natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vai ex ante demokrātiskā atbildība un pārredzamība nenozīmē, ka Eiropas Parlamentam vismaz formāli vajadzētu būt iespējai uzklausīt vairākus iespējamos kandidātus un sniegt savu atzinumu, pirms Padome pieņem gala lēmumu par iecelšanu?
Should ex ante democratic accountability and transparency not imply that the European Parliament at least be formally given the possibility to hear several potential candidates and give its opinion before Council makes the final decision about the nomination?
ECB valdes locekļu izraudzīšanās procedūra ir izklāstīta Līguma 283. pantā un ECBS un ECB statūtu 11. pantā.
The procedure to select members of the ECB Executive Board is set out in Article 283 of the Treaty and Article 11 of the ESCB and ECB Statute.
Visi parakstītāji par to ir vienojušies jaunākajā Līguma versijā, un tā ir spēkā esoša Eiropas tiesību norma.
It has been agreed by all signatories in the most recent Treaty revision and is effective European law.
Kā ECB valdes locekļa amata kandidāts es esmu pakļauts šai procedūrai, un neuzskatu, ka man pienāktos komentēt tās atbilstību.
As a candidate for the ECB Executive Board I am subject to that procedure and do not consider it appropriate to comment on its suitability.
Kādus secinājumus jūs izdarījāt, salīdzinot tās pārredzamības politikas, kuras īsteno Federālā rezervju banka, no vienas puses, un ECB, no otras puses?
What conclusions do you draw from the comparison between the transparency policies followed by the Federal Reserve Bank and by the ECB?
Kurai alternatīvai jūs dotu priekšroku: protokola publicēšanai divas nedēļas pēc monetārās politikas lēmumu pieņemšanas, kā to praktizē Federālo rezervju banka un Anglijas Banka, vai preses konferencei, kas seko tūlīt pēc monetārās politikas lēmumu pieņemšanas, papildus tūlītējai lēmuma skaidrojuma publicēšanai internetā, kā to dara ECB?
Which alternative would you prefer: the publication of the minutes two weeks after monetary policy decisions were taken, such as practiced by the Fed and the Bank of England, or the press conference that immediately follows monetary policy decisions in addition to the instant publication on the internet of the reasoning behind the decision, such as done by the ECB?
Dažādu pieeju salīdzināšana ir sarežģīts uzdevums.
A comparison across different approaches is a complex undertaking.
Viens no iemesliem ir, ka centrālajām bankām var būt dažādas vajadzības sakarā ar to īpašo vēsturi un kultūru, politikas mērķiem un citiem to institucionālo struktūru elementiem.
One of the reasons is that central banks may have different needs owing to their specific histories and cultures, their policy objectives and other elements in their institutional frameworks.
No pieejamiem pētījumiem izriet secinājums, ka veids, kādā centrālās bankas mūsdienās pieņem monetārās politikas lēmumus, ir daudz skaidrāks un pārredzamāks nekā iepriekšējās desmitgadēs.
As a robust conclusion from available research, it has emerged that the way in which central banks nowadays take monetary policy decisions is much clearer and more transparent than in previous decades.
Līdz ar to monetārās politikas efektivitāte pasaules mērogā ir uzlabojusies.
Thereby, effectiveness of monetary policy has been enhanced on a global scale.
Pārredzamību var nodrošināt dažādos veidos.
There are different ways of being transparent.
Esmu pārliecināts, ka ECB pieeja ir viena no progresīvākajām pasaulē turpmāk minēto iemeslu dēļ.
For the following reasons I am convinced that the ECB’s approach is one of the most advanced in the world.
Pirmkārt, tā ir ļoti pārredzama attiecībā uz saikni starp tās monetārās politikas stratēģiju un tās darbību pamatojumu.
First, it is very transparent regarding the link between its monetary policy strategy and the reasons for its actions.
Otrkārt, preses konference un ievadpaziņojums ir noderīgi instrumenti, lai izplatītu svarīgu informāciju neviendabīgai auditorijai.
Second, the Press Conference and the Introductory Statement are useful tools to disseminate important information to a heterogeneous audience.
Tie nodrošina ieinteresētās puses (piem., sabiedrību, plašsaziņas līdzekļus un finanšu tirgu komentētājus) ar visaptverošu būtiskas informācijas kopumu par ECB monetārās politikas lēmumiem.
They provide interested parties (e.g. the general public, the media, and financial market observers) with a comprehensive set of relevant information on the ECB’s monetary policy decisions.
To mērķis ir izskaidrot ECB padomes kolektīvo viedokli monetārās politikas jautājumā.
They aim at explaining the collective view of the Governing Council on the monetary policy stance.
Treškārt, ievadpaziņojums un preses konferences jautājumi un atbildes tiek publicēti reāllaikā.
Third, the Introductory Statement and the Questions and Answers at the press conference are published in real-time.
Šis līdzeklis nebūtu sasniedzams, publicējot protokolus.
This feature would not be achievable with the publication of minutes.
Kopumā es uzskatu, ka ECB prakse izvirza augstas prasības visiem padomes locekļiem.
Overall, I regard the ECB’s practice as demanding for all members of the Governing Council.
Es arī domāju, ka ECB pieeja līdz šim ir bijusi plaši saprotama, un arī protokolu publicēšanai, ko veic citas centrālās bankas, ir liela nozīme.
I also believe that the ECB’s approach is widely understood by now, and that the publication of minutes by other central banks makes perfect sense for them as well.
Kāds ir jūsu viedoklis par ceturkšņa monetāro dialogu starp Eiropas Parlamentu un ECB priekšsēdētāju?
What’s your opinion of the quarterly Monetary Dialogue between the European Parliament and the ECB President?
Vai jūs saskatāt iespējas uzlabot monetāro dialogu?
Do you see any room for improvement in the Monetary Dialogue?
Vai biežās debates par ECB politiku ar citiem politiskajiem dalībniekiem mazina bankas neatkarību?
Do the frequent discussions concerning the ECB’s policies with other political actors harm the bank’s independence?
Regulārs dialogs ar Eiropas Parlamentu ir daļa no Eiropas Centrālās bankas demokrātiskās atbildības Eiropas pilsoņu un viņu tieši ievēlēto pārstāvju priekšā.
The regular dialogue with the European Parliament is part of the democratic accountability of the European Central Bank to the European citizens and their directly elected representatives.
Šajā ziņā ECB priekšsēdētāja un Ekonomikas un monetāro jautājumu komitejas ceturkšņa tikšanās ir ļoti būtisks ieguldījums, lai sabiedrība pieņemtu ECB monetāro politiku.
In this context, the quarterly meetings between the President of the ECB and the Committee on Economic and Monetary Affairs represent a very important contribution to the public acceptance of the ECB’s monetary policy.
Kopā ar papildu uzstāšanās reizēm (arī citu Valdes locekļu uzstāšanos) šī mijiedarbība veicina dziļu un produktīvu viedokļu apmaiņu.
Together with additional appearances, also by other Executive Board Members, this interaction contributes to a deep and productive exchange of views.
Tā arī nodrošina ECB ļoti vērtīgu diskusiju, lai izskaidrotu savu monetāro politiku un saņemtu atsauksmes.
It also provides the ECB with a very valuable forum to explain its monetary policy and to receive feedback.
Šī diskusija sniedzas līdz EP plenārsēdei, kur ECB priekšsēdētājs, cita starpā, iepazīstina ar Bankas gada ziņojumu.
This extends to the EP Plenary where, inter alia, the ECB President presents the Bank’s Annual Report.
Dialogs starp ECB un EP ir ļoti augstā kvalitātē.
The quality of the dialogue between the ECB and the EP is of a very high standard.
To iepriekš vairākos gadījumos ir atzinušas abas iestādes.
This has been acknowledged by both institutions on several occasions in the past.
Es uzskatu, ka regulāra informācijas apmaiņa ar citiem politiskajiem dalībniekiem Eiropas Monetārajā savienībā ir ļoti svarīgs mūsu politikas struktūras elements.
I consider the regular exchange of information with other policy actors as a very important element of our policy framework in EMU.
Šajā ziņā ECB regulāri sadarbojas ar daudzām Eiropas iestādēm.
In this context, the ECB interacts with a number of European institutions on a regular basis.
Piemēram, ECB ir aicināta uz Eurogrupas un Ekonomikas un finanšu padomes sanāksmēm.
For example, the ECB is invited to the meetings of the Eurogroup and the ECOFIN Council.
Tā regulāri piedalās makroekonomikas dialoga sanāksmēs.
It regularly participates in the meetings of the Macroeconomic Dialogue.
Ar Komisiju un valstu valdībām, piemēram, Ekonomikas un finanšu komitejā un ES Ekonomikas politikas komitejā, notiek arī sadarbība tehniskā līmenī.
Interaction at technical level with the Commission and national governments also take place, for example, in the Economic and Financial Committee and the Economic Policy Committee of the EU.
Visas šīs viedokļu apmaiņas notiek atbilstīgi Līguma nosacījumiem, tādējādi nodrošinot un vienmēr ievērojot pilnīgu ECB neatkarību un tai pat laikā atbalstot pienācīgu EMS darbību.
All these exchanges of views take place according to the provisions of the Treaty, thereby ensuring and always respecting the full independence of the ECB while at the same time supporting the proper functioning of EMU.
Tās ir nepieciešamas un vēlamas tieši tāpēc, ka atzīst ECB neatkarību.
They are therefore necessary and desirable precisely because they recognise the independence of the ECB.
Vai ECB būtu jāpakļauj rūpīgai Eiropas Revīzijas palātas pārbaudei, kas pārsniedz „darbības efektivitātes” koncepciju (ECBS un ECB statūtu 27. panta 2. punkts)?
Should the ECB be subject to a full scrutiny of the European Court of Auditors going beyond the concept of “operational efficiency” (Article 27.2 of the Statute of the ESCB and of the ECB)
ECB korporatīvā pārvaldība ir pakļauta visaptverošai ārējo un iekšējo pārbaužu sistēmai, kurā vairums elementu ir noteikti likumā.
The ECB’s corporate governance is subject to a comprehensive framework of external and internal controls most elements of which are statutory in nature.
ECB pārvaldības darbības efektivitātes pārbaude, ko veic Revīzijas palāta, ir svarīgs šīs pārbaužu sistēmas elements.
The examination of the operational efficiency of the management of the ECB by the Court of Auditors is one important element of this control framework.
Šo sistēmu papildina pienākums regulāri sniegt ziņojumus Eiropas Parlamentam un sabiedrībai, kā arī tiesas kontrole, ko veic Eiropas Kopienu Tiesa.
This framework is complemented by regular reporting obligation to the European Parliament and the general public as well as judicial control by the Court of Justice of the European Union.
Visi šie elementi ir ieviesti, ņemot vērā arī centrālās bankas neatkarības garantijas.
All these elements have been set up also in the light of the guarantee of central bank independence.
ECB neatkarība attiecas arī uz tās finanšu resursiem.
The independence of the ECB extends also to its financial resources.
No tā izriet, ka nav nepieciešams paplašināt Revīzijas palātas kontroli ārpus darbības efektivitātes koncepcijas robežām.
From this it follows that there is no need to extend the control by the Court of Auditors beyond the concept of operational efficiency.
Kādi, jūsuprāt, ir galvenie riski un izaicinājumi, ar ko sastopas ECB?
What do you see as the most important risks and challenges facing the ECB?
No galvenajiem izaicinājumiem un riskiem, ar ko sastopas ECB, es vēlētos izcelt trīs:
As regards main challenges and risks facing the ECB, let me restrict myself here to three of them:
mūsu krīzes pārvarēšanas stratēģijas īstenošana ir nebijis izaicinājums, kas nosaka nepieciešamību pēc pakāpeniskas pieejas, atsakoties no ECB nestandarta pasākumiem.
The implementation of our exit strategy is an unprecedented challenge, with a need to ensure gradualism in the withdrawal of the ECB non-standard measures.
Tomēr valdošā neskaidrā tirgus situācija nozīmē to, ka atbilstoša tempa un apmēra noteikšana krīzes pārvarēšanai joprojām būs grūts uzdevums.
Prevailing market uncertainty, however, means that determining the appropriate pace and scale of the exit continues to be a demanding task.
Man šķiet, ka krīzes pārvarēšanas stratēģijas pasākumi, kurus līdz šim ir veikusi ECB, ir pilnībā atbilstoši un pamatoti, novērtējot ekonomikas un finanšu tirgus situāciju.
I feel that the exit strategy measures taken to date by the ECB have been fully appropriate and justified by the assessment of economic and financial market conditions.
Lai virzītos uz priekšu, vajadzīga liela piesardzība, jo kļūdu cena var būt ļoti augsta, kā to jau pierādījusi vēsture saistībā ar atgūšanos no smagām banku un ekonomiskajām krīzēm.
Great care is needed going ahead, as the costs of errors can be very high, as the history of recovering from severe banking and economic crises has shown.
Vēl viens izaicinājums, ko es vēlētos uzvērt, ir ESRK izveidošana un darbība, kam ECB piedāvās savu atbalstu.
Another challenge I would like to highlight is the establishment and operation of the ESRB, for which the ECB will offer support.
Intelektuāli šis uzdevums ir izaicinošs, jo nepieciešams izveidot jaunus instrumentus makrouzraudzības riska novērtēšanai, lai gan šim mērķim var izmantot arī pašreizējos instrumentus.
Intellectually, this task is challenging as new tools need to be developed for the assessment of macro-prudential risk, while existing tools can also be used for this purpose.
Turklāt, ņemot vērā pārklāšanos starp ECB Ģenerālpadomi un Padomi un jauno ESRK valdi attiecībā uz abu institūciju sastāvu, mums jānodrošina atbilstīga un konsekventa saziņa.
Furthermore, given overlaps between the ECB’s General and Governing Councils and the new General Board of the ESRB as regards the composition of the both bodies, we need to ensure adequate and consistent communication.
Sevišķi jāuzsver, ka nepastāv kompromiss starp cenu stabilitātes mērķi un atbalstu, ko ECB var sniegt citiem mērķiem, tostarp finanšu stabilitātei.
In particular, it needs to be emphasised that there is no trade-off between the objective of price stability and the support that the ECB can lend to other goals including financial stability.
Visbeidzot, ir organizatoriski jautājumi, piemēram, kā nostiprināt ESRK atbalsta funkciju ECB pašreizējā organizācijā.
Finally, there are, for instance, organisational issues, such as how to embed the ESRB support function in the ECB’s current organisation.
Nobeigumā ļaujiet man pieminēt izaicinājumu sakarā ar spiedienu, ko rada vairākās dalībvalstīs pastāvošā nelīdzsvarotība.
Finally, let me mention the challenge stemming from the pressures created by the existing imbalances in several member countries.
Tā ir pašu valstu un visu to Eiropas iestāžu problēma, kuras atbild par monetārās savienības pārvaldību, tomēr šeit nepieciešama arī aktīva ECB iesaistīšanās.
This is a problem for the countries themselves and for all European institutions with responsibilities in the management of monetary union but must involve also an active role for the ECB.
Kā jau iepriekš atgādināju, euro zonai kopumā ir tikai viena monetārā politika, bet arī ECB ir sava loma konkurētspējas un atšķirību analīzes veicināšanā euro zonā, palīdzot valstīm pašām plānot un ieviest piemērotu politiku.
As I recalled before, there is only one monetary policy for the euro area as a whole, but there is also a mission for the ECB in contributing to the analysis of competitiveness and divergences within the area helping the countries themselves to device and implement the appropriate policies.
Līdzdalība Eiropas Savienībā attiecīgajām valstīm sniedz ne tikai priekšrocības, bet uzliek arī saistības.
Being member of the European Union creates benefits for the countries concerned but also obligations.
Uz euro zonas dalībvalstīm tas attiecas vēl lielākā mērā.
For members of the euro area, this applies even more so.
Šīs saistības ir jāievēro visiem, lai gūtu vislielāko labumu no Eiropas ekonomiskās un monetārās savienības.
These responsibilities need to be respected by all, to benefit the most from economic and monetary union in Europe.
Politikas pasākumiem ir jāatbilst Eiropas prasībām.
Policy actions need to be in line with European requirements.
Ar to es nedomāju tikai Stabilitātes un izaugsmes pakta fiskālo noteikumu izpildi, bet arī struktūrpolitiku īstenošanu, kas padara Eiropu produktīvāku un tādējādi elastīgāku.
By this, I do not only mean living up to the fiscal rules in the Stability and Growth Pact, but also conducting structural policies that make Europe more productive, and hence more flexible.
Turklāt, lemjot par izdevumiem un algām, privātajiem aģentiem ir jārīkojas līdzsvaroti.
Likewise, private agents need to observe balanced behaviour in their cost and wage-setting behaviour.
Nepietiekams progress un konverģence šajās jomās ne tikai skar mani kā dedzīgu Eiropas atbalstītāju, tas ietekmē arī vidi, kurā ECB strādā, un tāpēc tas attiecas uz mani arī kā monetārās politikas veidotāju.
Insufficient progress and convergence in these areas not only concerns me as an enthusiastic supporter of Europe, it also affects the environment in which the ECB operates, and therefore is also a concern to me as monetary policy-maker.
par Eiropas Savienības lauksaimniecību un klimata pārmaiņām
on EU agriculture and climate change
KOMITEJAS GALĪGAIS BALSOJUMS..................................................................................21
RESULT OF FINAL VOTE IN COMMITTEE.........................................................................17
– ņemot vērā Komisijas dienestu darba dokumentu „Adaptācija klimata pārmaiņām — Eiropas lauksaimniecības un lauku apvidu uzdevums” ( SEC(2009)0417 ),
– having regard to the Commission staff working document entitled ‘Adapting to climate change: the challenge for European agriculture and rural areas’ ( SEC(2009)0417 ),
– ņemot vērā Komisijas dienestu darba dokumentu „Eiropas lauksaimniecības nozīme klimata pārmaiņu samazināšanā” ( SEC(2009)1093 ),
– having regard to the Commission staff working document entitled ‘The role of European agriculture in climate change mitigation’ ( SEC(2009)1093 ),
– ņemot vērā 2007. gada 14. novembra rezolūciju par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar ko izveido pamatnostādnes augsnes aizsardzībai un groza Direktīvu 2004/35/EK
– having regard to its legislative resolution of 14 November 2007 on the proposal for a directive of the European Parliament and of the Council establishing a framework for the protection of soil and amending Directive 2004/35/EC
– ņemot vērā 2008. gada 12. marta rezolūciju par ilgtspējīgu lauksaimniecību un biogāzi — nepieciešamība pārskatīt ES tiesību aktus
– having regard to its resolution of 12 March 2008 on sustainable agriculture and biogas: a need for review of EU legislation
– ņemot vērā 2009. gada 4. februāra rezolūciju par tematu „2050: Nākotne sākas jau šodien — ieteikumi ES turpmākai integrētai politikai saistībā ar klimata pārmaiņām”
– having regard to its resolution of 4 February 2009 entitled ‘2050: The future begins today – recommendations for the EU’s future integrated policy on climate change’
– ņemot vērā 2009. gada 12. marta rezolūciju par lauksaimniecības zemes kvalitātes pasliktināšanos ES un it īpaši Dienvideiropā: problēmas risināšana ar ES lauksaimniecības politikas instrumentu palīdzību
– having regard to its resolution of 12 March 2009 on ‘the challenge of deterioration of agricultural land in the EU and in particular in southern Europe: the response through EU agricultural policy instruments’
Šajā dienā pieņemtie teksti, P6_TA(2009)0130 . ,
Texts adopted of that date, P6_TA(2009)0130 . ,
– ņemot vērā 2009. gada 25. novembra rezolūciju par ES stratēģiju Kopenhāgenas konferencei par klimata pārmaiņām ( COP 15 )
– having regard to its resolution of 25 November 2009 on the EU strategy for the Copenhagen Conference on Climate Change (COP 15)
Šajā dienā pieņemtie teksti, P6_TA(2009)0089 . ,
Texts adopted of that date, P6_TA(2009)0089 . ,
– ņemot vērā Lauksaimniecības zinātnes un tehnoloģijas starptautiskā novērtējuma attīstības jomā (IAASTD) ziņojumu, ko sagatavojusi ANO Pārtikas un lauksaimniecības organizācija un Pasaules Banka un ko parakstījušas 58 valstis,
– having regard to the International Assessment of Agricultural Science and Technology (IAASTD) report drawn up by the United Nations Food and Agriculture Organisation and the World Bank and signed by 58 countries,
– ņemot vērā Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas ziņojumu un Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas atzinumu ( A7‑0060/2010 ),
– having regard to the report of the Committee on Agriculture and Rural Development and the opinion of the Committee on Industry, Research and Energy ( A7‑0060/2010 ),
A. tā kā klimata pārmaiņas, kas radušās, atmosfērā uzkrājoties vēsturiski nepieredzētam siltumnīcefekta gāzu (SEG) daudzumam, ir zinātniska atziņa un tās var smagi ietekmēt ekosistēmas;
A. whereas the climate change caused by the historical build-up of greenhouse gases (GHGs) in the atmosphere is a scientifically established fact that may have a serious impact on ecosystems,
B. tā kā tas tieši attiecas uz lauksaimniecību, jo tā ir viens no saimnieciskās darbības veidiem, kas dabas resursus apsaimnieko cilvēces vajadzībām;
B. whereas agriculture is directly affected, since it is one of the many economic activities that manage natural resources for the benefit of humankind,
C. tā kā klimata pārmaiņas ir viens no smagākajiem vides, kā arī sociālās un ekonomiskās kārtības apdraudējumiem, jo atsevišķu kultūru ražas apjoms ļoti mainīgo laikapstākļu ietekmē atšķiras no gada uz gadu, tieši ietekmējot visas ekonomikas nozares, turklāt lauksaimniecība to vidū ir vistrauslākā;
C. whereas climate change poses one of the most serious threats not only to the environment, but to the economy and society as well, with crop yields fluctuating from one year to the next, heavily influenced by the variation in extreme climate conditions, which has an implicit impact on every sector of the economy, although agriculture remains the most vulnerable,
D. tā kā arī lauksaimniecība, būdama viens no divu tādu nozīmīgu SEG (slāpekļa oksīds un metāns) galvenajiem avotiem, kas izdalās lauksaimnieciskās ražošanas dažādos bioloģiskajos procesos, rada klimata pārmaiņas un tajā pašā laikā ir ļoti pakļauta šo pārmaiņu negatīvajai ietekmei;
D. whereas agriculture, as one of the main sources of two major GHGs (nitrous oxide and methane) which are generated by various biological processes linked to agricultural production is contributing to climate change while also being very vulnerable to its adverse impact,
E. tā kā lauksaimniecības radītās siltumnīcefekta gāzu emisijas (tostarp lopkopības emisijas) laikā no 1999. gada līdz 2007. gadam ES–27 samazinājās par 20 % un Eiropas Savienības lauksaimniecības emisiju daļa samazinājās no 11 % 1990. gadā līdz 9,3 % 2007. gadā, īpaši pateicoties ES lauksaimniecības efektivitātes pilnveidei, pastāvīgiem jauninājumiem un jaunu tehnoloģiju izmantošanai, efektīvākai mēslojuma izmantošanai un nesenajām KLP reformām;
E. whereas GHG emissions from agriculture (including livestock farming) declined by 20% in the EU-27 between 1999 and 2007 and the proportion of the Union’s GHG emissions produced by agriculture dropped from 11% in 1990 to 9.3% in 2007, inter alia as a result of the increased efficiency of EU agriculture, constant innovations and the use of new techniques, the more effective use of fertilisers and the recent reforms of the CAP,
F. tā kā lauksaimniecība un mežsaimniecība ir divas galvenās ekonomikas nozares, kurās iespējams uztvert cilvēku rīcības rezultātā radušos CO 2 , to uzglabāt un uzkrāt augsnē, kas spēj kalpot par krātuvi un fotosintēzes procesā fiksēt augos; tā kā šīm nozarēm ir arī būtisks potenciāls, lai labvēlīgi iespaidotu centienus samazināt globālo sasilšanu;
F. whereas agriculture and forestry are the main economic sectors able to capture the CO 2 produced by human activities, to accumulate and store it in the soil by acting as sinks, and to fix it in plants through photosynthesis; whereas these sectors consequently have considerable potential to make a positive contribution to global warming mitigation efforts,