natgillin/translations-raw huggingface dataset:
v) vides aizsardzībā un ekotehnoloģijās,
(v) in the protection of the environment and in eco-technologies,
vi) darba, sociālo, vides un drošības standartu uzlabošanā, lai panāktu saskaņotus visaugstākos standartu,
(vi) in improving labour, social, environmental and safety standards, in order to achieve harmonisation to meet the highest standards,
vii) sociālajā ekonomikā,
(vii) in the social economy,
viii) sociālajā aizsardzībā, lai izskaustu nabadzību un cīnītos pret sociālo atstumtību,
(viii) in social protection, in order to eradicate poverty and fight against social exclusion,
ix) (valstu) pētniecībā un inovācijā, lai nodrošinātu, ka labumu gūst visa sabiedrība,
(ix) in (public) research and innovation, in order to guarantee its benefits to all,
x) kultūras un sabiedrības iesaistīšanās veicināšanā,
(x) in the promotion of culture and civil participation,
xi) progresīvā ekonomikas “dematerializācijā”;
(xi) in the progressive ‘ dematerialisation ’ of the economy;
uzsver, ka šai jaunajai ES stratēģijai ir vajadzīga tāda makroekonomiskā sistēma, kas palīdz panākt ilgtspējīgu attīstību, uz pakāpeniski pieaugošām algām balstītu videi draudzīgu iekšējo pieprasījumu un pilnīgu nodarbinātību ar tiesību, sociālo un ekonomisko kohēziju; tādēļ izveidot izaugsmi un nodarbinātību veicinošu monetāro un fiskālo politiku, kas pārtaptu plašākā kombinētā, elastīgā un saskaņotā ES un dalībvalstu fiskālā politikā un balstītos uz:
Stresses that this new strategy for the EU requires a macro-economic framework that is supportive of sustainable development, strengthened environment-friendly internal demand based on progressive wages, full employment with rights and social and economic cohesion; asks, in this context, for growth- and employment-supportive monetary and fiscal policies that lead to a combined, flexible and coordinated expansionary fiscal policy for the EU and its Member States, based on:
i) tādas ECB monetārās politikas un institucionālās reformas ieviešanu, kura balstās uz demokrātisku pārskatatbildību, politisku kontroli un risinājumiem tautsaimniecības un sociālajām problēmām, kuras rezultātā līdztekus izmaiņām ar cenu stabilitāti saistītajā pamatmērķī tiek nosprausti konkrēti izaugsmes un nodarbinātības mērķi,
(i) a relaxation of monetary policy by the ECB and its institutional reform, based on democratic accountability, political control and economic and social concerns, translated in specific growth and employment-targeting to be introduced in parallel with a change in its overarching objective of price stability,
ii) Stabilitātes uz izaugsmes pakta atcelšanu un Nodarbinātības un Izaugsmes pakta pieņemšanu, kas sekmētu valsts investīcijas, palielinātu efektivitāti un paredzētu konkrētus, katras dalībvalsts vajadzībām pielāgotus ekonomiskos, sociālos un vides kritērijus, īpaši saistībā ar bezdarba samazināšanas mērķi,
(ii) the revocation of the Stability and Growth Pact in parallel with the establishment of an Employment and Growth Pact which will foster public investment, improve efficiency and set specific economic, social and environment criteria tailor-made to the particular needs of each Member State, in particular targeting unemployment reduction,
iii) saskaņotu Eiropas investīciju stratēģiju, izveidojot „ES investīciju programmu ilgtspējīgas attīstības un nodarbinātības atbalstam”, kas aptvertu vismaz 1% no ES IKP un kurai vajadzētu papildināt līdzīgus dalībvalstu investīciju pasākumus; uzsver to, ka ar finanšu plānu 2007. līdz 2013. gadam vajadzētu panākt patiesu ES budžeta pieaugumu, lai būtu iespējams pildīt minēto programmu, un aicina pārskatīt šo finanšu plānu;
(iii) a coherent European investment strategy by creating an ‘EU investment programme for sustainable development and employment’ of at least 1% of EU GDP, which should complement Member States' similar public investment efforts; stresses that the financial perspectives for 2007-2013 must lead to a genuine increase in the EU budget in order to contribute to this programme and asks for its revision,
iv) eirozonas monetārās kompensācijas fonda izveidi, ar kura palīdzību būtu iespējams reaģēt uz asimetriskiem ekonomiskiem satricinājumiem;
(iv) the creation of a monetary compensation fund in the Euro area to react to asymmetric economic shocks;
aicina izveidot jaunu sociālās politikas programmu, kuras mērķiem jābūt šādiem:
Calls for a new social policy agenda whose objectives should be the following:
aicina izveidot jaunu vides politikas programmu, kuras mērķiem jābūt šādiem:
Calls for a new environment policy agenda whose objectives should be the following:
i) pārtraukt saikni starp ekonomikas izaugsmi un enerģijas, dabas resursu un izejmateriālu patēriņa pieaugumu, panākot patēriņa samazināšanos,
(i) the decoupling of economic growth from the parallel growth of energy, natural resources and raw materials consumption in parallel with its reduction,
ii) atbalstīt dalībvalstu reglamentējošos noteikumus un uzraudzības sistēmas, ar kuru palīdzību tās novērš ietekmi uz vidi, īpaši piesārņojumu un siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas,
(ii) support for Member States' regulatory frameworks and monitoring systems that prevent economic environmental externalities, in particular pollution and greenhouse gas emissions,
iii) atbalstīt tādas investīcijas, kas sekmē atkritumu daudzuma samazināšanu un materiālu otrreizēju izmantošanu un pārstrādi, kā arī bīstamu ražošanas atkritumu un toksisko atkritumu daudzuma samazināšanu un šo atkritumu apstrādi,
(iii) support for investment that promotes reduction of waste, the re-use and recycling of materials, as well the reduction and treatment of hazardous industrial and toxic waste,
iv) veicināt videi draudzīgāku un drošāku transporta sistēmu izmantošanu, investējot kvalitatīvā sabiedriskajā transportā,
(iv) the promotion of cleaner and safer transport systems, with investment in quality public transport,
iv) investēt ekotehnoloģijās, ekoinovācijā un ekoefektivitātē;
(iv) investment in eco-technologies, eco-innovation and eco-efficiency;
Jaun a stratēģija algu uzlabošanai, ienākumu nevienlīdzības samazināšanai un nabadzības izskaušanai
A new strategy for better wages, reduced income inequalities and poverty eradication
atgādina, ka nozīmīga ir progresīva algu politika, lai palielinātu iekšējo pieprasījumu, veicinātu sociālo integrāciju un samazinātu ienākumu nevienlīdzību; pauž nožēlu, ka ES politikā algas tiek uzskatītas par maksājumu, nevis par daļu no nacionālā ienākuma, kas iztērēts var veicināt ekonomikas un nodarbinātības izaugsmi; tādēļ pauž nožēlu, ka viens no integrēto vadlīniju mērķiem vēl aizvien ir algu izlīdzināšana, kā arī ECB inflācijas un cenu stabilitātes mērķi;
Recalls the importance of a progressive wage policy to boost internal demand, promote social inclusion and fight income inequalities; regrets that EU policy sees wages as a cost and not as a part of national income that through spending could sustain economic and employment growth; regrets in that context the fact that wage moderation continues to be one of the aims of the integrated guidelines in line with the inflation-target price stability of the ECB;
uzskata, ka ar likumu noteiktas minimālās algas ir būtiski svarīgs ienākumu pārdales politikas elements, kas garantē minimālo algas un ienākumu līmeni, palīdzot cīnīties pret algu un ienākumu nevienlīdzību un izskaust nabadzību kopumā un nabadzību strādājošo iedzīvotāju vidū; aicina visas ES dalībvalstis cieši apņemties ieviest ar likumu noteiktas minimālās algas; aicina ikvienu dalībvalsti saskaņoti palielināt ar likumu noteiktās minimālās algas lielumu;
Considers that statutory minimum wages are an essential tool of income redistribution policy, guarantee a minimum floor for wages and incomes, helping the fight against wage and incomes inequality, ‘ working poor ’ and poverty; asks for a firm commitment from all EU Member States to implement statutory minimum wages; calls for a coordinated increase in the amount of the statutory minimum wages in each Member State;
pauž bažas par to, ka liels skaits strādājošo dzīvo zem nabadzības sliekšņa, lai gan saņem algu; aicina ES apņemties līdz 2010. gadam izskaust strādājošo cilvēku nabadzību;
Is concerned by the high number of workers who, in spite of receiving wages, still lie below the poverty line; calls for an EU commitment to eradicating the so-called ‘ working poor ’ by 2010;
atzīmē, ka Eiropas Savienībā ir liela ienākumu nevienlīdzība, un uzsver, ka tā ir saistīta ar lielu nevienlīdzību algu ziņā; aicina ES apņemties līdz 2010. gadam samazināt uz pusi ienākumu nevienlīdzību, ko izsaka kā strukturālos rādītājus S80/S20 un S90/10, un aicina pavasara Eiropadomi noteikt šo mērķi;
Notes the high level of income inequalities in the EU and stresses its connection with the high level of wage inequalities; calls for an EU commitment to halve income inequalities by 2010 as expressed by the S80/S20 and S90/10 structural indicators and asks the Spring European Council to set this target;
vērš uzmanību uz augsto nabadzības līmeni ES un nepieciešamību izskaust nabadzību; aicina ES apņemties līdz 2010. gadam samazināt uz pusi to ES iedzīvotāju skaitu, kas dzīvo uz nabadzības sliekšņa, un izskaust nabadzību bērnu vidū; pauž nožēlu, ka Komisijas pavasara ziņojumos, pavasara Eiropadomes secinājumos un dalībvalstu reformu programmās sociālā integrācija nav atzīta par prioritāti; aicina šajos dokumentos iekļaut strukturālus rādītājus, saskaņā ar kuriem par nabadzības slieksni uzskatāmi ienākumi, kas nepārsniedz 70% no vidējiem ienākumiem;
Notes the high level of poverty in the EU and the need to eradicate it; calls for an EU commitment to halving the EU at-risk-of-poverty rate and eradicating child poverty by 2010; regrets that the recent Commission spring reports, European Spring Council conclusions and the national reform programmes do not give priority to social inclusion; asks for the inclusion in the structural indicators of an at-risk-of-poverty rate based on the 70% median income;
atzīmē, ka pret naudas trūkuma izraisītu nabadzību var cīnīties ar tādiem līdzekļiem kā dalībvalstu izmaksāti minimālie sociālie pabalsti un uzsver, ka naudas trūkuma izraisītu nabadzību var izskaust, palielinot minimālo sociālo pabalstu, lai tas atbilstu nabadzības slieksnim; aicina Komisiju sagatavot īpašu ziņojumu par nabadzību, līdzekļiem cīņai pret nabadzību un to, kā ar ES budžeta līdzekļiem varētu atbalstīt dalībvalstu veiktos pasākumus;
Notes that monetary poverty could be fought with instruments like social minimum incomes paid by the Member States and stresses that the establishment of a social minimum income at the poverty level would eradicate monetary poverty; asks the Commission to present a specific communication on poverty, the means to fight it and how the EU budget could complement measures at Member State level;
Stratēģija pilnīgai nodarbinātībai, darba kvalitātei un darbavietu aizsardzībai
A new strategy for full employment, quality of work and job protection
uzskata, ka mērķis veicināt nodarbinātību ir jāpadara par visu ES politikas virzienu galveno jautājumu un ekonomikas un monetārās politikas pamatmērķi; uzsver, ka darbs ir ne tikai ienākumu avots, bet būtisks priekšnoteikums sociālai integrācijai visās sabiedrības jomās un personiskās izaugsmes iespēja; atzīmē, ka 2005. gadā ES-15 nodarbinātības līmenis bija 65,2% un ES — 63,8%, kas tālu atpaliek no Lisabonas stratēģijā noteiktā mērķa 2010. gadā panākt 70%; aicina ES apņemties sasniegt šo mērķi un aicina pavasara Padomi palielināt nodarbinātības rādītāju mērķi, kas pašlaik ir 70% par 5 procentu punktiem; uzsver, ka darbavietu skaita palielināšanas rezultātā ne vienmēr samazinās bezdarbs, tādēļ uzskata, ka ar bezdarbu saistītajiem mērķiem ir jākļūst par ES prioritāti un aicina ES apņemties līdz 2010. gadam samazināt vidējo ES bezdarba līmeni par 4 procentu punktiem;
Considers that employment-targeting should be a mainstream concern of all EU policies and a fundamental objective of economic and monetary policy; stresses that work represents not only a source of income, but a fundamental aspect of social inclusion in all areas of society, as well an element of personal development; notes that in 2005 the employment rate in the EU-15 was 65.2% and in the EU 63.8%, far from the Lisbon Strategy objective of 70% in 2010; asks for an EU commitment to achieving this target and asks for the next Spring Council to increase the 70% target for the employment rate by 5 percentage points; stresses that employment increases do not necessarily lead to unemployment reduction, therefore considers that unemployment-targeting should also be an EU priority and asks for an EU commitment to reduce the EU average unemployment rate by 4 percentage points by 2010;.
noraida jauno „elastīgums un drošība ( flexicurity ) koncepciju, ko Komisija ieviesusi kā daļu no ar Lisabonas stratēģiju un Zaļo grāmatu par darba tiesību reformu saistītas stratēģijas un kuras pamatā ir pietiekami elastīgi darba līgumi kombinācijā ar tādu darba tirgus politiku, kas atbalsta pāreju no viena darba uz citu, proti, darbaspēka (un algu) pielāgošanu uzņēmējdarbības cikliem, bet izmaksas, kas saistītas ar darbaspēka pielāgošanos un rotāciju, sedz dalībvalstu nodarbinātības dienesti; uzskata, ka šī koncepcija kopā ar „nodarbinātības” koncepciju atbildību par darba meklēšanu noveļ uz darbiniekiem; uzsver, ka abas minētās koncepcijas veicina darba tirgus deregulāciju un paver iespējas atlaist darbiniekus, apdraudot sociālo kohēziju un darbavietu kvalitāti; brīdina, ka zem šīs stratēģijas slēpjas nodoms pārskatīt bezdarbnieku pabalstu shēmas un samazināt bezdarbnieku pabalstu lielumu un laika periodu, kurā pienākas bezdarbnieka pabalsts;
Rejects the new concept of ‘flexicurity’ introduced by the Commission as part of the strategy connected with the Lisbon Strategy and the Green Paper on Labour Law Reform, which is defined as combining sufficiently flexible work contracts with coupled labour market policies that support switches from one job to another, i.e. the adjustment of labour (and wages) to the business cycle with the public employment services of the Member States assuming the costs of labour recycling and rotation; considers that this concept, in parallel with the ‘employability’ concept, places responsibility for finding a job on the worker; stresses that both concepts promote labour market deregulation and the liberalisation of firing, jeopardising social cohesion and the quality of work; alerts to the fact that behind this strategy is also the purpose of reviewing unemployment benefit schemes with the aim of reducing benefits and their duration;
uzsver, ka pastāv pretrunas starp darba tirgus elastīguma palielināšanu, nestabilām darbavietām un nepieciešamību palielināt darba kvalitāti visos tā aspektos; atzīmē, ka darba tirgus reformu rezultātā ir palēninājies produktivitātes pieaugums; aicina Komisiju izveidot ziņojumu par saikni starp darbavietu kvalitāti un produktivitāti;
Stresses that there is a contradiction between promoting a flexible labour market and precarious jobs and the need to promote the quality of work in all its aspects; notes that labour market reforms have been followed by a decline in productivity growth; calls on the Commission to produce a communication on the connection between the quality of work and productivity;
pauž nožēlu, ka lielākoties dalībvalstu reformu programmās galvenā uzmanība ir pievērsta darbavietu skaita palielināšanai, aizmirstot par šīs medaļas otru pusi — ka tām jābūt labākām; uzsver, ka gada progresa ziņojumā vai dalībvalstu reformu programmās nav rasta pareizā pieeja darba kvalitātes veicināšanai visos tā aspektos, un uzskata, ka tai jābūt vienai no ES prioritātēm, jo tā ir cieši saistīta ar dzīves kvalitāti, sociālo integrāciju un ražīgumu; aicina Komisiju izstrādāt īpašu Kopienas programmu dalībvalstu pasākumu papildināšanai, lai veicinātu darba kvalitāti un apmainītos ar labāko praksi, paredzot tam atbilstīgus finanšu līdzekļus;
Regrets that most of the national reform programmes concentrate only on ‘more’ jobs, neglecting ‘better’ jobs – the other side of the coin; stresses that the promotion of quality of work in all its aspects has not been properly tackled in the Annual Progress Report or in the national reform programmes and considers that this should be a priority for the EU because it is deeply connected with the quality of life, social inclusion and productivity; calls on the Commission to set up a specific Community programme to complement national actions to promote quality of work and share best practices, with the adequate financial means;
aicina Eiropadomes pavasara sanāksmē noteikt par mērķi to, lai procentuālā izteiksmē pusei no ES darbiniekiem ar fiksēta termiņa līgumiem līdz 2010. gadam būtu pastāvīgs līgums, un izveidot īpašu stimulu shēmu, lai veicinātu nodarbinātības stabilitāti, piesaistot ES budžeta līdzekļus; prasa ES un dalībvalstīm izstrādāt pasākumus darba tirgus politikas jomā, lai tiem darbiniekiem, kuriem pretēji viņu gribai ir jāstrādā pusslodze, radītu iespējas strādāt pilnu darba laiku; aicina ES uzņemties saistības, lai samazinātu piespiedu nepilna laika darbu;
Calls on the Spring European Council to establish as a target that half of the percentage of EU employees with fixed-term contracts will have a permanent contract by 2010 and to create a special scheme of incentives to promote job stability, complemented by the EU budget; asks the EU and the Member States to develop measures through labour market policies to create opportunities for full-time jobs for involuntary part-time workers; calls for an EU commitment to reducing involuntary part-time work;
uzsver, ka no aktīvā darba tirgus politikas jomām tikai apmācība būtiski ietekmē vispārējos sasniegumus darba tirgū; norāda uz vajadzību ESF arī turpmāk par galveno prioritāti noteikt katras dalībvalsts vajadzībām pielāgotu apmācību un pauž bažas, ka, paredzot Lisabonas stratēģijai struktūrfondu līdzekļus, nauda no apmācības pasākumiem tiks novirzīta uz citām aktīvā darba tirgus politikas jomām; pauž stingru uzskatu, ka apmācībā iesaistīto darbinieku procentuālā attiecība joprojām ir pārāk zema un ka privātie uzņēmumi nepietiekami iegulda apmācības veicināšanā; aicina darba devējus mācībām piešķirt augstu prioritāti un radīt apstākļus mācībām darbavietā; uzskata, ka mācību laiks jāpielīdzina darba laikam;
Stresses that, of the active labour market policies, only training has a significant impact on aggregate labour market outcomes; points to the need for the ESF to continue to give top priority to training adapted to the specific needs of each Member State and its concern that the earmarking of the structural funds for the Lisbon strategy will shift money from training actions to other active labour market policies; insists that the percentage of workers in training actions is still too low and private business has not contributed enough to training promotion; asks employers to give top priority to training and create the conditions for on-workplace training; considers that training hours should be considered as working time;
uzsver, ka darba apstākļu uzlabošana ir izšķirošs aspekts, lai nodrošinātu darba kvalitāti; pauž nopietnas bažas par elastīgā darba laika režīma ieviešanu, lai darbaspēku pielāgotu ražošanas ciklam, un par tādām režīma sekām kā zema produktivitāte un pieaugošā darba tempa ietekme uz darbinieku veselību, un aizvien lielāks negadījumu skaits darba vietā; uzskata, ka, ja tiks īstenots Komisijas priekšlikums par darba laika direktīvas pārskatīšanu, pašreizējā situācija pasliktināsies; aicina Komisiju sagatavot paziņojumu par ietekmi, ko uz darbinieku veselību rada pašreizējie ES darba tiesību priekšlikumi;
Stresses that improving working conditions is an essential aspect of ensuring the quality of work; is deeply concerned at the flexible work arrangements to adapt the workforce to the production cycle, the effects of schemes like lean production and the speeding-up of work on workers' health and accidents at work; considers that the Commission's proposal on the revision of the Working Time Directive, if carried, will aggravate the present situation; calls on the Commission to produce a communication on the impact of current EU proposals concerning labour on workers' health;
aicina ES uzņemties stingras saistības samazināt darba laiku, nepazeminot algas, lai radītu jaunas darba vietas un palielinātu ražīgumu; līdz ar to aicina Komisiju atsaukt savu priekšlikumu par darba laika direktīvas pārskatīšanu; aicina dalībvalstis koordinēt centienus līdz 2010. gadam pakāpeniski samazināt darba laiku un uzsver, ka īstermiņa mērķis ir 35 stundas nedēļā; uzskata, ka darba laika samazināšana, nepazeminot algas, ir jāuzskata par pašmērķi un sabiedrības labklājības celšanas pasākumu;
Calls on the EU for a strong commitment to working-time reduction, without lowering wages, to create new employment and increase productivity; calls, therefore, on the Commission to withdraw its proposal on the revision of the Working Time Directive; calls on Member States to coordinate efforts to gradually reduce working time by 2010 and stresses the short-term objective of a 35-hour week; considers that the reduction of working time, without lowering wages, should be seen as an aim in itself and a measure of societal well being;
uzskata, ka pašreizējā darba tiesību pārskatīšana, netipiskie darba līgumi, kapitāla mobilitāte un augstais bezdarbs apdraud arodbiedrību varu; uzsver, cik svarīgi ir panākt, ka arodbiedrību ietekmes un to tiesības nodrošināšana būtu obligāts pasākums, lai līdzsvarotu nevienādo attiecību starp kapitālu un nodarbinātību un atbalstītu ikvienu ekonomikas un monetārās politikas mērķi, kas ir vērsts uz nodarbinātību;
Considers that the on-going revisions of labour law, atypical work contracts, the mobility of capital and high unemployment undermine the power of trade unions; stresses the importance of guaranteeing strong trade unions and their rights as an indispensable process to balance the uneven relationship between capital and labour and supporting any employment-targeting objective in economic and monetary policies;
Jauna solidaritātes stratēģija un lielākas labklājības valsts
A new strategy for solidarity and an improved Welfare State
prasa — lai īstenotu plašas un visaptverošas pārmaiņas, ar jauno stratēģiju jācenšas nevis vājināt, bet gan uzlabot labklājības sistēmas, kā tas paredzēts Lisabonas stratēģijā (nodrošinot sociālo aizsardzību slimības, pensionēšanās, bezdarba un citu sociālo vajadzību gadījumā), kā arī jānovērš negatīvs sociālo standartu ietekmējums; uzskata, ka tām ir jābūt stingrām saistībām, lai nodrošinātu solidaritāti ES;
Insists that, in order to build a broad coalition for change, a new strategy must seek to improve, rather than weaken as envisioned by the Lisbon Strategy, the welfare systems (guaranteeing social protection in case of sickness, retirement, unemployment and other forms of social need) and must not exert downward pressure on social standards; considers that this should be a firm commitment towards solidarity in the EU;
uzsver, ka labklājības valsts pamatā jābūt pienācīgi finansētai valsts sociālās drošības sistēmai, kas sedz visus dzīves un darba riskus, un valsts pensiju sistēmai, kuras pamatā ir paaudžu solidaritātes shēma, lai nodrošinātu sociālo aizsardzību un solidaritāti gan paaudzes robežās, gan starp paaudzēm; pauž nopietnas bažas par to, ka otrās paaudzes valsts stratēģiju programmu galvenās pamatnostādnes par stabilām pensijām ir pārāk daudz vērstas uz privatizāciju labklājības jomā, pensionēšanās vecuma palielināšanu un pabalstu līmeņa samazināšanu;
Stresses that a public and properly financed social security system, covering the risks of life and work, with a pay-as-you-go public pension system to guarantee social protection and solidarity in and between generations should form the basis to the Welfare State; is deeply concerned at the fact that the main guidelines of the second-generation national strategy programmes for sustainable pensions are biased towards the privatisation of welfare, an increase in the pension age and a reduction in the level of benefits;