natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A. tā kā Komisija savā paziņojumā ir paudusi bažas par valsts finanšu ilgtspējību saistībā ar augstu budžeta deficīta un valsts parāda līmeni, jo īpaši ņemot vērā iedzīvotāju novecošanu, un tā kā lielākā daļa dalībvalstu ir aprēķinājušas, ka iedzīvotāju novecošanas ietekme uz ilgtspējības starpību piecas līdz 20 reizes pārsniegs pašreizējās ekonomiskās krīzes radītās sekas;
A. whereas the Commission communication voices concerns about the long-term sustainability of public finances in the context of high deficit and debt levels, especially in the light of population ageing, and whereas the effect of ageing on the sustainability gap is calculated in most Member States to be five to 20 times higher than the effects of the current economic crisis,
B. tā kā Stabilitātes un izaugsmes pakts, lai gan to pārskatīja 2005. gadā, bija nepietiekams, lai novērstu pašreizējo krīzi;
B. whereas the Stability and Growth Pact (SGP), despite its revision in 2005, was not enough to prevent the current crisis,
C. tā kā nekavējoties un daudz nopietnāk jāanalizē dzimstības līmeņa samazināšanās iemesli un kopsakarības Eiropas Savienībā un jācenšas novērst šo satraucošo tendenci;
C. whereas there is an urgent need to look in greater depth at the phenomenon of the falling birth rate in the European Union and its causes and implications, with a view to reversing this worrying trend,
D. tā kā fiskālā politika nav ilgtspējīga, ja tā ilglaicīgi izraisa pārlieka valsts parāda uzkrāšanos;
D. whereas fiscal policy is not sustainable if it implies an excessive accumulation of government debt over time,
E. tā kā, ņemot vērā paziņojumā ietvertās prognozes un to apstākli, ka iedzīvotāju novecošana nopietni ietekmēs Eiropas valstu finanšu ilgtermiņa ilgtspējību, finanšu politikas plānojums līdz 2060. gadam ir atbilstīgs;
E. whereas, given the projections underpinning the communication and the fact that the ageing population will have serious impacts on the long-term sustainability of European countries' public finances, a policy horizon through 2060 is an appropriate one,
F. tā kā krīzes apstākļos palielinās dalībvalstu valsts parāda un budžeta deficīta apjoms un prognozētās demogrāfiskās attīstības dēļ fiskālā ilgtspējība kļūs par neatliekami risināmu uzdevumu;
F. whereas the debt and deficit increases suffered by the Member States during the crisis and projected demographic developments will make fiscal sustainability an acute challenge,
G. tā kā ES dalībvalstīs notiekošās ilgtermiņa demogrāfiskās pārmaiņas, jo īpaši iedzīvotāju novecošana, ietekmē valstu pensiju sistēmu finansēšanu;
G. whereas long-term demographic changes, in particular an ageing population, across the EU Member States have implications for the funding of national pension schemes,
H. tā kā dažas dalībvalstis nav veikušas pasākumus, lai samazinātu savas administratīvās izmaksas, kontrolētu veselības aprūpes izdevumus un īstenotu veselības un pensiju sistēmu reformu, un tā kā visām valstīm ir jāpārņem pamatprakse šajā jomā;
H. whereas some Member States have not taken enough steps to reduce their administrative expenditure, bring their healthcare spending under control and reform their health and retirement systems, and whereas all the Member States should adopt the best practice in this area,
I. tā kā krīzes izraisītās nodokļu ieņēmumu samazināšanās un īpašo ekonomikas atveseļošanas pasākumu īstenošanas dēļ 2009. gadā visās dalībvalstīs palielinājās budžeta deficīts un parādsaistību līmenis;
I. whereas all the Member States saw their deficits and debt ratios increase in 2009 as a result of the fall in tax revenue caused by the crisis and the implementation of special recovery measures,
J. tā kā Eiropadome, pamanot pirmās ekonomikas atveseļošanās pazīmes, 2009. gada septembrī ieteica, ka fiskālā politika ir jāpārorientē uz finanšu ilgtermiņa ilgtspējības īstenošanu, un uzsvēra, ka „pašlaik ir jāizstrādā budžeta stratēģijas, lai izkļūtu no krīzes, un tās koordinētā veidā ir jāīsteno, tiklīdz ekonomika sāks atgūties, ņemot vērā katras atsevišķas valsts īpašo situāciju”;
J. whereas, in response to the first signs of a recovery, the European Council recommended in September 2009 that fiscal policies should be ‘reoriented towards the long-term sustainability of public finances’, and pointed out that ‘exit strategies need to be designed in a coordinated manner as soon as the recovery takes hold, taking into account the specific situation of individual countries’,
K. tā kā pēdējā laikā var novērot pozitīvu valsts finanšu stāvokļa un ekonomikas elastības līdzsvaru;
K. whereas in recent times it has been possible to see a positive correlation between sound public finances and the resilience of a country's economy,
L. tā kā pieaugošais valsts parāds ir milzīgs slogs nākamajām paaudzēm;
L. whereas increasing government debt places a severe burden on future generations,
M. tā kā valsts parāds dažās dalībvalstīs ir pieaudzis līdz tādam līmenim, kas negatīvi ietekmē to stabilitāti un palielina valsts izdevumu apjomu saistībā ar procentu likmju maksājumiem, samazinot aizvien pieaugošo veselības aizsardzības un pensiju sistēmas vajadzību apmierināšanai nepieciešamos līdzekļus;
M. whereas government debt in some Member States has increased in a way that undermines stability and results in high government expenditure on interest payments at the expense of the increasingly important spending on health and pension systems,
N. tā kā aizvien pieaugošais valsts aizņēmuma apjoms procentu likmju paaugstināšanas dēļ kropļo finanšu tirgus un negatīvi ietekmē ne vien mājsaimniecības, bet kavē arī ieguldījumus jaunu darba vietu radīšanā;
N. whereas increased public borrowing distorts financial markets by pushing interest rates higher, with negative consequences for households as well as for investments in new jobs,
O. tā kā efektīvas statistikas datu pārvaldības vai neatkarīgas statistikas iestāžu trūkums mazina dalībvalstu finanšu integritāti un ilgtspējību;
O. whereas a lack of effective statistical governance or independent statistical institutions in Member States is undermining the integrity and sustainability of public finances,
P. tā kā citas pasaules valstis, kas iepriekš tirgū piedāvāja zemas kvalitātes preces, šobrīd iekaro augstvērtīgu preču tirgus daļu; tā kā šie tirgus dalībnieki izmanto progresīvas tehnoloģijas, vienlaikus maksājot mērenas stundu likmes, un tām nav jācīnās ar demogrāfiskās attīstības problēmām, un tā kā personas savas dzīves laikā kopumā nostrādā ārkārtīgi daudz stundu; tā kā Eiropā pilnīgas nodarbinātības mērķis pēdējoreiz tika sasniegts pirms naftas krīzes 1973. gadā, lai gan pilnīga nodarbinātība joprojām ir mērķis, kas ES ir jāsasniedz, ievērojot Līgumus un neaizmirstot par augsta līmeņa sociālo aizsardzību un cilvēku attīstību;
P. whereas other parts of the world which until recently were competing by producing low- quality goods are now entering the high-quality segments; whereas these competitors use advanced technology, whilst still paying moderate hourly wages and not having to grapple with adverse demographic trends, and against a background of individuals totalling a high number of working hours in their lifetimes; whereas in Europe full employment was last reached before the oil crisis of 1973, whereas full employment nevertheless remains an objective towards which the EU has to strive, in conformity with the spirit of the Treaties, without turning its back on its high level of social protection and human development,
Q. tā kā ilgtspējības starpības samazināšanai ir pieejami dažādi līdzekļi, piemēram, vispārējās produktivitātes palielināšana un jo īpaši būtiski – sociālo pakalpojumu vispārējās produktivitātes palielināšana, pensijas vecuma palielināšana, dzimstības līmeņa paaugstināšana vai imigrantu skaita palielināšana;
Q. whereas there are various means to reduce the sustainability gap, such as increasing general productivity, and, most importantly increasing the productivity of the welfare services, raising the retirement age, increasing the birth rate or increasing the numbers of immigrants,
R. tā kā demogrāfisko attīstību nosaka pārmaiņas auglības rādītājos, ko plaši ietekmē maternitātes stimuli un pabalsti un migrācijas plūsma;
R. whereas population trends are shaped by changes in the fertility rate, which are to a large degree dependent on maternity incentives and benefits and migration flows,
S. tā kā pašreizējais valsts parāda un budžeta deficīta līmenis apdraud labklājības valsts pamatus;
S. whereas the current debt and deficit levels threaten the very existence of the welfare state,
T. tā kā strukturālo reformu neīstenošana un valsts finanšu konsolidācijas trūkums negatīvi ietekmēs ar veselības aizsardzību, pensijām un nodarbinātību saistītos izdevumus;
T. whereas a failure to implement structural reforms and consolidate public finances will have an adverse effect on expenditure on health care, pensions and employment,
U. tā kā daudzas dalībvalstis pārkāpj Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus un tā kā krīzes radītās sekas kavē pareizi ievērot tā prasības;
U. whereas many Member States are in breach of the SGP, and whereas proper compliance with it would have mitigated the negative effects of the crisis,
V. tā kā valsts finanšu ilgtspējība ir ne vien īpaši svarīga Eiropai kopumā, bet arī konkrēti Eiropas Savienības budžetam,
V. whereas the sustainability of public finances is not only crucial for Europe in general, but,also for the budget of the European Union specifically,
W. tā kā, lai gan Eiropas Savienības budžets ir ierobežots līdz aptuveni 1 % no Eiropas Savienības nacionālā kopienākuma (NKI), uz to ir arī jāattiecina ilgtspējības vispārējie principi un hipotēzes,
W. whereas, although the budget of the European Union is currently limited to approximately 1% of total European GNI, the general principles and underlying assumptions of 'sustainability' should also apply to it,
3. apzinās, ka valstu pašreizējo izdevumu līmeni nevar saglabāt bezgalīgi; atzinīgi vērtē Eiropadomes lēmumu atturēties no pieņemto papildu palīdzības pasākumu īstenošanas, kamēr nav veikta pašreizējo pasākumu rūpīga analīze un nav skaidri pierādīta vajadzība pēc turpmākas rīcības;
Is aware that the current levels of public expenditure cannot be maintained indefinitely; welcomes the European Council's decision to refrain from deciding on a follow-up package of help measures until the present one's results have been thoroughly analysed and the need for further action has been clearly demonstrated;
9. uzsver, ka valsts parāda apjomam un procentu likmēm turpinot pieaugt, procentu likmju izmaksas, ko nāksies maksāt tagadējām un nākamajām paaudzēm, apdraudēs labklājības valsts modeli;
Stresses that, if public debt and interest rates continue to increase, the costs in the form of interest rate payments will no longer be bearable by present and future generations without endangering welfare state models;
19 uzver, ka apstākļos, kad ir nepieciešams panākt pareizu valsts finanšu līmeni, visām dalībvalstīm ne vēlāk kā 2011. gadā jāsāk mazināt ilgtspējības starpību līdz 1% no IKP gadā;
19 Emphasises, in the context of the need to achieve sound public finances, that in 2011 at the latest all Member States should start to reduce their sustainability gap by 1% of GDP yearly;
21. uzsver, ka īpaši svarīgi ir pasākumi, kas veicina nodarbinātību un ilgtermiņa ieguldījumus, kuru mērķis ir paaugstināt ekonomikas izaugsmes iespējas un veicināt Eiropas ekonomikas konkurētspēju;
Points to the special importance of measures to promote employment and long-term investments aimed at increasing the potential for economic growth and bolstering the competitiveness of the European economy;
31. uzsver, ka valsts un sociālo izdevumu būtiska daļa var veidot produktīvus izdevumus, ja tos novirza projektiem, kas labvēlīgi ietekmē fiziskā un cilvēku kapitāla uzkrāšanos un jauninājumu ieviešanu; uzsver, ka ir jākontrolē parādu sloga pieaugums, lai pieaugošie procentu maksājumi nesamazinātu svarīgākos sociālos izdevumus; uzsver, ka aizvien straujāk sarūkošo resursu dēļ ir jāuzlabo valsts sektora izdevumu kvalitāte;
Emphasises that a substantial proportion of public-sector and welfare spending can be productive expenditure if it is directed towards projects that have a beneficial impact on the accumulation of physical and human capital and on the promotion of innovation; underlines the need to control the increase in the debt burden in order to ensure that rising interest-rate costs do not squeeze out crucial welfare spending; stresses that ever more scarce resources make it essential to improve the quality of public-sector spending;
34. atzīmē, ka demogrāfiskās pārmaiņas, jo īpaši iedzīvotāju novecošana, nozīmē, ka daudzās dalībvalstīs periodiski ir jāpārskata valsts pensiju shēmas, jo īpaši attiecībā uz pamatiemaksām, lai saglabātu šo shēmu finansiālo ilgtspējību;
Notes that changing demographics, especially an ageing population, mean that state pension schemes in many Member States have to be reformed from time to time, especially as regards the contributive base, so as to keep them financially sustainable;
41. jo īpaši iesaka Komisijai izvērtēt dalībvalstu ekonomikas atveseļošanai paredzēto izdevumu ietekmi uz ražošanu, valsts bilanci un nodarbinātības aizsardzību un veicināšanu gan īstermiņā, gan ilgākā perspektīvā;
Suggests, in particular, that the Commission assess the effects of the fiscal spending deployed by the Member States in order to kick-start their economies, in terms of its impact on production, on government accounts and in stimulating and protecting employment, both in the short and long term;
46. uzsver, ka ES dalībvalstu finanšu ilgtspējības nodrošināšanai vajadzīga pastāvīga uzraudzība, lai novērtētu ilgtermiņa uzdevumu mērogu; turklāt uzsver, ka regulāri jāpublicē informācija par valsts sektora un sociālās sistēmas parādsaistībām, piemēram, attiecībā uz pensijām;
Highlights the need for the sustainability of public finances in EU Member States to be constantly monitored in order to assess the extent of long-term challenges; also highlights the need for the regular publication of information on open public-sector liabilities and the liabilities of social systems, e.g. pension schemes;
53. norāda, ka bezdarba un parādu pieaugums valstīs un ekonomiskās krīzes izraisītais izaugsmes samazinājums ir pretrunā valsts finanšu ilgtspējības mērķim; norāda, ka dalībvalstīm ir jākonsolidē budžets un jāuzlabo valsts finanšu likviditāte, lai samazinātu kredīta izmaksas, un ka tas ir jādara līdzsvaroti pēc saprātīga grafika, ievērojot atšķirīgos apstākļus dalībvalstīs; tomēr uzsver, ka nepamatots valsts ieguldījumu, pētniecības, izglītības un attīstības finansējuma samazinājums negatīvi ietekmēs izaugsmes, nodarbinātības un sociālās integrācijas perspektīvas, un tāpēc uzskata, ka arī turpmāk ir jāatbalsta un vajadzības gadījumā jāpalielina ilgtermiņa ieguldījumi šajās jomās;
Notes that the increase in unemployment and government debt and the reduction in growth caused by the economic crisis are at odds with the sustainable public finance objective; notes the need for the Member States to consolidate their accounts and improve the liquidity of public finance in order to lower the cost of debt, but also the need for this to be done in a balanced way and within a reasonable time frame, taking into account the particular circumstances in the Member States; stresses, however, that indiscriminate cuts in public investment, research, education and development will have a negative impact on prospects for growth, employment and social inclusion, and considers, therefore, that long-term investment in these areas must continue to be promoted, and where necessary expanded;
57. atzīmē, ka turpmākajās desmitgadēs prognozētā sabiedrības novecošanās radīs ES valstīm vēl nepieredzētas problēmas; tāpēc uzskata, ka pretkrīzes pasākumi principā diezin vai radīs ilgtermiņa sekas saistībā ar valsts finansēm vai pārmērīgi apgrūtinās nākamās paaudzes ar pašreizējo parādu atmaksāšanu;
Notes that the population ageing forecast in the coming decades poses an unprecedented challenge for the EU countries; takes the view, therefore, that the anti-crisis measures should not, in principle, have long-term consequences for public finances and overburden future generations with the repayment of current debts;
Demogrāfisko pārmaiņu ietekme un nodarbinātības stratēģija
The impact of demographic change and the employment strategy
Sociālās aizsardzības sistēmas ilgtspējība
The sustainability of social protection systems
63. norāda, ka likumā noteikto pensiju shēmu līdzsvars ilgtermiņā ir atkarīgs ne tikai no iedzīvotāju skaita izmaiņām, bet arī no strādājošo ražīguma, kas ietekmē potenciālo izaugsmes tempu, kā arī no IKP daļas, kas atvēlēta šo shēmu finansēšanai;
Points out that the long-term equilibrium of statutory pension schemes depends not only on population developments, but also on the productivity of those in work, which influences the potential growth rate, as well as on the proportion of GDP reserved for financing those schemes;
65. uzsver, ka tālākā perspektīvā netiešās pensiju saistības būs viena no lielākajām kopējā valsts parāda daļām un ka dalībvalstīm regulāri jāpublicē informācija par to netiešajām pensiju saistībām, ievērojot kopīgi saskaņotu metodiku;
Emphasises that, in the long term, implicit pension liabilities make up one of the largest parts of the total public debt, and that the Member States should regularly publish information on their implicit pension liabilities, following the commonly agreed methodology;
Pretciklisko politikas virzienu un strukturālo reformu koordinēšana
Coordinating counter-cyclical policies and structural reforms
Budžeta politikas īstenošana ir būtiska dalībvalstu ekonomikas politikas sastāvdaļa.
The implementation of budgetary policy is a key component of the Member States’ economic policies.
Stabilitātes un izaugsmes pakts ierobežo valstu iespējas īstenot neatkarīgu politiku.
The Stability and Growth Pact limits their freedom to pursue discretionary policies.
Paktā, kas tika pārskatīts 2005. gadā, ir noteikti izņēmuma apstākļi, kas ļauj uz laiku pārsniegt šos ierobežojumus, lai ļautu darboties automātiskajiem stabilizatoriem.
The 2005 revised pact sets out exceptional circumstances in which those limits may temporarily be overstepped in order to allow automatic stabilisers to function.
Pašlaik ir jādefinē "atveseļotas ekonomikas" rādītāji, lai precizētu, kurā brīdī ir jāpiemēro krīzes pārvarēšanas pasākumi.
Indicators of a ‘recovering economy’ must now be identified in order to determine the exact point at which exit measures should be deployed.
Ekonomisti ir vienisprātis attiecībā uz to, ka vislielākā ražošanas jauda ir novērojama pilnības nodarbinātības ekonomikas apstākļos.
Economists agree that an economy with full employment is one in which production capacity is saturated.
Realitātē šāda situācija rodas tad, ja kapitāla resursu izmantošanas līmenis pārsniedz 85 %.
In practice, this situation arises when the rate of utilisation of capital resources exceeds 85%.
Var uzskatīt, ka apstākļos, kad izaugsme ir zemāka par noteiktu līmeni, ir vajadzīgi budžeta un monetārās stimulēšanas pasākumi.
Budgetary and monetary stimulus measures may therefore be deemed necessary below a certain growth rate.
Kas attiecas uz ekonomisko situāciju Eiropas Savienībā, 2009. gads bija iezīmīgs ar īpaši lielu ražošanas un ražošanas jaudas izmantošanas līmeņa kritumu (vidēji 71 %).
As far as the economic situation in the European Union is concerned, 2009 saw a drop in production and very low production capacity utilisation rates (71% on average).
Ekonomikas atveseļošanās ir lēna, jo ir atkarīga no uzņēmumu kapitāla atjaunošanas un eksporta pieauguma, kas notiek lēni.
The recovery is particularly fragile in that it is based on firms’ rebuilding of stocks and a slight upturn in exports.
Lielākajā daļā ES valstu patēriņa līmenis nepieaug un ieguldījumi ir nelieli pieprasījuma krituma dēļ.
In most of the Member States, consumption is stagnating and investment remains low as a result of the drop in orders.
Līdz ar to samazinās Eiropas valstu ekonomikas izaugsme.
This is reducing European economies’ growth potential.
Lai noteiktu brīdi, kad ir jāpastiprina krīzes pārvarēšanas politikas virzieni, Komisijai būtu jāpiemēro vienkāršs noteikums.
The Commission could consequently apply a simple rule in order to determine the point at which exit strategies should be stepped up.
Lai gan ražošanas jaudas izmantošanas līmenis ir zemāks par normālo līmeni, netradicionālie pasākumi ir jāsaglabā.
As long as production capacity utilisation rates are lower than normal, non-conventional measures should be maintained.
Tiklīdz ekonomika sasniegs šo līmeni, būtu iesakāmi pasākumi, kas nodrošina budžeta līdzsvaru (piemēram, primārā budžeta pārpalikumu piešķiršana parādu atmaksai).
As soon as the economy reaches this point, measures aimed at ensuring a return to budgetary balance (such as using primary budget surpluses for debt repayment) may be recommended.
Meklējot valsts finanšu ilgtspējīguma kritēriju
Towards a sustainability criterion for public finances
Komisijas paziņojumā ir atzīta nepieciešamība saglabāt netradicionālos pasākumus, līdz ekonomika ir atveseļojusies, kā arī ir aktualizēts jautājums par valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējības problēmu.
The Commission communication acknowledges the need to maintain non-conventional measures until the economy has recovered, and raises the issue of the long-term sustainability of public finances.
Paziņojumā ir uzsvērts, ka "nav skaidri noteikts ilgtspējīga parāda jēdziens"
Even so, as the communication and its companion report emphasise, ‘there is no one clear-cut definition of a sustainable fiscal position’
Darba dokuments, kas pievienots Komisijas paziņojumam Eiropas Parlamentam un Padomei par valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējību ekonomikas atveseļošanas apstākļos, 2009. gada 14. oktobris. un "nepastāv ilgtspējīgu parādsaistību maksimālā robeža.
Companion report to the Communication from the Commission to the European Parliament and the Council on the Long-term Sustainability of Public Finances for a Recovering Economy, 14 October 2009. and ‘there is no defined upper limit to sustainable debt levels.
Ilgtspējīguma robežas dažādās valstīs un laikposmos ir atšķirīgas"
Limits to sustainability differ across countries and time.’
Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei par valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējību ekonomikas atveseļošanas apstākļos, 2009. gada 14. oktobris. .
Communication from the Commission to the European Parliament and the Council on the Long-term Sustainability of Public Finances for a Recovering Economy, 14 October 2009 .
Tomēr Komisija cenšas ierosināt ilgtspējības kritēriju, lai parāds neierobežotu "valdības spējas nodrošināt vajadzīgos sabiedriskos pakalpojumus un spējas pielāgot savu politiku jaunajiem uzdevumiem".
The Commission nevertheless attempts to suggest a sustainability criterion such that debt does not sap ‘the government’s capacity to deliver the necessary public services (...) and ability to adjust policy in response to new challenges’.
Tā pauž bažas par iedzīvotāju novecošanas negatīvo ietekmi un sociālo izdevumu palielināšanās tendences negatīvo ietekmi uz izaugsmes iespējām.
It is concerned about the adverse impact on growth potential and government deficits of population ageing and the rise in welfare spending.
Komisijas paziņojums ir mēģinājums noteikt līdz 2060. gadam izdevumu un nodokļu ieņēmumu daļu, kas ES dalībvalstīs jāizmanto, lai valsts parāds saglabātos pieņemamā līmenī un šajā laikposmā nepārsniegtu 60 % no IKP.
The Commission communication attempts to establish the likely trajectory between now and 2060 in terms of the proportion of expenditure and taxes that the EU Member States will have to commit in order to keep government debt below the acceptable limit of 60% of GDP throughout that period.
Komisijas prognožu pamatā ir hipotēzes, kuras ilgākā laikā posmā neizbēgami mainīsies.
The projections underpinning the Commission communication are based on assumptions that will inevitably change over a lengthy period of time.