natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Attiecībā uz ēkām Ombuds tuvākajā nākotnē neplāno mainīt pašreizējo kārtību — tas pašlaik īrē biroja telpas Strasbūrā un Briselē no Eiropas Parlamenta par kopējo summu EUR 488 000, kas nedaudz pārsniedz 2010. gadā tam tērēto summu (EUR 479 200).
As regards buildings the Ombudsman does not have any plans, in the near future, to change the current arrangements in which he rents offices in Strasbourg and Brussels from the European Parliament for a total amount of EUR 488,000 which is slightly up from EUR 479,200 in 2010.
Izdevumi II un III sadaļā ir palielinājušies par 0,77 % jeb EUR 15 400.
The expenditure under Title II and III shows an increase of 0.77% (+ EUR 15,400).
Šis skaitlis ir saistīts ar kopējo palielinājumu EUR 63 300 apmērā, ko daļēji kompensē ietaupījumi EUR 47 900 apmērā.
This figure is the result of a total increase of EUR 63,300 which is offset by savings amounting to EUR 47,900.
Ombuds joprojām turpina īstenot savu stratēģiju, kas paredz caurskatīt visas budžeta pozīcijas, lai rastu un īstenotu iespējas ietaupīt un pārdalīt līdzekļus.
The Ombudsman is continuing his strategy of scrutinising all budget lines in order to identify and generate savings.
Šī iestāde izmanto daudzgadu plānošanu, kas ļauj sagatavot projektu grafikus, kuri aptver vairākus gadus, sadalīt ilgākā laikposmā vajadzīgās apropriācijas, pārdalīt līdzekļus starp budžeta pozīcijām un šādi panākt ietaupījumus.
The institution operates a multiannual perspective which allows it to schedule projects over several years, spread the need for appropriations, effect redeployments between budget lines and thus make savings.
Šāda sistēmiska pieeja ļāvusi samazināt līdzekļus 16 no 23 budžeta pozīcijām.
This systematic approach has led to decreases on sixteen budget lines out of a total of 23.
– Ombuda pieprasītais kopējais budžeta līdzekļu apjoms ļaus tai efektīvi pildīt savus pienākumus un uzdevumus.
- The total amount of budgetary resources as requested by the Ombudsman will enable him to meet his obligations and carry out his tasks effectively.
– Nelielais budžeta tāmes palielinājums ir pieņemams, ņemot vērā pašreizējo finanšu un ekonomikas stāvokli, tas pats attiecas arī uz Ombuda amatu saraksta konsolidāciju.
- The modest increase in the budget estimates is appropriate in view of the current financial and economic situation, as is the consolidation of the Ombudsman’s establishment plan.
– Jāturpina īstenot apmācības politiku, tāpēc apmācībai pieprasīto līdzekļu pieaugums ir attaisnojams.
- The training policy should be continued and justifies the requested increase in resources for training.
– Stratēģija, kas paredz daudzgadu plānošanu, līdzekļu pārdalīšanu un sistemātisku budžeta pozīciju caurlūkošanu ar mērķi gūt ietaupījumus, ir atzīstama par lietderīgu un tā būtu jāīsteno arī turpmāk.
- The strategy of using a multiannual perspective, redeployments and systematic scrutiny of budget lines in order to generate savings has proved to be productive and should be continued.
par ieteikumiem Komisijai par maksātnespējas procedūrām ES uzņēmējdarbības tiesībās
with recommendations to the Commission on insolvency proceedings in the context of EU company law
PIELIKUMS REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMAM: DETALIZĒTI IETEIKUMI ATTIECĪBĀ UZ PRASĪTĀ PRIEKŠLIKUMA SATURU 7
ANNEX TO THE MOTION FOR A RESOLUTION: DETAILED RECOMMENDATIONS AS TO THE CONTENT OF THE PROPOSAL REQUESTED 8
Ekonomikas un monetārā komitejas ATZINUMS..............................................18
OPINION of the Committee on Economic and Monetary Affairs ............19
Nodarbinātības un sociālo lietu komitejaS ATZINUMS...............................21
OPINION of the Committee on Employment and Social Affairs ..............22
ar ieteikumiem Komisijai par maksātnespējas procedūrām ES uzņēmējdarbības tiesībās
with recommendations to the Commission on insolvency proceedings in the context of EU company law
OV L 160, 30.6.2000., 1. lpp.
OJ L 160, 30.6.2000, p.
(Maksātnespējas regula),
1. (the Insolvency Regulation),
– ņemot vērā Eiropas Savienības Tiesas 2006. gada 2. maija
– having regard to the judgments of the Court of Justice of the European Union of 2 May 2006
2006. gada spriedums lietā C-341/04 Eurofood IFSC Ltd , Krājums, I-3813. lpp. , 2009. gada 10. septembra
Case C-341/04 Eurofood IFSC Ltd [2006] ECR I-3813. , 10 September 2009
2009. gada spriedums lietā C-97/08 P Akzo Nobel un citi / Komisija , Krājums, I-8237. lpp. un 2010. gada 21. janvāra
Case C-97/08 P Akzo Nobel and others v Commission [2009] ECR I-8237. and 21 January 2010
Spriedums lietā C-444/07 MG Probud Gdynia sp. z o.o.
Case C-444/07 MG Probud Gdynia sp. z o.o.
– ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu un Ekonomikas un monetārās komitejas un Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas atzinumus ( A7-0355/2011 ),
– having regard to the report of the Committee on Legal Affairs and the opinions of the Committee on Economic and Monetary Affairs and the Committee on Employment and Social Affairs ( A7-0355/2011 ),
A. tā kā atšķirības starp maksātnespējas tiesību aktiem valstīs rada konkurences ziņā izdevīgāku vai neizdevīgāku stāvokli un sarežģījumus uzņēmumiem, kuri veic pārrobežu darbības, un tas varētu kļūt par šķēršļi veiksmīgai maksātnespējīgo uzņēmumu pārstrukturēšanai; tā kā šīs atšķirības sekmē izdevīgākas jurisdikcijas izvēlēšanos; tā kā iekšējais tirgus būtu labāks, ja konkurences apstākļi būtu līdzvērtīgi;
A. whereas disparities between national insolvency laws create competitive advantages or disadvantages and difficulties for companies with cross-border activities which could become obstacles to a successful restructuring of insolvent companies; whereas those disparities favour forum-shopping; whereas the internal market would benefit from a level playing field;
B. tā kā ir jāveic pasākumi, lai nepieļautu tādu parādību kā izdevīgākas jurisdikcijas izvēle un novērstu tās izplatīšanos, un tā kā ir jāizvairās no pamattiesvedību konkurences;
B. whereas steps must be taken to prevent abuse, and any spread, of the phenomenon of forum shopping, and whereas competing main proceedings should be avoided;
C. tā kā, pat ja materiālo maksātnespējas tiesību kopuma izveide ES līmenī nav iespējama, ir noteiktas maksātnespējas tiesību jomas, kurās saskaņošana būtu noderīga un iespējama;
C. whereas even if the creation of a body of substantive insolvency law at EU level is not possible, there are certain areas of insolvency law where harmonisation is worthwhile and achievable;
D. tā kā dalībvalstu maksātnespējas tiesībās ir vērojama pakāpeniska konverģence;
D. whereas there is a progressive convergence in the national insolvency laws of the Member States;
E. tā kā Maksātnespējas regula tika pieņemta 2000. gadā un nu jau ir spēkā vairāk nekā deviņus gadus; tā kā Komisijai līdz 2012. gada 1. jūnijam ir jāiesniedz ziņojums par tās piemērošanu;
E. whereas the Insolvency Regulation was adopted in 2000 and has been now in force for more than nine years; whereas the Commission should present a report on its application no later than 1 June 2012;
F. tā kā Maksātnespējas regula bija ļoti ilga sarunu procesa iznākums, kā rezultātā netika aptverti daudzi problemātiski jautājumi un pieeja daudziem jautājumiem bija novecojusi jau regulas pieņemšanas brīdī;
F. whereas the Insolvency Regulation was the outcome of a very lengthy negotiation process, the result of which is that many sensitive issues were left out and that its approach on a number of questions was already outdated at the moment of its adoption;
G. tā kā kopš Maksātnespējas regulas stāšanās spēkā ir notikušas daudzas pārmaiņas — Savienībai ir pievienojušās 15 jaunas dalībvalstis, un ārkārtīgi lielā apmērā ir pieaudzis uzņēmumu grupu fenomens;
G. whereas since the entry into force of the Insolvency Regulation many changes have taken place, 15 new Member States have joined the Union and the phenomenon of groups of companies has increased enormously;
H. tā kā maksātnespēja negatīvi ietekmē ne tikai attiecīgos uzņēmumus, bet arī dalībvalstu ekonomiku, un tā kā tādēļ jātiecas uz to, lai visas ekonomiski ieinteresētās puses, nodokļu maksātājus un darba devējus pasargātu no maksātnespējas sekām;
H. whereas insolvency has an adverse impact not only on the businesses concerned but also on the economies of the Member States, and whereas the aim should therefore be to safeguard all economic stakeholders, taxpayers and employers against the repercussions of insolvency;
I. tā kā pieeja maksātnespējas procedūrām tagad vairāk ir vērsta uz uzņēmumu glābšanu kā alternatīvu likvidācijai;
I. whereas the approach in relation to insolvency proceedings is now centred more on corporate rescue as an alternative to liquidation;
J. tā kā maksātnespējas tiesībām ir jābūt uzņēmumu glābšanas instrumentam Savienības līmenī; tā kā šāda glābšana, kad vien tā iespējama, nāk par labu parādniekiem, kreditoriem un darbiniekiem;
J. whereas insolvency law should be a tool for the rescue of companies at Union level; whereas such rescue, whenever it is possible, is to the benefit of the debtor, the creditors and the employees;
K. tā kā maksātnespējas procedūru kreditors nedrīkstētu ļaunprātīgi izmantot, lai vērstos pret vienotu rīcību parādu piedziņas nolūkā, un tā kā tāpēc ir nepieciešams ieviest pienācīgas procesuālās garantijas;
K. whereas insolvency proceedings should not be used abusively by a creditor to avoid joint action for the recovery of debts, and whereas it is therefore necessary to introduce appropriate procedural safeguards;
L. tā kā ir jāizveido tiesiskais regulējums, kas būtu labāk pielāgots pārejošai uzņēmumu maksātnespējai;
L. whereas a legal framework should be established that better suits cases of companies which are temporarily insolvent;
Uzņēmējdarbība jāattīsta, balstoties uz konkrētām politikas iniciatīvām, tostarp uz uzņēmējdarbības tiesību vienkāršošanu (bankrota procedūras, privātuzņēmumu statūti utt.), un iniciatīvām, kas ļauj uzņēmējiem atsākt darbību pēc neveiksmes”;
Entrepreneurship must be developed by concrete policy initiatives, including a simplification of company law (bankruptcy procedures, private company statute, etc.), and initiatives allowing entrepreneurs to restart after failed businesses’;
N. tā kā maksātnespējas tiesībās būtu jāparedz arī noteikumi par uzņēmuma likvidēšanu tā, lai tas būtu visnekaitīgāk un visizdevīgāk visiem dalībniekiem, ja ir konstatēts, ka uzņēmuma glābšana varētu neizdoties vai nav izdevusies;
N. whereas insolvency law should also lay down rules for the winding-up of a company in a way which is the least harmful and the most beneficial for all participants once it is established that the corporate rescue is likely to fail or has failed;
O. tā kā katrā konkrētā gadījumā ir jāizpēta uzņēmuma maksātnespējas iemesls, proti, jākonstatē, vai uzņēmuma finanšu grūtības ir tikai pārejošas vai uzņēmums ir pilnībā maksātnespējīgs; tā kā būtībā galvenais ir noteikt visus parādnieka aktīvus un saistības, lai varētu novērtēt viņa maksātspēju vai maksātnespēju;
O. whereas in each specific case the reasons for the insolvency of a business must be investigated, i.e. it must be ascertained whether the business’s financial difficulties are merely transient or whether the business is completely insolvent; whereas what is fundamentally required is to establish all the assets of a debtor and his liabilities in order to be able to assess his solvency or insolvency;
P. tā kā uzņēmumu grupas ir izplatīts fenomens, bet to maksātnespēja Savienības līmenī vēl nav risināta; tā kā uzņēmumu grupas maksātnespējas rezultātā var sākties daudzas atsevišķas maksātnespējas procedūras dažādās jurisdikcijās attiecībā uz katru maksātnespējīgās grupas dalībnieku; tā kā, ja šīs procedūras nevar koordinēt, maz ticams, ka grupu varēs reorganizēt kā vienotu veselumu, un tādējādi tā varētu būt jāsadala atsevišķās daļās, kā rezultātā kreditoriem, akcionāriem un darbiniekiem rastos zaudējumi;
P. whereas groups of companies are a common phenomenon but their insolvency has not yet been addressed at Union level; whereas the insolvency of a group of companies is likely to result in the commencement of multiple separate insolvency proceedings in different jurisdictions with respect to each of the insolvent group members; whereas unless those proceedings can be coordinated, it is unlikely that the group can be reorganised as a whole and it may have to be broken up into its constituent parts, with consequent losses for the creditors, shareholders and employees;
Q. tā kā uzņēmumu grupu maksātnespējas gadījumā pašlaik Eiropas Savienībā dalībvalstu atšķirīgo tiesisko regulējumu dēļ ir grūti īstenot darbības atsākšanu un tādējādi ir apdraudētas tūkstošiem darba vietu;
Q. whereas where groups of companies become insolvent, a recovery is currently difficult to achieve in the EU, due to the differences in Member States’ rules, thus endangering thousands of jobs;
R. tā kā valstu maksātnespējas reģistru savienošana, kā rezultātā tiktu izveidota vispārpieejama un visaptveroša ES maksātnespējas procedūru datubāze, dotu iespēju kreditoriem, akcionāriem, darbiniekiem un tiesām uzzināt, vai maksātnespējas procedūras ir uzsāktas kādā citā dalībvalstī, un noskaidrot prasību iesniegšanas termiņus un sīkāku informāciju; tā kā tas veicinātu rentablāku administrēšanu un uzlabotu pārredzamību, vienlaikus ievērojot datu aizsardzību;
R. whereas the interlinking of national insolvency registers leading to the creation of a generally accessible and comprehensive EU database of insolvency proceedings would allow creditors, shareholders, employees and courts to determine whether insolvency proceedings have been opened in another Member State and to ascertain the deadlines and details for the presentation of claims; whereas this would promote cost-effective administration and increase transparency while respecting data protection;
S. tā kā pārrobežu „maksātnespējas risinājuma plāniem” vajadzētu būt juridiski īstenojamiem attiecībā uz finanšu iestādēm un to piemērošana būtu jāapsver arī attiecībā uz visiem sistēmiski svarīgiem uzņēmumiem, pat ja tie nav finanšu iestādes, jo tas ievērojami veicinātu attiecīgas pārrobežu maksātnespējas sistēmas nodrošināšanu;
S. whereas cross-border ‘living wills’ should be legally enforceable in the case of financial institutions and should be considered for all systemically relevant corporations, even if they are not financial institutions, as an important step in the process of achieving an appropriate cross-border insolvency framework;
T. tā kā maksātnespējas procedūru noteikumos ir jāparedz īpaša kārtība, lai nodalītu dzīvotspējīgas vienības, kuras sniedz pamatpakalpojumus, piemēram, nodrošina maksājumu sistēmas un citus mehānismus, kas noteikti „maksātnespējas risinājuma plānos”, un tā kā šajā sakarā dalībvalstīm būtu arī jānodrošina, ka tajās spēkā esošajā maksātnespējas regulējumā tiek paredzēti atbilstoši noteikumi, kuri ļauj ES līmenī noteikt īpašu kārtību maksātnespējīgu pārrobežu konglomerātu sadalīšanai dzīvotspējīgās vienībās;
T. whereas provisions for insolvency proceedings must allow special arrangements for separation of viable units that provide essential services, such as payment systems and other mechanisms defined in ‘living wills’ and whereas, in this respect, Member States should also ensure that their insolvency laws include adequate provisions allowing special arrangements at EU level for separation of insolvent cross-border conglomerates into viable units;
U. tā kā maksātnespējas procedūrās būtu jāņem vērā darījumi vienas grupas ietvaros nolūkā vajadzības gadījumā nodrošināt aktīvu pārrobežu atgūstamību, lai panāktu taisnīgu rezultātu;
U. whereas insolvency proceedings should take account of intra-group transfers, with the aim of ensuring that, where appropriate, assets are recoverable across borders, in order to achieve an equitable result;
V. tā kā dažas ieguldījumu sabiedrības, jo īpaši apdrošināšanas sabiedrības, nevar likvidēt īsā laikposmā, un tām nepieciešams risinājums, ar kuru laika gaitā panāk taisnīgu aktīvu sadalījumu; tā kā uzņēmuma pārņemšanu, pakāpenisku darbības izbeigšanu vai darbības turpināšanos nedrīkstētu aizkavēt un varbūt šādas iespējas jānosaka par prioritāti;
V. whereas some investment companies, particularly insurers, cannot be dissolved on a ‘snapshot’ basis and require an outcome that achieves an equitable distribution of assets over time; whereas transfer of business, run-off, or continuity of operation should not be prevented and may need to be prioritised;
W. tā kā lēmumam maksātnespējas procedūrā ietvert visu grupu, nevis tikai atsevišķas juridiskās vienības, ir jābūt vērstam uz rezultātu un tajā jāņem vērā iespējamā turpmākā ietekme, piemēram, citu noregulējuma mehānismu iedarbināšana vai ietekme uz garantiju shēmām, kuras attiecas uz daudziem zīmoliem grupas ietvaros;
W. whereas the decision to involve whole groups rather than single legal entities in insolvency proceedings should be outcome-oriented and should take account of any knock-on effects such as the triggering of other resolution tools or the effect on guarantee schemes that cover multiple brands within a group;
X. tā kā būtu lietderīgi izpētīt saskaņotu atbildības uzņemšanās ( bail-in ) procedūru un standartu noteikšanu pārrobežu konglomerātiem, tostarp jo īpaši attiecībā uz parādu apmaiņu pret akcijām;
X. whereas it would be appropriate to explore the definition of harmonised bail-in procedures and standards for cross-border conglomerates, including in particular debt-to-equity swaps;
Y. tā kā, lai gan darba tiesības ir dalībvalstu kompetencē, maksātnespēju reglamentējošie tiesību akti var ietekmēt darba tiesības un tā kā saistībā ar pieaugošu globalizāciju un ekonomisko krīzi maksātnespējas procedūru saskaņošana jāapsver darba tiesību kontekstā, jo „nodarbinātības” un „darbinieka” definīciju atšķirības dalībvalstīs nedrīkst ierobežot darbinieku tiesības maksātnespējas gadījumā; tā kā tomēr jebkādas debates par specifisko maksātnespējas jautājumu nevar automātiski uzskatīt par ieganstu darba tiesību reglamentēšanai ES līmenī;
Y. whereas although employment law is the responsibility of the Member States, insolvency law can have an impact on employment law, and whereas in the context of increasing globalisation – and, indeed, of the economic crisis – the issue of insolvency needs to be considered from an employment-law perspective, as differing definitions of ‘employment’ and ‘employee’ in Member States should not undermine the rights of employees in the event of insolvency; whereas, however, any debate on the specific issue of insolvency should not automatically be a pretext for regulating employment law at EU level;
Z. tā kā Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 22. oktobra Direktīva 2008/94/EK par darba ņēmēju aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā
Z. whereas the objective of Directive 2008/94/EC of the European Parliament and of the Council of 22 October 2008 on the protection of employees in the event of the insolvency of their employer
AA. tā kā Direktīvas 2008/94/EK darbības joma skaidri ietver darbiniekus ar nepilnu darba laiku, ar līgumu uz noteiktu laiku un tos, kuriem ir pagaidu darba attiecības; tā kā lielāka aizsardzība maksātnespējas gadījumā jāpiešķir darbiniekiem, ar kuriem noslēgti netipiski līgumi;
AA. whereas Directive 2008/94/EC explicitly includes in its scope part-time employees, employees with a fixed-term contract and employees with a temporary employment relationship; whereas greater protection in the event of insolvency should also be afforded to employees on non-standard contracts;
AB. tā kā pašlaik nav saskaņoti noteikumi par kreditoru prasījumu apmierināšanas secību un tas mazina tiesas procesu rezultātu paredzamību; tā kā darbinieku prasījumiem ir nepieciešams piešķirt lielāku prioritāti nekā pārējo kreditoru prasījumiem;
AB. whereas the current lack of harmonisation with regard to the ranking of creditors reduces predictability of outcomes of judicial proceedings; whereas it is necessary to increase the priority of employees' claims relative to other creditors' claims;
AC. tā kā Direktīvas 2008/94/EK darbības joma un it īpaši „neapmierinātu prasījumu” jēdziens ir pārāk plašs, jo vairākās dalībvalstīs atalgojuma definīcija ir ļoti šaura (piemēram, neiekļaujot tajā atlaišanas pabalstus, prēmijas, atmaksājumus utt.), kas var izraisīt situāciju, ka ievērojami prasījumi netiek apmierināti;
AC. whereas the scope of Directive 2008/94/EC, in particular the understanding of ‘outstanding claim’, is too wide, as a number of Member States apply a narrow definition of remuneration (e.g. excluding severance pay, bonuses, reimbursement arrangements, etc.) that can result in substantial claims not being met;
AD. tā kā jēdzienu „atalgojums” un „darba samaksa” definēšana ir dalībvalstu kompetencē ar nosacījumu, ka tās ievēro darbinieku līdztiesības un nediskriminēšanas pamatprincipus tā, ka ikviens maksātnespējas gadījums, kas var negatīvi ietekmēt darbiniekus, tiek ņemts vērā attiecībā uz tiem paredzēto kompensāciju izmaksāšanu atbilstoši Direktīvas 2008/94/EK sociālajam mērķim un nosakāmo robežvērtību līmeņiem;
AD. whereas Member States are competent to define ‘remuneration’ and ‘pay’, provided that they adhere to the general principles of equality and non-discrimination between workers, with the result that any insolvency situation which is potentially prejudicial to the latter should be taken into account for the purposes of compensating them in accordance with the social objective of Directive 2008/94/EC and with threshold levels of compensation to be determined;
AE. tā kā, ņemot vērā visā ES izplatītos darba līgumus un šādu līgumu atšķirības dalībvalstīs, pašlaik nav iespējams Eiropas līmenī definēt jēdzienu „darbinieks”;
AE. whereas, due to employment contracts across the EU and the diversity of such contracts within Member States, it is currently impossible to seek to define ‘employee’ at European level;
AF. tā kā pēc iespējas būtu jāizvairās noteikt Direktīvas 2008/94/EK darbības jomai izņēmumus;
AF. whereas exemptions from the scope of Directive 2008/94/EC should be avoided as far as possible;
1. prasa Komisijai, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienības darbību 50. pantu, 81. panta 2. punktu vai 114. pantu, iesniegt Parlamentam vienu vai vairākus tiesību aktu priekšlikumus saistībā ar ES uzņēmumu maksātnespējas sistēmu saskaņā ar pielikumā sīki izklāstītajiem ieteikumiem, lai nodrošinātu līdzvērtīgus konkurences apstākļus, balstoties uz visu iespējamo alternatīvu padziļinātu analīzi;
Requests the Commission to submit to Parliament, on the basis of Article 50, Article 81(2) or Article 114 of the Treaty on the Functioning of the European Union, one or more legislative proposals relating to an EU corporate insolvency framework, following the detailed recommendations set out in the Annex hereto, in order to ensure a level playing field, based on a profound analysis of all viable alternatives;
Ieteikums attiecībā uz zināmu maksātnespējas procedūras uzsākšanas aspektu saskaņošanu
Recommendation on the harmonisation of certain aspects of the opening of insolvency proceedings
Eiropas Parlaments ierosina saskaņot nosacījumus, saskaņā ar kuriem var uzsākt maksātnespējas procedūru.
The European Parliament proposes harmonisation of the conditions under which insolvency proceedings may be opened.
Eiropas Parlaments uzskata, ka ar direktīvu jāsaskaņo procedūras uzsākšanas aspekti tā, lai:
The European Parliament considers that a directive should harmonise aspects of the opening of proceedings in such a way that:
– maksātnespējas procedūru varētu uzsākt pret parādniekiem, kas ir fiziskas personas, juridiskas personas vai asociācijas;
– insolvency proceedings can be brought against debtors who are natural persons, legal entities or associations;
– maksātnespējas procedūras ir jāuzsāk savlaicīgi, lai ļautu glābt grūtībās nokļuvušo uzņēmumu;
– insolvency proceedings are initiated in a timely manner in order to allow a rescue of the troubled enterprise;