7‑0101/2010 ),
– ņemot vērā Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas ieteikumu ( A7‑0007/2010 ),
– having regard to the recommendation of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs ( A7‑0007/2010 ),
par projektu Padomes lēmumiem par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Protokolu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā
on the draft Council Decisions on the conclusion on behalf of the European Union of the Protocol between the European Union, the European Community, the Swiss Confederation and the Principality of Liechtenstein on the accession of the Principality of Liechtenstein to the Agreement between the European Union, the European Community and the Swiss Confederation on the Swiss Confederation's association with the implementation, application and development of the Schengen acquis
– ņemot vērā Padomes lēmumu projektu (06077/2010),
– having regard to the draft Council decisions (06077/2010),
– ņemot vērā projektu Protokolam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (16462/2006),
– having regard to the draft Protocol between the European Union, the European Community, the Swiss Confederation and the Principality of Liechtenstein on the accession of the Principality of Liechtenstein to the Agreement between the European Union, the European Community and the Swiss Confederation on the Swiss Confederation's association with the implementation, application and development of the Schengen acquis (16462/2006),
– ņemot vērā Padomes iesniegto piekrišanas pieprasījumu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 16., 74. pantu, 77. panta 2. punktu, 79. panta 2. punkta a) un c) apakšpunktu, 82. panta 1. punkta b) un d) apakšpunktu, 87. panta 2. punktu, 87. panta 3. punktu, 89., 114. pantu un 218. panta 6. punkta otrās daļas a) apakšpunktu ( C7-0141/2010 ),
– having regard to the request for consent submitted by the Council in accordance with Articles 16, 74, 77(2), 79(2)(a) and (c), 82(1)(b) and (d), 87(2), 87(3), 89, 114 and Article 218(6) second subparagraph, point (a), of the Treaty on the Functioning of the European Union ( C7-0141/2010 ),
OV C 294E, 3.12.2009., 99. lpp. par Komisijas priekšlikumu ( COM(2006)0752 ),
OJ C 294 E, 3.12.2009, p.99. on the Commission proposal ( COM(2006)0752 ),
– ņemot vērā Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas ieteikumu ( A7-0008/2011 ),
– having regard to the recommendation of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs ( A7‑0008/2011 ),
Šengenas līgumu 1985. gada 14. jūnijā parakstīja Beļģija, Vācija, Francija, Luksemburga un Nīderlande.
The Schengen agreement was signed on the 14 June 1985 by Belgium, Germany, France, Luxembourg and the Netherlands.
Līgumā un pēc tam tā īstenošanai 1990. gadā pieņemtajā konvencijā tika paredzēts atcelt sistemātiskās robežkontroles starp valstīm, atļaujot personu brīvu pārvietošanos.
The agreement, and the subsequent convention adopted in 1990 to implement it agreed to abolish systematic border controls between the countries, allowing free movement of persons.
Ar Šengenas konvenciju tika atceltas pārbaudes pie parakstītājvalstu iekšējām robežām un izveidota vienota ārējā robeža ar kopīgiem noteikumiem attiecībā uz ārējās robežas kontroli, kopīgu vīzu politiku, policijas un tiesu iestāžu sadarbību un Šengenas Informācijas sistēmas (SIS) izveidi.
The Schengen Convention abolished checks at the internal borders of the signatory states and created a single external border with common rules on external border controls, a common visa policy, police and judicial cooperation and the establishment of the Schengen Information System (SIS).
Līdz ar Amsterdamas līguma stāšanos spēkā 1999. gadā Šengenas sadarbību iekļāva Eiropas Savienības tiesību un iestāžu sistēmā.
With the entry into force of the Amsterdam Treaty in 1999, the Schengen cooperation was integrated into the European Union legal and institutional framework.
Pašlaik Šengenas zonā ir 25 Šengenas dalībvalstis — ES dalībvalstis Austrija, Beļģija, Dānija, Francija, Somija, Vācija, Grieķija, Itālija, Luksemburga, Nīderlande, Portugāle, Spānija, Zviedrija, Čehija, Igaunija, Ungārija, Latvija, Lietuva, Malta, Polija, Slovākija un Slovēnija, kā arī trīs ārpussavienības asociētās valstis Norvēģija, Islande un Šveice.
Currently, the Schengen area comprises 25 Schengen Member States: the EU countries Austria, Belgium, Denmark, France, Finland, Germany, Greece, Italy, Luxembourg, Netherlands, Portugal, Spain, Sweden, the Czech Republic, Estonia, Hungary, Latvia, Lithuania, Malta, Poland, Slovakia, Slovenia as well as the three associated non EU countries, Norway, Iceland and Switzerland.
Bulgārija, Rumānija un Kipra šobrīd tikai daļēji piemēro Šengenas acquis , tāpēc pie šo triju ES dalībvalstu robežas joprojām tiek veikta robežkontrole.
Bulgaria, Romania and Cyprus only partially apply the Schengen acquis at the moment and checks are therefore still carried out at the borders with these three Member States.
Pirms tās varēs pilnībā īstenot Šengenas noteikumus, katras valsts gatavība ir jānovērtē četrās jomās — gaisa robežas, vīzas, policijas sadarbība un datu aizsardzība.
Before being able to implement fully the Schengen rules, each state needs to have its preparedness assessed in four areas: air borders, visas, police cooperation, and data protection.
Šis novērtēšanas process ietver jautājumu lapu un ES ekspertu apmeklējumus izraudzītās vietās attiecīgajā valstī, piemēram, konsulātos, pie robežas utt.
This evaluation process involves a questionnaire and visits of EU experts to selected places, such as consulates, borders, etc, of the country under assessment.
Pašlaik brīva pārvietošanās ir garantēta teritorijā, kurai ir 42 673 km ārējā jūras robeža un 7 721 km sauszemes robeža un kura aptver 25 valstis un 400 miljonus iedzīvotāju.
At this moment, the free movement is guaranteed on a territory with 42,673 km of external sea and 7,721 km of land borders, covering 25 countries and 400 million citizens.
Attiecības ar trešām valstīm
Relations with third countries
Pakāpeniska Šengenas zonas paplašināšanās ir ļāvusi trešām valstīm, kurām ir īpašas attiecības ar ES, piedalīties Šengenas sadarbībā.
The gradual expansion of the Schengen area has led third countries that have particular relations with the EU to take part in Schengen cooperation.
Lai iesaistītos Šengenas acquis , ārpussavienības valstīm priekšnoteikums ir nolīgums par personu brīvu pārvietošanos starp šīm valstīm un ES.
The precondition for association with the Schengen acquis by non-EU countries is an agreement on free movement of persons between those states and the EU.
Šādām valstīm līdzdalība paredz:
For these countries this participation involves:
– iekļauties zonā bez kontroles pie iekšējām robežām;
- being included in the area without checks at internal borders;
– piemērot Šengenas acquis noteikumus un visus ar Šengenas zonu saistītos dokumentus, kas pieņemti saskaņā ar tiem;
- applying the provisions of the Schengen acquis and of all Schengen-relevant texts adopted pursuant to it;
– iesaistīties lēmumu pieņemšanā par dokumentiem, kas attiecas uz Šengenas zonu.
- being involved in decisions relating to Schengen-relevant texts;
Praksē šī līdzdalība izpaužas kā jaukta sastāva komitejas, kuru sanāksmes notiek līdztekus ar ES Padomes darba grupām.
In practice, this involvement takes the form of mixed committees that meet alongside the working parties of the EU Council.
Tajās ir pārstāvji no dalībvalstu valdībām, Komisijas un trešo valstu valdībām.
They comprise representatives of the Member States' governments, the Commission and the governments of third countries.
Asociētās valstis tātad piedalās apspriedēs par Šengenas acquis attīstību, bet nepiedalās balsošanā.
Associated countries therefore participate in discussions on the development of the Schengen acquis, but do not take part in voting.
Ir noteiktas procedūras, kā notiek paziņošana par turpmākajiem pasākumiem vai tiesību aktiem un to pieņemšana.
Procedures for notifying and accepting future measures or acts have been laid down.
Lihtenšteinas pievienošanās Šengenas zonai
Liechtenstein accession to Schengen
Lihtenšteina ir kalnaina mikrovalsts Rietumeiropā, tai ir tikai sauszemes robeža un tā robežojas ar Šveici rietumos un dienvidos un ar Austriju austrumos.
Liechtenstein is a doubly landlocked alpine microstate in Western Europe, bordered by Switzerland to the west and south and by Austria to the east.
Tās platība ir 160 km 2 , iedzīvotāju skaits apmēram 35 000, un tai ir pasaulē augstākais iekšzemes kopprodukts uz vienu iedzīvotāju.
It has an area of 160 km2, an estimated population of 35.000 and has the highest gross domestic product per person in the world.
Kopš pievienošanās Eiropas Ekonomikas zonai (EEZ) 1995. gadā Lihtenšteina arvien vairāk integrējas Eiropas tirdzniecībā.
Liechtenstein has been steadily integrating into the European trade area since its accession to the European Economic Area (EEA) in 1995.
Valsts tiesību aktos pašlaik ir īstenoti 98,4 % ES direktīvu.
The jurisdiction has now implemented 98,4% of EU directives into domestic law.
Lihtenšteina ir arī daļa no vienotā tirgus, kurā vienādi pamatnoteikumi attiecas uz visām iesaistītajām valstīm.
Liechtenstein is also part of the Single Market, in which the same basic rules apply to all participating states.
Protokola starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā parakstīšana notika 2008. gada 28. februārī.
The signature of the Protocol between the European Union, the European Community, the Swiss Confederation and the Principality of Liechtenstein on the accession of the Principality of Liechtenstein to the Agreement between the European Union, the European Community and the Swiss Confederation on the Swiss Confederation's association with the implementation, application and development of the Schengen acquis took place on the 28th February 2008.
Kopš 2008. gada 1. marta spēkā esošajā Nolīgumā par Šveices Konfederācijas pievienošanos Šengenas acquis ir skaidri paredzēta Lihtenšteinas iespējamā pievienošanās Šengenas acquis , izmantojot protokolu, kurā noteiktas katras līgumslēdzējas puses tiesības un pienākumi.
The Agreement on the accession of the Swiss Confederation to the Schengen acquis (in force from the 1st March 2008), explicitly anticipates Liechtenstein's possible association with the Schengen acquis by means of a Protocol that determines the rights and obligations of each of the contracting parties.
Ņemot vērā atvērto robežu politiku attiecībā uz personu pārvietošanos, kas gadu desmitiem pastāvēja starp Lihtenšteinas Firstisti un Šveices Konfederāciju, tika gaidīts, ka tās pievienosies Šengenas zonai vienlaicīgi.
Given the open borders policy for the movement of persons, which existed between the Principality of Liechtenstein and the Swiss Confederation for decades, it was expected that they would join Schengen at the same time.
Tomēr 2008. gada 12. decembrī Šengenas zonai pievienojās tikai Šveice, atceļot robežkontroli pie sauszemes robežām, kam vēlāk 2009. gada 29. martā sekoja lidostu robežkontroles atcelšana attiecībā uz iekšējiem lidojumiem Šengenas zonā.
However, Switzerland joined the Schengen area alone, on the 12th December 2008, with the abolition of border control at land borders, followed by the abolition of border checks on intra-Schengen flights at airports on 29th March 2009.
Pirmo reizi radās nepieciešamība izveidot kontroli tur, kur 100 gadus nav pastāvējusi īsta robeža.
For the first time it was necessary to put up controls at place where there has been no real border for 100 years.
Šo abu valstu 41 kilometru garā robeža kļuva par Šengenas zonas ārējo robežu.
The 41 Kilometres that separate the two countries became an external Schengen border.
Eiropas Parlamentam 2007. gadā pirmo reizi tika prasīts sniegt atzinumu par šā protokola noslēgšanu.
It was requested to the European Parliament, for the first time in 2007, to give its opinion regarding the conclusion of this Protocol.
Pēc ieceltās referentes (tolaik Ewa Klamt ) pieprasījuma Juridiskā komiteja 2007. gada 11. jūnijā sniedza vienbalsīgu atzinumu, iesakot grozīt juridisko pamatu, lai atsauktos uz EK līguma 300. panta 3. punkta otro daļu (Padomes lēmumu priekšlikumos bija paredzēts pārveidot „īpašo iestāžu sistēmu”, kura paredzēta pamatnolīgumā, kas ir ierosinātā protokola neatņemama daļa), kas prasa sniegt piekrišanu, nevis tikai veikt apspriešanos ar Eiropas Parlamentu.
Following a request of the designated Rapporteur, at that time - Mrs. Ewa Klamt - the Legal Affairs Committee gave its unanimously opinion, on 11 June 2007, recommending that the legal basis should be changed so far as to refer to the second paragraph of Article 300(3) of the EC Treaty (the proposals for Council Decisions set out to modify the "specific institutional framework" provided for in the main Agreement, of which the proposed Protocol forms an integral part), which requires the assent and not merely consultation of the European Parliament.
Šā iemesla dēļ un ņemot vērā Lisabonas līguma drīzo stāšanos spēkā šo ziņojumu nosūtīja atpakaļ LIBE komitejai.
For that reason, and with the eminent enter into force of the Treaty of Lisbon this Report was send back to the LIBE Committee.
Referents atzinīgi vērtē ar Lisabonas līgumu ieviestos jaunos noteikumus, kas ļauj Eiropas Parlamentam būt labāk informētam par starptautiskiem nolīgumiem, un sniedz savu piekrišanu šā protokola noslēgšanai.
The rapporteur welcomes the new rules introduced by the Lisbon Treaty allowing the European Parliament to be more closely informed about international agreements and gives its consent to the conclusion of this Protocol.
par Padomes nostāju pirmajā lasījumā, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes regulu, ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 1905/2006, ar ko izveido finanšu instrumentu sadarbībai attīstības jomā
on the Council position at first reading with a view to the adoption of a regulation of the European Parliament and of the Council amending Council Regulation (EC) No 1905/2006 establishing a financing instrument for development cooperation
EIROPAS PARLAMENTA NORMATĪVĀS REZOLŪCIJAS PROJEKTS.........................................5
DRAFT EUROPEAN PARLIAMENT LEGISLATIVE RESOLUTION...............................................5
– ņemot vērā Padomes nostāju pirmajā lasījumā (16447/1/2010 – C7-0424/2010 ),
– having regard to the Council position at first reading (16447/1/2010 – C7-0424/2010 ),
Pieņemtie teksti, 21.10.2010., P7_TA(2010)0382 . attiecībā uz Komisijas priekšlikumu Eiropas Parlamentam un Padomei ( COM(2010)0102 ),
Texts adopted of 21.10.2010, P7_TA(2010)0382 . on the Commission proposal to Parliament and the Council ( COM(2010)0102 ),
– ņemot vērā Attīstības komitejas ieteikumu otrajam lasījumam ( A7-0009/2011 ),
– having regard to the recommendation for second reading of the Committee on Development ( A7-0009/2011 ),
(1) Eiropas Savienības politikas attīstības jomā mērķis ir nabadzības samazināšana un ilgtermiņā — tās izskaušana.
(1) The Union's development policy aims to reduce and ultimately eradicate poverty.
(2) Kā Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) locekle Savienība ir apņēmusies integrēt tirdzniecību savās attīstības stratēģijās un veicināt starptautisko tirdzniecību, lai sekmētu attīstību un nabadzības samazināšanu un ilgtermiņā — tās izskaušanu pasaulē.
(2) The Union, as a member of the World Trade Organisation (WTO), is committed to mainstreaming trade in development strategies and to promoting international trade in order to advance development and reduce – and, in the long term, eradicate – poverty worldwide.
(3) Savienība atbalsta Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna (ĀKK) grupas valstis to centienos samazināt nabadzību un nodrošināt ilgtspējīgu ekonomikas un sociālo attīstību un atzīst šo valstu izejvielu nozares nozīmību.
(3) The Union supports the African, Caribbean and Pacific (ACP) Group of States on their path to poverty reduction and to sustainable economic and social development, and recognises the importance of their commodity sectors.
OV L 141, 9.6.2010., 3. lpp. vai divpusējie vai reģionālie nolīgumi, kas ir noslēgti vai tiek slēgti starp Savienību un Latīņamerikas valstīm.
3. and by the bilateral and regional agreements concluded, or in the process of being concluded, between the Union and Latin American countries.
Programma balstās uz īpašo palīdzības struktūru tradicionālajām ĀKK banānu piegādātājvalstīm.
The programme builds on the SFA for traditional ACP suppliers of bananas.