natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Padome arī prasīja iesniegt ziņojumu par direktīvas īstenošanu, tajā citstarp iekļaujot sociālekonomisko seku novērtējumu par ĢMO apzinātu izplatīšanu un laišanu tirgū, lai ziņojumu varētu iesniegt līdz 2010. gada jūnijam.
The Council also asked for the submission of a report on the implementation of the Directive, including an assessment, inter alia, of socio-economic implications of deliberate releases and placing on the market of GMOs, so that a report could be submitted by June 2010.
Visbeidzot, Padome izteica vēlmi, lai tiktu uzlabota Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes darbība.
Finally, the Council sought improvements in how EFSA worked.
Savulaik Padome skaidri noteica, ka dalībvalstis varētu uzlabot iespējas izteikt savu viedokli par atļaujas prasītāja sniegto papildu informāciju, ka jāveido plašs Eiropas zinātnisko organizāciju tīkls, ka nepieciešams noteikt un apspriest iespējamas zinātnisku viedokļu atšķirības, ka riski jāpēta sistemātiski un neatkarīgi un ka būtu jānodrošina iespēja neatkarīgajiem pētniekiem piekļūt visiem attiecīgiem materiāliem.
At the time, it was stated that the Member States could have more opportunity to provide their views on the additional information provided by the notifier, that an extensive network of scientific organisations should be formed, that it was essential that any potential divergence between scientific opinions be identified and discussed, that it was essential that systematic and independent research be conducted on the risks, and that independent researchers should be given access to all relevant material.
Taču maz bijis neatkarīgu pētījumu par riskiem.
Few independent studies have, however, been conducted into the risks.
Turklāt, kad atklājās interešu konflikti patentu jomā, šķita, ka aktuāls uzdevums ir Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes speciālo zināšanu apmaiņas procedūru reforma.
Furthermore, even though clear conflicts of interest have been discovered, a reform of the expertise procedures at EFSA seems to be on the agenda but has not yet been undertaken.
Ņemot to visu vērā, šķiet, ka atsevišķu dalībvalstu nepārprotamā vilcināšanās ir pilnībā izskaidrojama ar šo neatbilstīgo un nepilnīgo Direktīvas 2001/18 un līdz ar to Regulas Nr. 1829/2003 īstenošanu.
As a result, the reluctance shown by some Member States seem to be fully justified by these inconsistencies and shortcomings in the effective enforcement of Directive 2001/18, and thus of Regulation 1829/2003.
Tāpēc ir svarīgi vispirms atgriezties tādu spēkā esošo tiesību aktu efektīvas īstenošanas posmā, kuri paredz risku novērtēšanu.
The primary objective is therefore to progress towards the effective application of the existing legislation on risk assessment.
Šajā situācijā atbalstāms ir mērķis, kas noteikts Komisijas izstrādātajā regulas priekšlikumā, kurā jautājumu par valsts teritorijas izmantošanu ĢMO kultūru audzēšanai paredzēts nodot dalībvalstu kompetencē.
In this context, the objective of the Commission proposal for a regulation to give Member States competence on the use of their territory to grow GMOs is welcome.
Priekšlikums jāskata kopā ar veselības un vides risku novērtējuma jauno pamatnostādņu izstrādi, kas ir noteikti jāizdara, lai pamatnostādnēs beidzot paredzētu iespējas efektīvi piemērot Direktīvā 2001/18 un tās pielikumos paredzētos noteikumus.
It should be coupled with the drafting of new guidelines on the assessment of health and environmental risks which must finally allow for the effective application of the rules laid down by Directive 2001/18 and Annex II thereof.
Šis priekšlikums jāvērtē arī saskaņā ar minētās direktīvas 19. panta 1. punktu, kurā paredzēts noteikt īpašos lietošanas un vides, un/vai ģeogrāfiskā apgabala nosacījumus, attiecībā uz kuriem dalībvalstīm jābūt daudz prasīgākām.
This proposal should also be read in the light of Article 19(1) of the Directive that defines the specific conditions of use on which the Member States should be more demanding.
Pirmām kārtām reglamenta projekta formulējums nevar aprobežoties ar negatīvu to pamatojumu uzskaitījumu, kurus varētu minēt dalībvalstis.
First of all, the wording of the proposal should not be limited to a negative definition of the grounds that may be invoked by the Member States.
Gan Padomes, gan Parlamenta attiecīgie juridiskie dienesti ir uzsvēruši bažas par to valsts mēroga pasākumu likumību, kurus dalībvalstis varētu pieņemt ar pamatojumiem, kas nekādi neatbilst vides apsvērumiem, piemēram, izmantojot tādus pamatojumus kā sabiedrības morāles, sabiedriskās kārtības vai ētikas normas.
The respective opinions issued by Council and Parliament's legal services both expressed strong reservations about the legality of national measures that could be taken by Member States on the basis of reasons that had very little to do with environmental considerations, such as public morality, public order or ethics.
Turklāt būtu laiks atzīt, ka, ņemot vērā Eiropas ekosistēmu daudzveidību un iespējamās tiešās vai netiešās ietekmes dažādību, Kopienas līmenī veiktie vides risku novērtējumi nav visaptveroši.
It was also time to recognise that the environmental risk assessment conducted at Community level could not be exhaustive given the diversity of European ecosystems and the diversity of possible direct or indirect impacts.
Lai panāktu atbilstību iekšējam tirgum un Kopienas novērtējumiem — ar nosacījumu, ka nepieciešamās reformas varētu atjaunot uzticību Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes ĢMO programmai —, dalībvalstu minētajiem pamatojumiem joprojām jāpapildina pamatojumi, ko novērtē Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde.
In order to comply with the internal market and the Community assessments – provided that the necessary reforms are able to restore the credibility of EFSA's GMO panel – the grounds invoked by the Member States should be supplementary to those assessed by EFSA.
Tomēr no dalībvalstu minētajiem argumentiem nevar izslēgt ar vidi vai agrovidi saistītus apsvērumus, jo īpaši vietējos un/vai reģionālos, uz kuriem Kopienas novērtējums neattiecas.
The grounds invoked by the Member States may not then exclude environmental or agri-environmental grounds, particularly those of a local and/or regional nature, which have not been covered by a Community assessment.
Dalībvalstu skaidrojumi katrā ziņā — vismaz daļēji — jāpamato ar zinātniskiem datiem par ietekmi uz vidi vai citām jomām.
The grounds invoked by the Member States will inevitably be based at least partly on scientific data if they concern some form of environmental impact .
Dalījums, ko Komisija ieviesusi savā paskaidrojumā, — no vienas puses, „zinātniskais” novērtējums, ko nodrošinātu Kopienas līmenī, un, no otras puses, pamatojumi, kas nekādi nav saistīti ar zinātniskām diskusijām par ietekmi uz vidi, — ir pārāk vienkāršots, un tajā nav ņemts vērā tas, cik sarežģīta ir saikne starp riska novērtējumu un riska pārvaldību.
The distinction made by the Commission in its explanatory memorandum between a ‘scientific’ assessment conducted at Community level on the one hand, and grounds that have nothing to do with the scientific debate on the environmental impact on the other, is simplistic and takes no account of the complexity of the link between risk assessment and risk management.
Šādi dalot, netiek novērtēts arī tas, ka, neņemot vērā zinātniskās neskaidrības, kaut gan tiesību aktos tās ir minētas, var nelabvēlīgi iespaidot atbilstošu lēmumu pieņemšanu par risku pārvaldību, pat ietekmēt piesardzības principa piemērošanu.
This distinction also ignores the fact that the failure to consider scientific uncertainties, although provision is made for this in the texts, may make it difficult to reach appropriate risk management decisions, or indeed to apply the precautionary principle.
Runājot par tāda herbicīda izmantošanas ietekmi, kurš ir saistīts ar ģenētiski modificētu un pret šo herbicīdu izturīgu augu, par ietekmi, kāda ir lauksaimniecības prakses izmaiņām ĢMO lietošanas rezultātā, vai risku, ka konkrētajā reģionā var rasties pret Bt toksīnu rezistenti kaitēkļi, visos šajos aspektos ir jānovērtē ar vides ietekmi saistīti zinātniskie dati vai to nepietiekamība.
Whether it be the impact of using a herbicide associated with a herbicide-tolerant GM plant, the impact of changes in agricultural practices caused by the use of a GMO, or the risk of harmful insects developing resistance to Bt toxins in a given region, all these aspects involve an assessment of scientific data - or the lack thereof - relating to the environmental impact.
Attiecībā uz tradicionālās vai bioloģiskās lauksaimniecības piesārņošanu ar ĢMO, ko dēvē arī par „līdzāspastāvēšanu”, Komisija savu atteikšanos pieņemt Kopienas līmeņa noteikumus vienmēr ir pamatojusi ar lauksaimniecības prakses, klimata un ģeogrāfiskās situācijas dažādību starp dalībvalstīm un to iekšienē.
On the issue of the contamination of conventional or organic farming by GMOs, also known as ‘coexistence’, the Commission has always justified its refusal to legislate at Community level by the diversity of agricultural practices, climates and geography among and within Member States.
Tikpat daudzveidīgas ir ekosistēmas un uztvērējvides, un, spriežot līdzīgi, šī daudzveidība attaisno subsidiaritātes principa piemērošanu ĢMO audzēšanai.
This same diversity exists for ecosystems and receiving environments, and justifies the application of subsidiarity to the cultivation of GMOs, following the same logic.
Visbeidzot, lai izbeigtu pašreizējo situāciju, kad trūkst pētījumu, kas tiesību aktos tomēr ir paredzēti, ir jāpastiprina valstu pilnvaras gadījumos, ja nav veikta attiecīgā izpēte par ietekmi valsts, reģionālā un/vai vietējā teritorijā.
Finally, in order to put an end to the current situation regarding the absence of studies, even though these are required by the existing legislation, the Member States should be given greater powers where there is a lack of relevant information about the impact on the national, regional and/or local territory.
Ir jārespektē dalībvalstu tiesības attiecībā uz savas zemes izmantošanu, uz ko attiecināma subsidiaritāte un kas nekādā veidā neiespaido noteikumus par iekšējo tirgu un preču un produktu brīvu apriti Savienības teritorijā.
It is necessary to respect the rights of the Member States when it comes to the use of their own territory, an area which is covered by subsidiarity and which in no way calls into question the rules governing the internal market and the free movement of goods and products throughout the territory of the Union .
Direktīvā 2001/18, kā arī citos Kopienas tiesību aktos paredzēto veselības un vides augsta līmeņa aizsardzību var panākt tikai tad, ja dalībvalstis efektīvi un ņemot vērā savas teritorijas īpatnības, savus lauksaimniecības paņēmienus un savu izvēlēto zemes izmantošanas plānošanas veidu var iegūt visus nepieciešamos pētījumus gan par uztvērējvidi, gan par monitoringa plānu nosacījumiem.
The high level of protection in the field of health and the environment targeted by Directive 2001/18 and other Community texts can only be achieved if all the necessary studies on the receiving environment and the conditions in the monitoring plans are effectively at the disposal of the Member States, and take account of the specific characteristics of their territory, their agricultural methods and their spatial planning choices.
Visbeidzot, dalībvalstu noteiktie pasākumi ir jāpiemēro konkrētam ĢMO vai, ja vajadzīgs, tādu ĢMO grupai, kuru īpašības ir līdzīgas, nevis visiem ĢMO.
Finally, the measures taken by Member States should apply to a given GMO or, as the case may be, a group of GMOs with similar characteristics, rather than to all GMOs.
Šiem pasākumiem jābūt pamatotiem.
These measures should be substantiated.
Turklāt ĢMO iespējamai audzēšanai nevajadzētu radīt papildu izmaksas tradicionālajiem vai bioloģiskajiem lauksaimniekiem.
The possible cultivation of a GMO should also not result in additional costs for farmers working in conventional or organic farming.
Tāpēc jānosaka obligāta prasība dalībvalstīm veikt pasākumus, kuru mērķis ir izvairīties no ĢMO klātbūtnes citos produktos; īpaša uzmanība būtu jāpievērš iespējamai pārrobežu invāzijai.
It should thus be compulsory for Member States to take measures to avoid the presence of GMOs in other products, and particular attention should be paid to any possible cross-border contamination.
Temats: Juridiskais pamats priekšlikumam Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko attiecībā uz iespēju, ka dalībvalstis var ierobežot vai aizliegt ĢMO audzēšanu savā teritorijā, groza Direktīvu 2001/18/EK (COM(2010)375 galīgā redakcija)
Subject: Legal basis of the proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council amending Directive 2001/18/EC as regards the possibility for the Member States to restrict or prohibit the cultivation of GMOs in their territory (COM(2010)375 final)
Juridiskajai komitejai nosūtītajā 2011. gada 10. marta vēstulē Jūs saskaņā ar Reglamenta 37. panta 2. punktu prasījāt izskatīt minētā Komisijas priekšlikuma juridiskā pamata spēkā esamību.
By letter of 10 March 2011 you asked the Committee on Legal Affairs pursuant to Rule 37(2) to consider whether the legal basis of the above Commission proposal was valid.
Ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvu 2001/18/EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē
Directive 2001/18/EC of the European Parliament and of the Council of 12 March 2001 on deliberate release into the environment of genetically modified organisms
Direktīvā 2001/18/EK ir ietverti arī nosacījumi par ĢMO apzinātu izplatīšanu
Directive 2001/18/EC also contains provisions on the deliberate release
„Apzināta izplatīšana” ir definēta Direktīvas 2. punkta 3. punktā šādā redakcijā: „„apzināta izplatīšana” ir jebkura ĢMO vai ĢMO kombinācijas ievadīšana vidē ar nodomu, neveicot īpašus lokalizācijas pasākumus, lai ierobežotu to saskari ar vispārējo populāciju un vidi un nodrošinātu abu pēdējo augsta līmeņa drošību” . mērķiem, kas nav laišana tirgū
"Deliberate release" is defined in Article 2(3) of the Directive, which reads: "'deliberate release' means any intentional introduction into the environment of a GMO or a combination of GMOs for which no specific containment measures are used to limit their contact with and to provide a high level of safety for the general population and the environment ". of GMOs for purposes other than placing on the market
„„Laišana tirgū" ir nodošana trešām personām par maksu vai bez maksas.
" ‘ placing on the market ’ means making available to third parties, whether in return for payment or free of charge;
Par laišanu tirgū neuzskata šādas operācijas:
The following operations shall not be regarded as placing on the market:
— ģenētiski modificētu organismu, to skaitā kultūras celmu kolekciju, nodošanu tādām darbībām, ko reglamentē saskaņā ar Padomes Direktīvu 90/219/EEK (1990. gada 23. aprīlis) par ģenētiski modificētu mikroorganismu ierobežotu izmantošanu,
— making available genetically modified microorganisms for activities regulated under Council Directive 90/219/EEC of 23 April 1990 on the contained use of genetically modified microorganisms, including culture collections,
— tādu ĢMO nodošanu, kas nav pirmajā ievilkumā minētie mikroorganismi, tikai darbībām, kurās ievēro attiecīgus stingras lokalizācijas pasākumus, lai ierobežotu to saskari ar vispārējo populāciju un vidi un nodrošinātu abu pēdējo augsta līmeņa drošību, pasākumiem būtu jāpamatojas uz tiem pašiem lokalizācijas principiem, kas noteikti Direktīvā 90/219/EEK,
— making available GMOs other than microorganisms referred to in the first indent, to be used exclusively for activities where appropriate stringent containment measures are used to limit their contact with and to provide a high level of safety for the general population and the environment, the measures should be based on the same principles of containment as laid down in Directive 90/219/EEC,
— ĢMO nodošanu lietošanai tikai apzinātas izplatīšanas nolūkā atbilstīgi prasībām, kas noteiktas šīs direktīvas B daļā.” (piemēram, audzēšanai).
— making available GMOs to be used exclusively for deliberate releases complying with the requirements laid down in part B of this Directive ". (e.g., for cultivation).
Būtībā atļaujas izsniegšanas procedūra ir šāda: i) pieteikumu atļaujas saņemšanai, ietverot vides un veselības riska novērtējumu, pieteikuma iesniedzējs iesniedz dalībvalsts kompetentajai iestādei; ii) kompetentā iestāde izdod novērtējuma ziņojumu par riska novērtējumu.
The authorisation procedure is in essence as follows: (i) an application for authorisation, including an evaluation of environmental and health risks, is submitted by an applicant to the competent authority of a Member State; (ii) the competent authority issues an assessment report concerning the risk evaluation.
Pārējās dalībvalstis var iesniegt iebildumus; šajā gadījumā procedūrā iesaistīsies Komisija.
Other Member States can present objections, in which case the Commission will intervene in the procedure.
Ja iebildumu nav, valsts līmenī piešķir atļauju ĢMO, taču lielākajā daļā gadījumu tiek izteikti iebildumi un sniegti atšķirīgi novērtējumi un ĢMO atļauju dod Komisija.
If there are no objections, the GMO is authorised at national level, whilst in the most usual case of objections and diverging evaluations, the GMO will be authorised by the Commission.
Direktīvas 22. pantā ir ietverta „brīvās apgrozības klauzula”, ar ko dalībvalstīm aizliedz ierobežot tādu ĢMO laišanu tirgū, kas atbilst direktīvas prasībām.
Article 22 of the Directive sets out the "free movement clause" prohibiting Member States from restricting the placing on the market of GMOs authorised under the Directive.
Saskaņā ar direktīvas 23. pantu dalībvalstis var ierobežot vai aizliegt ĢMO lietošanu un/vai pārdošanu veselības vai vides apsvērumu dēļ tikai, ja pēc ĢMO atļaušanas ir kļuvusi pieejama jauna informācija attiecībā uz veselības vai vides risku.
Under Article 23 of the Directive, Member States can restrict or prohibit the use and/or sale of GMOs for health and environmental reasons only in the event that new information with regard to health and environmental risks becomes available after the authorisation of a GMO.
Regulā (EK) Nr. 1829/2003 ir iekļauti līdzīgo nosacījumi par ĢMO izmantošanas atļaušanu pārtikā un barībā, pārtikā un barībā, kas satur vai sastāv no ĢMO, un pārtikā un barībā, kas ražota no sastāvdaļām, kuras ražotas no ĢMO, vai kas satur šādas sastāvdaļas.
Regulation No 1829/2003 contains similar provisions for the authorisation of GMOs for food and feed use, food and feed containing or consisting of GMOs and food and feed produced from or containing ingredients produced from GMOs.
Šajā sakarā regula ir lex specialis attiecībā uz ĢMO, kas saistīti ar pārtiku un barību, atļaušanu.
In that respect the Regulation is a lex specialis when it comes to the authorisation of GMOs related to food and feed.
Jāatzīmē arī, ka ar direktīvu un regulu tiek izveidots tiesiskais regulējums ģenētiski modificētu organismu (ĢMO) atļaušanai, šis regulējums ir pilnībā piemērojams ĢMO, ko visā ES audzēšanas nolūkos izmanto kā sēklas un citu augu pavairošanas materiālu.
It should also be noted that the Directive and the Regulation establish a legal framework for the authorisation of genetically modified organisms (GMOs) which is fully applicable to GMOs to be used for cultivation purposes throughout the EU as seeds or other plant-propagating material.
Saskaņā ar šo tiesību aktu kopumu ģenētiski modificētu organismu audzēšanai jāveic individuāls riska novērtējums, pirms tiek dota atļauja to laišanai Savienības tirgū.
Under this set of legislation, GMOs for cultivation should undergo an individual risk assessment before being authorised to be placed on the Union market.
Atļauju piešķiršanas procedūras mērķis ir nodrošināt cilvēku dzīvības un veselības, dzīvnieku veselības un labturības, vides un patērētāju interešu augsta līmeņa aizsardzību, vienlaikus nodrošinot iekšējā tirgus efektīvu darbību.
The aim of the authorisation procedure is to ensure a high level of protection of human life and health, animal health and welfare, the environment and consumer interests, whilst ensuring the effective functioning of the internal market.
Komisija 2010. gada 13. jūlijā ierosināja grozīt Direktīvu 2001/18/EK attiecībā uz iespēju, ka dalībvalstis var pieņemt tiesību aktus, lai ierobežotu vai aizliegtu visu vai atsevišķu ĢMO audzēšanu savas teritorijas daļā vai visā teritorijā.
On 13 July 2010 the Commission proposed to modify Directive 2001/18/EC as regards the possibility for the Member States to adopt measures restricting or prohibiting the cultivation of all or particular GMOs on all or parts of their territory.
Šajā pašā datumā Komisija publicēja paziņojumu par dalībvalstu izvēles brīvību lemt par ģenētiski modificētu kultūraugu audzēšanu
On the same date, the Commission published a Communication on the freedom for Member States to decide on the cultivation of genetically modified crops
COM(2010)0380 . , kurā tā skaidro iemeslus savam priekšlikumam ieviest elastīgāku pieeju pastāvošo tiesību aktu par ĢMO audzēšanu ietvaros.
COM(2010)0380 . in which it explains the reasons behind its proposal to introduce a more flexible approach under the existing legislation as regards GMO cultivation.
Padomē īpaša darba grupa, ko izveidoja COREPER , lai izskatītu priekšlikumu, atrada vairākus problēmjautājumus, ieskaitot juridiskā pamata izvēli.
Within the Council, the ad hoc Working Party created by COREPER to examine the proposal identified a number of issues and concerns, including the choice of legal basis.
Uz to reaģējot, Padomes Juridiskais dienests sniedza atzinumu
In response, the Council Legal Service gave an opinion
15696/10. , secinot, ka LESD 114. pants nav derīgs pamats priekšlikuma pašreizējai redakcijai.
15696/10. concluding that the proposal as it stands is not validly based on Article 114 TFEU.
Komisijas dienestu darba dokuments par juridisko jautājumu apsvēršanu attiecībā uz ĢMO audzēšanu (SEC(2010) 1454 galīgā redakcija).
Commission staff working document of 19.11.2010 on consideration of legal issues on GMO cultivation (SEC(2010) 1454 final). .
Pēc Jūsu pieprasījuma Parlamenta Juridiskais dienests izskatīja jautājumu un savā 2010. gada 17. novembra atzinumā secināja turpmāk minēto: „Juridiskais dienests nav saskatījis nekādu pamatojumu, lai apšaubītu LESD 114. panta izvēli par priekšlikuma juridisko pamatu.”
Parliament's Legal Service examined the question at your request and in its opinion of 17 November 2010 concluded as follows: " The Legal Service has not identified any grounds such as to call into question the choice of Article 114 TFEU as the legal basis of the proposal. "
Jūsu referente Corinne Lepage ierosina mainīt juridisko pamatu, aizstājot LESD 114. pantu ar LESD 192. pantu (1. grozījums).
The rapporteur, Corinne Lepage, proposes to change that legal basis and replace Article 114 TFEU by Article 192 TFEU (amendment 1)
I. Apspriežamais juridiskais pamats
I. The legal basis in question
Ja vien L ī gumi neparedz ko citu, turpm ā k nor ā d ī tos noteikumus piem ē ro, lai sasniegtu 26. pant ā noteiktos m ē r ķ us.
Save where otherwise provided in the Treaties, the following provisions shall apply for the achievement of the objectives set out in Article 26.
Eiropas Parlaments un Padome saska ņā ar parasto likumdošanas proced ū ru p ē c apspriešan ā s ar Ekonomikas un soci ā lo lietu komiteju paredz pas ā kumus, lai tuvin ā tu dal ī bvalstu normat ī vos vai administrat ī vos aktus, kuri attiecas uz iekš ē j ā tirgus izveidi un darb ī bu.
The European Parliament and the Council shall, acting in accordance with the ordinary legislative procedure and after consulting the Economic and Social Committee, adopt the measures for the approximation of the provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States which have as their object the establishment and functioning of the internal market.
Š ā panta 1. punktu nepiem ē ro fisk ā liem noteikumiem, k ā ar ī noteikumiem, kas saist ī ti ar personu br ī vu p ā rvietošanos vai nodarbin ā tu personu ties ī b ā m un interes ē m.
Paragraph 1 shall not apply to fiscal provisions, to those relating to the free movement of persons nor to those relating to the rights and interests of employed persons.