natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A. tā kā Eiropas Savienības Pamattiesību hartā ietvertās pamattiesības ir atzītas par ES tiesību un administratīvās prakses pamatu EK līgumā, kā arī dalībvalstu konstitūcijās un dažādos starptautiskos līgumos un konvencijās;
A. whereas the EC Treaty acknowledges the fundamental rights laid down in the Charter of Fundamental Rights of the European Union, in the constitutions of the Member States and in different international treaties and conventions, as basic references in Community law and practice,
B. tā kā EK līgumā ir noteikti vairāki būtiski principi un tā kā viens no Kopienas pamatmērķiem ir iekšējais tirgus, kurā atcelti preču, pakalpojumu, kapitāla un personu brīvas kustības ierobežojumi dalībvalstīs un kuram raksturīga sakārtota sociālā politika;
B. whereas the EC Treaty lays down a number of relevant principles, whereas one of the main purposes of the Community is an internal market characterised by the abolition, between Member States, of obstacles to the free movement of goods, persons, services and capital, and with a social dimension
C . tā kā viens no šiem principiem ir iedzīvotāju tādu konstitucionālo pamattiesību atzīšana kā tiesības veidot arodbiedrības, streikot un vest sarunas par darba koplīguma slēgšanu;
C. whereas one of those principles is the recognition of citizens' basic constitutional rights, including the right to form trade unions, the right to strike and the right to negotiate collective agreements,
D. tā kā iekšējā tirgus pamatprincipi ietver darba ņēmēju pārvietošanās brīvību, dibinājumbrīvību un pakalpojumu sniegšanas brīvību;
D. whereas the fundamental principles of the internal market include freedom of movement for workers, freedom of establishment and freedom to provide services,
E. tā kā saskaņā ar EK līguma 39. pantu darba ņēmēju pārvietošanās brīvība ietver to, ka ir jānovērš pilsonības dēļ pieļauta jebkāda veida darba ņēmēju diskriminācija saistībā ar nodarbinātību, darba samaksu un citiem darba apstākļiem un nodarbinātības nosacījumiem;
E. whereas, according to Article 39 of the Treaty, freedom of movement for workers entails the abolition of any discrimination based on nationality between workers of the Member States as regards employment, remuneration and other conditions of work and employment,
F. tā kā EK līgumā tiek pieļauti pamatbrīvību ierobežojumi, ja to leģitīmie mērķi atbilst EK līgumam, to pamatā ir sevišķi svarīgas sabiedrības intereses, un tie ir piemēroti un kalpo vienīgi noteikto mērķu sasniegšanai; turklāt tā kā saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 52. pantu jebkādus tajā atzīto tiesību un brīvību izmantošanas ierobežojumus drīkst piemērot tikai tad, ja tie ir samērīgi un nepieciešami un ja tie patiesi atbilst vispārējas nozīmes mērķiem, ko atzinusi Eiropas Savienība, vai arī tie ir vajadzīgi, lai aizsargātu citu personu tiesības un brīvības;
F. whereas restrictions on fundamental freedoms are possible under the EC Treaty, if they pursue legitimate aims compatible with the Treaty, are justified by overriding reasons of public interest, are appropriate to achieve the objectives pursued and do not go beyond what is necessary to achieve those objectives; whereas at the same time, according to Article 52 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union, any limitations on the exercise of the rights and freedoms recognised by that Charter may be made only if they are proportionate and necessary and if they genuinely meet objectives of general interest recognised by the Union or the need to protect the rights and freedoms of others,
G. tā kā EKT par pamattiesībām atzīst tiesības uz kolektīvu rīcību, kas ir Kopienas tiesību vispārējo principu neatņemama daļa; šīs tiesības būs iekļautas arī Lisabonas līgumā, ja šo līgumu ratificēs;
G. whereas the ECJ recognizes the right to take collective action as a fundamental right that is an integral part of the general principles of Community law; this right will also beenshrined in the Treaty if the Lisbon Treaty is ratified,
H. tā kā Eiropas Komisija vairākkārt ir uzsvērusi to nozīmi, kāda darba ņēmēju tiesību aizsardzībā ir spēkā esošajam valsts darba tiesību regulējumam un sarunām par darba koplīguma slēgšanu;
H. whereas the Commission has on several occasions stressed the importance of the existing national framework of employment legislation and collective bargaining for the protection of workers rights,
I. tā kā Komisijas 2006. gada ziņojums par darba attiecībām Eiropā apliecina, ka izvērstām sarunām par darba koplīguma slēgšanu var būt pozitīva ietekme uz sociālo integrāciju;
I. whereas the Commission’s report on industrial relations in Europe 2006 shows that highly developed collective bargaining can have a positive influence on social inclusion,
J. tā kā saskaņā ar EK Līguma 136. pantu Kopiena un dalībvalstis par mērķiem izvirza „dzīves un darba apstākļu uzlabošanu nolūkā tos saskaņot, turpinot ieviest uzlabojumus”; un tā kā, lai sasniegtu šos mērķus, EK Līguma 140. pants paredz, ka Komisijai ir jāveicina cieša sadarbība starp dalībvalstīm sociālās politikas jomā, jo īpaši jautājumos par tiesībām apvienoties un rīkot kolektīvas sarunas starp darba devējiem un darba ņēmējiem;
J. whereas according to Article 136 of the EC Treaty, the Community and the Member States "shall have as their objectives ... improved living and working conditions, so as to make possible their harmonisation while the improvement is being maintained”; and whereas with a view to achieving this objective, Article 140 of the EC Treaty provides that the Commission is to promote close cooperation between Member States in the social policy field, particularly in matters relating to the right of association and collective bargaining between employers and workers,
K. tā kā saskaņā ar Direktīvas par darba ņēmēju norīkošanu preambulu, lai veicinātu pārrobežu pakalpojumu sniegšanu, ir jārada neierobežotas un godīgas konkurences vide un jāveic pasākumi, kas nodrošina darba ņēmēju tiesību ievērošanu un kas ir saskaņā ar valsts darba tiesību normatīvo regulējumu un darba attiecībām dalībvalstīs;
K. whereas, according to the preamble of the PWD, the promotion of the transnational provision of services requires conditions of free and fair competition and measures guaranteeing respect for the rights of workers and in accordance with the legal framework relating to national employment law and industrial relations in the Member States,
L. tā kā Direktīvas par darba ņēmēju norīkošanu 12. apsvērumā ir skaidri norādīts, ka „Kopienas tiesības neizslēdz iespēju dalībvalstīs piemērot to tiesību aktus vai kolektīvos līgumus, ko ir parakstījuši darba devēji un darba ņēmēji, jebkurai personai, kuru, kaut vai īslaicīgi, nodarbina to teritorijā, lai gan šīs personas darba devējs ir reģistrēts citā dalībvalstī,” un ka „Kopienas tiesības neaizliedz dalībvalstīm nodrošināt šo tiesību normu ievērošanu ar piemērotiem līdzekļiem”;
L. whereas the PWD clearly states in recital 12 that "Community law does not preclude Member States from applying their national legislation, or collective agreements entered into by employers and labour, to any person who is employed, even temporarily, within their territory, although his employer is established in another Member State" and that "Community law does not forbid Member States to guarantee the observance of those rules by the appropriate means",
M. tā kā Direktīvas par darba ņēmēju norīkošanu mērķi — radīt godīgas konkurences vidi un veikt pasākumus, lai nodrošinātu darba ņēmēju tiesību ievērošanu, — ir būtiski laikā, kad palielinās pārrobežu pakalpojumu sniegšana, lai aizsargātu iesaistītos darba ņēmējus, vienlaikus ievērojot darba tiesību regulējumu un darba attiecības dalībvalstīs;
M. whereas the objective of the PWD – to provide a climate of fair competition and measures guaranteeing respect for the rights of workers – is important, in an era in which the transnational provision of services is expanding, for the protection of the workers concerned, while respecting the framework of employment law and industrial relations in the Member States,
N. tā kā saskaņā ar Direktīvu par darba ņēmēju norīkošanu dalībvalstu tiesību aktos ir jānosaka obligāti noteikumi, ar ko nodrošina norīkoto darba ņēmēju aizsardzības minimumu, kas jāievēro uzņēmējvalstī, neierobežojot darba ņēmējiem labvēlīgāku nodarbinātības noteikumu un nosacījumu piemērošanu;
N. whereas, according to the PWD, the laws of the Member States must lay down a nucleus of mandatory rules for minimum protection of posted workers to be observed in the host country without preventing the application of terms and conditions of employment more favourable to workers,
O. tā kā saskaņā ar Direktīvas par darba ņēmēju norīkošanu 3. panta 8. punktu šo direktīvu var īstenot vai nu ar tiesību aktu, vai ar koplīgumu starpniecību, kuri ir noteikti par vispārēji piemērojamiem vai kuri ir vispārēji piemērojami visiem attiecīgās nozares līdzīgajiem uzņēmumiem, vai kurus ir noslēgušas reprezentatīvākās valsts līmeņa darba devēju apvienības un arodorganizācijas un kuri tiek piemēroti visā valsts teritorijā; turklāt EKT apstiprina, ka, tā kā Direktīvas par darba ņēmēju norīkošanu mērķis nav saskaņot nodarbinātības noteikumu un nosacījumu izveides sistēmas dalībvalstīs, tās ir tiesīgas noteikt arī tādu valsts līmeņa sistēmu, kas nav skaidri minēta Direktīvā par darba ņēmēju norīkošanu;
O. whereas Article 3(8) of the PWD allows the directive to be implemented either through legislation or through collective agreements which have been declared universally applicable, or which are generally applicable to all similar undertakings in the industry concerned or which have been concluded by the most representative employers’ and labour organisations at national level and which are applied throughout the national territory, the ECJ also affirms that since the purpose of the PWD is not to harmonise systems for establishing terms and conditions of employment, Member States are free to choose a system at national level which is not expressly mentioned among those provided for in the PWD,
P. tā kā Direktīvas par darba ņēmēju norīkošanu 3. panta 1. punkta pamatnosacījumi ietver obligātus starptautiskos noteikumus, par kuriem dalībvalstis ir kopīgi vienojušās; atzīmē, ka 3. panta 10. punktā paredzētie sabiedriskās kārtības nosacījumi ietver arī obligātus starptautiskos noteikumus, bet dalībvalstīm tiek dota rīcības brīvība to noteikšanai savos tiesību aktos; turklāt atzīmē, ka 3. panta 10. punktā paredzēto noteikumu piemērošana ir būtiska dalībvalstīm, jo šie noteikumi ļauj tām rīkoties daudzās ar darba tirgu, sociālo politiku un citiem jautājumiem, tostarp ar darba ņēmēju aizsardzību, saistītās jomās, vienlaikus ievērojot vienlīdzīgas attieksmes principu;
P. whereas the nucleus provisions in Article 3(1) of the PWD consists of international mandatory rules which the Member States have commonly agreed upon; notes that the public order provisions in Article 3(10) also consist of international mandatory rules but are frames in such a way that Member States have discretion in terms of their definition in national legislation; notes further that the use of Article 3(10) is important for Member States as it enables them to consider a variety of labour market, social policy and other concerns including protection of workers, whilst respecting the principle of equal treatment,
Q. tā kā darba ņēmēju mobilitāte ir būtiski veicinājusi nodarbinātību, labklājību un integrāciju ES, sniedzot iedzīvotājiem jaunas iespējas uzkrāt zināšanas un pieredzi un uzlabot dzīves līmeni;
Q. whereas mobility of workers has greatly contributed to employment, prosperity and EU integration, giving citizens new opportunities to develop knowledge and experience and to attain better living standards,
R. tā kā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 28. pantā ir kodificētas tiesību normas par iesaistīšanos sarunās par darba koplīguma slēgšanu un par kolektīvu rīcību;
R. whereas Article 28 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union codifies the right of collective bargaining and collective action,
S. tā kā Direktīvā par darba ņēmēju norīkošanu paredzēto noteikumu vienota piemērošana un izpilde ir priekšnoteikums, lai sasniegtu minētās direktīvas mērķus, jo īpaši attiecībā uz dalībvalstīs spēkā esošo darba koplīgumu slēgšanas noteikumu ievērošanu;
S. whereas uniform application and enforcement of the provisions of the PWD are essential to achieving its objectives, in particular respect for collective bargaining arrangements existing in the Member States,
T. tā kā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīvas 2006/123/EK par pakalpojumiem iekšējā tirgū
T. whereas Article 3(1)(a) of the Directive 2006/123/EC of the European Parliament and of the Council of 12 December 2006 on services in the internal market
OV L 376, 27.12.2006., 36. lpp.
OJ L 376, 27.12.2006, p.36.
(Pakalpojumu direktīva) 3. panta 1. punkta a) apakšpunktā ir skaidri norādīts, ka ar minēto direktīvu neparedz aizstāt un neskar Direktīvu par darba ņēmēju norīkošanu;
(Services Directive) clearly indicates that it is not intended to replace, and is without prejudice to, the PWD ,
U. tā kā Padomes Regulas (EK) Nr. 2679/98
U. whereas for the free movement of goods the following clause (known as the “Monti clause") was included in Council Regulation (EC) No. 2679/98
OV L 337, 12.12.1998., 8. lpp.
OJ L 337, 12.12.1998, p.
2. pantā attiecībā uz brīvu preču apriti starp dalībvalstīm ir iekļauta šāda klauzula (tā dēvētā Monti klauzula): „šo regulu nevar interpretēt kā tādu, kas jebkādā veidā ietekmē dalībvalstīs atzīto pamatbrīvību īstenošanu, tostarp attiecībā uz tiesībām vai brīvību streikot.
8. ; Article 2: “This Regulation may not be interpreted as affecting in any way the exercise of fundamental rights as recognised in Member States, including the right or freedom to strike.
Šādas tiesības var ietvert arī tiesības vai brīvību veikt citas darbības, ko nosaka dalībvalstīs pieņemtās īpašās sistēmas, kas reglamentē darba attiecības”;
These rights may also include the right or freedom to take other actions covered by the specific industrial relations systems in Member States”,
V. tā kā Pakalpojumu direktīvas 1. panta 7. punktā ir noteikts, ka: „šī direktīva neskar pamattiesību īstenošanu, kā tās atzītas dalībvalstīs un Kopienas tiesību aktos.
V. whereas Article 1(7) of the Services Directive provides that: “This Directive does not affect the exercise of fundamental rights as recognised in the Member States and by Community law.
Tāpat tā neskar tiesības apspriest, noslēgt un īstenot koplīgumus, kā arī veikt protesta akcijas saskaņā ar valsts tiesību aktiem un praksi, kas ir saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem”;
Nor does it affect the right to negotiate, conclude and enforce collective agreements and to take industrial action in accordance with national law and practices which respect Community law”,
W. tā kā Eiropadome ir noteikusi principus tādu darba tirgus modeļu izveidei, kas sniegtu gan augsta līmeņa drošību, gan augsta līmeņa elastīgumu (tā dēvētais elastdrošības modelis); tā kā ir atzīts, ka veiksmīga elastdrošības modeļa nozīmīgs elements ir stabilas sociālo partneru attiecības, kurās īpašu uzmanību pievērš sarunām par darba koplīguma slēgšanu;
W. whereas the European Council has established principles to create labour market models that have, in addition to a high level of security, a high level of flexibility, (known as "the flexicurity model"); whereas it is recognised that an important part of a successful flexicurity model includes strong social partners with significant scope for collective bargaining,
X. tā kā EKT ir ekskluzīvas tiesības interpretēt Kopienas tiesības no pamattiesību un pamatbrīvību viedokļa, kā arī tai ir pienākums nodrošināt EK līguma interpretācijas un piemērošanas atbilstību likumam;
X. whereas it is the role of the ECJ to interpret Community law in the light of fundamental rights and freedoms and to ensure that in the interpretation and application of the EC Treaty the law is observed,
Y. tā kā dalībvalstu tiesas, katru gadījumu izskatot atsevišķi, var pārbaudīt, vai, nosakot pamatbrīvību ierobežojumus, ir ievēroti kritēriji par to atbilstību Kopienas tiesībām;
Y. whereas it is up to national courts to ascertain, on a case-by-case basis, whether the criteria regarding the restriction of fundamental freedoms and their compatibility with Community law are fulfilled,
Z. tā kā tiesības uz kolektīvu rīcību un koplīgumu slēgšanu ir pamattiesības, kas ir Kopienas tiesību vispārējo principu neatņemama daļa; tā kā šajā sakarībā EKT nebūtu jābalstās uz Padomes un Komisijas 1996. gada 24. septembra paziņojumu — ko Eiropas Parlaments kā viens no likumdevējiem nav pieņēmis —, kas ierobežotu jēdzienu „sabiedriskās kārtības noteikumi” un „valsts noteikumi politiskās kārtības nodrošināšanai” interpretāciju, tos uzskatot vienīgi par prevalējošām tiesību aktu normām;
Z. whereas the right to take collective action and to conclude collective agreements is a fundamental right which forms an integral part of the general principles of Community law; whereas in that context the ECJ should not rely on a statement of the Council and the Commission dated 24 September 1996 that has not been adopted by Parliament (as co-legislator) which would restrict the interpretation of the concepts of "public policy provisions" and "national provisions crucial to political order" merely to mandatory rules laid down in legislation,
AA. tā kā spriedums Albany lietā (C-67/96) konkurences tiesību jomā nodrošināja arodbiedrībām plašu rīcības brīvību saistībā ar darba tirgus jautājumiem;
AA. whereas the Albany judgement (C-67/96) in the field of competition law gave trade unions a significant degree of discretion regarding labour market issues,
AB. tā kā ir konstatēts, ka EKT un starp Tiesu un tās ģenerāladvokātiem pastāvēja dažādi viedokļi un interpretācijas atšķirības vairākās lietās saistībā ar Direktīvu par darba ņēmēju norīkošanu, jo īpaši lietā C-341/05 ( Laval lieta
AB. whereas it has been noted that differing views and interpretations existed within the ECJ and between the Court and its Advocates-General in the various cases relating to the PWD, in particular in Case C-341/05 Laval
Eiropas Kopienu Tiesas 2007. gada 18. decembra spriedums lietā C-341/05 Laval un Partneri Ltd , Krājums, I‑11767 ( Laval lieta). ) un lietā C-346/06 ( Rüffert lieta
Judgment of the Court of Justice of 18 December 2007 in Case C-341/05 Laval un Partneri Ltd [2007] ECR I‑11767 (the Laval case). and Case C-346/06 Rüffert
4. atzinīgi vērtē Lisabonas līgumu un to, ka Eiropas Savienības Pamattiesību harta ir noteikta par juridiski saistošu; atzīmē, ka tas ietver arodbiedrību tiesības atbilstīgā līmenī apspriest un noslēgt koplīgumus un interešu konflikta gadījumos kolektīvi rīkoties (piemēram, streikot), lai aizstāvētu savas intereses;
Welcomes the Lisbon treaty and the fact that the Charter of Fundamental Rights of the European Union is to be made legally binding; notes that this would include the right of trade unions to negotiate and conclude collective agreements at the appropriate levels and, in the case of conflicts of interest, to take collective action (such as strike action) to defend their interests;
7. uzsver, ka Direktīvas par darba ņēmēju norīkošanu 22. apsvērumā ir noteikts, ka tā neierobežo dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz kolektīvu rīcību, lai aizsargātu amatu un profesiju intereses, ko paredz arī EK līguma 137. panta 5. punkts;
Stresses that recital 22 of the PWD states that the Directive is without prejudice to the law of the Member States concerning collective action to defend the interests of trades and professions which is confirmed by Article 137(5) of the EC Treaty;
9. uzsver, cik būtiski ir novērst negatīvu ietekmi uz tādiem darba tirgus modeļiem, kas jau tagad darba tirgū spēj apvienot augstu elastīguma līmeni ar augstu drošības līmeni, un cik būtiski ir šo pieeju attīstīt arī turpmāk;
Underlines the importance of preventing negative effects on labour market models that are already able to combine a high degree of flexibility in the labour market with a high level of security and, instead, of promoting this approach further;
11. atzinīgi vērtē to, ka saskaņā ar Eiropas Savienības principiem un tradīcijām daudzas dalībvalstis sadarbībā ar sociālajiem partneriem ir noteikušas augstus darba apstākļu standartus, kas uzlabo visu darba ņēmēju dzīves līmeni un veicina ekonomikas izaugsmi un konkurētspēju;
Welcomes the fact that, according to the principles and traditions of the European Union, many Member States, in cooperation with social partners, have put in place high standards of working conditions that improve the well-being of all workers and enhance economic growth as well as competitiveness;
17. uzsver, ka Kopienas tiesībās ir jāievēro nediskriminācijas princips; turklāt uzsver, ka Kopienas likumdevējam ir jānodrošina, lai netiktu radīti šķēršļi nedz koplīgumiem, piemēram, tiem, ar kuriem attiecīgajā darba vietā visiem darba ņēmējiem piemēro principu „vienāds atalgojums par vienādu darbu” neatkarīgi no darbinieku vai darba devēja valstspiederības, nedz arī streikiem, lai atbalstītu šādu kopīgumu slēgšanu, kas ir saskaņā ar valsts tiesību aktiem vai praksi;
Emphasises that Community law has to respect the principle of non discrimination; emphasises further that the Community legislator has to ensure that no obstacles are created either to collective agreements, for example, those implementing the principle of equal pay for equal work for all workers in the workplace, regardless of their nationality or that of their employer, in the place where the service is provided, or to industrial action in support of such an agreement which is in accordance with national laws or practice;
22. atgādina, ka deviņas dalībvalstis ir ratificējušas SDO konvenciju Nr. 94 par Darba tiesību klauzulām (Publiskā iepirkuma līgumi); pauž nožēlu, ka pat tiesas nolēmumos pienācīgi netiek ņemta vērā SDO konvencija Nr. 94, un pauž bažas, ka attiecīgajās dalībvalstīs varētu rasties pretrunas, piemērojot minēto konvenciju un Direktīvu par darba ņēmēju norīkošanu; aicina Komisiju steidzamības kārtā atrisināt šo situāciju un arī turpmāk veicināt minētās konvencijas ratifikāciju, lai sekmētu sociālo tiesību klauzulu iekļaušanu noteikumos par publiskā iepirkuma līgumiem, kas ir Publiskā iepirkuma direktīvas mērķis;
Recalls that nine Member States have ratified the ILO Convention 94 on Labour Clauses (Public Contracts); regrets that even judicial rulings fail sufficiently to take into consideration ILO convention 94 and is worried that the application of this Convention in the Member States concerned might be in conflict with the application of the PWD; calls on the Commission to clarify this situation as a matter of urgency and to continue to promote the ratification of this Convention in order to enhance further the development of social clauses in public procurement regulations, which itself is an aim of the Public Procurement Directive;
29. uzskata, ka nevajadzētu pakļaut riskam to pamattiesību īstenošanu, kas atzītas dalībvalstīs, SDO konvencijās un Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, tostarp tiesības vest sarunas par darba koplīguma slēgšanu, tiesības noslēgt un īstenot šādus koplīgumus un tiesības streikot;
Believes that the exercise of fundamental rights as recognised in the Member States, in ILO Conventions and in the Charter of Fundamental Rights of the European Union, including the right to negotiate, conclude and enforce collective agreements and the right to take industrial action should not be put at risk.
31. aicina Komisiju steidzamības kārtā īstenot Padomes lēmumus par elektroniskās informācijas apmaiņas sistēmas izveidi, kas varētu palīdzēt dalībvalstīm efektīvāk novērst ļaunprātīgas izmantošanas gadījumus;
Calls on the Commission to implement the decisions of the Council regarding the establishment of an electronic system for exchange of information as a matter of urgency as it could enable Member States to combat abuses more effectively.
2007. gada decembrī Eiropas Kopienu Tiesa (EKT) pieņēma spriedumus divās lietās par to, kā ES līdzsvaro Līguma ekonomiskos un sociālos mērķus.
In December 2007 the European Court of Justice (ECJ) delivered its judgments in two cases on how the EU balances the economic and the social objectives of the Treaty.