natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Referents uzskata, ka šie pasākumi ir jāveic ar mērķi panākt ilgtspējīgu sabiedrību un izmantojot uz cilvēktiesībām balstītu pieeju atbilstoši Parlamenta lēmumam.
The rapporteur anticipates the following measures being taken with the aim of achieving the sustainable society and based on an approach founded on human rights, in line with Parliament’s decision.
Pirmkārt, dalībvalstīm vajadzētu ne tikai parakstīt un ratificēt ANO Konvenciju par personu ar invaliditāti tiesībām un tās papildprotokolus, bet arī izveidot uz invaliditāti attiecināmu valstu politiku un stratēģijas saskaņā ar Eiropas Komisijas Eiropas stratēģiju invaliditātes jomā ( EDS ) un stratēģiju „Eiropa 2020”, kā arī pārskatīt pašreizējos valsts līmeņa dokumentus šajā jomā.
Firstly, the Member States should not only sign and ratify the UN Convention on the Rights of the Disabled and its additional protocols; they would also be justified in developing national policies and strategies on disabilities in harmony with the European Commission’s European Disability Strategy (EDS) and the EU2020 strategy, as well as reviewing the existing national-level documents on this matter.
Komisijas publicētais rīcības plāns periodā līdz 2015. gadam, kas saistīts ar EDS , ir solis pareizā virzienā, bet atbalstāmi būtu pasākumi ar konkrētākiem termiņiem un programmu elementi, kas uzlabotu to īstenošanu.
The Commission’s published action plan for the period until 2015, linked to the EDS, is a step in the right direction, but support should be given to measures with more specific deadlines and programme elements which would improve implementation.
Eiropas Parlaments bieži ir veltījis uzmanību personu ar invaliditāti stāvoklim un ir pieņēmis vairākus nozīmīgus lēmumus par personu ar invaliditāti integrāciju un šo personu tiesību atzīšanu un aizsardzību, aicinot dalībvalstis un Komisiju izstrādāt juridiskos standartus un tiesību aktus ES līmenī.
The European Parliament has often devoted its attention to the situation of people with disabilities and has adopted a number of significant decisions on the integration of people with disabilities and the recognition and protection of their rights, calling on the Member States and the Commission to draw up legal standards and legislation at EU level.
Šī ziņojuma galvenais priekšnoteikums ir tas, ka ir nepieciešams uzturēt gan jaunās paaudzes cilvēktiesības, gan pašreizējās personu ar invaliditāti tiesības.
The basic premise of the report is that the new generation of human rights and the existing human rights of people with disabilities must be upheld.
Neviens neapšaubīs personu ar invaliditāti cilvēktiesības, bet to īstenošanu praksē kavē gan fiziski, gan sociāli šķēršļi šo personu apkārtnē, tai skaitā pakalpojumi un produkti, kuriem nav iespējams pilnvērtīgi piekļūt.
No one would doubt that people with disabilities have human rights, but their practical application is impeded by hindrances in a person’s surroundings – partly physical, partly social – including services and products which cannot be properly accessed.
Īpašs uzsvars tiek likts uz bērnu ar invaliditāti un viņu vecāku (no kuriem lielākā daļa nav invalīdi) tiesībām, ko atbalsta agrīna attīstība kā pirmais ieguldījums nākotnē.
Particular emphasis is placed on the rights of children with disabilities and their parents (most of whom are not disabled), supported by early development as the first investment in the future.
Saskaņā ar stratēģiju „Eiropa 2020” viens no visnozīmīgākajiem mērķiem ir nodarbinātības līmeņa paaugstināšana gandrīz 80 miljoniem ES dzīvojošo personu ar invaliditāti.
In line with the EU2020 strategy, one of the most important objectives is increasing the employment level for the nearly 80 million people with disabilities living in the EU.
Saskaņā ar SDO 2007. gada pētījumu darba ņēmēji ar invaliditāti spēj panākt ievērojamus rezultātus, ja viņi iegūst darbu, kas atbilst viņu zināšanām, spējām un interesēm; viņi ir arī uzticīgāki saviem darba devējiem.
According to a 2007 ILO study, employees with disabilities are capable of achieving significant results if they obtain work which is suited to their expertise, abilities and interests; they are also more loyal to their employers.
Kā norāda Komisija, darba dēvēji var saņemt līdz pat 27 lielākus ieguvumus, nekā viņi ir ieguldījuši piemērotu apstākļu nodrošināšanā.
According to the Commission, employers can receive returns up to 27 times the amount they pay for the provision of suitable conditions.
Atsaucoties uz šī ziņojuma nosaukumu, referents uzskata par svarīgu norādīt, ka personu ar invaliditāti mobilitāte, tai skaitā piekļuve komunikācijām kā ideju mobilizācijas un pašizpausmes līdzeklis, un sociālā integrācija nav divas savstarpēji atdalītas lietas, ne arī divi savstarpēji viens otru pastiprinoši faktori, bet gan divas uz cilvēktiesībām balstītas pieejas vienlīdzīgu iespēju uzlabošanai personām ar invaliditāti.
With reference to the title of the report, the rapporteur considers it important to show that the mobility of people with disabilities – including access to communications as means of mobilising ideas and self-expression – and social inclusion are not two separate things, not two mutually-reinforcing factors, but two fully-fledged foundations of a human rights-based approach in the field of improving equal opportunities for people with disabilities.
Attiecībā uz virsraksta otru daļu Eiropas Parlamentam vienkārši ir jāreaģē uz pagājušā gada novembrī Komisijas publicētās jaunās 10 gadu Eiropas stratēģijas invaliditātes jomā izvirzītajiem mērķiem un tās pielikumā noteiktajiem pasākumiem.
Regarding the second part of the title, the European Parliament simply must react to the objectives set out in the Commission’s new 10-year European Disability Strategy and the measures set out in its annex.
DETALIZĒTS PAMATOJUMS
DETAILED JUSTIFICATION:
Ilgtspējīgā, konkurētspējīgā un inovatīvā sabiedrībā uzmanība jākoncentrē uz ilgtermiņa ieguldījumiem personās ar invaliditāti, nevis īstermiņa izdevumos.
In a sustainable, competitive and innovative society, the focus must be on long-term investment for people with disabilities rather than short-term expenditure.
Pirmkārt, mērķis ir personām ar dažādiem invaliditātes veidiem un pakāpēm nodrošināt palīdzību, kas ir individuālāk izstrādāta, pamatojoties uz jaunāko zinātnisko un patērētāju pētījumu rezultātiem un gūto pieredzi, ieskaitot jauno PVO klasifikācijas sistēmu, kas novērtē arī vides faktorus, nosakot noteiktas personas ar invaliditāti darbaspējas, un, otrkārt, lai patiesā vidē bez šķēršļiem būtu pēc iespējas mazāk vajadzīga individuāli pielāgota palīdzība, tai skaitā lielāka piekļuve pakalpojumiem un precēm.
The aim is firstly for people with different kinds and degrees of disabilities to receive assistance which is more individually-tailored on the basis of results and experience thrown up by the latest scientific and consumer studies, including the new classification system of the WHO, which also assesses environmental factors when determining the functionality of a particular person with a disability, and secondly for there to be as little need as possible for individually-tailored assistance in a truly barrier-free environment, including greater access to services and products.
EDS īstenošanas jomā ir nepieciešams noteikt detalizētākus un pārraudzības jomā precīzākus termiņus un mehānismus, jo īpaši attiecībā uz Eiropas Parlamenta ietekmes stiprināšanu.
In terms of implementing the EDS, there is a need for more detailed and, in the case of monitoring, more precise deadlines and mechanisms to be determined, particularly with regard to strengthening the role of the European Parliament.
Dažādās konsultatīvās iestādes, kuras vēl nav iesaistītas, varētu uzņemties svarīgu lomu, tādējādi uzlabojot detalizētākas profesionālas koordinācijas plānošanu un īstenošanu.
The various consultative bodies which have not yet been involved might take on an important role, thereby facilitating the planning and implementation of closer professional coordination.
Pilsoņu tiesības un cilvēktiesības
Civil and human rights
Turklāt Eiropas Parlaments ir ne tikai apņēmies īstenot Eiropas Savienības Pamattiesību hartu, bet ir arī jāuzsver, ka „dizains visiem” līdz ar ANO „universālo dizainu” ir jāatbalsta kā koncepcija un plānošanas metodika, lai panāktu plašāku pieejamību.
In addition to the European Parliament’s commitment to the Charter of Fundamental Rights of the European Union, it must also be stressed that ‘Design for all’ – alongside the UN’s ‘universal design’ – must be supported as a concept and planning method in order to achieve more widespread accessibility.
Ir jāuzsver personu ar invaliditāti aktīvas līdzdalības veicināšana sabiedrības dzīvē, jo īpaši attiecībā uz balsošanas tiesībām (iespējām balsot, tikt ievēlētam un ieņemt amatu utt.), un ir jāpieliek lielākas pūles, lai nodrošinātu, ka tiek pieņemts atbalstītas lēmumu pieņemšanas princips.
Emphasis must be placed on strengthening the active participation of people with disabilities in public life, in particular regarding the right to vote (ability to vote, ability to be elected, opportunities to hold office, etc.), and further efforts must be made to ensure acceptance of the principle of supported decision-making.
Datu apkopošanas un apspriešanās nozīmīgums
The importance of data collection and consultation
Šī situācija būtu jāmaina, dalībvalstīm sadarbojoties.
This must be changed through cooperation between the Member States.
Īpaši nozīmīgs informācijas trūkums pastāv vienā no vissvarīgākajām jomām ar pavisam nedaudz ticamu datu par aprūpes iestādēs esošo personu ar invaliditāti skaitu, stāvokli un aprūpi.
There is a particularly significant lack of information in one of the most crucial areas, with little reliable data on the number, situation and care of people with disabilities who are in institutions.
Lai aizpildītu tukšās vietas sociālajā kartē, ir jāfinansē pētniecība.
Research must be funded in order to fill in the gaps on the social map.
Ir jāpievērš vairāk uzmanības pieejama satura (t. i., tīmekļa vietņu) saglabāšanai un piekļuves nodrošināšanai tam, jo īpaši apspriežoties attiecībā uz personām ar invaliditāti.
More attention needs to be paid when maintaining and making available accessible contents (e.g. web pages), particularly during consultations concerning people with disabilities.
Demogrāfiskas pārmaiņas un vide bez šķēršļiem
Demographic changes and a barrier-free environment
Attiecībā uz demogrāfiskajām pārmaiņām reti tiek pieminēti vēl nebijušie apstākļi, ar kuriem cilvēki saskarsies novecojošā sabiedrībā, un fakts, ka dubultosies atkarīgo personu skaits, kam savukārt būs neparedzamas sekas.
In terms of demographic changes there is rarely mention of the unprecedented challenges which people in the ageing society will face and the fact that the number of dependent people will double, which will have unforeseeable consequences.
Šāda iznākuma iespējamību apliecina EUROSTAT prognoze, kurā ir apgalvots, ka atkarīgo cilvēku skaits būs dubultojies līdz 2050. gadam, un šī tendence it īpaši ietekmēs Vāciju un Itāliju, kā arī Centrāleiropas un Austrumeiropas valstis, kuras nesen ir iestājušās ES.
This outcome is supported by EUROSTAT’s prognosis, which states that the number of dependent people will double by 2050, a trend which will affect Germany and Italy in particular, as well the countries of Central and Eastern Europe which have recently joined the EU.
Līdz ar to šis jautājums principā neattiecas uz invaliditāti, bet ir būtībā sociāls: ne katrs, kam ir invaliditāte, ir vecs un ne katram, kas ir vecs, ir invaliditāte.
The question therefore is principally not one of disability but is primarily social in nature: not every person with a disability is old, and not every old person has a disability.
Jautājums par cilvēkiem, kam nepieciešama ilgtermiņa aprūpe, neparedz palielinātas aktivitātes pieeju, balstoties uz metodoloģiju, plānošanu vai darba organizāciju un izglītību; tas attiecas uz sociālās aprūpes sistēmu, kurā ir iesaistītas ģimenes un kuru pamatā ir cieņa pret cilvēku un cilvēktiesību ievērošana.
The issue of people in need of long-term care does not imply an approach to increased activity based on methodology, planning or work organisation and education; it concerns a system of social care involving families which is based on human dignity and upholds human rights.
No 2010. līdz 2050. gadam darbspējīga vecuma iedzīvotāju daļa (15–64 gadu vecumā) samazināsies par aptuveni 50 miljoniem, savukārt personu ar invaliditāti īpatsvars par 65 gadiem vecāku cilvēku vidū pieaugs par 77 %.
From 2010 to 2050 the working-age population (15-64) will decrease by some 50 million, whilst the proportion of people over 65 with disabilities will increase by 77%.
Tādēļ papildus neatkarīgai dzīvei aizvien lielāka nozīme būs drošībai darba vietā un nodarbinātības aizsardzībai.
In addition to independent living, an increasing role will therefore be played by safety at work and employment protection.
Lielāks pensijas vecums līdz ar veselīgāku dzīvesveidu arī izraisīs nozīmīgas pārmaiņas vides un pakalpojumu pieejamības jomā; tas būtu jāpanāk ar struktūrfondu starpniecību, pastāvīgi nodrošinot, ka pašreizējie noteikumi tiek saglabāti un turpmāk attīstīti.
A higher retirement age coupled with healthier lifestyles will also mean substantial changes with regard to accessibility of the environment and services; this must be achieved by means of the Structural Funds, all the time ensuring that the existing provisions are maintained and further developed.
Tas ir jāņem vērā pašreizējās un turpmākās kohēzijas politikas reformās.
This must be taken into account in current and future cohesion policy reforms.
Personu brīva pārvietošanās un pakalpojumi bez šķēršļiem
Free movement of persons and barrier-free services
Pārvietošanās brīvības princips ir vienas no Eiropas Savienības pamattiesībām.
The principle of freedom of movement is a fundamental right in the European Union.
Būs vajadzīgs atbilstoši pieejams sabiedriskais un privātais transports (tai skaitā apvienotāka stāvvietu izmantošanas karšu sistēma dalībvalstīs un paraugprakses apmaiņa atbilstoši EDS mērķiem) un apvienotas pasažieru hartas izveide, kuru referents iesaka jau ilgstoši, lai visiem būtu pieejamas drošas un piemērotas pārvietošanās iespējas ar visu veidu transportu.
There will be a need for suitably accessible public and private transport (including more unified harmonisation of parking certificates in the Member States and exchange of best practices, in line with the EDS objectives) and the development of a unified legal passengers’ charter, which the rapporteur has long been promoting, so that safe, appropriate travel by all kinds of transport will be available to everybody.
Atzinīgi tiktu vērtēta vienotas Eiropas mobilitātes kartes ieviešana personu ar invaliditāti aprūpes savstarpējai atzīšanai.
One welcome development would be the introduction of a unified European mobility card for reciprocal recognition of care for people with disabilities.
Pastāv arī vajadzība pēc neredzīgiem cilvēkiem draudzīgām tīmekļa vietnēm un arī nedzirdīgiem cilvēkiem tiešsaistē pieejamiem zīmju valodas pakalpojumiem elektroniskā formā, atbilstīgiem un tiesību aktos noteiktiem mērķiem, lai nodrošinātu subtitrēšanu personām ar dzirdes traucējumiem un brīvi pieejamas programmatūras un risinājumiem, lai veicinātu digitālās kompetences izplatīšanos un iepriekšējo e-Eiropas iniciatīvu īstenošanu.
There is also a need for user-friendly homepages for the blind, also electronically-accessible online sign-language services in electronic form for the deaf; appropriate, statutory objectives to ensure subtitling for the hard-of-hearing; free software and solutions in order to encourage the spread of digital literacy and fulfil the earlier eEurope initiatives.
Iespēju vienlīdzība nav tas pats, kas viena veida vienlīdzīgas iespējas, jo tās nesasniedz sociālo mērķi – integrāciju ar atbalstu.
Equality of opportunity is not the same as equal opportunities of the same kind, since these do not achieve the social goal: integration through acceptance.
Iespējas ir vienlīdzīgas, ja vienādi centieni nodrošina līdzīgus rezultātus piemērotos, konkrētos apstākļos un ar līdzekļiem, ko var nodrošināt ar korektīviem faktoriem, kas nav būtiski ar darbu saistītu un gala rezultātu sasniegšanai.
Opportunities are equal if the same efforts lead to similar results given appropriate, specified conditions and means, which can be ensured by amending factors which are irrelevant in achieving work-related and final outcomes.
Iespēju vienlīdzība nav iedomājama bez produktu un pakalpojumu vispārējas pieejamības par vienotām cenām ikvienam, un ražošanas tehnoloģijas ļauj veikt izmaksu efektīvu diversifikāciju, lai personām ar invaliditāti netiktu radītas papildu izmaksas tikai šo personu atšķirīgo vajadzību dēļ, jo īpaši tad, ja šādi ražotie produkti ir ērti izmantojami un drošāki visiem.
Equality of opportunity is unthinkable without same-price access to products and services which are available to everyone; production technology enables their cost-effective diversification, so that people with disabilities should not incur extra costs simply because they have different needs, particularly if the products thus produced are convenient and safer for everyone.
MVU ir īpaši svarīga nozīme sociālās integrācijas palielināšanā, ne tikai nodrošinot personām ar invaliditāti nodarbinātības iespējas un atbilstīgu informāciju, bet ļaujot tām piedalīties publiskā iepirkuma procedūrās, ražojot produktus un pakalpojumus, kas darīti pieejami ar personu ar invaliditāti līdzdalību, un tādējādi paaugstinot viņu konkurētspēju.
SMEs play a particularly crucial role – not only generally in terms of employing people with disabilities and providing them with appropriate information, but they also take part in public procurement procedures, producing products and services made available with the involvement of people with disabilities, thereby boosting their competitiveness.
Dalībvalstīs nav vienotas formulas, kā vajadzētu nodarbināt cilvēkus ar invaliditāti, jo šķēršļi, ar kuriem viņi sastopas, ir atšķirīgi.
There is no unified recipe in the Member States for how people with disabilities should be employed, as the obstacles which they face differ in individual cases.
Dažās dalībvalstīs vairāk nekā citās tiek likts uzsvars uz noteiktiem aspektiem (piemēram, atbalstu aizsargātai nodarbinātībai).
Some Member States place greater stress than others on certain aspects (e.g. support for sheltered employment).
Tomēr ir jābūt vienai kopīgai iezīmei – saprātīga pielāgojuma nodrošināšanai (Direktīva Nr. 2000/78/EK).
However, there should be one common feature: the provision of reasonable accommodation (Directive 2000/78/EC).
Ieguldījumi personās ar invaliditāti
Investing in people with disabilities
Mūsdienu izglītības un apmācības sistēmas ir nepietiekami sagatavotas, lai labāk rūpētos par personu ar invaliditāti vajadzībām, un joprojām ir augsts studentu ar invaliditāti atteikšanās no studijām līmenis.
Today’s education and training systems are not sufficiently prepared for attending more closely to the needs of people with disabilities, and the number of students with disabilities who drop out of courses remains high.
Dānijā, kas ir viena no visattīstītākajām dalībvalstīm, 44 % no jauniešiem ar invaliditāti 2007. gadā turpināja mācības vidējās izglītības sistēmā, savukārt šīs īpatsvars personām bez invaliditātes bija 75 %.
In Denmark, one of the most advanced Member States, 44% of young people with disabilities entered the secondary education system in 2007, whilst the figure for non-disabled people was 75%.
Aptuveni 5 % personu ar invaliditāti ir augstākā izglītība, un šis rādītājs ir zemāks par vidējo.
Some 5% of people with disabilities have a higher-education qualification – a fraction of the total.
Tādēļ personu ar invaliditāti vajadzības ir jāņem vērā stratēģijā „Eiropa 2020” un tās pamatiniciatīvās, kā arī mūžizglītības programmās.
The needs of people with disabilities must therefore be taken into account in the EU2020 strategy and its flagship initiatives, and in the Lifelong Learning Programmes.
80 miljoniem cilvēku ar invaliditāti ir lielāks risks nonākt nabadzībā (saskaņā ar ESAO informāciju aptuveni 1 no 4 personām ar invaliditāti dzīvo nabadzībā).
The 80 million people with disabilities have a greater chance of falling into poverty (according to the OECD, roughly every fourth person with disabilities lives in poverty).
Nabadzības draudi vienlaicīgi ir arī aizspriedumi, un invaliditātes pabalstiem un tiesībām uz tiem ir jābūt garantētiem tiem, kuriem tie ir nepieciešami.
The threat of poverty is at the same time a stigma, and disability benefits and entitlements must be guaranteed to those in need.
par invalīdu pārvietošanos un sociālo integrāciju un Eiropas stratēģiju invaliditātes jomā (2010–2020)
on the mobility and inclusion of people with disabilities and the European Disability Strategy 2010-2020
Atzinumu sagatavoja: Oreste Rossi
Rapporteur: Oreste Rossi
– ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 2., 10., 19. un 168. pantu,
– having regard to Articles 2, 10, 19 and 168 of the Treaty on the Functioning of the European Union,
– òemot vçrâ Komisijas 2010. gada 15. novembra paziòojumu Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociâlo lietu komitejai un Reìionu komitejai „Eiropas stratçìija invaliditâtes jomâ (2010–2020); atjauninâta apòemðanâs veidot Eiropu bez ðíçrðïiem” ( COM(2010)0636 , galîgâ redakcija),
– having regard to the Communication from the Commission to the European Parliament, the Council, the European Economic and Social Committee and the Committee of the Regions of 15 November 2010 entitled ‘European Disability Strategy 2010-2020: a renewed commitment to a barrier-free Europe’ ( COM(2010)0636 final),
– òemot vçrâ Vispârçjo cilvçktiesîbu deklarâciju, Eiropas Cilvçktiesîbu konvenciju un Eiropas Savienîbas Pamattiesîbu hartu,
– having regard to the Universal Declaration of Human Rights, the European Convention on Human Rights and the Charter of Fundamental Rights of the European Union,
– ņemot vērā Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvenciju par personu ar invaliditāti tiesībām
– having regard to the United Nations Convention on the Rights of Persons with Disabilities
Pieņemta 2007. gadā, un to parakstījušas visas ES dalībvalstis; līdz 2010. gada 15. oktobrim ratificējušas 16 dalībvalstis (AT, BE, CZ, DK, DE, ES, FR, IT, LV, LT, HU, PT, SI, SK, SE, UK), pārējās vēl to dara.
Agreed in 2007 and signed by all Member States and the EU; ratified on 15 October 2010 by 16 of the Member States (BE, CZ, DK, DE, ES, FR, IT, LV, LT, HU, AT, PT, SI, SK, SE, UK) and in the process of being ratified by the others.
Eiropas Savienībai ANO Konvencija būs saistoša un daļa no ES tiesiskās kārtības. , kas ir pirmais juridiski saistošais instruments cilvēktiesību jomā, kuram pievienojusies ES un dalībvalstis,
The UN Convention will be binding on the EU and will form part of the EU legal order. (the UN CRPD), the first legally-binding international human rights instrument to which the EU and its Member States became parties,
– ņemot vērā priekšlikumu direktīvai par vienlīdzīgas attieksmes principa īstenošanu neatkarīgi no reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai dzimumorientācijas,
– having regard to the proposed directive on the equal treatment of persons irrespective of religion or belief, disability, age or sexual orientation,
– ņemot vērā 2010. gada 8. septembra normatīvo rezolūciju par priekšlikumu Padomes lēmumam par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm — stratēģijas „Eiropa 2020” integrēto pamatnostādņu II daļa
– having regard to its legislative resolution of 8 September 2010 on the proposal for a Council decision on guidelines for the employment policies of the Member States: Part II of the Europe 2020 Integrated Guidelines
– ņemot vērā Komisijas 2011. gada 12. janvāra paziņojumu „Gada izaugsmes pētījums: ES visaptverošās reakcijas uz krīzi izveide” ( COM(2011)0011 ) un tam pievienoto kopīgā ziņojuma projektu par nodarbinātību,
– having regard to the Commission Communication of 12 January 2011 entitled ‘The Annual Growth Survey: advancing the EU’s comprehensive response to the crisis’ ( COM(2011)0011 ), and the draft joint employment report annexed thereto,