natgillin/translations-raw huggingface dataset:
L. tā kā pašām ES sankcijām ir dažādi juridiskie pamati atkarībā no ierobežojošo pasākumu konkrētā veida un no tā, kāda veida juridiskās attiecības pastāv ar attiecīgo trešo valsti, kā arī no attiecīgajām nozarēm un mērķiem; tā kā šie faktori nosaka gan procedūru sankciju pieņemšanai — kam bieži, bet ne vienmēr ir nepieciešama KĀDP kopējā nostāja un tādējādi vienprātība Padomē —, gan normatīvo procedūru, kas jāievēro, lai sankcijas padarītu juridiski saistošas un piemērojamas, un tā kā parasti izmanto to procedūru, kas izklāstīta EK Līguma 301. pantā;
L. whereas EU sanctions themselves are founded on a variety of legal bases, depending on the exact nature of the restrictive measures and on the legal nature of the relations with the third country concerned, as well as on the sectors and objectives in question; whereas these factors determine both the procedure for adoption of the sanctions – which often, but not always, require a CFSP Common Position and therefore unanimity within the Council – and the legislative procedure to be followed in order to make the sanctions legally binding and enforceable, the common procedure being that set out in Article 301 of the EC Treaty,
M. tā kā aizliegumi un ieroču embargo ir kļuvuši par visbiežāk piemērotajām KĀDP sankcijām un ir viens no pirmajiem pasākumiem ES sankciju secībā; tā kā abi šie pasākumi ir vienīgie, ko tiešā veidā īsteno dalībvalstis, tā apstākļa dēļ, ka tiem nav nepieciešami īpaši sankciju tiesību akti saskaņā ar EK Līgumu; tā kā, no otras puses, finansiālajām sankcijām (aktīvu iesaldēšana) un tirdzniecības sankcijām ir nepieciešama īpašu sankciju tiesību aktu pieņemšana,
M. whereas visa bans and arms embargoes have become the most frequently imposed CFSP sanctions and constitute one of the initial steps in the EU’s sanctions sequence; whereas these two types of measures are the only ones directly implemented by the Member States due to the fact that they do not require specific sanctions legislation under the EC Treaty; whereas, on the other hand, financial sanctions (asset freezing) and trade sanctions require the adoption of specific sanctions legislation,
N. tā kā saskaņā ar vienu no iepriekš minētajiem Pamatprincipiem par ierobežojošu pasākumu (sankciju) izmantošanu, kā arī saskaņā ar attiecīgajām pamatnostādnēm mērķtiecīgas sankcijas ir noteikti vēlamas pretstatā vispārīgākām sankcijām, pirmkārt tāpēc, ka tās ļauj novērst iespējamas kaitīgas sekas attiecībā uz plašākām cilvēku grupām, un otrkārt tāpēc, ka tās tiešā veidā skar atbildīgās personas vai personas, kurām pieder vara, un tādējādi tās var būt efektīvākas attiecībā uz politikas izmaiņu panākšanu;
N. whereas, in accordance with the abovementioned basic principles regarding the use of restrictive measures (sanctions) and the guidelines on the subject, targeted sanctions can be more effective than more general sanctions, and are hence preferable, firstly because they avoid negative consequences for a larger proportion of the population and, secondly, because they directly affect the people responsible and are thus more likely to bring about change in the policies pursued by those people,
O. tā kā ir pasākumi, ko nesauc par „sankcijām”, lai gan Padome tos pieņēmusi prezidentūras secinājumos, un kas tajā pašā laikā atšķiras no citiem ierobežojošiem pasākumiem, kuri minēti kā KĀDP līdzeklis,
O. acknowledging the existence of measures which, while they are adopted by the Council in Presidency Conclusions, are not labelled ‘sanctions’ and differ, at the same time, from the other restrictive measures listed as a CFSP tool,
P. tā kā ekonomiskās attiecības starp ES un trešām valstīm bieži vien regulē nozaru divpusēji vai daudzpusēji nolīgumi, kuri Eiropas Savienībai, piemērojot sankcijas, ir jāievēro; tā kā, attiecīgos gadījumos Eiropas Savienībai attiecīgais nolīgums tādēļ ir jāaptur vai jādenonsē pirms ekonomisko sankciju piemērošanas, kuras nav saderīgas ar tiesībām, kas attiecīgajai trešai valstij piešķirtas ar pastāvošo nolīgumu,
P. whereas economic relations between the EU and third states are often governed by sectoral bilateral or multilateral agreements which the EU is required to respect while applying sanctions; whereas, where necessary, the EU should therefore suspend or denounce the relevant agreement before applying economic sanctions which are not compatible with the rights granted to the third country in question by an existing agreement,
Q. tā kā attiecības starp ES un trešām valstīm bieži vien regulē divpusēji vai daudzpusēji nolīgumi, kuri ļauj vienai no pusēm veikt atbilstošus pasākumus gadījumos, ja otra puse ir pārkāpusi kādu būtisku nolīguma sastāvdaļu, proti, cilvēktiesību, demokrātijas principu un tiesiskuma ievērošanu (cilvēktiesību klauzula), — šajā ziņā labs piemērs ir Kotonū Nolīgums,
Q. whereas relations between the EU and third states are often governed by bilateral or multilateral agreements which allow one of the parties to take appropriate measures in cases of violation by the other party of an essential element of the agreement, namely respect for human rights, international law, democratic principles and the rule of law (the human rights clause), the Cotonou Agreement being a prominent example,
R. tā kā ierobežojošu pasākumu ieviešanai un īstenošanai ir jābūt saskaņā ar cilvēktiesībām un humānisma principiem, kas ietverti starptautiskajos tiesību aktos, tostarp taisnīgu procesu un tiesībām uz efektīviem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem, kā arī samērīgumu, un saistībā ar tiem ir jāparedz atbilstoši atbrīvojumi, lai ņemtu vērā to personu humānās pamatvajadzības, pret kurām vērsti šādi pasākumi, piemēram, piekļuve pamatizglītībai, dzeramajam ūdenim, kā arī primārajai veselības aprūpei un pamata medikamentiem; tā kā saistībā ar sankciju režīmu ir pilnībā jāņem vērā Ženēvas Konvencijā, Konvencijā par bērnu tiesībām, Paktā par ekonomiskajām, sociālajām un politiskajām tiesībām noteiktie standarti, kā arī ANO rezolūcijas saistībā ar civiliedzīvotāju un bērnu aizsardzību bruņotajos konfliktos;
R. whereas the introduction and implementation of restrictive measures must comply with human rights and humanitarian international law, including due process and the right to an effective remedy, as well as proportionality, and must provide for appropriate exemptions to take account of basic human needs of the targeted persons, such as access to primary education, to drinkable water and to basic medical care including basic medicines; whereas a sanctions policy has to take fully into account the standards established by the Geneva Convention, the Convention on the Rights of the Child and the International Covenant on Economic, Social and Cultural Rights, as well as the UN resolutions concerning the protection of civilians and of children in armed conflict,
S. tā kā uzticamība ES un tās atsevišķām dalībvalstīm tiek kompromitēta, kad ES sankcijas šķietami vai faktiski netiek ievērotas, un tā kā Roberts Mugabe tika uzaicināts piedalīties ES un Āfrikas sammitā Lisabonā 2007. gada 8. – 9. decembrī par spīti tam, ka viņam bija oficiāli aizliegts uzturēties visās ES dalībvalstu teritorijās saskaņā ar 2004. gada 19. februāra Kopējo nostāju 2004/161/KĀDP, ar ko tika atjaunoti ierobežojoši pasākumi attiecībā uz Zimbabvi
S. whereas the credibility of the EU and its individual Member States is compromised when EU sanctions appear to be or actually are broken, and whereas Robert Mugabe was invited to attend the EU-Africa Summit in Lisbon on 8-9 December 2007 despite having been formally banned from all territories of EU Member States under Council Common Position 2004/161/CFSP of 19 February 2004 renewing restrictive measures against Zimbabwe
OV L 50, 20.
OJ L 50, 20.2.2004, p.
2.2004., 66. lpp. kurā jaunākie ierobežojumi ieviesti ar 2008. gada 18. februāra Kopējo nostāju 2008/135/KĀDP
66. as most recently extended by Council Common Position 2008/135/CFSP of 18 February 2008
OV L 43, 19.
OJ L 43, 19.2.2008, p.
2. uzskata, ka atšķirīgie juridiskie pamati ES sankciju politikas īstenošanai, kuri paredz dažādus lēmumu pieņemšanas, īstenošanas un kontroles līmeņus, rada šķēršļus Eiropas sankciju politikas pārskatāmībai un konsekvencei un tādējādi arī tās uzticamībai;
Considers that disparities in the legal bases for the implementation of the EU’s sanctions policy, involving different decision-making, implementation and supervision levels, are undermining the transparency and coherence of European sanctions policy and, as a result, the credibility thereof;
5. uzskata, ka sankciju izmantošana jāparedz tādas iestāžu rīcības gadījumos, kas rada nopietnu kaitējumu personu drošībai un tiesībām, vai gadījumos, kad tiek konstatēts, ka trešās puses dēļ ir izsmeltas un izlietotas visas līgumiskās un/vai diplomātiskās attiecības;
Considers that recourse to sanctions should be envisaged in the case of actions by authorities which seriously undermine security and human rights or where all contractual and/or diplomatic options have been explored or have clearly reached stalemate, owing to the actions of the third party;
8. uzskata, ka Eiropas Savienības sankciju piemērošanā un novērtēšanā cilvēktiesību pārkāpumiem principā ir jābūt svarīgākiem par jebkādu kaitējumu, ko sankciju piemērošana izraisa Eiropas Savienības un tās pilsoņu tirdzniecības interesēm;
Believes in this respect that the application and evaluation of sanctions by the European Union for infringements of human rights must in principle prevail over any harm deriving from their application to the trading interests of the European Union and its citizens;
11. uzskata, ka argumentu par sankciju „neefektivitāti” nevar izmantot, lai tās atceltu, šī neefektivitāti jāizmanto pašas sankcijas pārorientēšanai un pārvērtēšanai; turklāt uzskata, ka tam, vai sankcijas turpināt vai ne, ir jābūt atkarīgam tikai un vienīgo no tā, vai ir sasniegti sankciju mērķi, savukārt to veidu var pastiprināt vai mainīt atkarībā no to novērtējuma; uzskata, ka šim nolūkam sankcijas vienmēr ir jāpapildina ar skaidriem novērtēšanas kritērijiem;
Considers that the argument of the ‘ineffectiveness’ of sanctions cannot be used in favour of lifting them and that it should be used instead to re-orientate and reassess the sanction itself; takes the view, moreover, that the continuation or not of sanctions should depend solely on whether their objectives have been achieved, and that their type may be strengthened or altered on the basis of their evaluation; considers that, to this end, sanctions should always be accompanied by clear benchmarks;
16. norāda, ka sankciju galvenais mērķis ir panākt politikas vai darbību izmaiņas atbilstoši KĀDP kopīgās nostājas mērķiem vai Padomes pieņemtajiem secinājumiem, vai starptautiskiem lēmumiem, kas ir sankciju pamatā;
Points out that the main purpose of sanctions is to bring about a change of policy or activities in line with the objectives of the CFSP Common Position or conclusions adopted by the Council, or the international decision on which the sanctions are based;
18. uzsver, ka cilvēktiesību klauzulas īstenošanu nevar uzskatīt par pilnīgi autonomu vai vienpusēju ES sankciju, jo tā tiešā veidā izriet no attiecīgā divpusējā vai daudzpusējā nolīguma, kas nosaka savstarpējas saistības ievērot cilvēktiesības; uzskata, ka atbilstoši pasākumi, kas veikti saskaņā ar šo klauzulu, attiecas tikai un vienīgi uz konkrētā nolīguma īstenošanu, nodrošinot katrai pusei likumīgu pamatu apturēt vai atcelt nolīgumu; tāpēc uzskata, ka cilvēktiesību klauzulu īstenošana un autonomas vai vienpusējas sankcijas katrā ziņā ir savstarpēji papildinoši aspekti;
Stresses that the implementation of the human rights clause cannot be regarded as an entirely autonomous or unilateral EU sanction, as it stems directly from the bilateral or multilateral agreement, which establishes a reciprocal undertaking to respect human rights; considers that appropriate measures taken in accordance with this clause exclusively concern the implementation of the relevant agreement in giving either party the lawful basis for suspending or annulling the agreement; considers, therefore, that the implementation of human rights clauses and autonomous or unilateral sanctions necessarily complement each other;
20. mudina Komisiju un dalībvalstis neierosināt brīvās tirdzniecības nolīgumus un/vai asociācijas nolīgumus (arī tad, ja ir iekļautas cilvēktiesību klauzulas) ar to valstu valdībām, kurās saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Cilvēktiesību Augstā pārstāvja biroja ziņojumiem ir izdarīti milzīgi cilvēktiesību pārkāpumi;
Urges the Commission and the Member States not to propose free trade agreements and/or association agreements – even containing human rights clauses – to governments of countries where, according to reports by the Office of the High Commissioner for Human Rights of the United Nations, massive human rights violations are being perpetrated;
Starptautiskās sabiedrības koordinēta rīcība
Coordinated action by the international community
27. aicina ES sistemātiski attīstīt dialogu ar valstīm, kas nepiemēro sankcijas, lai panāktu kopēju nostāju attiecībā uz ierobežojošajiem pasākumiem, jo īpaši reģionālā līmenī; norāda, kā liecina Birmas/Mjanmas gadījums, ka sankcijas bieži nenodrošina vajadzīgās izmaiņas politikā vai darbībās, ja starptautiskā sabiedrība nav vienota un ja to īstenošanā nav iesaistīti nozīmīgākie dalībnieki;
Calls on the EU to systematically develop a dialogue with non-sanctioning states with a view to reaching a common position on restrictive measures, especially at regional level; points out that, as shown in the case of Burma/Myanmar, sanctions do not often bring about the required change of policy or activities when the international community is divided and major players are not involved in their implementation;
Skaidru lēmumu pieņemšanas procesu, mērķu, kritēriju un pārskatīšanas mehānismu izveide
Setting - up of clear decision-making processes, objectives, benchmarks and review mechanisms
32. aicina juridiskajos instrumentos sistemātiski iekļaut skaidrus un konkrētus kritērijus kā nosacījumus sankciju atcelšanai; jo īpaši uzstāj, ka, pamatojoties uz neatkarīgu ekspertīzi, ir jāizveido atskaites kritēriji un ka tos nedrīkst laika gaitā grozīt atbilstoši politiskajām pārmaiņām Padomē;
Calls for the systematic inclusion in the legal instruments of clear and specific benchmarks as conditions for the lifting of the sanctions; insists, in particular, that the reference criteria should be established on the basis of an independent evaluation and that those criteria should not be altered at a later stage, depending on political changes within the Council;
34. uzskata, ka Ķīnai piemērotais ieroču embargo ilustrē ES saskaņotību un konsekvenci , ņemot vērā to, ka lēmumu par šo embargo sākotnēji pieņēma pēc slaktiņa Tjaņmeņas laukumā 1989. gadā un ka ES līdz šim nav saņēmusi nekādus paskaidrojumus par šo slaktiņu, un ka tādēļ nav iemesla atcelt šo embargo;
Believes that the arms embargo imposed on China is an illustration of EU coherence and consistency, given that this embargo was originally established following the 1989 Tiananmen massacre and the EU has not received to date any explanations about that massacre, and that there is therefore no reason to lift this embargo;
37. prasa iesaistīt Parlamentu visās sankciju procesa stadijās: lēmumu pieņemšanas procesā par sankcijām, attiecīgajai situācijai vispiemērotāko sankciju atlasē, kā arī kritēriju noteikšanā un to izpildes novērtēšanā saskaņā ar pārskatīšanas mehānismu un sankcijas atcelšanu;
Requests that Parliament be associated in all the stages of a sanctions process: the decision-making process leading to sanctions, the selection of the sanctions most appropriate to the situation, and also the definition of benchmarks and the evaluation of their implementation within the framework of the review mechanism and the lifting of the sanction;
38. pauž nožēlu par to, ka novērtējuma trūkuma dēļ nav iespējams spriest par mērķtiecīgu pasākumu efektivitāti, taču atzīst ES spēcīgos humānos apsvērumus, kuru dēļ tā ir atteikusies no vispārējām ekonomiskām sankcijām, kā agrāk tika darīts Irākas gadījumā, un izmanto mērķtiecīgākas, „viedas” sankcijas, kas vērstas uz to, lai panāktu maksimālu ietekmi uz tiem, kuru rīcību tā vēlas ietekmēt, vienlaikus līdz minimumam samazinot humāno ietekmi vai negatīvas sekas personām, pret kurām attiecīgās sankcijas netiek vērstas, vai kaimiņvalstīm;
Deplores the fact that, owing to a lack of evaluation, it is impossible to assess the effectiveness of targeted measures; recognises, however, the EU’s strong humanitarian concern, which has led to the abandonment of sanctions of general economic scope, as previously done in the case of Iraq, and to the imposition of more targeted, ‘smart’ sanctions, geared to achieving the maximum impact on those whose behaviour it wants to influence while minimising adverse humanitarian effects or consequences for persons not targeted or neighbouring countries;
40. uzsver, ka jebkurām ekonomiskajām sankcijām vispirms un galvenokārt ir jāattiecas uz tām nozarēm, kurās nav intensīva nodarbinātība un kuras mazāk ietekmē mazos un vidējos uzņēmumus, kas ir nozīmīgi ekonomikas attīstībai un ienākumu pārdalei;
Emphasises that any economic sanctions should first and foremost target those sectors which are not employment-intensive and are of limited relevance for small and medium-sized enterprises, which are important both for economic development and for redistribution of income;
43. aicina ierobežot „ārkārtas atbrīvojumu” piemērošanu aktīvu iesaldēšanai; tomēr aicina ieviest „izņēmumus humānu apsvērumu dēļ”, piemēram, sistēmu, lai sniegtu piekļuvi primārajai medicīniskajai aprūpei; aicina izveidot īpašu procedūru iebildumu iesniegšanai gadījumā, ja kāda dalībvalsts vēlas piešķirt atbrīvojumu no aktīvu iesaldēšanas, jo šādas procedūras trūkums mazina ierobežojošo pasākumu efektivitāti, tā kā dalībvalstīm par šādu atbrīvojumu ir tikai iepriekš jāpaziņo Komisijai;
Calls for a limited application of the ‘extraordinary exemptions’ to the freezing of assets; calls, however, for the introduction of ‘humanitarian exemptions’, such as a system to permit access to basic medical care; calls for the creation of a specific procedure for objections in the event that a Member State wishes to grant an exemption to the freezing of assets, since the efficiency of the restrictive measure is undermined by the lack of such a procedure given that the Member States are only required to inform the Commission in advance of such an exemption;
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/60/EK 2005. gada 26. oktobris par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai (OV L 309.
Directive 2005/60/EC of the European Parliament and of the Council of 26 October 2005 on the prevention of the use of the financial system for the purpose of money laundering and terrorist financing (OJ L 309, 25.11.2005, p.
46. aicina Padomi un Komisiju izskatīt iespējas un veidus, kā konstruktīvā veidā izmantot to iestāžu ienākumu iesaldēšanu, pret kurām vērstas sankcijas, piemēram, tos piešķirot attīstības vajadzībām;
Calls on the Council and the Commission to investigate the possibilities and ways of using frozen income of targeted authorities in a constructive manner, for example by allocating them for development purposes;
Cilvēktiesību ievērošana, mērķtiecīgas sankcijas piemērojot cīņā pret terorismu
Respect for human rights in applying targeted sanctions in the fight against terrorism
56. uzskata, ka Līguma par ES darbību 75. pants būtu izdevība, kas Eiropas Parlamentam ir jāizmanto, lai novērstu trūkumus, kuri pašlaik pastāv, un pauž atbalstu visam Parlamenta pašreizējam darbam, ko paredzēts iekļaut 2009. gada likumdošanas programmas darba kārtībā;
Considers that Article 75 of the Treaty on the Functioning of the European Union, as introduced by the Treaty of Lisbon, would be an opportunity to be seized by the European Parliament in order to remedy the shortcomings in current practice, and supports all the current parliamentary work aimed at being included on the agenda for the 2009 legislative programme;
59. uzsver, ka terorisms apdraud drošību un brīvību, un tāpēc mudina Padomi pārskatīt un atjaunināt teroristisko organizāciju sarakstu, ņemot vērā to darbību visos kontinentos;
Stresses that terrorism is a threat to safety and freedom, and therefore urges the Council to review and update the list of terrorist organisations, taking into account their activities on all continents;
Dažāda sankciju politika
A varied sanctions policy
63. aicina Padomi un Komisiju izmantot iespēju, ko sniedz Lisabonas Līguma ratifikācija un tai sekojošā Eiropas Ārējās darbības dienesta izveide, lai nodrošinātu atbilstības palielināšanu starp dažādajiem ES ārējās darbības instrumentiem, kas ir galvenais aspekts sankciju politikas efektivitātes panākšanai nākotnē;
Calls on the Council and the Commission to seize the opportunity provided by the ratification of the Lisbon Treaty and the subsequent creation of the European External Action Service to guarantee optimum consistency in the EU’s various external action instruments as a key element of the further efficiency of sanctions policy;
Ieteikumi attiecībā uz ES iestādēm un dalībvalstīm
Recommendations in relation to the EU institutions and Member States
67. vienlaikus aicina īstenot ciešāku sadarbību starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm un Komisiju, lai nodrošinātu ierobežojošo pasākumu konsekventāku un efektīvāku īstenošanu;
Calls at the same time for enhanced cooperation between the competent authorities of the Member States and the Commission in order to ensure more coherent and effective implementation of restrictive measures;
72. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei un Komisijai, kā arī dalībvalstu valdībām un parlamentiem.
Instructs its President to forward this resolution to the Council and the Commission, and to the governments and parliaments of the Member States.
Saskaņā ar Kopējo ārpolitiku un drošības politiku (KĀDP) Eiropas Savienība piemēro ierobežojošus pasākumus, ko dēvē par sankcijām, ar mērķi panākt KĀDP mērķu ievērošanu, jo īpaši cilvēktiesību, demokrātijas un tiesiskuma ievērošanu
In the context of the Common Foreign and Security Policy (CFSP), the EU applies restrictive measures, or sanctions, to ensure compliance with the CFSP objectives, in particular respect for human rights, democracy and the rule of law
Līguma par ES 11. pants. .
Article 11 of the TEU. .
Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padome (ANO DP) var noteikt sankcijas situācijās, par kurām tā uzskata, ka tās rada draudus starptautiskajam mieram un stabilitātei.
The UNSC may impose sanctions in the event of situations which it considers to pose a threat to world peace and stability.
ES var neatkarīgi nolemt īstenot savu sankciju politiku, lai sasniegtu plašākus mērķus.
The EU may independently choose to bring its sanctions policy to bear in pursuit of broader objectives.
Prakse liecina, ka tā pat to dara vispārējā veidā (bet ne ekskluzīvā), tā piemēro autonomas sankcijas, kad nav paredzēts, ka Drošības padomei ir jārīkojas, vai kad tā nespēj panākt attiecīgu vienošanos.
Experience shows that it does so, although as a rule it applies autonomous sanctions where it is not appropriate or possible for the Security Council to do so.
Sankcijas ir instruments, kas ir KĀDP sastāvdaļa vai precīzāk — ANO cilvēktiesību ievērošanas veicināšanas politikas sastāvdaļa.
Sanctions form an integral part of the CFSP system and, more specifically, of UN human rights policy.
Lai gan KĀDP šodien neparedz normatīvu un oficiālu sankciju definīciju, var uzskatīt, ka šie ierobežojošie pasākumi ir „ ir diplomātisks vai ekonomisks instruments, kura mērķis ir panākt izmaiņas tādās darbībās vai politikās kā starptautisko tiesību vai cilvēktiesību pārkāpumi vai politikās, kas pārkāpj tiesiskuma vai demokrātijas principus ”
Although there is to date no legal and official definition of sanctions within the CFSP, restrictive measures under the CFSP may be considered as ‘ an instrument of a diplomatic or economic nature which seeks to bring about a change in activities or policies such as violations of international law or human rights, or policies that do not respect the rule of law or democratic principles ’