natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komisija 2005. gada decembrī pieņēma rīcības programmu likumīgas imigrācijas jomā, un šajā programmā tika izklāstīta Komisijas jaunā stratēģija ekonomiskās imigrācijas jomā.
In December 2005, the Commission adopted an action programme on legal immigration in which it presented its new strategy on economic immigration.
Tā paredzēja noteikt nosacījumus dažu kategoriju trešo valstu darba ņēmēju uzņemšanai (augsti kvalificēti darba ņēmēji, sezonas darba ņēmēji, uzņēmuma ietvaros pārceltās personas un algoti praktikanti).
It proposed laying down the conditions for the admission of certain categories of workers who were third-country nationals (highly qualified workers, seasonal workers, people transferred within their undertaking and paid trainees).
Papildus šo nozaru direktīvu pieņemšanai šajā rīcības plānā arī ir atsauce uz pamatdirektīvu, kuras mērķis ir ieviest, no vienas puses, vienotu pieteikšanās procedūru darba un uzturēšanās atļaujas saņemšanai un, no otras puses, vienotu tiesību kopumu visiem trešo valstu valstspiederīgajiem, kas likumīgi uzturas un strādā kādā no dalībvalstīm.
In addition to the adoption of these sectoral directives, the action plan also referred to a framework directive which would have the aim, on the one hand, of establishing a single application procedure for work permits and residence permits, and on the other hand of creating a common set of rights for third-country workers legally resident in a Member State.
Komisija nāca klajā ar priekšlikumu direktīvai 2007. gada oktobrī.
The Commission submitted this proposal for a directive in October 2007.
Eiropas Parlamentam lūdza sniegt atzinumu saskaņā ar apspriežu procedūru atbilstīgi EK līguma 63. panta 3. punkta a) apakšpunktam.
The European Parliament was asked for an opinion under the consultation procedure then in force pursuant to Article 63(3)(a) of the EC Treaty.
Jaunais juridiskais pamats prasa kvalificētu vairākumu Padomē un un paredz koplēmuma procedūru ar Eiropas Parlamentu.
The new legal basis requires a qualified majority within the Council and provides for codecision with the European Parliament.
Šā iemesla dēļ Eiropas Parlaments atkārtoti izskatīja šo priekšlikumu saskaņā ar tā saukto "omnibusa" procedūru.
It is for this reason that this proposal is again being considered by the European Parliament, this time under the ‘omnibus’ procedure.
PRIEKŠLIKUMA SATURS
SUBSTANCE OF THE PROPOS AL
Hāgas programmā ir atzīts, ka likumīgai imigrācijai būtiska nozīme ekonomikas attīstībā.
The Hague Programme recognised that legal immigration would play an important role in economic development.
Ņemot to vērā, Parlaments aicināja Komisiju iesniegt rīcības plānu, kas ļautu darba tirgū nekavējoties reaģēt uz pastāvīgi mainīgo pieprasījumu pēc ārvalstu darbaspēka.
It was with this in mind that it called on the Commission to submit an action plan to enable the labour market to respond rapidly to the constantly changing demand for manpower from abroad.
Saskaņā ar Eiropadomes 2009. gada 10. un 11. decembrī pieņemto Stokholmas programmu darbaspēka imigrācija var palielināt ekonomikas konkurētspēju un dzīvotspēju.
The Stockholm Programme adopted by the European Council on 10 and 11 December 2009 expressed the view that labour immigration may increase competitiveness and economic vitality.
Ņemot vērā būtiskās demogrāfiskās problēmas, kas Eiropas Savienību sagaida nākotnē, un pieaugošo pieprasījumu pēc darbaspēka, šajā jaunajā daudzgadu programmā dalībvalstis tiek aicinātas pieņemt elastīgus imigrācijas politikas virzienus, lai atbalstītu Savienības ilgtermiņa ekonomikas attīstību un uzlabotu rādītājus.
In view of the considerable demographic challenges which the European Union will face in future, with growing demand for manpower, this new multiannual programme calls on Member States to adopt flexible immigration policies in order to support the Union’s long-term economic development and performance.
Pašreizējā direktīvas priekšlikumā tiek risinātas šīs problēmas.
The proposal for a directive now under consideration tackles these concerns.
Ieviešot vienotu pieteikuma procedūru trešo valstu valstspiederīgajiem, kas vēlas tikt uzņemti dalībvalsts teritorijā nelūkā strādāt un piedāvājot viņiem drošu juridisku statusu, ar šo direktīvu tiks vienkāršoti bieži vien sarežģītie ekonomisko migrantu uzņemšanas pasākumi.
By establishing a single application procedure for third-country nationals who wish to be admitted to the territory of a Member State in order to work there, and by offering them a secure legal status, this directive will simplify the often complex administrative procedures for receiving economic migrants.
Tādējādi tā ļautu dalībvalstu darba tirgiem reaģēt uz pašreizējām un turpmākām vajadzībām pēc darbaspēka un nodrošinātu ar līdzekli cīņā pret ekspluatāciju un diskrimināciju, kam pārāk bieži tiek pakļauti šie darba ņēmēji.
It will thus enable the labour markets of our Member States to meet current and future manpower needs and will provide a way of combating exploitation and discrimination, to which these workers too often fall victim.
Turklāt šis direktīvas priekšlikums paredz ierobežot atšķirības starp valstu tiesību aktiem, no vienas puses, attiecībā uz darba un uzturēšanās atļaujas pieteikuma procedūru un, no otras puses, uz tiem trešo valstu valstpiederīgajiem piešķirtajām tiesībām, kuri likumīgi strādā Eiropas Savienībā, bet kuriem vēl nav ilgtermiņa iedzīvotāja statusa.
The proposal for a directive also seeks to reduce the differences which exist between national legislations regarding, firstly, the procedure for applying for a work permit and a residence permit and, secondly, the rights granted to third-country nationals working legally within the European Union who do not yet enjoy the status of long-term residents.
Faktiski pašlaik pastāv būtiskas atšķirības starp dalībvalstīm.
Significant differences currently exist between Member States.
Ir būtiski precizēt, ka ar šo priekšlikumu netiek noteikti trešo valstu valstspiederīgo uzņemšanas nosacījumi.
It is important to note that this proposal does not stipulate the conditions for admitting third-country nationals.
Dalībvalstis joprojām ir atbildīgas par uzņemšanas nosacījumu noteikšanu un to migrantu skaita noteikšanu, kuri vēlas tikt uzņemti šo valstu teritorijā, lai strādātu.
Member States retain the power to decide these conditions and to set the number of migrants that they wish to admit to their territory for employment purposes.
REFERENTES VIEDOKLIS
POSITION OF THE RAPPORTEUR
Viens no labākajiem veidiem, kā cīnīties pret nelikumīgu imigrāciju un darbu ir izveidot līdzsvarotus likumīgas imigrācijas kanālus, kas atbilst darba tirgus vajadzībām.
One of the best ways of combating illegal immigration and undeclared work is to develop balanced legal immigration channels which meet the needs of our labour markets.
Ekonomiskā imigrācija ir realitāte, kurā mums ir jāievieš kārtība, taču tā ir arī nepieciešamība, ņemot vērā demogrāfiskās un ekonomiskās problēmas, ar kurām Eiropas Savienība saskarsies tuvākajā nākotnē.
Economic immigration is a reality on which we must impose order, but it is also a necessity in view of the demographic and economic challenges which the EU will face in the near future.
Tādēļ imigrācijas politiku var uzskatīt par mūsu darbaspēka vajadzību regulēšanas instrumentu, kas šādi arī palīdz īstenot stratēģiju "Eiropa 2020".
Immigration policy can therefore be regarded as an instrument for regulating our labour needs, thus helping to implement the ‘Europe 2020’ Strategy.
Referente ļoti labvēlīgi vērtē šā horizontālā tiesiskā regulējuma ieviešanu, to piemērojot visiem trešo valstu valstspiederīgajiem, kas ir uzņemti Eiropas Savienības teritorijā darba nolūkā.
Your rapporteur welcomes the establishment of this horizontal legal framework applicable to all third-country nationals admitted to European territory for purposes of employment.
Referente arī vēlējās saglabāt plašu piemērošanas jomu.
She has sought to preserve the broad scope of the proposal.
Direktīva tiek piemērota visiem dalībvalsts teritorijā uzņemtajiem trešo valstu darba ņēmējiem un arī visiem tiem, kuri sākotnēji uzņemti citu iemeslu dēļ, bet ieguvuši tiesības strādāt, pamatojoties uz valsts vai Kopienas tiesību normām.
The directive will apply not only to any third-country national admitted to the territory of a Member State for employment purposes but also to all those who were originally admitted for other purposes but who have acquired the right to work there on the basis of national or Community law.
Arī sezonas darba ņēmēju un uzņēmuma ietvaros pārceltu darbinieku izslēgšana ir pamatota ar Komisijas iesniegtajiem priekšlikumiem direktīvām, kas īpaši attiecas uz šīm darba ņēmēju kategorijām.
The exclusion of seasonal workers and workers posted within their undertaking is justified by the Commission’s presentation of proposals for directives specific to these categories of worker.
Šo darba ņēmēju iekļaušana šā direktīvas priekšlikuma piemērošanas jomā mums liek grozīt Komisijas sākotnējo priekšlikumu un atlikt tā pieņemšanu uz vēl vēlāku laiku.
If such workers had been included within the scope of this proposal for a directive, we would have been compelled to amend the whole of the original Commission proposal and to further postpone its adoption.
Attiecībā uz patvēruma meklētāju un personu, kurām piešķirta starptautiskā aizsardzība, izslēgšanu ir būtiski uzsvērt, ka šajā jomā pašlaik esošie instrumenti sniedz lielāku aizsardzību nekā šajā priekšlikumā paredzētie instrumenti.
As regards the exclusion of asylum-seekers and people granted international protection, it is important to emphasise that existing instruments in these fields afford greater protection than the present proposal for a directive.
Par apvienoto procedūru
The single proce dure
Šīs direktīvas pieņemšana vienkāršos trešo valstu valstspiederīgo uzņemšanas procedūras nodarbinātības nolūkā.
The adoption of this directive will simplify procedures for the admission of third-country nationals for employment purposes.
Apvienota procedūra, kas sekmētu vienota dokumenta piešķiršanu, ar kuru tiktu sniegta atļauja piekļūt darba tirgum, būtiski vienkāršos uzņemšanas sistēmu.
The existence of a single procedure enabling a single document to be issued authorising residence and access to the labour market constitutes a considerable simplification of the admission system.
Divas atšķirīgas procedūras padara ilgāku pieteikumu izskatīšanas laiku un palielina administratīvās izmaksas.
Two separate procedures entail more protracted processing of applications and higher administrative costs.
Izmantojot šādu "vienas pieturas" shēmu, administratīvā procedūra būs vienkāršāka, lētāka un ātrāka.
With this one-stop shop system, the administrative procedure will be simpler, less expensive and quicker.
Turklāt viena dokumenta izsniegšana arī ļaus vieglāk kontrolēt personas, kuras ir uzņemtas dalībvalsts teritorijā un kurām ir atļauts strādāt.
Issuing a single document will also make it easier to check on people admitted to the territory of a Member State and authorised to work there.
Šā dokumenta formāts atbildīs visās dalībvalstīs kopējam uzturēšanās atļaujas formātam.
This document will have the format of the residence permit common to all Member States.
Dalībvalstis varēs arī paredzēt papildu dokumentu, kas būs vienīgi informatīvs.
Member States will also be able to make provision for an additional document which has a purely informative status.
Šis dokuments ļaus papildināt apvienotajā atļaujā ietverto informāciju un līdz ar to vienkāršot pārbaudes.
In this way the information contained in the single permit can be supplemented, thus facilitating monitoring.
Tādējādi ar šo priekšlikumu tiek radītas priekšrocības migrantiem, darba devējiem un dalībvalstu pārvaldes iestādēm.
This proposal therefore has advantages for migrants, employers and national administrations.
Tā kā Komisijas priekšlikumā nav norādīts, vai pieteikumu var iesniegt darba devējs vai darba ņēmējs, un no kuras valsts var iesniegt pieteikumu, referents uzskata, ka šis būtiskais jautājums ir jāprecizē.
As the Commission proposal does not state who may submit an application – the employer or the employee – and from which State an application may be made, your rapporteur considered it necessary to clarify this important issue.
Referente tādēļ ierosina, ka gadījumā, ja pieteikumu nevar iesniegt no trešās valsts, to var iesniegt pats darba devējs uzņemšanas dalībvalstī, lai trešās valsts valstspiederīgajam nebūtu īpaši jāierodas Kopienas teritorijā nolūkā iesniegt šo pieteikumu.
She therefore proposes that, if an application cannot be made from a third country, the employer can submit it himself in the host Member State so that the third-country national does not have to visit Community territory specially in order to submit the application.
Turklāt referente arī vēlas uzsvērt, ka, dalībvalstīm pieņemot lēmumus, ir nepieciešamas juridiskās drošības un pārredzamības prasības.
Your rapporteur also wished to stress the requirements of legal certainty and transparency of decision-making by national authorities.
Šiem lēmumiem būs būtiska ietekme šo cilvēku dzīvē, un tie ir jāpieņem pilnībā pārredzami.
These decisions have a strong impact on the life of the persons concerned, and they must therefore be taken in a way which is completely transparent.
Šajā sakarībā referente vēlējās paskaidrot, ka jebkurš noraidošs lēmums ir pienācīgi jāpamato.
With this in mind, your rapporteur wished to make it clear that any rejection decision must be duly substantiated.
Nosacījumiem un kritērijiem, kuri var būt par pamatu apvienotās atļaujas pieteikuma noraidījumam, ir jābūt objektīviem un noteiktiem valsts tiesību aktos.
The conditions and criteria for rejecting an application for a single permit must also be objective and laid down by national law.
Visbeidzot, attiecībā uz apvienotās atļaujas izsniegšanas izmaksām referents uzskata, ka ir svarīgi, lai tās būtu ne vien samērīgas, bet arī balstītos uz faktiski sniegtā pakalpojuma principa.
Lastly, as regards the costs of issuing the single permit, it is important to your rapporteur that fees should be not only proportionate but also based on the principle of the service actually rendered.
Par vienoto tiesību kopumu
The comm on set of right s
Šajā direktīvas priekšlikumā ir paredzēta vienlīdzīga izturēšanās pret visu valstu darba ņēmējiem, pamatojoties uz vienotu tiesību kopumu ar darba tirgu saistītās jomās.
This proposal for a directive provides for treatment equal to that enjoyed by national workers on the basis of a common set of rights in fields associated with the labour market.
Lai gan priekšlikumā ietvertie noteikumi ir Eiropas Parlamenta Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas kompetencē, referente uzskata, ka tie rada labākas aizsardzības priekšrocības darba ņēmējiem no trešām valstīm, nekā to pašlaik prasa starptautiskajās konvencijas, kuras ir ratificējušas tikai dažas dalībvalstis.
Although these provisions in the proposal are matters for consideration by the European Parliament’s Committee on Employment and Social Affairs, your rapporteur believes that they have the advantage of conferring better protection on workers from third countries than is currently the case on the basis of international conventions ratified only by certain Member States.
Tā kā šīs personas piedalās uzņemšanas valsts ekonomiskajā darbībā, viņām ir jāsaņem drošs un aizsargājošs juridiskais statuss, kas nepieļauj viņu atstumšanu un diskrimināciju.
As these persons participate in the economic life of their host country, they must have the benefit of a secure and protective legal status which safeguards them against exclusion and discrimination.
Šis statuss arī ļaus cīnīties pret negodīgu konkurenci, ko bieži izraisa šo darba ņēmēju juridiskas aizsardzības statusa trūkums.
This status will also make it possible to combat unfair competition, which often arises from the lack of a legal status to protect these workers .
Referente pauž cerību, ka šī direktīva tiks pieņemta drīz.
Your rapporteur hopes that this directive will be adopted soon.
Viņa uzskata, ka ir pienācis laiks Eiropas Savienībai pieņemt tiesību aktus ekonomiskās imigrācijas jomā, lai noteiktu kopēju pieeju visās 27 dalībvalstīs.
She believes that it is time for the European Union to legislate on economic immigration in order to establish an approach common to the 27 Member States.
Ar Lisabonas līgumu ieviestie grozījumi ļauj īstenot šo virzību, un mums tas ir jāpaveic.
The changes brought about by the Lisbon Treaty have made this progress possible, and it is now up to us to make it a reality.
(*) Komiteju iesaistīšanas procedūra – Reglamenta 50. pants.
(*) Associated committee – Rule 50 of the Rules of Procedure
Pašreizējais direktīvas priekšlikums ir daļa no Eiropas Savienības centieniem izstrādāt visaptverošu politiku migrācijas jomā, un tas ir pamatpriekšlikums, kurš attiecas uz trešo valstu pilsoņiem un kuram divkāršs mērķis:
This proposal for a directive is part of EU efforts to develop a global migration policy and is a framework proposal for citizens of third countries, the aim of which is twofold:
a) izstrādāt vienotu uzturēšanās un darba atļaujas dalībvalstī pieprasījuma procedūru;
a) to create a single application procedure for a permit to reside and work in a Member State;
b) nodrošināt to trešo valstu darba ņēmējiem, kuri likumīgi uzturas Eiropas Savienībā, vienotu minimālo tiesību kopumu, pamatojoties uz vienlīdzīgu attieksmi ar darba ņēmējiem no dalībvalstīm.
b) to establish a uniform set of minimum rights for third-country workers legally resident in the EU, on the basis of equality of treatment with EU nationals.
Par šo priekšlikumu jau notika debates Padomē un par to tika pieņemta Eiropas Parlamenta rezolūcija ( P.Gaubert un R. Jeleva 2008. gada 20. novembra ziņojums) saskaņā ar apspriežu procedūru atbilstīgi bijušajam Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam (EKL).
The proposal has been debated in Council and was the subject of an EP resolution (Gaubert-Jeleva report of 20 November 2008) adopted under the consultation procedure, pursuant to the former EC Treaty.
Jaunā likumdošanas procedūra (parastā likumdošanas procedūra), ko saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību (LESD) piemēro šim priekšlikumam, pamato jaunas Eiropas Parlamenta rezolūcijas izstrādi.
A new EP resolution is justified under the new legal procedure (ordinary legislative procedure) applicable to this proposal pursuant to the new TFEU.
Atzinuma sagatavotājs vēlas uzsvērt, ka šajā ziņojumā ir jāietver tikai tie jautājumi, kuri ir ekskluzīvā Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas (EMPL) kompetencē, t. i., 9., 12., 15. un 16. apsvērums, 2. panta b) punkts, 3. panta 2. punkta b) apakšpunkts, 12. pants (izņemot pirmās rindkopas ievadfrāzi) un 13. pants, ja vien atzinuma sagatavotājs vai cits šo komiteju pārstāvošs deputāts nenolemj iesniegt grozījumus Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejai par šā priekšlikuma aspektiem, kuri nav EMPL komitejas ekskluzīvā kompetencē.
Your rapporteur would like to stress that the scope of this report is limited to matters falling solely under the remit of the EMPL Committee, i.e. recitals 9, 12, 15 and 16, and Articles 2(b), 3(2)(b), 12 (not including the introduction to paragraph 1) and 13, even though your rapporteur or another MEP on this committee may wish to table amendments in LIBE concerning aspects of this proposal falling outside the exclusive remit of EMPL.
Šis priekšlikums ir daļa no likumdošanas iniciatīvu kopuma, ko Komisija izsludināja 2007. gadā.
The proposal is part of a package of legislative measures announced by the Commission in 2007.
Šim dokumentam vajadzētu būt pamatdirektīvai un minimālajam kopējam standartam, ko piemēro specifiskākām direktīvām imigrācijas jomā, kuras ir ietvertas šajā kopumā (sankcijas pret darba devējiem, kas nelegāli nodarbina darba ņēmējus; augsti kvalificēti strādājošie, algoti praktikanti un uzņēmuma iekšienē pārceltiem darbiniekiem).
This document should constitute a framework document and a minimum standard to be applied to more specific directives on migration that form part of the package (sanctions against employers of illegal workers; skilled workers; temporary workers; paid apprentices and intra-corporate transferees).
Būtu loģiski, ja debates par šo kopumu būtu sākušās ar šā pamatpriekšlikuma apspriešanu un, pamatojoties uz vienošanos par šo priekšlikumu, notiktu debates par konkrētiem priekšlikumiem.
It would have made sense for this proposal to be the first text in the package of measures to be debated and for an agreement on it to have served as a basis for debate on the more specific proposals.
Diemžēl tā nenotika, un Eiropas Savienība jau ir pieņēmusi direktīvas par sankcijām pret darba devējiem (Direktīva 2009/52/EK) un par augsti kvalificētiem darba ņēmējiem (Direktīva 2009/50/EK).
However, this is not what happened and the EU has already adopted the directives on sanctions against employers (Directive 2009/52/EC) and on qualified employment (Directive 2009/50/EC).
Šīs loģikas neievērošana mums liek turpmāk strādāt, pamatojoties uz notikušu faktu, analizējot ES strādājošo trešo valstu valstspiederīgo tiesības saistībā ar šo priekšlikumu, ir jāņem vērā, kādas tiesības jau bauda augsti kvalificēti darba ņēmēji, lai nepieļautu pretrunas un panāktu minimālu saskaņotību un konsekvenci starp šiem abiem dokumentiem.
This rather illogical sequence of events forces us to work around a number of faits accomplis : any analysis, in the context of this proposal, of the rights applicable to all third-country nationals working in the EU must take due account of rights already enjoyed by skilled workers so as to avoid inconsistencies and seek to achieve a minimum level of coherence and consistency with the two aforementioned texts.
Tādēļ ir jāņem vērā tiesības, ko Eiropas Savienība jau piešķir darba ņēmējiem, kuri ir pastāvīgie iedzīvotāji (Direktīva 2003/109/EK), trešo valstu valstspiederīgajiem, kuri ir uzņemti studiju, skolēnu apmaiņas, prakses vai stažēšanās, nesaņemot atalgojumu, vai brīvprātīga darba nolūkā (Direktīva 2004/114/EK), vai trešo valstu valstspiederīgajiem, kuri ir uzņemti zinātniskās pētniecības nolūkā (Direktīva 2005/71/EK).
To this end, account must be taken of rights already accorded by the EU to long-term resident workers (Directive 2003/109/EC), third-country nationals admitted to the EU for the purposes of studies, pupil exchange, unremunerated training or voluntary service (Directive 2004/114/EC), and third-country nationals admitted for the purposes of scientific research (Directive 2005/71/EC).
Galvenā problēma direktīvas priekšlikumā ir tā, ka mums paziņotos pamata tiesību aktus un to horizontālo raksturu ierobežo izņēmumi no piemērošanas jomas un atkāpes attiecībā uz noteiktām grupām.
The main problem facing this proposal for a directive is that the framework legislation with which we have to work, and its horizontal nature, have been compromised by exclusions from its scope of application and derogations of rights concerning certain groups.
Atzinuma sagatavotājs uzskata, ka šis jautājums negatīvi ietekmē šīs direktīvas pamatmērķi nodrošināt vienlīdzīgas attieksmes ar Kopienas pilsoņiem garantijas sociālajā un ekonomiskajā, kā arī darba jomā visiem darba ņēmējiem no trešām valstīm, kas Eiropas Savienībā strādā likumīgi.
Your rapporteur believes that this undermines the fundamental purpose of this directive, which is to ensure that all third-country nationals legally working in Europe enjoy equal treatment with EU citizens in both the world of work and the wider socioeconomic context.
Šāda vienlīdzība ir nepieciešama vienkārša sociālā taisnīguma un godīguma dēļ un nolūkā atzīt ieguldījumu, ko viesstrādnieki ar savu darbu, kā arī nodokļiem un sociālās apdrošināšanas iemaksām sniedz Eiropas Savienībai.
This equality is fundamental both for reasons of fairness and social justice and in order to recognise the contribution migrants make to the EU through their work and the taxes and social security contributions they pay.