natgillin/translations-raw huggingface dataset:
N. tā kā ir sarežģīti novērtēt elastdrošību un liela nozīme ir holistiskai pieejai, jo īpaši ņemot vērā izmaiņas, ko pašreizējā krīze var izraisīt uzņēmumu rīcībā, mudinot tos iesaistīties vēl mazāk aizsargātās un ļoti nestabilās darba attiecībās;
N. whereas the assessment of flexicurity is complex and a holistic approach is essential, especially in the light of the changes which the present crisis may also bring about in the behaviour of companies by encouraging them to engage in ever less protected, highly precarious employment relationships,
O. tā kā nodarbinātības kontekstā aktīvi jāsekmē nodarbinātības politika, vienādas iespējas kā sievietēm, tā vīriešiem, kā arī darba dzīves, izglītības un ģimenes dzīves līdzsvarotība un nediskriminējoši principi;
O. whereas, in the context of employment employment policies, equal opportunities for women and men, the reconciliation of professional, educational and family life and non-discrimination principles need to be actively promoted,
P. tā kā kopumā pieaugošās grūtības ekonomikas un finanšu jomā ir bijušas par iemeslu trīspusēja dialoga pastiprināšanai, savukārt sociālais dialogs Eiropā ir attīstījies dažādi;
P. whereas, while the social dialogue has developed in different ways across Europe, overall the mounting economic and financial difficulties have led to intensified tripartite dialogue,
Q. tā kā darba koplīgumi ir sastopamākais veids atalgojuma atrunāšanai Eiropā, proti, diviem no trīs strādājošajiem atalgojums ir atrunāts darba koplīgumā uzņēmuma vai augstākā līmenī;
Q. whereas collective bargaining is the most common way of determining pay in Europe - two out of three workers are covered by a collective wage agreement, whether at company or at a higher level,
R. tā kā ES nodarbinātības un sociālo lietu ministri 2007. gada 19. janvāra neoficiālās sanāksmes laikā Berlīnē secināja, ka „Eiropai jāīsteno plašāki un kopīgi centieni, lai sekmētu labu darbu.
R. whereas the Informal Meeting of EU Ministers for Employment and Social Affairs held in Berlin on 19 January 2007 concluded that 'Europe needs more and joint efforts to promote good work.
Labs darbs ir darba ņēmēja tiesības un dalība, taisnīgs atalgojums, drošības un veselības aizsardzība darbā, kā arī ģimenei draudzīga darba organizēšana.
Good work means employee rights and participation, fair wages, protection of safety and health at work as well as a family friendly work organisation.
Labi un taisnīgi darba apstākļi, kā arī pienācīga sociālā aizsardzība ir obligāti aspekti, lai pilsoņi pieņemtu Eiropas Savienību”;
Good and fair working conditions as well as an appropriate social protection are indispensable for the acceptance of the European Union by its citizens',
S. tā kā jēdzienam „labs darbs” vajadzētu būt Eiropas Nodarbinātības stratēģijas nākamā posma pamatā,
S. whereas the concept of good work should provide the fundamental guidance for the next phase of the EES,
A. Netipiski līgumi
A. Atypical contracts
3. norāda uz darba tradīciju, līgumattiecību un uzņēmējdarbības modeļu daudzveidību un, ņemot vērā šo daudzveidību, uzsver nepieciešamību noteikt Eiropas modeļu un vispārpieņemto darba tiesību aizsardzību par prioritāti; iesaka pieņemt augšupēju pieeju, izstrādājot jaunas nodarbinātības stratēģijas, lai sekmētu dialogu un politiskās un sociālās pārvaldes dalību visos līmeņos;
Notes the wide variety of labour traditions, contractual forms and business models existing in labour markets, highlighting the need, against this background of diversity, to give priority to protecting European models and established labour rights; recommends the adoption of a bottom-up approach in developing new employment strategies so as to facilitate dialogue and the involvement of political and social authorities at all levels;
5. uzsver pašnodarbinātības nozīmi, jo īpaši mikrouzņēmumiem un maziem uzņēmumiem, un uzsver nozīmi, kas piemīt pašnodarbinātības struktūrām ar to specifiskajām iezīmēm; uzsver, ka termins „pašnodarbināts” nozīmē piederību konkrētai kvalificētai profesijai, ar ko var nodarboties arī individuāli;
Emphasises the importance of self-employment, particularly for micro- and small businesses, and highlights the importance of the liberal professions, with their particular characteristics; emphasises that the term ‘liberal profession’ simply denotes a particular skilled occupation which can also be pursued independently;
8. atzīmē, ka Eiropas Dzīves un darba apstākļu uzlabošanas fonds nošķir netipiskas un ļoti netipiskas darba attiecības; uzskata, ka daudzi netipisku darba attiecību veidi ir būtiski aprūpes sniedzējiem, studentiem un citām personām, kam vajadzīgi īstermiņa līgumi un nepilnas slodzes darbs, piemēram, lai gūtu papildu ienākumus; uzsver, ka ir ļoti svarīgi, lai netipiskā nodarbinātībā iesaistītajām personām būtu tiesību minimums un aizsardzība pret ekspluatāciju;
Notes the distinction made by the European Foundation for the Improvement of Living and Working Conditions between atypical and very atypical employment relationships; believes that many forms of atypical employment relationship represent important ways for carers, students and others who rely on short-term contracts and part-time work, for example, to earn extra income; emphasises that it is vital that workers in atypical employment relationships should have minimum rights and be protected against exploitation;
12. aicina dalībvalstis nodrošināt efektīvāku Direktīvas 97/81/EK par nepilnu darba laiku un Direktīvas 99/70/EK par darbu uz noteiktu laiku īstenošanu, jo īpaši ņemot vērā nediskriminācijas pamatprincipu; uzsver apmācību un mūžizglītības nozīmi, lai sekmētu pāreju no vienas darba vietas uz citu, kas ir sevišķi svarīgi strādājošajiem, kuri pieņemti darbā uz noteiktu laiku;
Calls on the Member States to ensure the more effective implementation of Directive 97/81/EC on part-time work and Directive 99/70/EC on fixed-term work having regard in particular to the fundamental principle of non discrimination; stresses the importance of training and lifelong learning in facilitating job transitions, which is especially important for fixed term workers;
20. uzsver, ka ne visi netipiskās nodarbinātības veidi sekmē nestabilu, nedrošu un gadījuma nodarbinātību ar zemāku sociālās drošības aizsardzības līmeni, zemāku atalgojumu un ierobežotāku piekļuvi apmācībai un mūžizglītībai; tomēr norāda, ka šādi nestabili nodarbinātības veidi bieži ir saistīti ar netipiskām darba līgumattiecībām;
Emphasises that not all forms of atypical employment necessarily lead to unstable, insecure, casual labour with lower levels of social security protection, lower wages and restricted access to further training and lifelong learning; points out, however, that such insecure forms of employment are often linked to atypical contractual arrangements;
23. uzsver, ka Eiropas Savienība ir apņēmusies sasniegt mērķi, proti, ļaut strādājošajiem līdzsvarot darba un privāto dzīvi; tomēr nosoda to, ka Komisija un dalībvalstis nav veikušas nekādu lietderīgu un efektīvu rīcību, lai šo apņemšanos īstenotu praksē;
Highlights the fact that the European Union has committed itself to the goal of enabling people to reconcile work and private life; criticises, however, the fact that the Commission and the Member States have failed to take any meaningful and effective action to put this commitment into practice;
B. Elastdrošība un droša profesionālā izaugsme
B. Flexicurity and secured professional paths
26. norāda, ka neatlaidīgi pieaug problēma saistībā ar „viltus” pašnodarbinātām personām, kam darba devējs nereti liek strādāt nožēlojamos apstākļos; ir jāsoda arī tie darba devēji, kas izmanto „viltus” pašnodarbināto darba spēku;
Points out that there is a steadily increasing problem with regard to ‘false’ self-employed persons, who are often forced by their employer to work under wretched conditions; employers who utilise the working capacity of ‘false’ self-employed persons must also have penalties imposed on them;
28. aicina Komisiju turpināt centienus, lai sasniegtu līdzsvarotu elastdrošības politikas virzienu īstenošanu, izvirzot līdzšinējās situācijas analīzi attiecībā uz elastības pasākumu īstenošanu dalībvalstīs, kā arī pārbaudot, vai šie pasākumi ir pienācīgi papildināti ar drošības pasākumiem, un palīdzēt dalībvalstīm un sociālajiem partneriem īstenot elastdrošības principus, lai tie tiktu piemēroti, ņemot vērā iegūtās sociālas tiesības Eiropas līmenī, kā arī saskaņā ar dažādu darba tirgu specifiskajām iezīmēm un atšķirīgām tradīcijām attiecībā uz nodarbinātības politikas jomām un darba koplīgumiem, kā arī sociālās drošības sistēmu struktūru; norāda, ka abpusēja izglītošanās, apmaiņa ar paraugpraksi un atklātā koordinācijas metode ir būtiski instrumenti dalībvalstu dažādo stratēģisko pieeju koordinēšanai;
Calls on the Commission to continue its efforts to achieve balanced implementation of flexicurity policies by putting forward an analysis of the situation to date regarding implementation in the Member States and by checking that flexibility measures have been properly accompanied by security measures for workers, and to assist Member States and the social partners in implementing the principles of flexicurity so that they are applied with respect for acquired social rights at European level and in accordance with the specific nature of the various labour markets and the differing traditions with regard to labour policies and collective bargaining and the structure of social security systems, and points out that reciprocal learning, exchanges of good practice and the open coordination method are essential tools for coordinating the varying strategic approaches of the Member States;
30. uzsver, ka pieprasījumam pēc augsta līmeņa elastības darbā nav jāsasniedz tāds līmenis, ka tas pārmērīgi ierobežo cilvēku dzīvi un attīstību un ka tas apgrūtina cilvēku spēju izveidot un uzturēt ģimeni, aprūpēt radiniekus, kā arī piedalīties sabiedriskajā dzīvē;
Emphasises that the demand for a high degree of flexibility at work should not reach a point where it excessively restricts people’s lives and development and where it makes it very difficult for them to establish and support a family, care for relatives and participate in the life of society;
33. uzsver, ka ir svarīgi novērst un atklāt nelegālu nodarbinātību un sodīt par to; aicina Komisiju izstrādāt konkrētu iniciatīvu kopumu, ietverot īpašus noteikumus, lai risinātu jautājumu par „pastkastītes firmām”, kā arī ietverot solidāru atbildību apakšuzņēmēju ķēdēs un ES aģentūras izveidi, lai novērstu un atklātu nelegālu nodarbinātību;
Emphasises the importance of preventing, detecting and penalising illicit employment; calls on the Commission to draw up a set of concrete initiatives, including specific rules to tackle 'letter box companies', provisions on joint and several liability in subcontracting chains and the creation of an EU agency to prevent and detect illicit employment;
36. stingri nosoda pastāvīgo darba līgumu aizstāšanu ar netipisku līgumu veidiem, kas salīdzinājumā ar standarta nodarbinātības apstākļiem rada sliktākus un nedrošākus darba apstākļus un negatīvi ietekmē sabiedrību, darba ņēmējus un konkurentus; uzsver, ka šāda ļaunprātīga prakse apdraud un destabilizē Eiropas sociālo modeli, un aicina dalībvalstis un Komisiju izmantot visus nepieciešamos līdzekļus, lai ilgtermiņā vērstos pret šādu ļaunprātīgu praksi, piemēram, nosakot bargākus sodus;
Strongly condemns the replacement of regular employment with forms of atypical contract that contribute to poorer and more uncertain working conditions than regular employment conditions and that work to the detriment of the general public, employees and competitors; stresses that abusive practices violate and destabilise the European social model, and calls on the Member States and the Commission to use all necessary means to fight abusive practices in the long term, for example by imposing more stringent penalties;
42. stingri iesaka ES nodarbinātības iniciatīvā iekļaut savlaicīgus intervences pasākumus, lai atbalstītu bezdarbniekus brīdī, kad viņi faktiski pazaudē darbu, arī tādēļ, lai mazinātu risku, ka cilvēki vairs nevar iekļauties darba tirgū un ka tiek pazaudēts to veidotais cilvēkkapitāls;
Strongly recommends that the EU employment initiative should include early intervention in support of the unemployed at the moment when jobs are actually lost, not least in order to reduce the risk of people becoming excluded from the labour market and the loss of the human capital they constitute;
45. aicina dalībvalstis ziņot par stāvokli saistībā ar elastdrošības modeļu apsvēršanu un īstenošanu;
Calls on the Member States to report on the state of play regarding thinking on and implementation of flexicurity pathways;
C. Jauna veida sociālais dialogs
C. New forms of social dialogue
49. tomēr pauž bažas par ietekmi, ko rada nesenais Tiesas spriedums Laval, Rüffert, Viking un Luxembourg lietā par biedrošanās brīvību un brīvību rīkoties, lai uzlabotu darba apstākļus;
Is concerned, however, at the impact of the recent ECJ judgment in the Laval, Rüffert, Viking and Luxembourg case on freedom of association and freedom to action to improve working conditions;
51. uzskata, ka Eiropas un valstu sociālo partneru un pilsoniskās sabiedrības organizāciju ieguldījums, lai īstenotu ES 2020. gada stratēģiju, ir jo īpaši nozīmīgs nodarbinātības mērķu sasniegšanā un elastdrošības programmas atjaunināšanā un īstenošanā;
Believes that the contribution of the European and national social partners and civil society organisations to achieving the EU2020 Strategy is particularly important with regard to reaching the employment targets and updating and implementing the flexicurity agenda;
53. aicina sociālos partnerus Eiropas un valsts līmenī atbalstīt ieguldījumu mūžizglītības stratēģijās, kas pielāgotas tirgus prasībām, un atzinīgi vērtē ar sociālajiem partneriem jau apspriesto rīcības plānu attiecībā uz mūžizglītības attīstību zināšanu un kvalifikāciju apgūšanai;
Calls on the social partners at European and national level to support investment in learning strategies geared to market requirements and welcomes the ‘Framework of actions for the lifelong learning development of competencies and qualifications’ already negotiated by the social partners;
55. norāda, ka sociālo partneru un pilsoniskās sabiedrības organizāciju ieguldījums politikas veidošanā un īstenošanā dalībvalstīs ir ļoti atšķirīgs, tomēr kopumā ir tendence izmantot plašāku instrumentu kopumu, lai sasniegtu politikas mērķus; uzskata, ka valsts līmenī jāturpina uzlabot sociālajiem partneriem sniegto sociālās un institucionālās atzīšanas kvalitāti un tai jābūt pārliecinošākai pēc būtības, jo tā ir svarīgs viņu ieguldījuma kvalitātes faktors; tomēr jo īpaši uzsver, ka sociālā dialoga kvalitāte krasi atšķiras dažādās valstīs un dažādās nozarēs, un noteikti mudina sociālos partnerus izveidot patiesas „sociālās partnerattiecības” visos līmeņos;
Notes that the involvement of the social partners and civil society organisations in policy-making and implementation varies widely across the Member States, but that generally the trend is towards the use of a wider mix of instruments to pursue policy objectives; believes that the quality of the social and institutional recognition which the social partners enjoy should at national level be further enhanced and more substantial in nature, since it is an important determinant of the quality of their contribution; stresses in particular, however, that the quality of social dialogue varies greatly from country to country and from sector to sector, and strongly urges the social partners to develop a genuine ‘social partnership’ at all levels;
57. ir pārliecināts, ka sekmīgu sociālu dialogu darba vietā lielā mērā nosaka iespējas, kuras ir darba ņēmēju pārstāvju rīcībā attiecībā uz kvalitatīvas informācijas sniegšanu, regulāru apmācību un savlaicīgumu;
Is convinced that successful social dialogue in the workplace is largely determined by the facilities that the employee representations have with regard to quality information provision, regular training and sufficient time;
59. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, Sociālās aizsardzības komitejai, Eiropas Nodarbinātības komitejai un dalībvalstu un kandidātvalstu valdībām un parlamentiem.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the Social Protection Committee, the European Employment Committee and the governments and parliaments of the Member States and the candidate countries.
Eiropas Savienība un tās dalībvalstis saskaras ar dziļu finanšu, ekonomikas un sociālo krīzi, un tām jāpieliek lielākas pūles, lai Eiropā aizsargātu pēc iespējas vairāk darba vietu un nodarbinātību.
The European Union and its Member States are faced with a deep financial, economic and social crisis and needs to put major efforts to safeguard as many jobs and as much employment in Europe as possible.
Referents ir pārliecināts, ka Eiropas sociālie modeļi, kuros ietverti ilgtspējīgas izaugsmes, pilnīgas nodarbinātības, sociālās attīstības, labklājības un sociālās aizsardzības mērķi, spēj palīdzēt Eiropas Savienībai un tās dalībvalstīm izkļūt no krīzes.
The rapporteur is convinced that the European social models, with its objectives of sustainable growth, full employment, social progress, welfare and social protection, is able to guide the European Union and its Member States trough the crisis.
Lai izkļūtu no krīzes un aizsargātu nodarbinātību, novērstu plašu bezdarbu un palīdzētu bezdarbniekiem atrast jaunu darbu, ir nepieciešams pastiprināt centienus ieguldīt prasmju pilnveidošanā, apmācībās un ilgtspējīgu darba vietu veidošanā.
In order to get trough this crisis and to safeguard employment, prevent massive unemployment and help the unemployed to find new jobs we need to step up our efforts to invest in skills, training and sustainable job creation.
Ņemot vērā iepriekš minēto, referents cer, ka 2010. gada Eiropadomes pavasara sanāksmē tiks panākta vienošanās par skaidriem norādījumiem un konkrētiem pasākumiem, lai aizsargātu nodarbinātību un radītu darba iespējas saskaņā ar ES 2020. gada stratēģiju.
In view of the previous the rapporteur expects an agreement at the 2010 Spring European Council on clear guidance and concrete measures towards safeguarding employment and creating job opportunities in the framework of the EU2020 Strategy.
Saskaņā ar ES 2020. gada stratēģiju tās mērķis ir efektīvi sākt plaša mēroga Eiropas nodarbinātības iniciatīvu, proti, nokārtojot formalitātes pirmo algoto darbinieku pieņemšanai darbā vienotā piekļuves punktā, no vienas puses, un pastiprinot aktivizēšanas shēmas, it īpaši attiecībā uz zemas kvalifikācijas darbiniekiem, izmantojot individuālas konsultācijas, intensīvas mācības vai pārkvalifikāciju un kvalifikācijas paaugstināšanu, mācekļu praksi, subsidētu nodarbinātību, kā arī dotācijas pašnodarbinātām personām un uzņēmumiem, no otras puses; turklāt atbalsta to, ka Komisija piešķīrusi Eiropas Sociālā fonda maksājumus, lai veicinātu attīstību un prasmju pilnveidošanu.
Within the EU2020 strategy the aim should be at an effective launch of a comprehensive European employment initiative and that the formalities for the hiring of first employees can be fulfilled via a single access point on the one hand, and, by reinforcing activation schemes, particularly for the low-skilled, through personalised advice, intensive training or retraining and up-skilling of workers, apprenticeships, subsidised employment and start up grants for the self-employed and businesses on the other; in addition, is supportive of the allocation of the European Social Fund payments by the Commission to promote the development and matching of skills;
Šajā nodarbinātības iniciatīvā būtu jāiekļauj princips par savlaicīgiem intervences pasākumiem laikā, kad darba vietas faktiski tiek zaudētas, arī tādēļ, lai mazinātu risku, ka cilvēki vairs nevar iekļauties darba tirgū.
This employment initiative should include an early intervention at the time at which jobs are in fact lost, not least in order to reduce the risk of people becoming excluded from the labour market.
Šādu intervences pasākumu īstenošana prasīs ievērojamus ieguldījumus apmācībās, tostarp vajadzēs palielināt mācību pakalpojumu sniedzēju skaitu, tajā pašā laikā pievēršot uzmanību apmācību un darba reintegrācijas programmu saskaņošanai, un šim nolūkam būtu jāizmanto ne tikai īstermiņa pasākumi, bet arī jācenšas nodrošināt iespējami augsta līmeņa kvalifikāciju, lai palielinātu vispārējo prasmju līmeni Eiropas Savienībā un apmierinātu pašreizējās ekonomikas mainīgās vajadzības.
Such interventions will require significant investment in training, including an increase in training providers while concentrating on the better coordination of training and labour reintegration programmes, and should use not only short-term measures but should also endeavour to make high-level qualifications possible in order to increase the overall skill levels within the European Union and to respond to the changing needs of the current economy.
Referents uzskata, ka iedzīvotāji varētu piekrist rīkoties tā, kā no viņiem tiek gaidīts, ja viņi šo rīcību uzskatīs par taisnīgu un tādu, kas garantē nodarbinātību un sociālo integrāciju.
The rapporteur believes that people are more likely to accept the efforts required of them if those efforts are perceived to be fair and on the one hand and to guarantee employment and social integration on the other.
Tādēļ dalībvalstīm jāiegulda cilvēkos, enerģiski īstenojot mūžizglītības stratēģijas un nodrošinot papildu finansiālu atbalstu.
Therefore Member States need to invest in people by vigorously implementing Life Long Learning strategies and additional financial support.
Līdz ar to sociālajiem partneriem Eiropas un valsts līmenī ir jāatbalsta ieguldījums mūžizglītības stratēģijās.
Thus social partners on European and national level need to support the investment in Life Long Learning strategies.
Valstisks mērķis par valdību un sociālo partneru sniegtu finansiālu ieguldījumu mūžizglītībā ļauj nodrošināt profesionālo ievirzi.
A national target on the financial investment on Life Long Learning by governments and social partners helps to secure employment paths.
Referents ir pārliecināts, ka, pamatojoties uz nodarbinātības un sociālo politiku, ir nepieciešams veicināt vienādas iespējas sievietēm un vīriešiem.
The rapporteur is convinced that within employment and social policies the active promotion of equal opportunities for women and men is needed.
Kopējais bezdarba līmenis ES 27 dalībvalstīs 2009. gadā paaugstinājās no 8 līdz 9,6 % (vīriešu vidū no 7,8 līdz 9,8 %, sieviešu vidū no 8,1 līdz 9,3 %).
The overall unemployment rate increased in 2009 in the EU-27 from 8 to 9.6% (for men from 7.8 to 9.8 and for women from 8.1 to 9.3).
Pēdējos gados nepilnu slodzi strādājošo skaits joprojām ir augsts un nav mainījies, ES 15 dalībvalstīs šo strādājošo skaits ir lielāks nekā jaunuzņemtajās valstīs.
In recent years the total amount of employed working part-time has remained high and stable, the share of it being higher in the EU-15 than in the newly acceded countries.
ES 27 dalībvalstīs nepilnu slodzi strādājošo skaits 2009. gadā ir palielinājies aptuveni par 0,5 % salīdzinājumā ar 2008. gadu.
The share of part-time workers has increased in the EU27 during 2009 compared to 2008 by around 0.5% points.
Tas ir relatīvi liels palielinājums, ņemot vērā to, ka laika posmā no 2006. līdz 2008. gadam kopējais palielinājums bija tikai 0,1 %.
This is a relatively large increase considering that between the 2006 and 2008 the overall increase was just 0.1 percentage points.
No visu ES 27 dalībvalstīs nodarbināto cilvēku skaita 2008. gadā vairāk nekā 18 % cilvēku strādāja nepilnu slodzi (31 % no kopējā nodarbināto sieviešu skaita un gandrīz 8 % no nodarbināto vīriešu skaita), un aptuveni 24 % no nepilnu slodzi strādājošo kopskaita atzina, ka darbs uz nepilnu slodzi nav bijusi viņu brīvprātīga izvēle (gandrīz 30 % vīriešu un vairāk nekā 22 % sieviešu).
In 2008 over 18% of the total employed in the EU-27 was working part-time (31% of the total employed women and almost 8% of the employed men) and of the total amount of employed working part-time, around 24% is doing this involuntary (almost 30% of the men and more than 22% of the women).