natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– ņemot vērā Eiropas Telpiskās plānošanas novērošanas tīkla ( ESPON ) ziņojumu ,,Teritorijas attīstības izredzes — Eiropas teritoriālās attīstības scenāriji” un Eiropas Parlamenta ziņojumu ,,Reģionālās atšķirības un kohēzija: kādai jābūt nākotnes stratēģijai?”,
– having regard to the report by the European Spatial Planning Observatory Network (ESPON) entitled Territorial Futures – Spatial scenarios for Europe and that of the European Parliament entitled Regional Disparities and Cohesion: what Strategies for the Future?
– ņemot vērā EK līguma 3., 13. un 141. pantu, kuros noteikts, ka dalībvalstīm jānodrošina vienlīdzīgas iespējas visiem iedzīvotājiem,
– having regard to Articles 3, 13 and 141 of the EC Treaty, which require the Member States to ensure equal opportunities for all citizens,
– ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2008. gada 31. janvāra rezolūciju par Eiropas stratēģiju romu jautājumā
– having regard to its resolution of 31 January 2008 on a European strategy on the Roma
Pieņemtie teksti P6_TA(2008)0035 . ,
Texts Adopted, P6_TA(2008)0035 . ,
– ņemot vērā Reģionālās attīstības komitejas ziņojumu un Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas atzinumu ( A6-0212/2008 ),
– having regard to the report of the Committee on Regional Development and the opinion of the Committee on Agriculture and Rural Development ( A6-0212/2008 ),
A. tā kā viens no Kopienas mērķiem, kā noteikts EK līguma 158. pantā, ir veicināt harmonisku ekonomisko un sociālo attīstību visā Kopienā un mazināt reģionu sociāli ekonomiskās atšķirības;
A. whereas one of the Community's goals, as laid down in Article 158 of the EC Treaty, is to promote harmonious economic and social development across the whole of the Community and reduce socio-economic disparities between individual regions,
B. tā kā atšķirības var parādīties gan reģionos, gan starp reģioniem;
B. Whereas disparities may arise within as well as between regions,
C. tā kā turīgāku un nabadzīgāku reģionu sociālo, ekonomisko un teritoriālo atšķirību risināšana joprojām ir kohēzijas galvenais mērķis un tā kā tādēļ kohēzijas politikas darbības jomu nevar sašaurināt, aprobežojoties tikai ar atbalstu citu stratēģiju mērķiem, jo tas varētu kavēt ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju;
C. whereas addressing social, economic and territorial disparities between the more prosperous and the poorest regions remains the underlying objective of cohesion policy and whereas its scope should therefore not be reduced to supporting other strategies' objectives, which could hamper economic, social and territorial cohesion,
D. tā kā līdz šim kohēzijas politika ir devusi efektīvu ieguldījumu, palīdzot visnabadzīgākajiem reģioniem mazināt sociāli ekonomiskās attīstības atpalicību;
D. whereas, cohesion policy has, up to now, made an effective contribution in helping the poorest regions to reduce the gap in terms of socio-economic development,
E. tā kā pat veselām valstīm joprojām ir ievērojami uzdevumi attīstības jomā un nav paredzams, ka konverģence varētu notikt pašreizējās 2007.–2013. gada shēmas darbības laikā;
E. whereas entire countries still face considerable challenges to their development and convergence is unlikely to occur within the current framework 2007-2013,
F. tā kā dažās dalībvalstīs ekonomiskā izaugsme koncentrējas ap valsts un reģionu galvaspilsētām un lielpilsētām, citos apgabalos saglabājot nevienmērīgu sociāli ekonomiskās attīstības līmeni un palielinot sociālo kopienu un grupu neaizsargātību šajos apgabalos;
F. whereas in some Member States economic growth is concentrated around national and regional capital cities and large urban centres, leaving other areas with uneven socio-economic development and aggravating the vulnerability of social communities and groups within these areas,
G. tā kā Lisabonas līgumā ir noteikts, ka teritoriālā kohēzija ir viens no ES mērķiem un tā ir Eiropas Savienības un dalībvalstu kopīgā kompetencē;
G. whereas the Lisbon Treaty lists territorial cohesion as one of the EU's objectives and provides for shared competence between the Union and the Member States in this area,
H. tā kā jēdziens „mazaizsargāta kopiena” ir ļoti plašs un nav skaidri kritēriji tā definēšanai;
H. whereas the concept of "vulnerable community" is very broad and there are no clear criteria for defining it,
I. tā kā daudzas teritorijas joprojām nelabvēlīgi ietekmē nošķirtība, nelabvēlīgs ģeogrāfiskais stāvoklis un tas, ka trūkst nepieciešamās infrastruktūras, kura dotu reālas attīstības iespējas, lai panāktu ES vidējo attīstības līmeni;
I. whereas many territories still suffer the ill effects of remoteness and of their geographical disadvantages and lack the necessary infrastructure for real development opportunities for catching up with the average level of development in the EU,
J. tā kā transporta infrastruktūras un pieejamības uzlabošana palīdzēs izolētos reģionus padarīt pieejamākus, vienlaikus arī mazinot šādos nomaļos apgabalos dzīvojošo kopienu un grupu atstumtību, un tā kā vispārējas nozīmes pakalpojumu, it īpaši izglītības, uzlabošana palīdzēs uzlabot mazaizsargāto grupu un kopienu dzīvi;
J. whereas improving transport infrastructure and access to transport will help to make isolated regions more accessible, while also alleviating the exclusion of communities and groups living in these remote areas, and whereas improving services of general interest, particularly education, will improve the lives of vulnerable groups and communities,
K. tā kā visnabadzīgākajām valstīm un reģioniem trūkst nepieciešamo finanšu resursu, lai sniegtu savu ieguldījumu Kopienas finansējumā, uz kura saņemšanu tiem ir tiesības, un turklāt tiem visbiežāk trūkst administratīvas veiktspējas un cilvēkresursu, lai veiksmīgi izmantotu piešķirto finansējumu;
K. whereas the poorest countries and regions lack the necessary financial resources to provide their own contribution to the Community funding for which they are eligible and, moreover, most often lack the administrative capacity and human resources to make good use of the funding granted,
L. tā kā lauku attīstības politikas spēcīgās teritoriālās ietekmes dēļ ir jāuzlabo tās koordinēšana ar reģionālo politiku, sekmējot šo politiku sinerģiju un komplementaritāti, un ir jāizskata šo politiku reintegrācijas priekšrocības un trūkumi;
L. whereas, due to its strong territorial impact, it is necessary to better coordinate rural development policy with regional policy in order to foster synergies and complementarities between these policies and to consider the advantages and disadvantages of reintegrating these policies,
M. tā kā trūkst pieejamu un salīdzināmu statistikas datu par ES reģionu mikroapgabaliem, kuros dzīvo mazaizsargātas kopienas un grupas;
M. whereas there is a lack of available and comparable micro-regional statistical data for the regions of the EU where vulnerable communities and groups live,
N. tā kā nabadzībai un atstumtībai ļoti izteikti ir teritoriāls raksturs;
N. whereas poverty and exclusion have a strong territorial character,
O. tā kā vairumā mazākattīstīto mikroapgabalu ir sarežģītas, daudzšķautnainas problēmas saistībā ar atrašanos nomalē, apgrūtinātu piekļuvi, svarīgākās infrastruktūras trūkumu, sociāli ekonomisko atpalicību, deindustrializācijas tendenci, zemu izglītības un apmācības līmeni, administratīvās veiktspējas trūkumu, augstu bezdarba līmeni, apbūves un dzīves apstākļu pasliktināšanos, grūtībām piekļūt vispārējas nozīmes pakalpojumiem, apgrūtinātiem apstākļiem tehnoloģiju attīstībai un to, ka lielas iedzīvotāju grupas veido nošķirtas minoritātes un mazaizsargātas grupas;
O. whereas most of the least favoured micro-regional territories are facing complex multi-dimensional problems relating to their peripheral location, reduced accessibility, lack of basic infrastructure, socio-economic under-development, tendency to de-industrialisation, low levels of education and training, lack of administrative capacity, high levels of unemployment, deteriorating housing and living conditions, difficult access to services of general interest, lack of conditions for technological development and progress and large populations of segregated minorities and vulnerable groups,
1. uzsver, ka mazaizsargāto kopienu un grupu teritoriālā koncentrācija un sociālā atstumtība, kas ietekmē visatpalikušākos reģionus, ir arvien lielāka problēma ES kohēzijai; turklāt uzsver, ka šī parādība vērojama ne tikai starp atpalikušiem reģioniem, bet ievērojamā pakāpē arī reģionos, kas atrodas gan mazāk attīstītos, gan labāk attīstītos apgabalos, un tai ir jāpievērš īpaša uzmanība, jo vērojama tendence šādām mazaizsargātām kopienām un grupām uz vispārējā labvēlīgā fona nepievērst uzmanību;
Stresses that the territorial concentration of vulnerable communities and groups and the social exclusion affecting the most underdeveloped regions is an increasing challenge to cohesion in the EU; emphasises, moreover, that this phenomenon is not only inter-regional in underdeveloped areas but also intra-regional, to a significant extent, in both developing and developed areas, and requires particular attention because such vulnerable communities and groups tend to lose visibility within a more general, favourable picture;
6. šajā sakarā norāda, ka mazaizsargātas grupas ir visos reģionos, pat visturīgākajos, un ka integrētā pieejā šīs grupas ir jāņem vērā;
Notes, in this regard, that vulnerable groups may exist in all regions, even the more prosperous ones, and that an integrated approach should take such groups into account;
9. uzsver, cik svarīgi ir attīstības stratēģijas plānošanā un īstenošanā iesaistīt reģionālās un vietējās iestādes, ekonomiskos un sociālos partnerus, kā arī attiecīgās NVO un cik svarīgi ir atbalstīt augšupējas iniciatīvas;
Emphasises the importance of involving regional and local authorities as well as the economic and social partners and relevant NGOs in the planning and implementation of integrated development strategies and the importance of supporting bottom-up initiatives;
11. aicina lauku apgabalos saglabāt darbības, kas sniedz ienākumus, īpašu uzmanību pievēršot ģimenes saimniecībām un mazajām un vidējām lauku saimniecībām, pārskatot KLP, lai padarītu to godīgāku, kā arī pievērst uzmanību nelauksaimnieciskai uzņēmējdarbībai, kas nodrošina preču piegādi un pakalpojumu sniegšanu, kuri ir nepieciešami, lai saglabātu esošos un uzņemtu jaunus iedzīvotājus;
Calls for the continuance of income-generating activities in rural areas, for which purpose particular attention should be devoted to family farming and to small and medium-sized farmers, with the CAP being revised in order to make it fairer, as well as to non-agricultural entrepreneurial activities which supply goods and services that are essential to maintaining the population and welcoming new arrivals;
14. aicina Komisiju saistībā ar gaidāmo Zaļo grāmatu par teritoriālo kohēziju izvirzīt teritoriālās kohēzijas mērķi un noteikt tai skaidru definīciju, kritērijus un instrumentus, kā arī teritoriālo mērķu sasniegšanai pieejamos līdzekļus;
Calls on the Commission to present, in the framework of the forthcoming Green Paper on Territorial Cohesion, an objective for and a clear definition of territorial cohesion, the criteria determining it, its instruments and the means available for achieving territorial targets;
17. mudina Komisiju saistībā ar Zaļo grāmatu par teritoriālo kohēziju izpētīt, vai NUTS 4. līmenis būtu piemērots, lai teritoriālās kohēzijas mērķa sasniegšanai izmantotu diferencētu politiku;
Urges the Commission to examine, in the framework of the Green Paper on territorial cohesion, whether the NUTS 4 level would be appropriate for pursing a differentiated policy to achieve the objective of territorial cohesion;
20. uzsver, ka pēc 2013. gada ne tikai jāsaglabā strukturālā politika, bet arī jāizmanto budžeta pārskats kā iespēja nodrošināt vajadzīgo resursu pieejamību, lai garantētu ES reģionu un valstu turpmāko ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju;
Stresses that not only structural policies should be retained after 2013, but that the budgetary review should be used as an opportunity to ensure that the necessary resources are made available in order to guarantee economic, social and territorial cohesion among regions and countries in the EU in the future;
Kohēzijas politika ir viena no svarīgākajām Eiropas Savienības prioritātēm.
Cohesion policy is one of the most important priorities of the European Union.
Tā kā šai politikai piešķirta 1/3 no ES budžeta, tā vairāk nekā jebkura cita politika ir balstīta uz solidaritāti un tās mērķis ir mazināt ekonomiskās, sociālās un teritoriālās atšķirības starp dalībvalstīm un to 268 reģioniem.
With a financial envelop amounting 1/3 of the EU budget, this policy based more than any other policy on the principle of solidarity is intended to reduce economic, social and territorial disparities between the Member States and their 268 regions.
Neraugoties uz to, šīs atšķirības joprojām ir svarīgas.
Nevertheless, those disparities still remain important.
Mums jāatceras, ka vienā reģionā no četriem IKP uz vienu iedzīvotāju ir zemāks par 75 % no Eiropas Savienības vidējā IKP un ka reģionos ir saskatāma ievērojama nelīdzsvarotība.
We have to bear in mind that one region in four has a GDP per inhabitant under 75% of the average of the European Union and that there are also important imbalances appearing within regions.
Vairākas Eiropas analīzes, ESPON 2006 programmas rezultāti, kohēzijas ziņojumi un stratēģiskās iniciatīvas vērš uzmanību uz to, ka sociālā atstumtība vislielākā mērā ir koncentrēta visatpalikušākajos apgabalos.
Several European analyses, the results of the ESPON 2006 programme, the Cohesion Reports and the strategic initiatives draw attention to the fact that social exclusion is concentrated spatially in the most underdeveloped areas.
Šā ziņojuma mērķis ir vērst uzmanību uz nodalīšanās un teritorijas mijiedarbības sistēmu un mazaizsargātām grupām, kā arī uzsvērt šo procesu nozīmi un teritoriāli pamatotu risinājumu.
The aim of the report is to draw the attention to the spatial inter-linkage system of segregation, vulnerable groups and to underline the importance of the identification and territorial approach-based treatment of these processes.
Tādēļ mazaizsargātu kopienu un grupu problēma jārisina saistībā ar teritoriālo kohēziju.
Therefore, the issue of vulnerable communities and groups should be addressed in the context of the territorial cohesion.
Šā dokumenta mērķis ir parādīt, ka teritoriālās atstumtības likvidēšanai nepieciešams noskaidrot un atzīt, ka galveno problēmu cēlonis meklējams mikroapgabalu attīstībā.
The document intends to highlight that in order to cope with territorial exclusion it is necessary to identify and recognize that the main problems are rooted in micro-territorial development.
Taču pašreizējās Eiropas statistikas sistēmas līdz šim sagatavotajās teritoriālajās analīzēs ir grūti sameklēt Eiropas līmeņa informāciju.
However, there is hardly any information on European level to be found in territorial analyses prepared so far and in the current European system of statistics.
Pāreja no nabadzības uz atstumtību
Shift from poverty to exclusion
Mazaizsargātās grupas sastopas ar daudzdimensionālām problēmām, kuru dēļ nabadzība padziļinās un iegūst atstumtības un arvien pieaugošas nošķirtības formu.
Vulnerable groups are facing multi-dimensional problems through which poverty deepens and it takes up the form of exclusion and increasing segregation.
Ieildzis aktivitātes trūkums un bezdarbs mazina tā skarto cilvēku spēju pārvarēt sociālo atstumtību un ekonomiskās grūtības.
Prolonged inactivity and long-term unemployment reduces the capacity of those affected to overcome their social exclusion and economic difficulties.
Atstumtībai ir izteikti teritoriāls raksturs
Exclusion has a strong spatial character
Atstumtība no ekonomiskās un sociālās attīstības gaitas vairumā gadījumu parādās teritoriāli un ir savstarpēji saistīta ar teritoriālo atstumtību; tādēļ mazaizsargāto grupu piekļuve darbam un pakalpojumiem ir zemāka.
Exclusion from the flow of economic and social development mostly appears spatially and is inter-related with territorial exclusion; therefore the access of the vulnerable groups to work and services is lower.
Sociālo grupu dzīves perspektīvas nosaka to ģeogrāfiskā atrašanās vieta (attiecīgie reģioni un mikroapgabali) un lielākoties dzīves apstākļi.
The living prospects of social groups are determined by their geographical location: regions, micro-regions concerned and most generally by their living environment.
Tādēļ atstumtības risku ļoti lielā mērā nosaka teritoriālais aspekts.
The spatial determination of the risk of being excluded is therefore very strong.
Parādība saskatāma mikroapgabalu līmenī
The phenomenon appears on micro-regional level
Ir svarīgi parādīt, ka šie sociālās un ekonomiskās krīzes apgabali visbiežāk izveidojas reģionu perifērās teritorijās vai mazajos, atpalikušajos reģionos un vairumā gadījumu tos nav iespējams aptvert NUTS 2 līmenī.
It is important to highlight that these social and economic crises areas are mostly emerging in peripheral intra-regional areas or in micro-regions lagging behind and in most of the cases they can not be grasped at NUTS 2 level.
Tādēļ teritoriāli noteikto mazaizsargāto grupu izveidošanās jāpēta, lietojot ES terminoloģiju, nevis NUTS 2 , bet gan LAU 1 un LAU 2 līmenī.
Therefore, the emergence of spatially determined vulnerable communities should be examined - relying on EU terminology - not on NUTS 2 levels, but on LAU1 and LAU 2 levels.
Nošķirtība arī lauku apgabalos
Segregation also in rural areas
Nošķiršanās procesi ir skaidrāk saskatāmi pilsētās, nevis apkārtējās, ne tik blīvi apdzīvotās teritorijās.
Segregation processes are clearly more visible in the cities than in the surrounding less densely inhabited areas.
Tomēr situācija nošķirtības skartajos lauku apgabalos kļūst arvien ļaunāka.
The situation in the rural areas affected by segregation is however even worse.
Pilsētu teritorijās nošķiršanās procesi ir savstarpēji saistīti ar piepilsētu attīstību, kuras rezultātā notiek tradicionālo pilsētu centru un deindustrializēto nomaļu lejupslīde.
In urban areas the segregation processes are inter-related with the flow of suburbanization which results in the decline of traditional city centres and desindustrialized peripheries.
Tajā pašā laikā sociālā spriedze atpalikušajos lauku apgabalos ir daudz lielāka nekā pilsētu geto.
Meanwhile, beside urban ghettos, in rural areas lagging behind, social tensions are much more concentrated in lagging behind rural areas.
Lauku iedzīvotāji cieš no ļoti nelabvēlīgas situācijas jaunajās dalībvalstīs, kurās ekonomiskā pāreja ir pastiprinājusi reģiona iekšējās atšķirības.
Rural population suffers from a very disadvantaged situation in the new member states where the economic transition has strengthened the intra-regional disparities.
Problēma ir slēpta — trūkstošie instrumenti
The problem is hidden: Missing instruments
Šeit minēto teritoriālās atstumtības parādību pietiekami neskar ne Eiropas statistika, ne politikas instrumenti.
The phenomenon of territorial exclusion here is neither sufficiently covered by European statistics, nor by policy instruments.
Šīs sabiedrības grupas, kuras skar arī teritoriālā atstumtība, ir slēptas teritoriālajai analīzei, darbību plānošanai un arī lēmumu pieņēmējiem.
Those groups of society affected also by territorial exclusion are hidden for the spatial analysis, action planning and decision-makers as well.
Šie procesi norisinās zemākajā teritoriālajā līmenī; tādēļ pašreizējie novērošanas līdzekļi NUTS 2 līmenī, arī EUROSTAT datu vākšana vai ESPON programmas sistemātiskās analīzes, nespēj atklāt šos procesus Eiropas līmenī.
These processes happen at lower territorial levels; this is why the present observatory means at NUTS 2 level, such as data collection by EUROSTAT or the systematic analyses of the ESPON programme are not capable of identifying them on a European scale.
Nav vispārēji pielietotu, piemērotu teritoriālo rādītāju.
There are no generally applied, suitable territorial indicators.
Kā izriet no mūsu veiktās analīzes, ar kuru iepazīstinām šajā ziņojumā, pašreizējā statistikas sistēma nespēj veikt reģiona iekšējo atšķirību analīzi NUTS 2 reģionos tā, lai šī analīze būtu salīdzināma Eiropas mērogā.
As the results of our analysis presented in this report, the current system of statistics is not capable of producing an analysis of intra-regional disparities within NUTS 2 regions that would be comparable EU-wide.
Teritoriālo statistikas vienību rādītāji atšķirību noteikšanai vispār nevar parādīt reģiona iekšējās atšķirības.
Indicators measuring disparities of the territorial statistical units are not able to show the real intra-regional disparities at all.
Eiropā joprojām nav ieviesti vienoti teritoriālie raksturlielumi, kas izraisa vietējos reģionālos un sociālos trūkumus, īpaši nošķiršanos.
The territorial characteristics which bring about local, regional and social disadvantages - especially segregation - have not been introduced uniformly on European level yet.
Reģionu iekšējās sociālās un ģeogrāfiskās nomales
Intra-regional social and geographical peripheries
Attiecībā uz teritoriālajām atšķirībām Eiropas kohēzijas politika, kura pārsvarā pievēršas NUTS 2 reģioniem, izturas nevērīgi pret vairākām problēmām, kas rodas reģionos.
Regarding territorial disparities, the European cohesion policy focusing on NUTS 2 regions neglects several problems which arise within the regions.
Daudzos gadījumos atšķirība pašā reģionā ir svarīgāka par atšķirību starp reģioniem.
The intra-regional disparities are in many cases of more importance than those between the regions.
Lielo un vidējo pilsētu — reģiona ekonomiskā dzinējspēka — lieliskie sociālie un ekonomiskie rādītāji nereti novērš mūsu domas no problēmām, kas pastāv nošķirtajos pilsētu rajonos.
The outstanding social and economic indicators of the large and middle-sized cities -being the regional economic drivers - often take our minds off the problems present in segregated urban districts.
Ir tiešām radīta ievērojama atšķirība starp dinamiskajiem pilsētu apgabaliem un tiem apgabaliem, kas ir atstumti no sociālās un ekonomiskās attīstības procesiem.
Serious gaps are indeed created between the dynamic urban areas and those areas excluded from the social and economic development processes.
Problēmas risinājumam teritoriālā līmenī vajadzīga integrēta pieeja
Integrated approach is needed to tackle the problem on territorial level
Pamatojoties uz iepriekš redzamo analīzi, mazaizsargāto grupu problēmu risinājumam nepietiek ar horizontālo pieeju.
Based on the analysis above, the horizontal approaches are not sufficient to solve the problems of vulnerable groups.
Lai tiktu galā ar šo mazaizsargāto grupu situāciju, vajadzīga teritoriāla pieeja, tieši attiecīgajos apgabalos uz vietas ķeroties pie problēmas sarežģītības.
In order to tackle the situation of these vulnerable groups a territorial approach is needed, which would address to the complexity of the problems locally, in the concerned areas.
Ir skaidri saskatāma nepieciešamība pēc pieejas, pamatojoties uz mikroapgabaliem un pievēršot uzmanību nevienlīdzībai reģiona iekšienē un viskritiskākajās jomās.
There is a genuine need for a micro-regional based approach focusing on intra-regional disparities and on the most sensitive areas.
Ja tas tā nenotiks, polarizācijas process var padziļināties, it īpaši, ja ekonomiskā un sociālā iejaukšanās tiks koncentrēta ap dinamiskajiem centriem, un tādā gadījumā atstumtajos apgabalos turpināsies lejupslīde.
If not, the polarization processes can deepen - especially if the economic and social interventions will be concentrated around the dynamic centres - and the excluded areas will further decline.
Risinot šo problēmu, jāpiešķir lielāka nozīme teritoriālajai plānošanai un integrētai teritoriālai attīstībai.
When tackling this problem, greater emphasis should be laid on spatial planning and the integrated spatial development.
Atstumtība reģiona iekšienē
Intra-regional territorial exclusion