natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ja rēķinu sagatavo preču vai pakalpojumu saņēmējs (pašsagatavots rēķins) un viņš ir atbildīgs par PVN nomaksu , uz rēķina izsniegšanu attiecas noteikumi, ko piemēro dalībvalstī, kurā maksājams PVN.
Where the recipient of the goods or services issues an invoice (self-invoicing) and is liable for payment of VAT , the issue of invoice shall be subject to the rules applying in the Member State where the VAT is payable .
Referents ierosina vienkāršot minēto noteikumu un precizēt, ka tad, ja piegādātājs neveic uzņēmējdarbību ES, uz rēķina izsniegšanu neattiecas šīs direktīvas noteikumi.
The Rapporteur proposes to simplify the rule and to clarify that where the supplier does not have an establishment in the Union , the issue of an invoice shall not be subject to the rules laid down in the Directive.
220.a pants – 1. punkts – a apakšpunkts
Article 220a – paragraph 1 – point a
a) ja preču piegādes vai sniedzamo pakalpojumu summa, kam uzliekams nodoklis, nepārsniedz EUR 200 ;
(a) where the taxable amount of the supply of goods or services is less than EUR 200 ;
(a) ja preču piegādes vai sniedzamo pakalpojumu summa, kam uzliekams nodoklis, nepārsniedz EUR 300 ;
(a) where the taxable amount of the supply of goods or services is less than EUR 300;
Lai sasniegtu Padomes direktīvas mērķi samazināt uzņēmumu slogu un rīkotos atbilstīgi Komisijas vērienīgajai rīcības programmai, kuras mērķis ir līdz 2012. gadam samazināt administratīvo slogu ES uzņēmumiem par 25 %, maksimālā summa vienkāršoto rēķinu izmantošanai ir pārāk maza.
To follow the intent of this Council's directive to reduce burdens on business and to follow Commission's ambitious Action Programme aimed at reducing administrative burdens on business in the EU by 25% by 2012 the ceiling for use of simplified invoices is too small.
Palielinot maksimālo summu vienkāršoto rēķinu izmantošanai līdz EUR 300, varētu vēl samazināt uzņēmumu slogu, un tas neapdraudētu dalībvalstu budžetu.
The increase of the ceiling to 300 EUR for the use of simplified invoices would reduce business burdens more and it would still not present risk to Member States' budgets.
Dalībvalstis var noteikt nodokļa maksātājiem pienākumu izsniegt vienkāršotu rēķinu par preču piegādēm vai pakalpojumu sniegšanu, kas nav 220. pantā minētās piegādes, ja preču piegāde vai pakalpojumu sniegšana veikta to teritorijā.
Member States may impose on taxable persons an obligation to issue a simplified invoice in respect of supplies of goods or services other than those referred to in Article 220 where the place of supply of those goods or services is within their territory.
Dalībvalstis var noteikt nodokļa maksātājiem pienākumu saskaņā ar 226. vai 226.b pantu izsniegt rēķinu par preču piegādēm vai pakalpojumu sniegšanu, kas nav 220. pantā minētās piegādes, ja preču piegāde vai pakalpojumu sniegšana veikta to teritorijā.
Member States may impose on taxable persons an obligation to issue a n invoice on the basis of Article 226 or Article 226b in respect of supplies of goods or services other than those referred to in Article 220 where the place of supply of those goods or services is within their territory.
Dalībvalstis var atbrīvot nodokļu maksātājus no 220. vai 220.a pantā minētā pienākuma izsniegt rēķinu par preču piegādēm vai pakalpojumu sniegšanu, ko viņi veikuši to teritorijā un kas saskaņā ar 110. un 111. pantu, 125. panta 1. punktu, 127. pantu, 128. panta 1. punktu, 132., 135., 136., 375., 376. un 377. pantu, 378. panta 2. punktu, 379. panta 2. punktu un 380. līdz 390. pantu atbrīvoti no nodokļiem, – ar iepriekšējā posmā maksātā PVN atskaitīšanu vai bez tās.
Member States may release taxable persons from the obligation laid down in Article 220 or Article 220a to issue a n invoice in respect of supplies of goods or services which they have made in their territory and which are exempt, with or without deductibility of the VAT paid at the preceding stage, pursuant to Articles 110 and 111, Article 125(1), Article 127, Article 128(1), Articles 132, 135, 136, 375 , 376 and 377, Article 378(2), Article 379(2) and Articles 380 to 390.
Referents ierosina paredzēt dalībvalstīm iespēju atbrīvot nodokļu maksātājus no pienākuma izsniegt vienkāršotus rēķinus attiecībā uz piegādēm, kas ir atbrīvotas no nodokļiem.
The Rapporteur proposes that Member States have the option to release taxable persons from the obligation to issue simplified invoices with respect to exempt supply.
Rēķins ir jāizsniedz ne vēlāk kā tā mēneša 15. datumā , kas seko pēc mēneša, kurā iestājies nodokļa iekasējamības gadījums.
An invoice must be issued no later than on the 15th day of the month following that in which the chargeable event occurs.
Rēķins ir jāizsniedz ne vēlāk kā 15. datumā divus mēnešus pēc tā mēneša, kurā iestājies nodokļa iekasējamības gadījums.
An invoice must be issued no later than on the 15th day of the second month following that in which the chargeable event occurs.
Daudzās nozarēs termiņi, ko Komisija noteikusi rēķinu izsniegšanai par preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu, ir pārāk īsi, tādēļ ir lietderīgi pagarināt rēķinu izsniegšanas termiņu līdz diviem mēnešiem pēc nodokļa iekasējamības gadījuma.
For many sectors the time limits set by the Commission for issuing invoices when supplying goods or services is too short and extending the period for issuing invoices to 2 months after the chargeable event occurs is reasonable.
1. pants – 19. punkts – a apakšpunkts
Article 1 – point 19 – subpoint a
4) pircēja vai pakalpojumu saņēmēja PVN identifikācijas numurs, kas paredzēts 214. pantā;
(4) the customer's VAT identification number as referred to in Article 214;
4) pircēja vai pakalpojumu saņēmēja PVN reģistrācijas numurs, kurš paredzēts 214. pantā un ar kuru viņš saņēmis preces vai pakalpojumus, par ko saņēmējam ir jāmaksā PVN, vai saņēmis preces, kā noteikts 138. pantā ;
(4) the customer's VAT identification number as referred to in Article 214 , under which the customer received a supply of goods or services in respect of which the customer is liable for payment of VAT, or received a supply of goods as referred to in Article 138 ;
Referents ierosina saglabāt direktīvas par PVN sākotnējo tekstu, jo prasība izmantot pircēja PVN reģistrācijas numuru attiecībā uz piegādēm valsts iekšienē arī varētu radīt papildu sarežģījumus uzņēmējiem.
The Rapporteur proposes to keep the original text of the VAT directive since the requirement of using customer VAT ID-No for domestic supplies could also imply an additional burden for business.
226.b pants
Article 226b
Vienkāršotos rēķinos, kas izsniegti saskaņā ar 220.a un 221. pantu, jānorāda tikai šāda informācija:
Only the following details are required on simplified invoices issued pursuant to Articles 220a and 221:
a) rēķina izsniegšanas datums;
(a) the date of issue;
b) nodokļa maksātājs, kas veic piegādi;
(b) identification of the taxable person making the supply;
b) nodokļa maksātājs, kas veic piegādi , norādot šīs personas PVN reģistrācijas numuru ;
(b) identification of the taxable person making the supply , indicating that person's VAT identification number ;
c) piegādāto preču vai sniegto pakalpojumu veids un to vērtība;
(c) identification of the type of goods or services supplied and their value;
d) maksājamā vai kreditējamā PVN summa, vai arī tās aprēķinam vajadzīgā informācija.”
(d) the VAT amount payable or to be credited, or the information needed to calculate it .
d) PVN likme un maksājamā vai kreditējamā PVN summa, vai arī tās aprēķinam vajadzīgā informācija ;
(d) the VAT rate and the VAT amount payable or to be credited, or the information needed to calculate it ;
da) precīza un nepārprotama atsauce uz šo sākotnējo rēķinu, ja izsniegtais rēķins ir dokuments vai paziņojums, ar ko groza sākotnējo rēķinu, kā minēts 219. pantā.
(da) if the invoice issued is a document or a message that amends an initial invoice as referred to in Article 219, the specific and unambiguous reference to that initial invoice.
Dalībvalstis var prasīt, lai vienkāršotos rēķinos, kas izsniegti saskaņā ar 220.a un 221. pantu, iekļauj šādu papildu informāciju attiecībā uz īpašiem darījumiem vai nodokļu maksātāju kategorijām:
Member States may require that simplified invoices issued in accordance with Articles 220a and 221 include the following additional information with regard to specific transactions or categories of taxable persons:
a) nodokļa maksātāju, kas veic piegādi, norādot šīs personas vārdu vai nosaukumu un adresi;
( a) identification of the taxable person making the supply, indicating that person's name and address;
b) kārtas numuru, pamatojoties uz vienu vai vairākām sērijām, ar ko identificē rēķinu;
( b ) the sequential number, based on one or more series, which only identifies the invoice;
c) saņēmēju, norādot šīs personas PVN reģistrācijas numuru, vārdu vai nosaukumu un adresi;
( c) identification of the customer, indicating that customer's VAT identification number and name and address;
d) 226. un 226.a pantā paredzēto informāciju, ja pastāv atbrīvojums no PVN vai ja saņēmējs ir atbildīgs par PVN nomaksu.
( d) where there is a VAT exemption, or where the customer is liable for payment of VAT, the details which are required under Article s 226 and 226a.
Lai nodrošinātu līdzsvaru starp vienkāršošanas procedūrām un efektīvu kontroli, dalībvalstīm jāvar paredzēt stingrus noteikumus attiecībā uz rēķiniem, lai tādējādi novērstu negatīvu ietekmi uz ieņēmumiem.
In order to maintain a balance between simplification procedures and effective controls Member States shall be able to impose strict invoice rules and thus prevent negative impact on revenue.
Rēķinā norādītās summas var izteikt jebkurā valūtā, ja vien maksājamā vai kreditējamā PVN summa ir izteikta tās dalībvalsts valūtā, kurā piegādātas preces vai sniegti pakalpojumi, izmantojot Eiropas Centrālās bankas publicēto valūtas kursu dienā, kurā nodoklis kļūst iekasējams, vai arī, ja kurss šajā dienā netiek publicēts, – iepriekšējās publikācijas dienas kursu .
The amounts which appear on the invoice may be expressed in any currency, provided that the amount of VAT payable or to be credited is expressed in the national currency of the Member State in which the supply of goods or services takes place, using the exchange rate published by the European Central Bank for the day on which the tax becomes chargeable, or, if there is no publication on that day, the previous day of publication .
Rēķinā norādītās summas var izteikt jebkurā valūtā, ja vien maksājamā vai kreditējamā PVN summa ir izteikta tās dalībvalsts valūtā, kurā piegādātas preces vai sniegti pakalpojumi, izmantojot vienu no 91. pantā minētajiem valūtas maiņas kursiem .
The amounts which appear on the invoice may be expressed in any currency, provided that the amount of VAT payable or to be credited is expressed in the national currency of the Member State in which the supply of goods or services takes place, using one of the exchange rate s referred to in Article 91 .
Ar šo grozījumu cenšas panākt vēl lielāku atbilstību 91. pantā paredzētajiem noteikumiem par valūtas maiņas kursu (sk. 1. grozījumu).
This amendment aims at ongoing consistency with the exchange rate rule laid down in Article 91 (Compare amendment 1).
233., 234., 235. un 237. panti
Articles 233, 234, 235 and 237
(25) Direktīvas 233., 234. , 235. un 237. pantu svītro.
(25) Articles 233, 234 , 235 and 237 are deleted.
(25) Direktīvas 233., 234. un 235. pantu svītro.
(25) Articles 233, 234 and 235 are deleted.
1. pants – 25.a punkts (jauns)
Article 1 – point 25 a (new)
Visas dalībvalstis līdz 2013. gada 31. decembrim iesniedz Komisijai novērtējuma ziņojumu par elektroniskās rēķinu piesūtīšanas īstenošanu.
Each Member State shall submit to the Commission , by 31 December 2013 , an evaluation report on the implementation of electronic invoicing .
Šajā ziņojumā jo īpaši norāda visus tehniskos sarežģījumus vai trūkumus, ar ko saskārušās apliekamās personas un nodokļu iekasēšanas iestāde, iekļaujot arī novērtējumu par jebkādu ar elektronisko rēķinu piesūtīšanu saistītu krāpniecisku darbību ietekmi, kas izriet no tā, ka tika atcelta prasība elektroniskos rēķinos ietvert elektronisko datu apmaiņu (EDI) vai elektronisko parakstu.
Those reports shall outlin e , in particular, any technical difficulties or shortcomings that taxable persons and tax administration have encountered, including an assessment of the impact o f any fraudulent activities related to electronic invoicing as a result of the removal of the requirement to include EDI or the electronic signature in electronic invoices.
Ņemot vērā dalībvalstu novērtējuma ziņojumus, Komisija līdz 2014. gada 1. jūlijam iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu kopā ar atbilstošiem priekšlikumiem.”
By 1 July 2014, the Commission shall submit a report to the Europe an Parliament and the Council together with appropriate proposals, on the basis of the Member States' evaluation reports . "
Sākotnējā direktīvas pantā ir noteikts, ka būtu jāpārbauda to rēķinu atbilstība noteikumiem un autentiskums, kurus nosūta vai dara pieejamus elektroniski.
The original article of the Directive states that invoices transmitted or made available electronically should be checked against integrity and authenticity.
Uzlabotais elektroniskais paraksts un/vai elektroniska datu apmaiņa ( EDI ) ir galvenie šīs pārbaudes veikšanas līdzekļi, lai ierobežotu iespējas elektroniskajā rēķinu piesūtīšanā rīkoties ļaunprātīgi.
The advanced electronic signature and/or electronic data interchange (EDI) are the principal means to make this checkup and hence to curb the room for manoeuvre of abuse with the electronic invoicing.
Rēķinu glabāšanai piemēro noteikumus, kas ir spēkā dalībvalstī, kurā nodokļa maksātājs reģistrējis uzņēmumu vai tam ir pastāvīga iestāde, no kuras tiek veikta piegāde vai kam tiek veikta piegāde, vai – ja šādas uzņēmējdarbības veikšanas vietas vai pastāvīgas iestādes nav – dalībvalstī, kurā ir tā pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta, vai arī tam jāreģistrējas PVN maksāšanas nolūkā.
The storage of an invoice shall be subject to the rules applying in the Member State in which the taxable person has established his business or has a fixed establishment from or for which the supply is made or, in the absence of such a place of business or fixed establishment, in which he has his permanent address or usually resides or is otherwise required to be identified for VAT purposes.
Rēķinu glabā tādā formātā, kādā tas saņemts, t.i., papīra vai elektroniskā formātā.
An invoice may be stored in the same form in which it was received, whether paper or electronic .
Rēķinu papīra formātā var pārvērst elektroniskā formātā.
Alternatively , an invoice in paper form may be converted into electronic form.
Citos aspektos rēķinu glabāšanai piemēro noteikumus, kas ir spēkā dalībvalstī, kurā nodokļa maksātājs reģistrējis uzņēmumu vai viņam ir pastāvīga iestāde, no kuras tiek veikta piegāde vai kam tiek veikta piegāde, vai – ja šādas uzņēmējdarbības veikšanas vietas vai pastāvīgas iestādes nav – dalībvalstī, kurā ir viņa pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta, vai arī viņam ir jāreģistrējas PVN maksāšanas nolūkā.
In other respects, the storage of an invoice shall be subject to the rules applying in the Member State in which the taxable person has established his business or has a fixed establishment from or for which the supply is made or, in the absence of such a place of business or fixed establishment, in which he has his permanent address or usually resides or is otherwise required to be identified for VAT purposes.
Ir svarīgi skaidri norādīt, ka rēķini papīra un elektroniskā formātā ir vienlīdz derīgi.
It is important to state clearly and explicitly that paper and electronic invoices are equally valid.
Papīra formāta rēķinu glabāšanai ir vajadzīga vieta un tas rada papildu izmaksas.
Storing invoices in paper form requires space, which costs money.
Atļaujot glabāt rēķinus elektroniskā formātā, varētu padarīt Eiropas uzņēmumu darbību efektīvāku un samazināt to administratīvās izmaksas.
Allowing storage in electronic form may make European businesses more efficient and reduce their administrative costs.
Nodokļa maksātājs nodrošina rēķinu glabāšanu sešus gadus.
The taxable person shall ensure the storage of invoices for a period of six years .
Nodokļa maksātājs nodrošina rēķinu glabāšanu piecus gadus.
The taxable person shall ensure the storage of invoices for a period of five years .
Šis pants neierobežo dalībvalstīs spēkā esošos noteikumus, ar kuriem reglamentē citas ar PVN tieši nesaistītas jomas un ar kuriem ir noteikti atšķirīgi apliecinošo dokumentu, tostarp rēķinu, obligātas glabāšanas periodi.
This Article is without prejudice to national provisions in areas other than VAT, laying down different mandatory storage periods for supporting documents including invoices.
Saīsinot periodu, kurā obligāti glabājami rēķinu oriģināli, samazinās arī nepieciešamība pēc glabāšanas vietas.
Shortening the period that originals are kept on file also reduces the need for storage space.
248.a pants
Article 248a
(34) Direktīvas XI sadaļas 4. nodaļas 3. iedaļā tiek iekļauts šāds 248.a pants:
(34) In Section 3 of Chapter 4 of Title XI, the following Article 248a is inserted:
„248.a pants
"Article 248a
Kontroles nolūkā dalībvalstis, kurās maksājams nodoklis, var pieprasīt, lai noteikti rēķini tiktu pārtulkoti to oficiālajās valodās.”
For control purposes, the Member States in which the tax is due may require particular invoices to be translated into their official languages."
Prasība, lai dalībvalstīs noteikti rēķini tiktu tulkoti to oficiālajās valodās, var radīt nopietnas grūtības, jo īpaši mazajiem uzņēmumiem.
Requesting Member States to translate some invoices into their official languages may represent an important burden especially on small businesses.
1. pants – 36.a punkts (jauns)
Article 1 – point 36 a (new)
XIV virsraksts – 4.a nodaļa (jauna)
Title XIV – Chapter 4a (new)
(36a) Aiz 401. panta iekļauj šādu nodaļu:
(36a) The following chapter is inserted after Article 401 :
„4.a nodaļa
"Chapter 4a
401.a pants
Article 401a
Lai izveidotu efektīvu un uzticamu e-pārvaldību PVN jomā, Komisija novērtē dalībvalstīs īstenotos e-pārvaldības pasākumus un izmantotos līdzekļus un sekmē dalībvalstu paraugprakses apmaiņu šajā jomā.
In order actively to develop effective and reliable e-administration in the field of VAT, the Commission shall evaluat e existing e-administration measures and tools in the Member States and foster the exchange of best practices among them in this domain.
Turklāt Komisija izmanto Kopienas programmu nodokļu sistēmu darbības uzlabošanai iekšējā tirgū (Fiscalis 2013), kura izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 1482/2007/EK 1 , kopā ar citiem pašreizējiem ES finansēšanas mehānismiem, piemēram, ES struktūrfondiem, lai sniegtu tehnisko atbalstu dalībvalstīm, kurās visvairāk vajadzīga e-pārvaldības modernizācija, nodrošinot tām piekļuvi galvenajām Eiropas IT sistēmām un iespēju tās izmantot.”
In addition, the Commission shall u se the Community programme to improve the operation of taxation systems in the internal market ( Fiscalis 2013 ) , established by Decision No 1482/2007EC of the Europe an Parliament and of the Council 1 together with other existing Union funding such as the S tructural F unds to provide technical assistance to Member States most in need of upgrading their e-administration through access to and use of major trans- Union information technology systems.
Efektīvu un uzticamu e-pārvaldību īsteno, pamatojoties uz dalībvalstu paraugpraksi un izmantojot Fiscalis programmas līdzekļus un citu pieejamo ES finansējumu.
Effective and reliable e-administration shall be based on Member States best practices, supported by Fiscalis programme and existing EU funding.
Ar Rēķinu piesūtīšanas direktīvu, kas tagad ir iekļauta PVN direktīvā, mērķis vienkāršot, modernizēt un saskaņot noteikumus par PVN rēķiniem netika sasniegts pilnībā.
The Invoicing Directive which has now been incorporated into the VAT Directive did not fully meet the aim of simplifying, modernising and harmonising the rules on VAT invoices.
Dalībvalstīm ir pieejamas plašas izvēles iespējas, kā rezultātā rēķinu piesūtīšanas noteikumi nepavisam nav saskaņoti.
The various options that have been made available to Member States have led to a less than harmonised set of invoicing rules.
Tas ir pilnīgi skaidrs, it īpaši to noteikumu kontekstā, kas ir spēkā attiecībā uz elektronisko rēķinu piesūtīšanu.
This is extremely clear especially in the context of the rules that are in place for e-invoicing
Komisijas mērķis ir:
The Commission is aiming at:
• Tiesību aktu un administratīvo procedūru vienkāršošana ES un valstu varas iestādēm, kā arī privātpersonām.
• Simplifying the legislation and administrative procedures for EU and national public authorities as well as private parties.
• Tiesisko šķēršļu novēršana attiecībā uz PVN rēķiniem iekšējā tirgū.
• Removing legal barriers in the internal market for VAT invoices.
• Informēšanas pienākumu vienkāršošana uzņēmumiem, samazinot administratīvo slogu.
• Simplifying the information obligations for businesses which will reduce the administrative burden.
• Uzņēmumu mudināšana izmantot rentablu un efektīvu elektronisko rēķinu piesūtīšanu.
• Encouraging businesses to take on the cost effective and efficient e-invoicing.
Lai sasniegtu iepriekšminēto, Komisija vēlas samazināt slogu uzņēmējdarbībai, ieviešot saskaņotu noteikumu kopumu par rēķinu piesūtīšanu, samazinot dalībvalstīm pieejamās izvēles iespējas un nodrošinot, ka nodokļu iestādes pieņem elektroniskus rēķinus ar tādiem pašiem nosacījumiem, kādi attiecas uz rēķiniem papīra formātā.
In order to achieve the above the Commission aims at reducing burdens on business by introducing a set of harmonised rules on invoicing by reducing the options allowed for Member States, and by ensuring the acceptance by tax authorities of electronic invoices under the same conditions as applied for paper invoices.
Priekšlikums būs izdevīgs arī MVU, jo tajā būs atļauta vienkāršotu rēķinu izmantošana, ieskaitot rēķinus par mazākām summām, kas MVU ir īpaši svarīgi, un tas dos dalībvalstīm iespēju atļaut MVU uzskaitīt PVN uz naudas plūsmas pamata naudas plūsmas grāmatvedības sistēmā.
The Proposal will also be of benefit to SMEs as it will allow for the use of simplified invoices, including tho se for smaller amounts which are particularly important to SMEs, and will also give all Member States the opportunity to allow SMEs to account for VAT on a cash basis under a cash accounting scheme.
Ar šo priekšlikumu Komisija cer palielināt elektronisko rēķinu izmantošanu, novēršot tiesiskos šķēršļus elektronisko rēķinu nosūtīšanai un glabāšanai.
With this Proposal, the Commission expects to increase the use of e-invoicing by removing legal obstacles to the transmission and storage of e-invoices.
Turklāt priekšlikuma mērķis ir apkarot krāpšanu, ieviešot stingrākus noteikumus attiecībā uz rēķinu nozīmi PVN atskaitījumu veikšanā un sekmējot ātrāku informācijas apmaiņu par Kopienas iekšējām piegādēm.
Furthermore, the Proposal aims at tackling fraud by introducing more stringent rules on the role of the invoice in VAT deduction and by enabling speedier exchange of information on intra-community supplies.
Konkrēti priekšlikuma aspekti
Specific aspects of the proposal
Nodokļa iekasējamība attiecībā uz Kopienas iekšējām piegādēm
Chargeability to tax for intra-Community supplies
Komisija ierosina vienkāršot noteikumus par nodokļu iekasējamību attiecībā uz Kopienas iekšējām piegādēm.
The Commission proposes to simplify the rules on the chargeability to tax for intra-Community supplies.
Mērķis ir noteikt vienu datumu, kurā nodoklis kļūst iekasējams.
The aim is to create a single date on which the tax becomes chargeable.
Tas būs datums, kurā notiek nodokļa iekasējamības gadījums, ko nosaka pēc piegādes veikšanas vai pakalpojuma sniegšanas laika.
This will be that of the chargeable event as determined by the time of the supply.