natgillin/translations-raw huggingface dataset:
32. uzskata, ka stratēģijai „ES 2020” jābūt neatņemamai sastāvdaļai teritoriālās kohēzijas mērķa sasniegšanā, kas kā jauns mērķis iekļauts Lisabonas līgumā, uzskata, ka vietējās iniciatīvas pārrobežu sadarbībai rada teritoriālās kohēzijas iespējas, kas līdz šim nav pietiekami izmantotas; aicina Komisiju savos priekšlikumos par turpmākajiem teritoriālās sadarbības pasākumiem detalizētāk noteikt makroreģionu stratēģiju nozīmi;
Considers that the EU2020 strategy must be an integral part in the achievement of the goal of territorial cohesion, included as a new objective in the Lisbon Treaty; believes that local initiatives for cross-border cooperation offer a potential for territorial cohesion which has as yet not been sufficiently exploited; invites the Commission to set out the role of the macro-regions strategies in greater detail in its proposals for the future territorial cooperation arrangements;
34. uzsver, cik svarīgas stratēģijas „ES 2020” mērķiem ir zināšanas gan par vietējo, gan par reģionālo stāvokli; tāpēc uzskata par svarīgu nodrošināt kopīgas statistikas sniegšanu, kā arī spēju iegūt rādītājus gan vietējā, gan reģionālajā līmenī;
Stresses the importance of ground-level knowledge, both locally and regionally, for the objectives of the EU2020 Strategy; to this end, considers it essential to ensure the provision of joint statistics, as well as reading capacity in respect of the indicators, at both local and regional level;
36. sagaida, ka Komisija piedāvās konkrētus, uz integrētu pieeju balstītus priekšlikumus sinerģijas radīšanai starp kohēzijas politiku un pastāvošajiem nozaru politikas virzieniem; iesaka racionalizēt programmu mērķus, instrumentus un administratīvās procedūras, kā arī saskaņot šo politiku programmu ilgumus;
Expects the Commission to present concrete proposals for creating synergies between the cohesion policy and existing sectoral policies according to an integrated approach; recommends rationalisation of the objectives, instruments and administrative procedures of the programmes and alignment of the programme duration of these policies;
38. iesaka nākotnes tiesiskajā regulējumā paredzēt vienkāršāku pieeju struktūrfondu izmantošanai; uzsver, ka noteikumu un procedūru saskaņošanas rezultātā un ņemot vērā paraugprakses modeļus, varētu būt iespējams vienkāršot īstenošanas sistēmas un veicināt finansējuma iespējamo saņēmēju piedalīšanos ES līdzfinansētās programmās;
Recommends the adoption of a simplified approach to the use of the Structural Funds in the future regulatory framework; highlights that the harmonisation of rules and procedures as well as taking into account best practice models, may lead to simplified delivery systems and encourage participation by potential beneficiaries in EU co-funded programmes;
40. aicina Komisiju iespējami drīz iesniegt Parlamentam strukturētu darba programmu stratēģijas īstenošanai un turpmāk — skaidrus īstenošanas novērtējumus; turklāt aicina izstrādāt precīzu darba dokumentu, norādot attiecības starp stratēģiju un kohēzijas politiku;
Calls on the Commission to present to the Parliament as soon as possible a structured working programme for the implementation of the Strategy and, in the future, clear implementation assessments; moreover calls for a clear working document setting out the relationship between the Strategy and the Cohesion policy;
Pašreizējās sistēmas novērtējums
Assessing the current system
Gan Lisabonas stratēģijā, gan kohēzijas politikā jauninājumi to plašākajā nozīmē ir atzīti par galveno instrumentu, lai veicinātu izaugsmi Eiropā un stimulētu tās konkurētspēju saistībā ar globalizētās pasaules radītajiem uzdevumiem.
Both the Lisbon Strategy and the cohesion policy have identified in innovation in its broader sense the main instrument to foster the development of the European territory and potentiate its competitive capacity against the challenges coming from a globalised world.
Līdz ar to jauninājumi ir abu šo programmu centrā, un to stratēģiskā nozīme ir uzsvērta vairāk nekā jebkad iepriekš.
As a consequence innovation has been put at the centre of both of them and its strategic role has been emphasised as never before.
Kopienas stratēģijas pamatnostādnes 2007.-2013. gadam nosaka oficiālu prasību ES-15 dalībvalstīm (un ieteikumu ES-12 dalībvalstīm) vismaz 60 % programmas piešķīrumu paredzēt konverģences jomai un 75 % — konkurētspējas un nodarbinātības jomai, lai sasniegtu Lisabonas mērķus.
The Community Strategic Guidelines for the period 2007-2013 set a formal requirement for the EU15 (and a recommendation for the EU12) to earmark at least 60% of the Programme allocations in the Convergence regions and 75% in the Competitiveness and Employment regions to the delivery of the Lisbon objectives.
Faktiski jau 2000.-2006. gada plānošanas periodā, kad nebija nekādu oficiālu prasību saistībā ar piešķīrumiem, no 5,5 % līdz 7,4 % struktūrfondu kopējo izdevumu (kopā EUR 10,2 miljardi) tika ieguldīti pētniecībā un jauninājumos.
Actually already in the 2000-2006 period, when no formal earmarking requirement was in place, between 5.5% and 7.4% of all Structural Fund expenditure (€10.2 billion in total) was invested in research and innovation activities.
Līdz šim pieejamajos ex-post novērtējumos ir uzsvērts, ka Lisabonas mērķu sasniegšanai reģionālās programmas plašāk ir izmantotas salīdzinoši attīstītākajos reģionos, turpretī nabadzīgākos reģionos, kur programmas parasti koncentrējās vairāk uz pamatinfrastruktūru, Lisabonas mērķu sasniegšanai tās izmantotas retāk.
The ex post evaluations available so far highlight that the use of regional programmes to achieve the Lisbon objectives was more evident for the relatively more prosperous regions and more limited for the last developed ones, where the programmes tended to emphasise rather basic infrastructure.
Ir acīmredzams, ka nevar visiem rajoniem piemērot vienu universālu stratēģiju, jo dažādu reģionu pretējām īpatnībām un teritorijas izmēriem bija liela ietekme uz īstenoto pasākumu efektivitāti.
Obviously no one-size-fits to-all strategy can be applied to all areas; contrariwise specificities of different regions - their territorial dimension - had a great impact on the effectiveness of the implemented measures.
Šī iemesla dēļ būtiska kļūst reģionālo un vietējo varas iestāžu iesaistīšana ne tikai programmu īstenošanā, bet arī plānošanā, jo tieši šīs iestādes vislabāk pārzina savu attiecīgo teritoriju vajadzības.
The involvement of regional and local authorities in the design besides than in the implementation of programmes becomes therefore essential as these are the actors best aware of the needs of their respective territory.
Spriežot pēc programmas piešķīrumu 2007.-2013. gada plānošanas periodam analīzes, piešķīrumi ir nedaudz pārsnieguši noteiktos minimumus.
From the analysis of the Programme allocations for 2007-2013 it results that the earmarking has sensitively overcome the established thresholds.
Īpaši pieminams, ka prioritātēm, kas saistītas ar Lisabonas stratēģiju, konverģences jomā piešķirti 65 % kopējā finansējuma, bet konkurētspējas jomā — 82 %.
In particular in the Convergence objective 65% and in Competitiveness regions 82%of the funds have been earmarked to Lisbon-related priorities.
Šie procenti, kas kopā veido apmēram EUR 228 miljardu kopējo piešķīrumu septiņu gadu periodā, attiecas uz ES-27, parādot, ka arī ES-12 dalībvalstis aktīvi piedalījušās finansējuma piešķiršanā.
These percentages, which together make up a total allocation of approx. €228 billion over the 7-years period, refer to the EU27, showing that also EU12 have seriously committed themselves in the earmarking exercise.
Kā tas bija paredzams, piešķīrumi dažādās dalībvalstīs un dažādu mērķu sasniegšanai ir būtiski atšķirīgi.
Predictably enough, the allocation varies significantly across Member States and among Objectives.
Īpaši labi šī atšķirība ir redzama starp konkurētspējas programmām, kuras ir cieši saistītas ar Lisabonas stratēģiju un kurās ir likts uzsvars uz jauninājumiem, zināšanām un tehnoloģijām, turpretī konverģences programmās visai augsta prioritāte ir piešķirta nodarbinātības jomai, kas norāda uz to, ka par turpmākas attīstības priekšnoteikumu uzskatīta izglītības un arodapmācības sistēmas reforma.
In particular in Competitiveness regions the programming is strongly Lisbon-related with emphasis put on innovation, knowledge and technology, whereas in Convergence programmes the priorities linked to employment are rather privileged showing that a reform of the education and training system here considered as a pre-requisite for further development.
Pirmo stratēģisko ziņojumu, kurā būs analizēti dalībvalstu rezultāti šo prioritāšu sasniegšanā ar piešķīrumu palīdzību programmas īstenošanas pirmajos 18 mēnešos, Komisija pieņems vēlākais 2010. gada 1. aprīlī.
A first Strategic report, analysing the results of implementation by the Member States in achieving these priorities through spending in the first 18 months of Programme implementation shall be adopted by the Commission by 1 April 2010 at the latest.
Patiesībā ir rūpīgi jāizvērtē, kādā mērā šī iesaistīšanās atspoguļojas faktiskajos izdevumos projekta līmenī.
What needs to be thoroughly assessed in fact is at which extent these engagements are reflected in terms of actual expenditure at project level.
Diemžēl programmu novēlotās uzsākšanas un ar to saistītās informācijas par izdevumiem trūkuma dēļ pašreiz nav iespējams pārbaudīt šo atbilstību.
Unfortunately due to the delayed start up of the programmes and the subsequent lack of data on expenditure, this correspondence cannot be verified at this stage.
Tādēļ, neskatoties uz ierobežoto pārskata periodu, Komisijas stratēģiskais ziņojums šajā ziņā būs nozīmīgs dokuments, uz kuru tiks balstītas augsta līmeņa debates starp iestādēm ar mērķi novērtēt struktūrfondu ieguldījuma Lisabonas mērķu sasniegšanā apmēru un veidu, kā arī sagatavot ceļu nopietnām apspriedēm starp ES un valstu iestādēm, reģionālajām ieinteresētajām pusēm un pilsonisko sabiedrību par izaugsmes un nodarbinātības veicināšanas stratēģiju pēc 2010. gada jeb tā saukto stratēģiju „ES 2020”.
The Strategic report of the Commission will therefore represent a key document in this sense, despite the limited period covered, on which basis a high level inter-institutional debate will be carried out to assess the level and type of contribution of the Structural Funds to the Lisbon objectives and pave the way to a serious reflection among EU and national institutions, regional stakeholders and the civil society on the shape and contents of the strategy for growth and jobs after 2010, the so called EU2020 Strategy.
Vēl svarīgāk ir spēt ilgtermiņā novērtēt, kāda ir bijusi ar struktūrfondu starpniecību piešķirto Lisabonas ieguldījumu ietekme dalībvalstīs un reģionos.
Even more crucial is to be able to assess in the long term which impact the Lisbon-related investments done through the Structural Funds has actually produced in the Member States and regions.
Diskusijas par nākotni nebūs efektīvas, ja nebūs zināmi šī novērtējuma rezultāti.
Any discussion on the future will not be effective if the results of this assessment are not known.
Tā kā programmas īstenošana sākta nesen, šāda informācija vēl nav pieejama, tomēr ir svarīgi jau tagad gatavoties un pievērst Komisijas uzmanību tam, ka ir steidzīgi jāizstrādā instrumenti šādas analīzes veikšanai, t.i., saskaņoti indikatori, ar kuriem iespējams visā plānošanas periodā apkopot un salīdzināt informāciju par dažādām dalībvalstīm un programmām ar mērķi noskaidrot radīto ietekmi un veikt nepieciešamos pielāgojumus.
Although these data are not available yet due to the early stage of Programme implementation, it is essential to pave the way and sensitize the Commission on the need to urgently develop the instruments allowing for such analysis, i.e. homogeneous indicators, which can be aggregated and compared across Programmes and Member States during the whole period in order to verify the impacts produced and make the necessary adjustments.
Kohēzijas politikas loma stratēģijā „ES 2020”
The role of cohesion policy in the EU2020 Strategy
Nākotnes veidošana ir saistīta ar pagātnes analizēšanu, lai uzlabotu sasniegtos rezultātus, gūtu labumu no pieredzes un izvairītos no iepriekšējām kļūdām.
Building the future implies analysing the past in order to maximise achieved results, capitalise experiences and avoiding old mistakes.
Tādēļ, veidojot jauno stratēģiju „ES 2020”, kuras uzdevums būs reaģēt uz nākamās desmitgades problēmām, ir nepieciešams rūpīgi pārdomāt saistību starp kohēzijas politiku un Lisabonas stratēģiju.
A deep reflection on the relation between cohesion policy and Lisbon Strategy is therefore needed when building the new EU2020 Strategy, which is meant to tackle the challenges of the next ten years.
Patiesībā kohēzijas politika var gūt labākus panākumus ieguldījumu mobilizēšanā izaugsmes un nodarbinātības veicināšanai nekā citas politikas; tā arī ir pierādījusi, ka pareizi piemērota partnerības principa gadījumā reģionālās un vietējās iestādes kļūst par galvenajiem prioritāšu īstenošanas aizstāvjiem un ka veidojas labāka līdzdalības izjūta attiecībā uz politikas mērķiem un rezultātiem.
The cohesion policy can in fact better than other policies succeed in mobilising investments for growth and jobs; it has also proved that when the partnership principle is correctly applied and regional and local actors are made protagonists of the implementation of priorities a greater sense of ownership towards policies objectives and outputs is engendered.
Komisijas priekšlikumā par stratēģiju „ES 2020” kohēzijas politika ir atzīta par svarīgu politiku šīs stratēģijas mērķu sasniegšanā.
The Commission proposal for the EU2020 Strategy recognises the cohesion policy as key policy to deliver the EU2020 goals.
Tomēr šķiet, ka kohēzijas politika tajā ir uzskatīta drīzāk par pastāvīga finansējuma avotu nevis par svarīgu paraugu tādu principu piemērošanai kā partnerība, integrēta pieeja un vairāku līmeņu pārvaldība, kā arī spējai mobilizēt reģionālās un vietējās iestādes.
It seems, however, to consider it more as the source of stable financial allocations than a major reference due to the application of principles such as partnership, integrated approach, multilevel governance as well as for its capacity to mobilise regional and local actors.
Ja šie principi, kuri lielā mērā nosaka kohēzijas politikas ieguldījumu stratēģijas „ES 2020” veiksmīgā īstenošanā, netiks tajā pareizi integrēti, var būt apdraudēti pašas stratēģijas panākumi.
If these principles, which represent a major contribution of the cohesion policy towards the successful implementation of the EU2020 Strategy, are not duly integrated into it, the successfulness of the Strategy itself can be endangered.
Ziņojumā ir izteikti daži konkrēti priekšlikumi, kā nodrošināt šīs saiknes adekvātu ievērošanu.
Some concrete recommendations are put forward in the report to ensure that this linkage is duly taken into account:
· stratēģijā „ES 2020” noteiktās prioritātes būtu stingri jāsaskaņo ar nākamās kohēzijas politikas prioritātēm: ir vairāk jākoncentrējas uz galvenajām prioritātēm un to labāku savstarpēju papildināšanos, vienlaikus nodrošinot reģionālo īpatnību ievērošanai vajadzīgo elastību.
· the priorities identified in the EU2020 Strategy should be strictly aligned with those of the future cohesion policy: more concentration on core priorities and enhanced complementarities between them are needed, while ensuring the necessary flexibility to accommodate regional specificities.
· Jāveido sinerģija starp valstu stratēģiskajiem ietvardokumentiem un valstu reformu programmām un labāk jāizmanto to potenciāls, cita starpā, uzlabojot administratīvo koordināciju ES, valsts, reģionālajā un vietējā līmenī, lai uzlabotu pārvaldību.
· synergies between the National Strategic Reference Frameworks and the National Reform Programmes should be developed and their potential better exploited also through better administrative coordination at EU, national, regional and local level in order to increase governance.
· stratēģijas „ES 2020” mērķi jādefinē Kopienas līmenī, bet to īstenošanā un piemērošanā valstu politikā nākotnē vairāk jāiesaista reģionālās un vietējās iestādes.
· The EU2020 objectives must be defined at Community level but their implementation and adaptation into national policies should involve more the sub-national authorities in the future.
Viens no galvenajiem līdz šim plaši atzītajiem Lisabonas stratēģijas ierobežojumiem ir vājā vairāku līmeņu pārvaldība un reģionālo un vietējo varas iestāžu nepietiekama iesaistīšanās stratēģijas mērķu īstenošanā, kaut gan divas trešdaļas publiskā sektora ieguldījumu tiek veikti reģionālā un vietējā līmenī un šīm iestādēm bieži ir uzkrāta ievērojama pieredze saistībā ar šo politiku.
One of the limits broadly recognised so far to the Lisbon Strategy is the weak multi-level governance and the insufficient involvement of local and regional authorities in the implementation of its objectives, despite the fact that 2/3 of the public sector investment comes from the regional and local level and that these authorities often concentrate substantial policy competences.
Vairāku līmeņu pārvaldība ir jāapsver ne tikai tās vertikālajā, bet arī horizontālajā aspektā, izveidojot attiecības starp viena līmeņa ekonomiskajiem un sociālajiem dalībniekiem.
Multi-level governance needs to be considered not only in its vertical but also in its horizontal dimension, developing relations between economic and social actors of the same level.
· Nākotnes stratēģijas pieņemšanā ir pilnībā jāīsteno partnerības princips.
· The partnership principle should be fully implemented in the delivery of the future Strategy.
Šāda pieejas maiņa nodrošinātu iedzīvotāju labāku informētību par stratēģijas mērķiem un rezultātiem; šobrīd informētības trūkums ir viena no lielākajām Lisabonas stratēģijas nepilnībām.
Such a change in the approach would have the advantage of ensuring a better communication of the Strategy objectives and outputs in the civil society, whose current lack proves to be one of the big weaknesses of the Lisbon Strategy.
· Lai gan teritoriālā kohēzija Lisabonas līgumā ir atzīta par Kopienas mērķi, Komisijas priekšlikumā teritoriālais aspekts ir pieminēts pārāk maz, un tas var izraisīt politikas sadalīšanos pa jomām.
· Although territorial cohesion has been recognised as Community objective by the Lisbon Treaty, the territorial dimension is much too poorly present in the Commission proposal, which may lead to a risk of policy sectorization.
Tieši pretēji — tikai integrēta pieeja, iekļaujot stratēģijā reģionālo aspektu, sniegs efektīvus rezultātus.
On the contrary only an integrated approach through the inclusion of the regional dimension in the Strategy will bring effective results.
Jo īpaši būtu jāuzlabo sinerģija starp ES instrumentiem, kas veicina jauninājumus (struktūrfondi, CIP un Septītā pamatprogramma), un nākotnē jāsaskaņo šo instrumentu daudzgadu programmu termiņi.
In particular synergies between the EU instruments fostering innovation (Structural Funds, CIP, and VII Framework Programme) should be enhanced and the multi-annual programming duration of these instruments kept aligned in the future.
· Pilnībā jāizmanto finanšu vadības instrumentu, īpaši JEREMIE un JESSICA , sniegtās iespējas, lai uzlabotu atbalstu uzņēmējdarbībai, īpaši MVU; sevišķi svarīgi būtu vienkāršot noteikumus par šo finanšu instrumentu piedāvāto piešķīrumu izmantošanu un pārvaldību, lai veicinātu to plašāku izmantošanu ieinteresēto saņēmēju vidū.
· the potential of the financial engineering instruments, especially JEREMIE and JESSICA should be fully exploited to ensure better support to the business potential, especially as regards SMEs; in particular rules to access and manage the funds allocation made available by these financial instruments should be simplified in order to stimulate their use by interested beneficiaries;
· Kohēzijas politikai jāpiešķir pietiekams finansējums, un tai jāaptver visa Eiropas Savienības teritorija, lai efektīvi atbalstītu jaunās stratēģijas veidošanu.
· adequate funding should be ensured to a cohesion policy which must cover the whole territory of the European Union in order to allow effective support in the delivery of the new Strategy;
· Kohēzijas politikas turpmākais tiesiskais regulējums ir jāvienkāršo, lai samazinātu pašreizējo kļūdu daudzumu un atvieglotu jo īpaši privāto partneru dalību projektos.
· the future regulatory framework of the cohesion policy needs to be simplified to reduce the current level of error and facilitate participation in projects especially by the private partners.
par sodiem, kas paredzēti par sociālās jomas noteikumu nopietniem pārkāpumiem autotransporta nozarē
on penalties for serious infringements against the social rules in road transport
Referente: Hella Ranner
Rapporteur: Hella Ranner
– ņemot vērā Komisijas ziņojumu, ar kuru analizē sodus, kas par sociālās jomas noteikumu nopietniem pārkāpumiem autotransporta nozarē paredzēti dalībvalstu tiesību aktos ( COM(2009)0225 ),
– having regard to the report from the Commission analysing the penalties for serious infringements against the social rules in road transport, as provided for in the legislation of the Member States ( COM(2009)0225 ),
– ņemot vērā Transporta un tūrisma komitejas ziņojumu ( A7-0130/2010 );
– having regard to the report of the Committee on Transport and Tourism ( A7-0130/2010 ),
A. tā kā pēdējo gadu laikā Eiropas Savienībā, pieņemot Regulu (EEK) Nr. 3821/85 un Regulu (EK) Nr. 561/2006, kā arī Direktīvu 2006/22/EK, ir izveidota sociālās jomas noteikumu sistēma, lai palielinātu drošību uz ceļiem un nodrošinātu godīgu konkurenci autotransporta nozarē;
A. whereas in recent years the European Union has created a system of social rules in road transport by adopting Regulation (EEC) No 3821/85 and Regulation (EC) No 561/2006, together with Directive 2006/22/EC, in order to increase safety on the roads and to ensure fair competition,
B. tā kā sodu sistēmas Eiropas Savienības dalībvalstīs ir izveidojušās vēsturiski un tādēļ tās ir ļoti atšķirīgas;
B. whereas the penalty systems in the Member States of the European Union have evolved historically, and therefore show wide disparities, with fines in extreme cases that can be as much as ten times higher in one country than in another,
C. tā kā tiesiskā situācija starptautisko pārvadājumu jomā uzņēmējiem un īpaši autovadītājiem ir kļuvusi grūti pārskatāma; tā kā dalībvalstis, transponējot noteikumus, saskaras ar nopietnām problēmām un tā kā pašreizējā situācija nav saderīga ar vienoto tirgu;
C. whereas the legal position with regard to international transport operations has become very hard for undertakings and especially for drivers to understand; whereas the Member States face major challenges in transposing the regulations as required and whereas the current situation is not compatible with the single market,
D. pauž bažas par ziņojumiem attiecībā uz digitālo tahogrāfu darbības trūkumiem, kas tos padara viegli manipulējamus,
D. concerned at the reports of shortcomings affecting digital tachographs which make them highly vulnerable to tampering,
3. tādēļ aicina Komisiju pirms 2010. gada beigām iesniegt atjauninātu un pilnīgu ziņojumu par Direktīvas 2006/22/EK jaunā III pielikuma izpildi;
Calls therefore on the Commission to submit an updated and complete report on the implementation of the new Annex III to Directive 2006/22/EC before the end of 2010;
5. aicina Komisiju un dalībvalstis darīt visu iespējamo, lai nodrošinātu ātrāku Regulas (EK) Nr. 561/2006 17. pantā noteikto mērķu sasniegšanu, lai būtu pieejami jaunāki statistikas dati nākotnē paredzēto saskaņošanas pasākumu vajadzībām;
Calls on the Commission and the Member States to do their utmost to ensure that the objectives set out in Article 17 of Regulation (EC) No 561/2006 are fulfilled more quickly, so that more recent statistics are available for future harmonisation measures;
Ievērojamas atšķirības starp dalībvalstīm
Significant differences between Member States