natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– sīki izstrādātu noteikumu pieņemšanai attiecībā uz atsevišķu pantu īstenošanu.
- to adopt detailed provisions for the specific implementation of individual articles.
Visos šajos gadījumos deleģētie akti ir nenormatīvi, vispārēji piemērojami akti, kurus piemēro, lai saskaņā ar LESD 290. panta 1. punktu papildinātu vai grozītu konkrētus, nebūtiskus attiecīgā likumdošanas akta noteikumus.
In all these cases the delegated acts are generally applicable acts of a non-legislative character, supplementing or amending certain non-essential provisions of the relevant legislative act pursuant to Article 290(1) TFEU.
Minētajās jomās nevar paredzēt izmantot īstenošanas noteikumu regulējumu.
These fields cannot be left to be regulated by means of implementing provisions.
Tas nebūtu pareizi, jo runa ir par likumdošanas kompetencēm, kuras vai nu likumdevējam ir jāīsteno pašam vai arī viņš tās var deleģēt.
That would not be right, because legislative powers are at stake in these cases which the legislature must either exercise itself or, if it so chooses, delegate.
Ziņojumā parasti ierosināta otrā alternatīva.
The report recommends the second option in each case.
Turklāt tikai deleģējot var garantēt Eiropas Parlamenta un Padomes kontroli pār Komisijas darbībām.
Moreover, only by means of delegation can scrutiny of the Commission’s actions by the European Parliament and Council be guaranteed.
Izņēmuma gadījums — vispārējo preferenču sistēma (VPS)
A special case: the Generalised System of Preferences (GSP)
Vienā izņēmuma gadījumā šajā ziņojumā ir atspoguļota VPS.
The GSP constitutes a special case in this report.
Diskusija par deleģēto aktu un īstenošanas noteikumu izmantošanu tika risināta jau 2010. gada beigās un 2011. gada sākumā saistībā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 11. maija Regulu (EU) Nr. 512/2011, ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 732/2008 par vispārējo tarifa preferenču sistēmas piemērošanu laikposmā no 2009. gada 1. janvāra līdz 2011. gada 31. decembrim.
The use of delegated acts and implementing provisions was already debated between the end of 2010 and beginning of 2011 in connection with Regulation (EU) No 512/2011 of the European Parliament and of the Council of 11 May 2011 amending Council Regulation (EC) No 732/2008 applying a scheme of generalised tariff preferences for the period from 1 January 2009 to 31 December 2011.
Tajā runa bija par nelielu VPS regulas pielāgošanu, lai pagarinātu tās darbības termiņu.
In that case relatively minor adjustments were made to the GSP Regulation to extend its period of validity.
Parlaments un ziņojuma sagatavotājs H. Scholz ziņojumā sākotnēji prasīja deleģēto tiesību aktu tūlītēju piemērošanu regulā.
In the report, Parliament and the rapporteur, Mr Scholz, originally called for the immediate use of delegated acts in the regulation.
Lai nevajadzīgi neaizkavētu nepieciešamo darbības termiņa pagarinājumu, Parlaments un Padome tomēr vienojās deleģēto aktu un īstenošanas noteikumu piemērošanu pārcelt uz pašreizējo likumdošanas procedūru.
In order to avoid unnecessarily prolonging the necessary extension of validity, however, Parliament and the Council agreed to postpone the negotiations on the actual use of delegated acts and implementing provisions until the legislative procedure now under way.
Tādēļ ziņojumā konsekventi iekļautas visas Eiropas Parlamenta 2011. gada pavasarī paustās prasības.
The report therefore consistently takes up all the European Parliament’s demands of spring 2011.
Tātad, deleģēto aktu regulējums tiek noteikts šādos īpašos gadījumos: īpaša regulējuma garantēšana ilgtspējīgai attīstībai un labai pārvaldei, noteikumu pieņemšana par vispārējo muitas tarifu samazināšanu pozīcijas 1701 izstrādājumiem un vispārējo muitas tarifu atcelšanu tarifa pozīcijas 1006 un 1701 izstrādājumiem, kādas valsts svītrošana no I pielikuma un grozījumi visos pielikumos, pamatojoties uz grozījumiem kombinētajā nomenklatūrā, izmaiņām starptautiskajā statusā vai valstu un apgabalu klasifikācijā, pamatojoties uz noteikto robežvērtību sasniegšanu vienā valstī vai arī pamatojoties uz galīgo to valstu sarakstu, kurām piešķir preferenci.
More specifically, it is a matter of laying down rules on delegated acts in the following cases: granting of special incentive arrangements for sustainable development and good governance, adoption of rules on the reduction of the Common Customs Tariff duties on the products of tariff heading 1701 and the abolition of the Common Customs Tariff duties on the products of tariff headings 1006 and 1701, deletion of a country from Annex I and amendment of all annexes on account of changes in the international status or classification of countries or territories, on account of the attainment in a country of the threshold values set or on account of the establishment of a final list of beneficiary countries.
Pārbaudes vai konsultēšanās procedūra
Examination procedure or advisory procedure
Šajā ziņojumā tiek atbalstīts Komisijas priekšlikums, ka īstenošanas noteikumu piemērošanas gadījumā parasti tiek izmantota pārbaudes procedūra.
The present report confirms the Commission proposal to use the examination procedure in the case of the application of implementing provisions in the vast majority of cases.
Jo īpaši attiecībā uz galīgo antidempinga un antisubsidēšanas un drošības pasākumu pieņemšanu pārbaudes procedūra, pēc referentes uzskatiem, ir pareizā izvēle.
Particularly where final anti-dumping, anti-subsidy and safeguard measures are concerned, the rapporteur believes that the examination procedure is the right choice.
To paredz arī Regulas (ES) Nr. 182/2011 noteikumi.
This is already implied by the provisions of Regulation (EU) No 182/2011.
Pretēji Komisijas priekšlikumā paustajai nostājai ziņojumā tomēr iesaka konsultēšanās procedūru izmantot visos gadījumos, kuros nepieciešams, lai Komisija pirms lēmuma pieņemšanas konsultētu dalībvalstis, kurām pārbaudes procedūras garie lēmumu pieņemšanas mehānismi traucē sasniegt lēmuma mērķi.
In a departure from the Commission proposal, however, the report recommends using the advisory procedure in all cases where it is necessary that the Commission should consult the Member States before taking a decision but in which the protracted decision-making involved in the examination procedure is an obstacle to the objective of arriving at a decision.
Tas būtu neizbēgami, ja saistībā ar tirdzniecības politikas aizsardzības instrumentiem pieņemtu arī pagaidu drošības pasākumus, uzraudzības pasākumus un darbības pārtraukšanas pasākumus.
This would be incontestable in conjunction with the adoption of provisional safeguard measures, surveillance measures and suspension measures as part of trade policy defence instruments.
Šādos gadījumos vajadzīga ātra un efektīva Komisijas reakcija.
In these cases, a quick, effective response from the Commission is called for.
Šajā sakarībā ir svarīgi, ka šos lēmumus nevar uzskatīt par galīgajiem pasākumiem vai lēmumiem.
The decisive factor here is that none of these decisions involves final measures or decisions.
Vairāk gan runa ir par pagaidu pasākumu pieņemšanu vai galīgā lēmuma sagatavošanu.
Rather, it is a matter either of adopting temporary measures or of preparing a definitive decision.
Tā kā attiecīgie galīgie lēmumi jau ir pakļauti pārbaudes procedūrai, dalībvalstis visā lēmumu pieņemšanas ciklā jau nodrošina pietiekamu kontroli.
As the definitive decisions in each case are always agreed by means of the examination procedure, sufficient scrutiny by Member States remains guaranteed in the course of the decision-making cycle as a whole.
Lai izvairītos no dubulta darba nostājas veidošanas un lēmumu pieņemšanas procesā, pareizi būtu konsultēšanās procedūru pieņemt, lai sagatavotu lēmumus vai pieņemtu pagaidu lēmumus.
In order to avoid duplication of opinion-forming and decision-making processes, it is consistent to adopt the advisory procedure where a decision needs to be prepared or a temporary decision taken.
Pieņemot šādu lēmumu, ziņojums ir saskaņā ar vadlīnijām, kas sniegtas Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 11. maija Regulā (ES) Nr. 511/2011, ar ko īsteno divpusējo aizsargpasākumu klauzulu Brīvās tirdzniecības nolīgumā starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm un Korejas Republiku.
In this decision, the report adheres to the line agreed by Parliament and the Council with regard to Regulation (EU) No 511/2011 of the European Parliament and of the Council of 11 May 2011 implementing the bilateral safeguard clause of the Free Trade Agreement between the European Union and its Member States and the Republic of Korea.
Pieņemot pagaidu aizsargpasākumus, papildu konsultēšanās procedūras piemērošanai jāparedz arī iespēja ar īstenošanas aktiem pieņemt tādus pasākumus, kurus piemēro nekavējoties.
Where temporary safeguard measures are adopted, moreover, in addition to using the advisory procedure there must be provision for immediate measures to be adopted by means of implementing provisions which are immediately applicable.
Lai pieņemtu pagaidu pasākumus antidempinga un antisubsidēšanas jomā, ņemot vērā steidzamību un īsos termiņus, būtu lietderīgi izmantot īstenošanas pasākumus, kurus piemēro nekavējoties, kopā ar konsultēšanās procedūru.
For the adoption of provisional anti-dumping or anti-subsidy measures, only the use of implementing measures which are immediately applicable, in conjunction with the advisory procedure, makes sense, because of the urgency and the short time frame.
Komisijas priekšlikumā uz šādiem īstenošanas pasākumiem paredzēts attiecināt pārbaudes procedūru.
The Commission proposal provides for the examination procedure to apply to implementing provisions which are immediately applicable.
Šādā gadījumā tomēr pastāv draudi, ka tūlītēji pasākumi uzreiz pēc to pieņemšanas pārbaudes procedūras ietvaros varētu nonākt atpakaļ pie dalībvalstīm, nepieņemot lēmumu par galīgajiem pasākumiem.
Here, however, there is a danger that, shortly after immediate measures have been adopted, the examination procedure may result in their being rescinded without any decision having been taken on the definitive measures.
Jebkāda veida diskusijas par galīgajiem pasākumiem tiktu pārceltas uz laiku, kad tiek pieņemts lēmums par pagaidu pasākumiem, tādējādi paildzinot turpmākās procedūras gaitu.
Any discussions with a view to definitive measures would be deferred until the stage at which temporary measures were decided, thus holding up the progress of the further procedure.
Tādēļ nebūtu iespējams ievērot visus procedūras turpmākajiem posmiem noteiktos termiņus.
During all subsequent stages of the procedure, therefore, it would be impossible to respect the time limits set.
Rakstiskā procedūra
Written procedure
Attiecīgais konsultāciju vai pārbaudes komitejas priekšsēdētājs var saskaņā ar Regulu (EU) Nr. 182/2011 pieprasīt attiecībā uz vienkāršākajām lietām piemērot rakstisko procedūru.
Pursuant to Regulation (EU) No 182/2011 the chair of an advisory or examination committee can order a written procedure in simple cases.
Regula paredz — ja nav noteiktas citas prasības, rakstisko procedūru nedrīkst īstenot tad, ja kāda dalībvalsts pret to iebilst.
The Regulation lays down that, except as otherwise provided, the written procedure may not be applied if a Member State objects.
Ziņojumā iekļauta atkāpe attiecībā uz visām spēkā esošajām regulām.
The report contains a different rule for all the regulations with which it is concerned.
Tā paredz, ka rakstisko procedūru pārtrauc tikai tad, ja to prasa kvalificēts vairākums dalībvalstu.
It stipulates that the written procedure is to be terminated only if a qualified majority of Member States calls for this.
Turklāt attiecībā uz vienkāršāk regulētajiem gadījumiem, piemēram, procedūras pārtraukšanu, ziņojums paredz īpašu atsauci uz rakstisko procedūru, lai mudinātu to piemērot.
The report also contains an explicit reference to the written procedure, in order to encourage its use, in simple cases such as the termination of the procedure.
Konsultēšanās procedūra
Consultation procedures
Ziņojumā tiek atbalstīta Komisijas juridiskā nostāja par to, ka ar Lisabonas līguma stāšanos spēkā un Regulas (ES) Nr. 182/2011 pieņemšanu tirdzniecības politikas aizsargpasākumos līdz šim vēl pastāvošās konsultēšanās procedūra kļūst lieka.
The report endorses the Commission’s interpretation of the law in taking the view that, with the entry into force of the Lisbon Treaty and the adoption of Regulation (EU) No 182/2011, the consultation procedures which have existed to date as part of trade-policy safeguard measures are inadmissible.
Attiecīgo regulu īstenošanas kompetence turpmāk būs tikai Komisijai.
The power to implement the regulations in question is now reserved exclusively to the Commission.
Saskaņā ar LESD 291. panta 2. un 3. punktu saistībā ar Regulu (ES) Nr. 182/2011 Komisiju šajā jomā atbalsta dalībvalstis.
Pursuant to Article 291(2) and (3) TFEU in conjunction with Regulation (EU) No 182/2011, the Commission is to be assisted by the Member States in this context.
Padomei kā Eiropas Savienības iestādei šajā jomā kompetenču vairs nav.
The Council no longer has any powers at all in this field as an EU institution.
Ar Lisabonas līgumu skaidri tiek izslēgta iespēja Komisijai apspriesties ar Padomi.
The Lisbon Treaty explicitly excludes the possibility that the Commission might consult the Council.
Turpretī lietderīga un joprojām obligāta ir cieša Komisijas un dalībvalstu sadarbība tirdzniecības politikas aizsargpasākumu pieņemšanas procedūrā.
On the other hand, close cooperation between the Commission and Member States in the procedures for the adoption of trade-policy safeguard measures is worthwhile and continues to be required.
Komisijai vajadzētu dalībvalstis iesaistīt visos lēmumu pieņemšanas posmos saistībā ar tirdzniecības politikas aizsargpasākumiem.
The Commission should involve the Member States in all stages of decision-making on trade-policy safeguard measures.
Tā laikus varētu atpazīt un risināt dažādas ar aizsargpasākumu regulas īstenošanu saistītas problēmas.
This will make it possible for any problems in implementing a safeguard regulation to be identified and dealt with at an early stage.
Tikai tā būtu iespējams novērst, ka pārbaudes vai pat pārsūdzības procedūrā rodas pretrunas, kuru risināšana ir laikietilpīga.
This is the only way of preventing time-consuming controversies from arising during the advisory procedure or even the appeal procedure.
Tādēļ ziņojumā attiecībā uz antidempinga un antisubsidēšanas regulējumu procedūras sākšanai paredz nevis apspriešanos, bet gan Komisijas pienākumu sniegt informāciju dalībvalstīm, kā arī iespēju dalībvalstīm paust nostāju agrākos procesa posmos.
In the anti-dumping and anti-subsidy regulation, therefore, rather than consultations when the procedure is initiated, the report requires the Commission to inform Member States and makes it possible for Member States to indicate their positions at an early stage.
Ziņojums nekādā gadījumā neparedz, ka šaubīgos gadījumos konsultēšanās procedūra tiek aizstāta ar konsultēšanās procedūru.
In none of the cases in question does the report replace the previous consultation procedures with an advisory procedure.
Referente ir ne tikai pilnīgi pārliecināta, ka tas būtu pretrunā Lisabonas līguma pamatidejai saistībā ar Regulu (ES) Nr. 182/2011, bet arī uzskata, ka tas ļoti traucētu procedūru īstenošanai.
The rapporteur firmly believes not only that this would be contrary to the spirit of the Lisbon Treaty in conjunction with Regulation (EU) No 182/2011 but also that it would be extremely counterproductive for the conduct of the procedures themselves.
Jo īpaši antidempinga un antisubsidēšanas procedūrā, uz kuru attiecas strikti termiņi, būtu neiespējami ieviest papildu pasākumus.
Particularly in the case of anti-dumping and anti-subsidy procedures, where strict time limits apply, it would be impossible to incorporate additional stages.
Konsultēšanās procedūra ir ļoti formāla.
The advisory procedure is very formalised.
Šāda veida procedūru ieviešot attiecībā uz tirdzniecības politikas aizsargpasākumu pieņemšanu, rastos būtiska kavēšanos, kas apgrūtinātu visas iesaistītās puses.
If a procedure of this kind were to be introduced as part of procedures for the adoption of trade-policy safeguard measures, it would lead to substantial delays, which would be to the detriment of all parties concerned.
Antidempinga un antisubsidēšanas regulā noteiktie termiņi
Time limits in the anti-dumping and anti-subsidy regulation
Komisijas priekšlikums paredz antidempinga un antisubsidēšanas regulā ieviest pagarinātus termiņus, kuros jāpabeidz antidempinga un antisubsidēšanas procedūras.
The Commission proposal provides for a possible extension of the deadlines for completing anti-dumping and anti-subsidy procedures to be incorporated in the anti-dumping and anti-subsidy regulation.
Līdz šim spēkā bija maksimālais 15 mēnešu termiņš attiecībā uz antidempinga procedūrām un attiecīgi 13 mēneši antisubsidēšanas procedūrām.
Hitherto, a time limit of 15 months has applied to anti-dumping procedures and 13 months to anti-subsidy procedures.
Komisijas priekšlikums tagad paredz iespēju termiņus pagarināt līdz pat 18 mēnešiem.
The Commission proposal now permits the time limits to be extended to a maximum of 18 months.
Tas ir arī saskaņā ar PTO tiesībām pieļaujamais maksimālais termiņš.
This is also the maximum permitted under WTO law.
Antidempinga un antisubsidēšanas procedūru ilgums ir būtisks attiecībām ar visiem tirdzniecības partneriem, kā arī rūpniecības nozarei nepieciešamās plānošanas drošības radīšanai.
The duration of anti-dumping and anti-subsidy procedures is essential for relations with all trading partners and to give industry the certainty required for planning.
Vispārējam likumam jābūt šādam — jo īsāki termiņi, jo efektīvāk darbojas attiecīgajā gadījumā piemērotie pasākumi.
The general rule which should apply is that the shorter time limits are, the more effective the measures in question will be.
Kamēr kāda antidempinga un antisubsidēšanas procedūra tiek īstenota, ne importētāji, ne eksportētāji nezina, saskaņā ar kādiem noteikumiem tuvākajā nākotnē tie varēs strādāt.
So long as an anti-dumping or anti-subsidy procedure is pending, neither importers nor exporters know under what conditions they will be able to operate in the near future.
Tādēļ ir saprotama viņu ieinteresētība ātrās un paredzamās procedūrās.
They are therefore, rightly, interested in rapid, predictable procedures.
Svītrojot līdzšinējo konsultēšanās procedūru, ir iespējams panākt turpmāku procedūru optimizēšanu.
The abolition of the consultation procedures which have existed hitherto renders a further streamlining of procedures possible.
Tās nav jāpagarina līdz 18 mēnešiem.
There is no need to extend them to 18 months.
Problēma ar laiku rastos tikai tad, ja visi pārbaudes un pārsūdzības procedūrās noteiktie termiņi jau būtu pilnībā izmantoti.
Only if all the time limits for the examination and appeal procedures were to be exploited to the full would a time problem arise.
Tas notiktu gadījumā, kad pārbaudes procedūrā netiktu pieņemts galīgais lēmums un tādēļ būtu jāsasauc pārsūdzības komiteja.
Specifically, this would be the case if during the examination procedure no final decision were arrived at and therefore the appeal committee had to be asked for a decision.
Risinājuma ziņā neskaidrās komiteju procedūru (pārbaudes procedūras un pārsūdzības procedūras) dubultošanās dēļ termiņus ievērot būtu neiespējami.
The ‘duplication’ of committee procedures (examination procedure plus appeal procedure), with an uncertain result in prospect, would make it impossible to comply with the time limit.
Tādēļ tikai un vienīgi šādā izņēmuma gadījumā ziņojums paredz iespēju termiņu pagarināt.
The report therefore allows the time limit to be extended in this special case, and only in this case.
Tādēļ ziņojums paredz šādus grozījumus:
The report therefore contains the following amendments:
· svītrot konsultēšanās procedūru, kas ļautu dalībvalstīm regulējumā noteikto kārtību attiecībā uz antidempinga lietām pagarināt līdz 14 mēnešiem un attiecībā uz antisubsidēšanas lietām — līdz 12 mēnešiem;
· The abolition of the consultation procedures makes it possible to reduce the regulatory procedure to 14 months in anti-dumping cases and 12 months in anti-subsidy cases.
· gadījumā, ja pēc nesekmīgas pārbaudes procedūras īstenošanas ir nepieciešams pārsūdzības komitejas lēmums, jābūt iespējai attiecībā uz antidempinga lietām termiņu pagarināt līdz 15 mēnešiem un attiecībā uz antisubsidēšanas lietām — līdz 13 mēnešiem;
· If, after the examination procedure has been completed without result, a decision is needed from the appeal committee, it must be possible to extend the time limit to 15 months in anti-dumping cases and 13 months in anti-subsidy cases, because otherwise it would be impossible to comply with the time limits.
· termiņa pagarināšanai būtu jābūt iespējamai tikai tad, ja tiek pieprasīts pārsūdzības komitejas lēmums.
· Extensions of time limits should be possible only where the appeal committee is asked for a decision.
Tādēļ dalībvalstīm jau procedūras sākumā ir jāinformē par to, vai būs nepieciešams pārsūdzības komitejas lēmums.
It is therefore up to the Member States to indicate at an early stage in the procedure whether or not it will be necessary to seek a decision from the appeal committee.
Papildus iespējai sasaukt pārsūdzības komiteju, kopumā būtu jānodrošina, ka attiecībā uz antidempinga un antisubsidēšanas lietām konsultēšanās, pārbaudes vai pārsūdzības procedūras tiek veiktas pēc iespējas ātri.
Apart from the possibility of seeking a decision from the appeal committee, it must be ensured without fail that advisory, examination or appeal procedures in anti-dumping and anti-subsidy cases are completed as quickly as possible.
Citādi nebūtu iespējams ievērot PTO tiesībās stingri noteiktos, saistošos termiņus.
Otherwise it would be impossible to comply with the strict, binding time limits laid down in WTO law.
Tādēļ ziņojumā — pretēji Regulā (ES) Nr. 182/2011 noteiktajām prasībām, kas šo jautājumi nerisina atbilstoši — paredzēts maksimālais viena mēneša termiņš visiem trim procedūru veidiem, turklāt ir noteikts arī termiņš grozījumu iesniegšanai.
The report therefore provides for a maximum time limit of one month for all three types of procedure – deliberately departing from the provisions of Regulation (EU) No 182/2011, which does not resolve this problem satisfactorily – and in addition sets a time limit for amendments.
Visi grozījumu priekšlikumi ir jāiesniedz trīs dienas pirms attiecīgās komitejas sanāksmes.
Any amendments must be suggested, at the latest, three days before the meeting of the relevant committee.
Attiecībā uz lielāko daļu minēto regulu ziņojumā ierosināta prasība Komisijai ziņot Eiropas Parlamentam un sabiedrībai.
In most of the regulations in question, the report recommends requiring the Commission to report to the European Parliament and to the public.
Visa informācija, kas nav konfidenciāla, reizi gadā vai divos gados jāapkopo ziņojumā un jāpublisko.
All information which is not confidential must be set out in an annual or biennial report and published.
Tas nepieciešams tāpēc, lai varētu sniegt informāciju par jomām, kas saskaņā ar pieņemtajiem īstenošanas noteikumiem nav pieejama ne Eiropas Parlamentam, ne arī sabiedrībai kopumā, un lai tādējādi arī nodrošinātu atbilstošu kontroli saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 182/2011 11. pantu.
This is necessary in order to supply information about fields which have been placed beyond the immediate reach of the European Parliament and hence of the public by adopting implementing provisions, thus facilitating scrutiny in accordance with Article 11 of Regulation (EU) No 182/2011.
Referente iesniedz ziņojumu, kura pamatā ir grozījumi Lisabonas līgumā, kā arī Regulas (ES) Nr. 182/2011 pieņemšana un ar kuru tos sistemātiski ievieš kopējās tirdzniecības politikas sekundārajos tiesību aktos.
The rapporteur is tabling a report which is based on the changes brought about by the Lisbon Treaty and by the adoption of Regulation (EU) No 182/2011 and which systematically incorporates those changes into the secondary law of the common commercial policy.