natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tiesības iesniegt lūgumrakstu Eiropas Parlamentam — pilsoniskās Eiropas pīlārs
The right to petition the European Parliament: a cornerstone of European citizenship
Lisabonas līguma stāšanās spēkā ir apstiprinājusi tiesības iesniegt lūgumrakstu Eiropas Parlamentam kā vienu no pilsoniskās Eiropas pīlāriem un pamattiesībām, kas paredzētas jaunā Līguma 227. pantā (iepriekš 194. pants), kas paredz, ka Eiropas Savienības pilsoņiem vai iedzīvotājiem kā fiziskām vai juridiskām personām ir tiesības individuāli vai arī kopā ar citiem pilsoņiem vai personām iesniegt lūgumrakstus Eiropas Parlamentā par jautājumiem, kas ir Savienības kompetencē un kas tieši skar šo pilsoni vai personu.
The entry into force of the Treaty of Lisbon confirmed the right to petition the European Parliament as one of the cornerstones of European citizenship and as a fundamental right under Article 227 of the new Treaty (ex Article 194 TEC), which provides that citizens or residents of the European Union, whether natural or legal persons, individually or in association with other citizens or persons, have the right to address a petition to the European Parliament on a matter which comes within the Union’s fields of activity and which affects them directly.
Tāpēc tas ir instruments, kas iedzīvotājiem ļauj Parlamentam darīt zināmas savas bažas saistībā ar dažādu politisko nostādņu un ES tiesību aktu ietekmi uz viņu ikdienas dzīvi.
This tool allows citizens to bring before Parliament their concerns about the impact of various EU policies and legislation on their everyday lives.
Gada statistika liecina, ka vairums iedzīvotāju vēršas pie Parlamenta pēc palīdzības jautājumos, kas saistīti ar vidi, pamattiesībām, tieslietām un iekšējo tirgu.
The annual statistics show that most citizens turn to Parliament for assistance with matters relating to the environment, fundamental rights, justice and the internal market.
Tomēr lielākā daļa ziņo par trūkumiem ES tiesību aktu piemērošanā — vai nu par tiesību aktu nepilnīgu transponēšanu, vai vienkārši par Kopienas noteikumu nepiemērošanu vai to pārkāpumiem.
However, most complain about the incorrect application of EU legislation, either due to imperfect transposition of that legislation or due to failures to apply, or breaches of, European rules.
Saskaņā ar statistikas datiem Eiropas Parlaments 2010. gadā saņēma 1655 lūgumrakstus, kas ir par 14 % mazāk nekā 2009. gadā, kad tika iesniegti 1924 lūgumraksti.
According to the statistics, in 2010 the European Parliament received 1 655 petitions, which represents a drop of 14% compared to the 1 924 petitions submitted in 2009.
Iespējams, tas apliecina tendences maiņu, jo pēdējos gados iesniegto lūgumrakstu skaits pastāvīgi palielinājās.
This clearly shows a change in trend following the constant rise in the number of petitions in recent years.
2010. gadā saņemto lūgumrakstu statistiskā analīze salīdzinājumā ar 2009. gadu
Statistical analysis of petitions received in 2010 compared to 2009
Lūgumrakstu izskatīšanas procedūra
Outcome of petitions
Lūgumrakstu skaits
No of petitions
Atzīti par pieņemamiem un slēgti
Admissible and closed
Nosūtīti Komisijai, pieprasot atzinumu
Referred to the Commission for an opinion
Nosūtīti citām iestādēm, pieprasot atzinumu
Referred to other bodies for an opinion
Nosūtīti citām iestādēm informācijas iegūšanai
Referred to other bodies for information
Jāatzīmē arī, ka apmēram 63,3 % 2010. gadā iesniegto lūgumrakstu, t. i., 1049, tika slēgti procedūras sākumposmā, jo tos atzina par nepieņemamiem vai arī tāpēc, ka, lai arī pieņemami, tos slēdza tūlīt pēc tam, kad lūgumraksta iesniedzējiem sniedza papildu informēju par attiecīgo jautājumu, vai arī pēc lūgumrakstu pārsūtīšanas citai EP komitejai, kuras kompetencē ietilpst attiecīgais jautājums.
Around 58.7% of the petitions received in 2010, i.e. 972, were closed at early stages of the procedure, either because they were deemed inadmissible or because, although admissible, they were closed immediately after the petitioner was sent information on the matters raised or after being referred to another EP committee within whose remit they fell.
Statistika par 2010. un 2009. gadu ir ļoti līdzīga, kā tas redzams turpmākajos grafikos.
Yet again 2010 statistics are very similar to 2009 figures, as may be noted from the data below.
Salīdzinot ar 2009. gadu, konstatētas vairākas izmaiņas saistībā ar valstīm, uz kurām attiecas lūgumraksti: pirmajā vietā 2010. gadā ir Spānija, kas apsteidz Eiropas Savienību kopumā, kura vairs neierindojas pirmajā vietā un kurai seko Vācija, Itālija, Rumānija, Grieķija, Apvienotā Karaliste un Polija.
Compared to 2009, a small number of changes were registered in the list of countries most concerned by petitions: first place was claimed by Spain, which overtook the EU as a whole and pushed it into second place, followed by Germany, Italy, Romania, Greece, the UK and Poland.
Sarakstu atkal noslēdz Luksemburga, pirms kuras tāpat kā pērn ir Slovēnija un Latvija.
Like last year, Luxembourg is once again in last place, below Slovenia and Latvia.
Kā jau iepriekš minēts, arī 2010. gadā lūgumrakstu iesniedzēji visvairāk satraucas par vidi (par ko liecina lielāks lūgumrakstu skaits un īpatsvars), kā arī par pamattiesībām, iekšējo tirgu un tiesiskumu.
As already mentioned, once again the environment remains the main issue of concern for petitioners, with the number and percentage of petitions in this area having increased, followed by fundamental rights, the internal market and justice.
Jāatzīmē, ka salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem ievērojami samazinājies lūgumrakstu skaits saistībā ar īpašuma atgūšanu.
It should also be noted that the number of petitions on property restitution has fallen significantly in comparison to previous years.
Īpašums un restitūcija
Property and Restitution
Sociālie aspekti
Social Affairs
Izglītība un kultūra
Education and Culture
Tāpat nelielas izmaiņas vērojamas arī lūgumrakstos izmantoto valodu lietojumā: 2010. gadā, tāpat kā 2009. gadā, visvairāk lūgumrakstu iesniegts vācu un angļu valodā, spāņu un itāļu valodai ieņemot attiecīgi trešo un ceturto vietu, lai gan pieaudzis šajās valodās iesniegto lūgumrakstu skaits un īpatsvars.
Slight changes can also be seen in the breakdown of petitions by language: in 2010, as in 2009, German and English remain the two main languages used by petitioners, followed by Spanish and Italian in third and fourth, although the latter are increasing in percentage and number.
Vismazāk lietota maltiešu, igauņu un slovēņu valoda.
Maltese, Estonian and Slovenian come last.
Attiecībā uz valstspiederību vācieši joprojām ir aktīvākie lūgumrakstu iesniedzēji, kuriem tāpat kā 2009. gadā seko spāņi un itāļi.
As regards nationality, Germans remain the most active petitioners, followed by Spaniards and Italians, as in 2009.
Nākamās vietas ieņem Rumānijas, Polijas un Lielbritānijas lūgumrakstu iesniedzēji.
Romanian, Polish and British petitioners come next in the ranking.
Pēdējās vietas ieņem Igaunijas, Slovēnijas un Slovākijas iedzīvotāji, kuri 2010. gadā kopā ir iesnieguši tikai 10 lūgumrakstu.
Estonian, Slovenian and Slovakian citizens come last, as together they only submitted 10 petitions in 2010.
Lūgumraksta galvenā iesniedzēja valstspiederība
Nationality of main petitioner
Attiecībā uz lūgumrakstu formātu ir pastiprinājusies 2009. gadā novērotā tendence, ka lūgumrakstu iesniedzēji arvien vairāk lūgumrakstu iesniedz, izmantojot internetu, nevis tradicionālo vēstules formātu (63,2 % 2010. gadā saņemto lūgumrakstu tika nosūtīti pa e-pastu salīdzinājumā ar 62,6 % 2009. gadā).
With regard to the format of petitions, the trend seen in 2009 is continuing: petitioners are increasingly submitting their petitions via the Internet, rather than by traditional letter (63.2% of petitions received in 2010 were sent by e-mail, compared to 62.6% in 2009).
Lūgumraksta formāts
Format of petition
Joprojām izskatāmie lūgumraksti lielākoties ir saistīti ar notiekošām tiesas procedūrām dalībvalstīs, pienākuma neizpildes procedūrām Savienības Tiesā vai dalībvalstu lūgumrakstiem.
In most cases these petitions are still open due to legal proceedings initiated in Member States, infringement proceedings before the Court of Justice or petitions about Member States.
Lūgumrakstu izskatīšanas stadija
Status of petitions
Izanalizējot lūgumrakstu statistiku, redzams, ka lūgumrakstus par nepieņemamiem atzīst galvenokārt tāpēc, ka lūgumrakstu iesniedzēji joprojām jauc valstu un ES kompetences jomas, kā arī ES iestāžu un Eiropas Padomes, jo īpaši Cilvēktiesību tiesas darbības jomas.
An analysis of the statistics shows that, for those petitions declared inadmissible, this is mainly because petitioners continue to confuse the European and national competences, and the EU institutions and those of the Council of Europe, in particular the European Court of Human Rights.
Tas liecina, ka ir jādivkāršo centieni attiecībā uz iedzīvotāju labāku informēšanu par to, kas ir tiesības iesniegt lūgumrakstu un ko var panākt, iesniedzot lūgumrakstu Parlamentam.
This shows that efforts must be stepped up to better inform citizens of what the right of petition is all about and what can be achieved when submitting a petition to Parliament.
Vienam no veicamajiem pasākumiem jābūt gan Eiropas Savienības, gan Eiropas Parlamenta portāla sadaļas „Lūgumraksti” uzlabošanai.
One step that should be taken is to improve the petition webpage, both on the European Union gateway and on the European Parliament’s own gateway.
Tādējādi iedzīvotājiem, kas tiešsaistē iesniegs savus lūgumrakstus, būs pieejama visa vajadzīgā informācija par Parlamenta kompetences jomām, lūgumrakstu izvērtēšanas procesu, Lūgumrakstu komitejas darbu un iespēju panākt straujāku lūgumraksta izskatīšanu, izmantojot citus pieejamos instrumentus gan valsts, gan Eiropas līmenī ( SOLVIT , ES Pilot , Eiropas Patērētāju centru tīkls, Eiropas Ombuds, attiecīgās dalībvalsts ombuds vai dalībvalstu parlamentu lūgumrakstu komitejas).
In this way, citizens submitting petitions online would have access to all the information needed about the competences of Parliament, the assessment of petitions, the work of the Committee on Petitions, and the possibility of obtaining faster redress by using other tools available to them at EU or national level (SOLVIT, EU Pilot, ECC-Net, European Ombudsman, national Ombudsmen or national parliamentary committees on petitions).
Šā ziņojuma mērķis ir uzsvērt vajadzību, kas izteikta iepriekšējos ziņojumos attiecībā uz to, ka iedzīvotājiem ES līmenī ir jāizmanto vienas pieturas aģentūra, kas sniedz norādījumus, ja iedzīvotāji meklē risinājumus, kā novērst iespējamos viņu tiesību pārkāpumus.
In line with calls made in previous reports, this report intends to stress the need to create a Europe-wide one-stop shop to provide advice for citizens who consider that their rights have been infringed.
Tas joprojām ir ļoti būtisks mērķis.
It does remain a very important objective to reach.
Tomēr jāizskaidro un precīzāk jānošķir oficiālie mehānismi (sūdzības Eiropas Komisijai, lūgumraksti Parlamentam, sūdzības Eiropas Ombudam) no neoficiālajiem ( SOLVIT , Eiropas Patērētāju centru tīkls ( ECC-net ), FIN-Net utt.).
However, the distinction between formal mechanisms (complaints to the European Commission, petitions to Parliament, complaints to the European Ombudsman) and informal mechanisms (SOLVIT, ECC-Net, FIN-Net, etc.) must be explained and clarified.
Tomēr jāuzsver, ka Eiropas Parlaments nav panācis tikpat lielu virzību šajā jomā.
However, the European Parliament has not made the same progress in this respect.
Lūgumrakstu komitejas tīmekļa vietne neatveras Parlamenta portāla sākumlapā, bet gan otrajā — „Parlaments un jūs”.
The webpage of the Committee on Petitions no longer appears on the home page of Parliament’s gateway, but on the second page: ‘Parliament and you’.
Iedzīvotājiem ir jāmeklē, kur sūtīt lūgumrakstu, un tas nav piemērotākais veids, kā radīt ciešu saikni ar iedzīvotājiem.
Citizens must search for where to send their petition, which is totally inappropriate when we are trying to develop a fluid relationship with them.
Šīs pārmaiņas Parlamenta portālā, iespējams, ir iemesls 2010. gadā reģistrēto lūgumrakstu skaita samazinājumam par 14 % salīdzinājumā ar 2009. gadu, jo Lūgumrakstu komitejas redzamība tīmeklī ir mazinājusies salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem.
This alteration to Parliament’s gateway perhaps explains the 14% drop in the number of petitions recorded in 2010, compared to 2009, as the Committee on Petitions is now less visible on the Internet than in previous years.
Eiropas Komisija joprojām ir īstena Lūgumrakstu komitejas partnere, izskatot lūgumrakstus, jo Komisija ir atbildīga par atbilstības nodrošināšanu un Eiropas tiesību aktu ievērošanu.
The Commission remains the Petitions Committee’s natural partners in dealing with petitions, since the Commission is responsible for ensuring compliance with EU law.
Kopumā sadarbība starp abām iestādēm ir laba.
The two institutions enjoy a working relationship that is generally positive.
Tomēr būtu jāsaīsina laiks, kurā Komisija sniedz atbildi uz izmeklēšanas pieprasījumiem (pašlaik tas ir vidēji četri mēneši).
However, the Commission needs to reduce the time (currently four months on average) it takes to respond to the Committee’s requests.
Eiropas Komisijai tāpat vajadzētu informēt Lūgumrakstu komiteju par to pienākumu neizpildes procedūru gaitu, kuras ir tieši saistītas ar lūgumrakstiem.
The Commission should also keep the Petitions Committee informed of developments in infringement proceedings directly linked to petitions.
Lūgumrakstu komiteja uzskata, ka iestāžu labas sadarbības kontekstā ir ļoti svarīgi, lai tiktu pieņemti pasākumi, kas Eiropas Komisijai ļautu ziņot Lūgumrakstu komitejai par jaunumiem attiecībā uz pienākumu neizpildi, kas saistīta ar lūgumrakstiem.
This Committee considers that, to ensure good inter-institutional cooperation, steps should be taken to allow the European Commission to inform the Committee of any developments in infringement proceedings linked to a petition.
Jāmin Eiropas Komisijas priekšsēdētāja vietnieka iestāžu attiecību un administrācijas jautājumos Maros Sefcovic uzklausīšana 2010. gada 29. septembrī, kurš komitejas locekļus iepazīstināja ar Komisijas priekšlikumu par Eiropas pilsoņu iniciatīvu, kā arī Komisijas priekšsēdētāja vietnieces Viviane Reding uzklausīšana 2010. gada 25. oktobrī par pilsonības jautājumiem un bērnu tiesībām.
It notes the appearance on 29 September 2010 of the Commission Vice-President, Mr Maroš Šefčovič, who is responsible for inter-institutional relations and administration, and who presented to members the Commission’s proposal on the European citizens’ initiative, as well as the appearance on 25 October 2010 of Vice-President Viviane Reding, on citizenship and children’s rights.
Attiecības ar Padomi
Relations with the Council
Lūgumrakstu komiteja atzinīgi vērtē Padomes klātbūtni komitejas sanāksmēs, bet pauž nožēlu, ka šī klātbūtne neveicina aktīvāku sadarbību, kas varētu sekmēt lūgumrakstu izskatīšanu gadījumos, kad dalībvalstu sadarbībai ir izšķiroša nozīme.
The Committee on Petitions welcomes the Council’s presence at meetings of this Committee, but regrets that this does not translate into more active cooperation, which could break the stalemate in those petitions in which Member State cooperation would prove decisive.
Attiecības ar Eiropas Ombudu — ombuda uzklausīšanas
Relations with the European Ombudsman – Appearances of the Ombudsman
Lūgumrakstu komitejas locekļi uzskata, ka ombuds N. Diamandouros laikposmā, par kuru ir ziņojums, savas pilnvaras ir īstenojis aktīvi un līdzsvaroti, kā arī ir ņēmis vērā dažādus aspektus — gan attiecībā uz sūdzībās pausto problēmu izskatīšanu un risināšanu, pārbaužu īstenošanu un pabeigšanu, gan attiecībā uz konstruktīvu attiecību veidošanu ar Eiropas Savienības iestādēm un struktūrām un iedzīvotāju informēšanu par viņiem piešķirto tiesību izmantošanu minētajās iestādēs un struktūrās.
The Committee’s members consider that the Ombudsman, Mr Nikiforos Diamandouros, has exercised his powers in an active and balanced way during the reporting period, both with regard to examining and handling complaints and conducting and concluding inquiries and with regard to maintaining constructive relations with the European Union’s institutions and bodies and encouraging citizens to avail themselves of their rights in relation to those institutions and bodies.
Tāpat komiteja atzinīgi vērtē Ombuda un Komisijas lieliskās attiecības iestāžu līmenī.
The excellent relations in the institutional framework between the Ombudsman and this Committee are also applauded.
Ombuds vairākkārt piedalījās Parlamenta Lūgumrakstu komitejas sanāksmē: 2010. gada 4. maijā viņš iepazīstināja ar ziņojumu par Lūgumrakstu komitejas darbību 2009. gadā, kā arī ieradās saistībā ar ieteikuma projektu Eiropas Komisijai attiecībā uz sūdzību 676/2008/RT, un 29. septembrī viņa ierašanās iemesls bija Regulas (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem pārskatīšana.
The Ombudsman addressed Parliament’s Petitions Committee on several occasions: on 4 May 2010 to present his 2009 Annual Report to the Committee and to speak on his draft recommendation to the Commission in complaint 676/2008/RT; and on 29 September 2010 to speak on the reform of Regulation (EC) No 1049/2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents.
Faktu vākšanas misijas 2010. gadā
Fact-finding missions during 2010
· Faktu vākšanas vizīte Velvā (Spānija) 2010. gada 16.–18. februārī saistībā ar lūgumrakstiem Nr. 631/2007, Nr. 1458/2007 un Nr. 1682/2008 par piesārņojumu Velvas upes grīvā.
· Fact-finding mission to Huelva (Spain) from 16 to 18 February 2010 on petitions 631/2007, 1458/2007 and 1682/2008 on contamination of the Huelva estuary.
„Lūgumrakstu komiteja galvenokārt ieteica uzlabot valsts kompetento iestāžu, pašvaldības un reģiona iestāžu saziņu, kā arī izveidot pastāvīgu dialogu ar iedzīvotājiem un radīt uzticības pilnu gaisotni.
The Committee ’ s principal recommendations were for communication to be re-established between the competent national authorities and the municipal and regional authorities, for permanent dialogue to be established with citizens and for a climate of confidence to be restored.
Iesaistītajām iestādēm un uzņēmumiem ir jāatvieglo atkritumu apsaimniekošanas iekārtu pārbaude uz vietas.
The authorities and the companies concerned should facilitate on-site inspection of the waste management facilities.
Komitejas locekļi uzskata, ka pēc iespējas drīzāk ir jāveic vietējo rūpniecības uzņēmumu darbinieku veselības stāvokļa pētījumi, kā arī jāveic un jāpublicē pētījums par augsnes, ūdens, upju gultņu un baseina piesārņojuma ietekmi, ko varētu izmantot kā atkritumu apsaimniekošanas instrumentu.
Members consider that a more detailed specific study of the workers in the local industries should be conducted as soon as possible and that a specific impact study of the contamination of the soil and water, including the river-bed and basin, must be conducted and made public and used as a tool for waste management.
· Faktu vākšanas misija Kampānijas reģionā (Itālija) 2010. gada 28.–30. aprīlī saistībā ar Lūgumrakstu Nr. 683/2005 un 15 citiem lūgumrakstiem par atkritumu apsaimniekošanu.
· Fact-finding mission to the Italian region of Campania, from 28 to 30 April 2010 on petition 683/2005 and 15 others on waste management.
Lūgumrakstu komiteja ieteica izstrādāt Integrētās atkritumu apsaimniekošanas plānu: „Pamatnostādnes sadzīves atkritumu apsaimniekošanai 2010.–2013. gadā” ir jāpārveido par konkrētu un sīki izstrādātu rīcības plānu tuvākā un ilgtermiņa perspektīvā.
The Committee ’ s recommendations were for an integrated waste management plan to be produced: the ‘ Guidelines for the management of urban waste 2010-2013 ’ should be transformed into a concrete and detailed plan of action with both a short- and long-term horizon.
Atkritumu apsaimniekošanas plānā jāietver piesārņoto teritoriju sakopšana, kā arī mācību, informācijas un atbalsta iespējas pašvaldību iestādēm un poligonu apsaimniekotājiem.
The waste management plan should include the cleaning up of polluted areas as well as providing training, information and support facilities to local authorities and operators.
Tam jābūt saderīgam un jāpapildina valsts stratēģija atkritumu jomā.
It should be compatible with and complementary to a national waste strategy.
Iedzīvotājiem ir jābūt iespējai iesaistīties un tikt uzklausītiem, ir jāatjauno uzticēšanās.
The citizens must be engaged and heard, and trust must be re-established.
Saskaņota atkritumu apsaimniekošanas cikla izveide un īstenošana ir Itālijas iestāžu kompetencē.
The design and implementation of a coherent waste cycle is the responsibility of the Italian authorities.
Tomēr Lūgumrakstu komiteja aicina Eiropas Komisiju rūpīgi uzraudzīt un atbalstīt Itālijas centienus, lai panāktu atbilstību ES tiesību aktiem.”
However, the Committee on Petitions calls upon the European Commission to vigilantly monitor and support Italy in its efforts to comply with EU legislation.
· Faktu vākšanas misija Damüls/Mellau , Foralbergā (Austrija) no 2010. gada 29. septembra līdz 1. oktobrim saistībā ar lūgumrakstu Nr. 0672/2007 par četru jaunu slēpošanas pacēlāju uzstādīšanu, lai savienotu slēpošanas zonas.
· Fact-finding mission to Mellau and Damüls, Vorarlberg (Austria), from 29 September to 1 October 2010 on petition 672/2007 on four new ski lifts in the context of the connection of ski areas.
Galvenie temati 2010. gadā
Key issues in 2010
Līdz ar Lisabonas līguma stāšanos spēkā 2009. gada 1. decembrī Pamattiesību harta ir kļuvusi juridiski saistoša, un, ņemot vērā saņemtos lūgumrakstus, var teikt, ka tas ir otrs nozīmīgākais temats lūgumrakstos.
Since the entry into force of the Lisbon Treaty on 1 December 2009, the Charter of Fundamental Rights has been legally binding and, given the petitions submitted, fundamental rights can be said to be the second most important issue raised by petitioners.
Tomēr jāteic, ka Hartas iestrādāšana ES primārajos tiesību aktos tiek pamatota ar subsidiaritātes principu, proti, ka dalībvalstis garantē pamattiesību ievērošanu.
However, it should be stressed that the incorporation of the Charter into primary EU law, on the basis of the principle of subsidiarity, means that the Member states are responsible for ensuring that the principles of the Charter of Fundamental Rights are respected.
Tas rada jaunus pienākumus lēmējiestādēm un izpildinstitūcijām, kā arī dalībvalstīm, īstenojot ES tiesību aktus valsts līmenī, jo Hartas noteikumi ir kļuvuši tieši izpildāmi Eiropas un valstu tiesām.
This has created new responsibilities for the decision-making and implementing institutions, as well as for Member States when implementing EU legislation at national level; the Charter’s provisions have thus become directly enforceable by European and national courts.
Lūgumrakstu komiteja vēlas precīzāk noteikt Hartas piemērošanas veidu un ir nolēmusi 2011. gadā rīkot ekspertu uzklausīšanu par šo tematu.
This Committee is very keen for the method of applying the Charter to be more clearly defined, and has decided to hold a hearing of experts on the issue in 2011.
Lūgumrakstu komiteja cer, ka Eiropas pilsoņu iniciatīva kā jauns līdzdalības demokrātijas instruments Eiropas līmenī spēs panākt, lai publisko debašu dienaskārtībā tiktu iekļauti konkrēti temati.
This Committee believes that the European citizens’ initiative will become a new tool for ensuring that certain issues are opened up to public debate, as it is a new instrument of participatory democracy at EU level.
Tās īpaša iecere ir nodrošināt pilsoņiem iespēju tikt uzklausītiem, sniedzot viņiem iespēju ar atsevišķiem aktuāliem jautājumiem vērsties Eiropas iestādēs.
Its main objective is to provide citizens with a way of being heard, by enabling them to refer certain issues of interest to the European institutions.
Vēl viens Eiropas pilsoņu iniciatīvas mērķis ir veicināt pārrobežu debates.
Another objective of the European citizens’ initiative is to encourage cross-border debate.