natgillin/translations-raw huggingface dataset:
L. tā kā 2010. gadā ombuds saņēma 2667 sūdzības; tā kā, salīdzinot ar 2009. gadu, sūdzību skaits ir samazinājies par vairāk nekā 400;
L. whereas in 2010 the Ombudsman received 2 667 complaints; whereas this represents a decline of more than 400 compared to 2009,
M. tā kā 2010. gadā ombuds pabeidza 326 izmeklēšanas (2009. gadā — 318), no kurām 323 izmeklēšanas bija balstītas uz sūdzībām; tā kā vidējais laiks, kas vajadzīgs izmeklēšanas pabeigšanai, samazinājās no 13 mēnešiem 2008. gadā līdz 9 mēnešiem 2009. un 2010. gadā; tā kā vairākums izmeklēšanu tika pabeigtas viena gada laikā (66 %) un vairāk nekā puse (52 %) tika pabeigtas trīs mēnešu laikā;
M. whereas in 2010 the Ombudsman completed 326 inquiries (318 in 2009) of which 323 were based on complaints; whereas the average time required for completing inquiries fell from 13 months in 2008 to 9 months in 2009 and 2010; whereas most of the inquiries were completed within one year (66 %) and over half (52 %) were completed within three months,
N. tā kā ombuds var sākt patstāvīgu izmeklēšanu, ja viņš vēlas izmeklēt iespējumu administratīvas kļūmes gadījumu, pamatojoties uz sūdzību, ko iesniegusi nepilnvarota persona, vai ja šķiet, ka iestādēs pastāv sistēmiska problēma; tā kā ombuds 2010. gadā pabeidza trīs un sāka sešas patstāvīgas izmeklēšanas;
N. whereas the Ombudsman can launch own-initiative inquiries when he intends to investigate a possible case of maladministration based on a complaint by a non-authorised person or when there appears to be a systemic problem in the institutions; whereas the Ombudsman completed three and opened six own-initiative inquiries in 2010,
O. tā kā 65 % 2010. gadā sākto izmeklēšanu bija saistīti ar Eiropas Komisiju (2009. gadā — 56 %), 10 % ar Eiropas Personāla atlases biroju (EPSO), 7 % ar Eiropas Parlamentu, 2 % ar ES Padomi un 1 % ar Eiropas Savienības Tiesu;
O. whereas 65 % of inquiries opened in 2010 concerned the European Commission (56 % in 2009), 10 % concerned the European Personnel Selection Office (EPSO), 7 % the European Parliament, 2 % the Council of the European Union, and 1 % the Court of Justice of the European Union,
P. tā kā 2010. gadā vairāk nekā pusē (55 %) slēgto lietu attiecīgā iestāde pieņēma mierizlīgumu vai nokārtoja jautājumu;
P. whereas in over half (55 %) of the cases closed in 2010 the institution concerned accepted a friendly solution or settled the matter,
Q. tā kā ombuds var izteikt papildu piezīmi, ja, izskatot lietu, tiek konstatēta iespēja uzlabot pārvaldības kvalitāti; tā kā ombuds 2010. gadā izteica papildu piezīmes 14 lietās (2009. gadā — 29), lai uzlabotu pilsoņiem sniegto pakalpojumu kvalitāti;
Q. whereas the Ombudsman may issue a further remark if, in dealing with a case, an opportunity to enhance the quality of the administration is identified; whereas the Ombudsman issued further remarks in 14 cases in 2010 (down from 28 in 2009) with a view to enhancing the quality of the service provided to citizens,
R. tā kā kritisku piezīmi izsaka lietās, kad i) attiecīgā iestāde vairs nevar novērst administratīvo kļūmi, ii) administratīvajai kļūmei nav vispārēju seku vai iii) ombuda turpmāki kontroles pasākumi netiek uzskatīti par nepieciešamiem;
R. whereas a critical remark is made in cases where (i) it is no longer possible for the institution concerned to eliminate the maladministration, (ii) where the maladministration has no general implications or (iii) where no follow-up by the Ombudsman is deemed necessary,
S. tā kā kritiska piezīme apstiprina sūdzības iesniedzējam sūdzības pamatotību un norāda iestādei uz pieļauto kļūdu, lai tā turpmāk varētu izvairīties no administratīvām kļūmēm; tā kā dažos pēdējos gados kritisku piezīmju skaits pastāvīgi samazinās — no 44 piezīmēm 2008. gadā un 35 piezīmēm 2009. gadā līdz 33 piezīmēm 2010. gadā;
S. whereas a critical remark confirms to the complainant that the complaint was justified and indicates to the institution what it has done wrong, so it can avoid maladministration in the future; whereas over the last few years the number of critical remarks has been showing a continual decrease, falling from 44 in 2008 and 35 in 2009 to 33 in 2010,
T. tā kā ieteikuma projektu izdod gadījumos, kad nepieciešami ombuda turpmāki kontroles pasākumi, kad administratīvo kļūmi var novērst vai kad administratīvā kļūme ir īpaši smaga vai ar vispārējām sekām;
T. whereas a draft recommendation is issued in cases where follow-up action by the Ombudsman is necessary, where the maladministration can be eliminated or where the maladministration is particularly serious or has general implications,
U. tā kā ombuds 2010. gadā administratīvas kļūmes konstatēja 12 % lietu (40); tā kā septiņās no šīm lietām viņš panāca pozitīvu rezultātu, izdodot ieteikumu projektus;
U. whereas the Ombudsman identified instances of maladministration in 12 % of the cases (40) in 2010; whereas he obtained positive outcomes in seven of these cases by making draft recommendations,
V. tā kā ombuds var sūtīt īpašu ziņojumu Eiropas Parlamentam, ja iestāde vai struktūra nesniedz apmierinošu atbildi uz ieteikuma projektu;
V. whereas if an institution or body fails to respond satisfactorily to a draft recommendation, the Ombudsman may send a special report to the European Parliament,
W. tā kā īpašs ziņojums ir ombuda galējais līdzeklis un pēdējais secīgais būtiskais solis, ko viņš sper, izskatot lietu, jo lēmuma pieņemšana un Parlamenta pilnvaru īstenošana ir jautājumi, par ko politiski jālemj Parlamentam;
W. whereas a special report constitutes the Ombudsman’s ultimate weapon and is the last substantive step he takes in dealing with a case, since the adoption of a resolution and the exercise of Parliament’s powers are matters for the political judgment of the Parliament,
X. tā kā ombuds 2010. gadā Parlamentam iesniedza vienu īpašu ziņojumu;
X. whereas the Ombudsman submitted one special report to Parliament in 2010,
3. uzsver, ka pārredzamība, informācijas pieejamība un Eiropas pilsoņu tiesību ievērošana ir svarīgi priekšnosacījumi uzticības saglabāšanai starp pilsoņiem un iestādēm;
Stresses that transparency, access to information and respect for the rights of European citizens are essential preconditions for maintaining trust between citizens and the institutions;
5. atgādina, ka Eiropas Ombuda institūcija 2010. gada 27. septembrī atzīmēja savu piecpadsmito gadadienu; norāda, ka šo piecpadsmit gadu laikā ombuds ir atbildējis uz vairāk nekā 36 000 sūdzību un sniedzis ievērojamu ieguldījumu, palīdzot Eiropas iestādēm labot kļūmes un uzlabot pārvaldības kvalitāti;
Recalls that the European Ombudsman institution on 27 September 2010 celebrated its fifteenth anniversary; notes that over these fifteen years the Ombudsman has responded to more than 36 000 complaints and played a major role in helping the European institutions to provide redress and to raise the quality of their administration;
8. atzinīgi vērtē vispārēji konstruktīvo sadarbību starp ombudu un ES iestādēm un struktūrām; atbalsta ombudu kā ārējās kontroles mehānismu un kā vērtīgu ilgstošas Eiropas pārvaldības uzlabošanas avotu;
Welcomes the generally constructive cooperation between the Ombudsman and the EU institutions and bodies; endorses the Ombudsman in his role of external control mechanism and as a valuable source of ongoing improvement to European administration;
15. mudina Eiropas ombudu arī turpmāk atbalstīt Eiropas ombudu tīklu, lai izstrādātu visaptverošu datu bāzi un labāk informētu ES pilsoņus par atbildības sadalījumu starp Eiropas Ombudu, valstu ombudiem un Parlamenta Lūgumrakstu komiteju;
Encourages the European Ombudsman to continue to promote the European Network of Ombudsmen with a view to developing a comprehensive data base and better informing EU citizens about the apportionment of responsibilities between the European Ombudsman, national ombudsmen and Parliament’s Committee on Petitions;
18. izsaka ombudam atzinību par to, ka izmeklēšanu pabeigšanai nepieciešamais laiks kļūst aizvien īsāks un īsāks (aptuveni deviņi mēneši 2009. un 2010. gadā); prasa izmantot visus nepieciešamos līdzekļus, lai to samazinātu vēl vairāk, tādējādi labāk attaisnojot ES pilsoņu cerības;
Congratulates the Ombudsman on the fact that the average time required for completing inquiries is becoming shorter and shorter (approximately nine months in 2009 and 2010); requests that the necessary means are used to reduce it still further in order to be more able to better meet the expectations of EU citizens;
23. aicina uzsākt informācijas kampaņu, lai pārliecinātu ES iestāžu darbiniekus par ombuda gatavību uzklausīt un apspriest jautājumus, kā arī uzsvērt ombuda iejaukšanās priekšrocības, lai ES iestāžu administrācijas satuvinātu ar ES pilsoņiem;
Calls for the launch of an information campaign designed to reassure the staff of the EU institutions as to the Ombudsman’s willingness to listen and discuss issues, and to highlight the advantages of intervention by the Ombudsman with a view to bringing the administrations of the EU institutions closer to EU citizens;
28. ierosina šo paziņojumu par civildienesta principiem izplatīt, cik plaši iespējams, un padarīt viegli pieejamu ES pilsoņiem, lai pārliecinātu viņus par ES apņemšanos aizsargāt civildienestu, kas ir viņu ikdienas dzīves sastāvdaļa;
Proposes that this statement of public service principles be disseminated as widely as possible and made easily accessible to EU citizens, so as to reassure them of the EU’s commitment to protecting public services, which are a feature of their day-to-day lives;
30. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju un Lūgumrakstu komitejas ziņojumu Padomei, Komisijai, Eiropas ombudam, dalībvalstu valdībām un parlamentiem, kā arī to ombudiem vai līdzvērtīgām kompetentajām iestādēm.
Instructs its President to forward this resolution and the report of the Committee on Petitions to the Council, the Commission, the European Ombudsman, the governments and parliaments of the Member States, and to their ombudsmen or similar competent bodies.
2011. gada 10. maijā Eiropas Ombuds iepazīstināja Eiropas Parlamenta priekšsēdētāju Jerzy Buzek ar savu 2010. gada ziņojumu.
On 10 May 2011 the European Ombudsman presented his Annual Report 2010 to Jerzy Buzek, the President of the European Parliament.
2011. gada 23. maijā viņš iepazīstināja ar savu ziņojumu Parlamenta Lūgumrakstu komitejas (kas atbild par attiecībām ar Ombuda institūciju) sanāksmē.
On 23 May 2011 he presented his report in the meeting of Parliament's Committee on Petitions, the committee responsible for relations with his institution.
Eiropas ombudu Nikiforos Diamandouros Eiropas Parlaments atkārtoti ievēlēja 2010. gada 20. janvāra plenārsēdē Strasbūrā, un viņš nodeva svinīgo amata zvērestu Eiropas Savienības Tiesā Luksemburgā 2010. gada 25. oktobrī.
Mr Nikiforos Diamandouros, the European Ombudsman, was re-elected by the European Parliament in its plenary Strasbourg session on 20 January 2010 and he took the solemn oath of office before the Court of Justice of the European Union in Luxembourg on 25 October 2010.
Eiropas ombuda pilnvaru tiesisko pamatu veido Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 228. pants, un viņš ir pilnvarots saņemt sūdzības par administratīvām kļūmēm Eiropas Savienības iestāžu darbībā
The legal base for the European Ombudsman's mandate is Article 228 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) and he is empowered to receive complaints concerning instances of maladministration in the activities of European Union institutions
Šajā dokumentā jēdziens „iestāde” ietver arī Savienības struktūras, aģentūras un birojus. .
4 For the purposes of this document the term ‘Institution’ also comprises the Union’s bodies, agencies and offices. .
Tiesības iesniegt sūdzības Eiropas ombudam paredzētas LESD 24. pantā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 43. pantā.
The right to complain to the European Ombudsman is provided for in Article 24 of the TFEU and in Article 43 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Stājoties spēkā Lisabonas līgumam, ombuda pilnvaras tika paplašinātas, ietverot tajās pienākumus izskatīt iespējamas administratīvas kļūmes kopējās ārpolitikas un drošības politikas (KĀDP), tai skaitā kopējās drošības un aizsardzības politikas (KDAP), īstenošanā.
With the entry into force of the Lisbon Treaty the Ombudsman's mandate was broadened to include possible maladministration in the framework of the Common Foreign and Security Policy (CFSP), including the Common Security and Defence Policy (CSDP).
Ombuda izmantotā administratīvas kļūmes definīcija, ko atbalsta Eiropas Parlaments un Eiropas Komisija, ir šāda: „Administratīvas kļūmes rodas, kad publiska struktūra nedarbojas saskaņā ar tai saistošu noteikumu vai principu.”
The Ombudsman's definition of maladministration, which is endorsed by the European Parliament and the European Commission, is that: "Maladministration occurs when a public body fails to act in accordance with a rule or principle which is binding upon it".
Attiecībā uz iestādēm tas nozīmē tiesiskuma, labas pārvaldības principu un pamattiesību ievērošanu.
For the institutions this implies respect for the rule of law, for the principles of good administration and for fundamental rights.
Pamattiesību harta ietver tiesības uz labu pārvaldību kā ES pilsoņu pamattiesības (41. pants), un attiecībā uz ES iestāžu pārvaldību tā ir saistošs dokuments.
The Charter of Fundamental Rights includes the right to good administration as a fundamental right for EU citizens (Article 41) and the Charter is binding upon the administrations of EU institutions.
2010. gada 27. septembrī Eiropas Ombuda institūcija atzīmēja 15. gadadienu.
On 27 September 2010 the institution of the European Ombudsman's celebrated its 15th anniversary.
Šajos piecpadsmit gados institūcija ir izskatījusi vairāk nekā 36 000 sūdzību un pabeigusi vairāk nekā 3800 izmeklēšanas par iespējamām administratīvām kļūmēm.
In these fifteen years the institution has dealt with more than 36 000 complaints and completed more than 3 800 inquiries into possible maladministration.
Izskatot tik daudz sūdzību, institūcija ir uzkrājusi ievērojamu pieredzi, kas nodrošina ombudam skaidru ieskatu ES iestāžu administratīvo kļūmju, sistēmisko problēmu un strukturālo trūkumu tendencēs.
The result of processing so many complaints is that the institution has accumulated a considerable body of experience which gives the Ombudsman a clear insight into trends in maladministration, systemic problems and structural weaknesses in the administrations of EU institutions.
Tas ombudam ļauj sniegt kompensācijas, palīdzēt palielināt ES pārvaldības kvalitāti un palīdzēt nodrošināt labas prakses izplatību un izmantošanu.
This enables him to provide redress, to help raise the quality of EU administrations and to help ensure that good practices are being spread and applied.
Ombuda 2010. gada ziņojumam ir jauns veidols, un 2010. gadā gan ombuds, gan Eiropas ombudu tīkls pieņēma jaunu logotipu.
The Ombudsman's Annual Report 2010 has a new look and in 2010 both the Ombudsman and the European Network of Ombudsmen have taken on a new logo.
Balstoties uz lasītāju atsauksmēm un lai atspoguļotu jauno vizuālo tēlu, tajā pašā laikā mēģinot maksimāli lietderīgi izmantot līdzekļus, ombuda pārveidotajā gada ziņojumā vairs nav iekļauts parastais ievads un kopsavilkums — tagad tam ir atsevišķs pārskats, kurā ombuds norāda uz svarīgāko attiecīgajā gadā.
Based on feedback from readers and to reflect the institution's new visual identity, while at the same time aiming to make the best possible use of resources, the Ombudsman's revamped annual report no longer contains the traditional Introduction and Executive Summary but now comes with a separate Overview in which the Ombudsman draws attention to the highlights of the reporting year.
2010. gadā ombuds reģistrēja 2667 sūdzības no pilsoņiem, uzņēmumiem, asociācijām, NVO un reģionālām iestādēm (2009. gadā — 3098) un izskatīja 2727.
In 2010 the Ombudsman registered 2 667 complaints from citizens, companies, associations, NGOs and regional offices (3 098 in 2009) and he processed a total number of 2 727.
744 sūdzības (27 %) bija viņa kompetencē.
Of these complaints 744 (27%) were within his mandate.
Gandrīz 58 % 2010. gadā saņemto sūdzību bija iesniegtas internetā.
Almost 58% of the complaints received in 2010 were submitted using the internet.
Ombuds pabeidza 326 izmeklēšanas saistībā ar sūdzībām un sāka divpadsmit patstāvīgas izmeklēšanas.
The Ombudsman completed 326 inquiries on the basis of complaints and launched twelve own-initiative inquiries.
Ja iespējams, ombuds mēģina panākt pozitīvu rezultātu — mierizlīgumu, kas apmierina gan sūdzības iesniedzēju, gan attiecīgo iestādi.
When possible the Ombudsman tries to achieve a positive outcome by working towards a friendly solution that is satisfactory to both the complainant and the institution concerned.
2010. gadā mierizlīgums tika panākts 179 lietās.
In 2010 friendly solutions were found in 179 cases.
Taču, ja mierizlīgums nav panākams, ombuds vai nu izbeidz lietu ar kritisku piezīmi, vai arī izstrādā ieteikuma projektu.
If however a friendly solution cannot be reached the Ombudsman either closes the case with a critical remark or a he makes a draft recommendation.
Kritisku piezīmi izsaka, kad attiecīgā iestāde vairs nevar novērst administratīvo kļūmi, kad administratīvai kļūmei nav vispārēju seku vai kad nepieciešami ombuda turpmāki papildu kontroles pasākumi.
A critical remark is made when it is no longer possible for the institution to eliminate the instance of maladministration, the maladministration has no general implications or no follow-up action by the Ombudsman is required.
Kritisku piezīmi ombuds var izteikt arī tad, ja viņš uzskata, ka ieteikuma projekts nebūtu efektīvs, vai ja attiecīgā iestāde nepieņem ieteikuma projektu, bet administratīvā kļūme nav tik smaga, lai būtu nepieciešams īpašs ziņojums Parlamentam.
The Ombudsman can also make a critical remark when he considers that a draft recommendation would not be effective or in cases where the institution concerned does not accept a draft recommendation but the instance of maladministration does not justify drawing up a special report for Parliament.
Taču kritiska piezīme apstiprina sūdzības iesniedzējam viņa sūdzības pamatotību un norāda attiecīgajai iestādei uz pieļauto kļūdu, lai tā turpmāk varētu izvairīties no šādas darbības.
A critical remark nevertheless functions as confirmation for the complainant that his complaint was justified and it clearly indicates to the institution concerned where it has acted wrongly, so that it can avoid such action in the future.
2010. gadā ombuds kritiskas piezīmes iestādēm izteica tikai 33 lietās — mazāk nekā 2009. gadā (35 piezīmes) un 2008. gadā (44 piezīmes).
In 2010 the Ombudsman made critical remarks to the institutions in only 33 cases, down from 35 in 2009 and 44 in 2008.
Taču viņš uzskata, ka vēl ir iespējami uzlabojumi.
Still he considers there is room for improvement.
Papildu piezīmes — instruments, ko ombuds izmanto lietās, kurās viņš konstatējis iespēju uzlabot pārvaldības kvalitāti, — tika izteiktas 14 lietās (2009. gadā — 28 lietās).
Further remarks, an instrument the Ombudsman uses when in dealing with a case he identifies an opportunity to enhance the quality of the administration, were made in 14 cases (28 in 2009).
Ombuda papildu piezīmes nav paredzētas attiecīgās iestādes kritizēšanai — tās ir jāuztver kā norādījumi un padomi, kā iestāde var uzlabot savu pakalpojumu kvalitāti.
Further remarks by the Ombudsman are not intended to criticise the institution concerned but should be taken as guidance and advice on how the institution could improve the quality of its service.
Lai informētu sabiedrību un nodrošinātu, ka iestādes mācās no savām kļūdām, ombuds katru gadu savā tīmekļa vietnē publicē pētījumu par iestāžu kontroles pasākumiem pēc viņa kritiskajām un papildu piezīmēm, kā arī aicina iestādes attiecīgi rīkoties.
To inform the public and to ensure that the institutions learn from their mistakes the Ombudsman each year publishes on his website a study on the institutions' follow-up to his critical and further remarks and he also invites the institutions to react.
Jaunākajā pētījumā (par 2009. gadu) tika konstatēts, ka kopējais apmierinošu kontroles pasākumu rādītājs bija 81 % (94 % papildu piezīmju gadījumā un 70 % kritisku piezīmju gadījumā).
The latest study, covering 2009, showed that the overall rate of satisfactory follow-up was 81% (94% in the case of further remarks and 70% for the critical remarks).
Lai gan kopējais rādītājs ir daudzsološs, jo īpaši kritisku piezīmju rādītāja aspektā ir iespējami uzlabojumi.
Although the overall rate is encouraging the rate for critical remarks in particular leaves room for improvement.
2010. gadā ombuds administratīvas kļūmes konstatēja 12 % izbeigto lietu (40).
The Ombudsman identified instances of maladministration in 12% of cases closed (40) in 2010.
Septiņās lietās viņš panāca pozitīvu iznākumu par labu sūdzības iesniedzējam, izstrādājot ieteikumu projektus, kas tika pieņemti.
He obtained a positive outcome for the complainant in seven cases by making draft recommendations that were accepted.
2010. gadā ombuds izdeva 16 jaunus ieteikumu projektus.
The Ombudsman issued 16 new draft recommendations in 2010.
Ieteikuma projektu izdod gadījumos, kad attiecīgā iestāde var novērst administratīvo kļūmi vai kad administratīvā kļūme ir īpaši smaga vai ar vispārējām sekām.
A draft recommendation is issued in cases where it is possible for the institution concerned to eliminate an instance of maladministration or in cases where the maladministration is serious or has general implications.
Ieteikuma projekta gadījumā attiecīgajai iestādei saskaņā ar Līgumu ir pienākums trīs mēnešu laikā nosūtīt ombudam sīki izstrādātu atzinumu.
In the event of a draft recommendation the institution concerned is obliged under the Treaty to send a detailed opinion to the Ombudsman within three months.
Ja ES iestāde uz ieteikuma projektu nesniedz apmierinošu atbildi, ombuds var sagatavot un nosūtīt īpašu ziņojumu Eiropas Parlamentam.
If an EU institution fails to respond satisfactorily to a draft recommendation the Ombudsman can draw up and send a special report for the European Parliament.
Īpašs ziņojums ir instruments, ko ombuds izmanto tikai galējos gadījumos, un pēdējais ombuda solis sūdzības izskatīšanā.
A special report is the Ombudsman's instrument of last resort and constitutes the last step the Ombudsman takes in dealing with a complaint case.
Par turpmāko rīcību, piemēram, rezolūcijas sagatavošanu, lemj Parlaments.
From this point it is for the Parliament to decide on any further steps, such as drawing up a resolution.
Īpašos ziņojumus iesniedz Lūgumrakstu komitejai, kas atbild par attiecībām ar ombudu.
Special reports are submitted to the Committee on Petitions, which is the Committee responsible for the relations with the Ombudsman.
2010. gadā ombuds Parlamentam iesniedza vienu īpašu ziņojumu pēc izmeklēšanas saistībā ar sūdzību par piekļuvi dokumentiem par automobiļu radītajām CO 2 emisijām.
The Ombudsman submitted one special report to Parliament in 2010, following an inquiry into a complaint about access to documents relating to CO 2 emissions from cars.
Īpašajā ziņojumā bija norādīts, ka Komisija nav atbildējusi uz ieteikuma projektu gandrīz 15 mēnešus, lai gan Līgumā noteiktais termiņš ir trīs mēneši.
The special report pointed out that the Commission failed to reply to a draft recommendation for almost 15 months, although the deadline established by the Treaty is three months.
Komisija arī neievēroja ombudam izteiktu solījumu.
The Commission also failed to implement an undertaking it had made to the Ombudsman.
Tādējādi Komisija nebija ievērojusi savu pienākumu godīgi sadarboties ar ombudu.
These failures constituted a breach of the Commission's duty of sincere co-operation with the Ombudsman.
Lūgumrakstu komiteja sagatavoja ziņojumu
The Committee on Petitions drafted a report
Ziņojums par Eiropas ombuda īpašo ziņojumu, pamatojoties uz ombuda ieteikuma projektu Eiropas Komisijai attiecībā uz sūdzību 676/2008RT ( 2010/2086(INI) ).
Report on the Special Report by the European Ombudsman following his draft recommendation to the European Commission in complaint 676/2008RT ( 2010/2086(INI) ).