natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Bavārijas tieslietu ministre Beate Merk arī ir paudusi atbalstu kvotas ieviešanai, nosakot 15–20 % līmeni kvoruma nodrošināšanai, bet gala rezultātā, iespējams, tiecoties sasniegt 40 % līmeni.
The Bavarian Justice Minister, Beate Merk, had similarly advocated a quota system, involving a 15-20% quorum figure that would eventually rise to 40%.
Norvēģijas paraugs
The Norwegian model
Norvēģija uzskatāma par paraugu, jo tā ir pirmā valsts, kura pieņēma tiesību aktu, kas nosaka kvotas ar mērķi būtiski palielināt sieviešu pārstāvību uzņēmumu vadības struktūrās.
Norway, as the first country to adopt legislation setting quotas with a view to substantially improving the representation of women in boardrooms, constitutes a model to which others refer.
Iesākumā pret šo 2003. gadā ieviesto tiesību aktu bija liela pretestība.
When the Norwegian law was passed, in 2003, it met initially with stiff resistance.
Šis tiesību akts, kurš tika pieņemts, pamatojoties uz tirdzniecības un rūpniecības ministra, nevis līdztiesības ministra iniciatīvu, nosaka prasību biržā kotētiem uzņēmumiem, ka to valdes sastāvā jābūt vismaz 40 % sieviešu, un par šīs prasības neievērošanu paredz sodus vai atlaišanu.
Adopted at the initiative of the Minister for Trade and Industry rather than the Equality Minister, it obliged listed companies to meet the target of at least 40% female board membership, with provision for penalties or liquidation in the event of failure to comply.
Šis tiesību akts ir devis manāmus rezultātus.
Tangible results have since been achieved.
Līdzīgs tiesību akts ir pieņemts arī Kvebekā.
Similar legislation has been adopted in Quebec.
Esošo pasākumu efektivitāte — kurai jomai pievērst mūsu centienus?
Effectiveness of existing measures – where should we direct our efforts?
Deutsche Telekom sniedz unikālu piemēru attiecībā uz lielu Vācijas uzņēmumu iniciatīvām palielināt sieviešu skaitu uzņēmumu valdēs — uzņēmums brīvprātīgi noteica mērķi 2015. gadā sasniegt 30 % kvotu.
Deutsche Telekom is the single German example of a big company taking steps to get more women into the boardroom: it voluntarily set itself the target of a 30% quota by 2015.
Šie novatoriskie centieni ir devuši manāmus rezultātus un plašāk izplatījušies attiecīgajā nozarē.
The groundbreaking effort produced conclusive results and information about it has been disseminated within the sector.
Uzņēmumu rīcības kodeksi
Corporate codes of conduct
Jaunākie pētījumi liecina, ka vairākas valstis (piemēram, Portugāle, Itālija, Grieķija, Beļģija, Spānija un Francija) būtiski palielinājušas sieviešu līdzdalību vadības struktūrās, ieviešot uzņēmumu rīcības kodeksus
Recent studies show that several countries (e.g. Portugal, Italy, Greece, Belgium, Spain and France) have significantly boosted female participation in management bodies through the introduction of corporate codes of conduct
EuropeanPWN Boardwomen monitor 2010. .
EuropeanPWN [Professional women’s Network] Boardwomen monitor 2010. .
Kādi pasākumi vēl jāparedz?
What further measures ought to be considered?
Ņemot vērā līdzšinējo centienu vājos rezultātus un nepietiekami straujās pārmaiņas šajā jomā, nepieciešama stimulējoša rīcība.
Given the poor results of efforts so far and the slow pace of change, some form of kick start is required, so wider discussions with the business world in each country, and at European level, need to begin in order to break the current deadlock.
Tādēļ jāuzsāk plašākas pārrunas ar ekonomikas nozares pārstāvjiem gan valstu līmenī, gan Eiropas līmenī, lai izkļūtu no pašreizējā strupceļa.
Governments ought to be concerned with improving women’s participation and establishing a framework conducive to such improvement.
Valdībām jārūpējas par sieviešu līdzdalības veicināšanu un šādiem uzlabojumiem labvēlīgas vides radīšanu.
Companies need to be presented with a practical guide to encouraging female participation, and a road map must be drawn up, setting quantitative targets and realistic deadlines for meeting them.
Tādēļ jāsniedz uzņēmumiem praktiskas norādes sieviešu līdzdalības veicināšanai, jāsagatavo ceļvedis, jānosaka skaitliski izmērāmi mērķi, kas sasniedzami reālos termiņos.
Quotas could also be considered, given that they have proved their effectiveness.
Iespējams, varētu tikt paredzētas kvotas, ņemot vērā to pierādīto efektivitāti — patiešām, vairākās valstīs, pieņemot tiesību aktus, kas nosaka kvotas, vai arī dažos gadījumos ar politiskām iniciatīvām pirms tiesību aktu pieņemšanas ievērojami tika veicināta sieviešu pārstāvība uzņēmumu vadības struktūrās.
It is a fact that, in various countries, movement towards significantly better representation of women on corporate managing bodies has been achieved either by the adoption of legislation imposing quotas or, in some cases, by policy initiatives in advance of such legislation.
Kā piemēru šajā ziņā var minēt Franciju, kurā 2008. gadā sieviešu pārstāvība vadošos amatos bija 7,6 %, bet 2010. gadā, kad tika gatavots tiesību akts, jau 11,9 %.
The figures for France illustrate this effect: in 2008, 7.6% of management employees were women; by 2010, when the legislation was in the pipeline, there had been an increase to 11.9%.
Šajā gadījumā tiesību aktam bija ievērojama ietekme, jo uzņēmumi aktīvi veica brīvprātīgus pasākumus, lai sasniegtu likumā noteiktos mērķus.
The fact of legislating would appear to have had a persuasive effect, prompting companies to be proactive and take voluntary measures towards attainment of the statutory targets.
Līdzīga situācija novērojama Itālijā, kur pašlaik notiek debates par tiesību aktu, kas noteiktu kvotas — 2008. gadā sieviešu pārstāvība vadošos amatos bija 2,1 %, bet 2010. gadā sieviešu pārstāvības līmenis vadības struktūrās sasniedza 3,9 %.
The same phenomenon can be observed in Italy, where legislation on quotas is currently under discussion: in 2008, 2.1% of management staff were women, and by 2010 female membership of managerial bodies had risen to 3.9%.
Attiecīgi Spānijā sieviešu pārstāvība 2008. gadā bija 6,6 %, bet 2010. gadā — 11 %
In Spain, the corresponding figures were 6.6% in 2008 and 11% in 2010
EuropeanPWN Boardwomen monitor 2010. .
EuropeanPWN [Professional Women’s Network] BoardWomen Monitor2010. .
Jautājums par kvotām joprojām ir aktuāls, un ziņojuma projekta mērķis ir rosināt debates par to, kā arī citu ar to saistītu pasākumu nozīmi.
The question of quotas is still open and this draft report seeks to stimulate debate about their relevance – and that of other related measures.
Taču jāuzsver, ka attiecībā uz tiesību aktiem par kvotām obligāti jāievēro šādi būtiski priekšnoteikumi
It is important to stress, however, that there are certain vital prerequisites for legislation on quotas
2010 CWDI Report - Corporate Women Directors International - 'Accelerating Board Diversity Globally'. :
2010 Corporate Women Directors International (CWDI) Report on ‘Accelerating Board Diversity Globally’. , namely:
– skaidra saistošu tiesību aktu ieviešanas stratēģija;
– a clear strategy for bringing in the binding legislation;
– jāparedz šim mērķim novirzāmi finanšu līdzekļi;
– provision for releasing the necessary financial resources;
– pasākumi darba pienākumu un ģimenes dzīves saskaņošanai;
– policies on balancing work and family commitments;
– nepārprotama politiskā griba;
– a clear political will;
– jāievieš uzņēmumos karjeru veidojošu sieviešu datu bāze, kurā iekļauti personalizēti profili;
– creation of a database containing individual profiles of women making careers for themselves in business;
– jāparedz profesionālas apmācības sievietēm, lai viņas paaugstinātu vadošos amatos, un citi veicinoši pasākumi.
– training provision for professional women with a view to their appointment to management posts, and other motivational policies.
Tādējādi ar kvotām varētu panākt sieviešu labāku pārstāvību lielo uzņēmumu vadībā, taču mūsu centieni būs vērsti uz uzņēmumiem kopumā, ņemot vērā, ka, lai nodrošinātu vīriešu un sieviešu līdzsvarotu pārstāvību augstākajā vadībā, sieviešu līdzdalība ir būtiska visos uzņēmuma līmeņos.
While quotas would make for better female representation in managerial posts within big firms, our efforts would thus address companies in their entirety because the presence of women at every level of the corporate structure is essential to the achievement of gender balance in the boardroom.
Eiropas Komisijas nostāja
The Commission’s position
Eiropas Komisija ir paudusi atbalstu sieviešu līdzdalības veicināšanai uzņēmumu valdēs, par mērķi nosakot 30 % sieviešu pārstāvību 2015. gadā un 40 % — 2020. gadā, un panākt to ar brīvprātīgiem pasākumiem vai pašregulējumu.
The Commission has declared it support for efforts to increase women’s presence on boards of directors, with a target of 30% female membership by 2015 and 40% by 2020, to be achieved through voluntary measures and self-regulation.
Ja šai pieejai nebūs pārliecinošu rezultātu, tiks paredzētas iniciatīvas Savienības līmenī.
Should that approach fail to produce convincing results, recourse to goal-specific initiatives at Union level will be considered.
Pēdējā laikā Eiropas Komisija ir pastiprinājusi iniciatīvas šajā jomā: ziņojuma izstrādes posmā 2011. gada 1. martā bija paredzēta tikšanās ar lielo uzņēmumu vadītājām, savukārt pēc šīs tikšanās turpmākā mēneša gaitā bija paredzēts publicēt Komisijas dienestu darba dokumentu par pašreizējo situāciju dalībvalstīs.
The Commission has recently stepped up its activities in this area: at the time of writing, a meeting with women managers of large companies was scheduled for 1 March 2011 and a staff working document was due to be published later that month, describing the current situation in the Member States.
Mēs gaidām konkrētus Eiropas Komisijas priekšlikumus, kas atbilstu vadošos amatos strādājošu sieviešu vajadzībām, lai viņām sniegtu labākas karjeras perspektīvas, un vienlaikus ievērotu arī Eiropas ekonomikas vajadzības.
We therefore expect the Commission to bring forward specific proposals, not only addressing the needs of women executives with a view to enhancing their career prospects but also addressing the needs of the European economy.
Šajā sakarībā ir noteikti jāņem vērā Eiropas Savienībā pastāvošā daudzveidība gan uzņēmumu uzbūves, gan sieviešu pārstāvības ziņā.
Crucially this will entail taking account of the EU-wide diversity that exists in this field, both in terms of company structures and in terms of how well women are represented.
par pretmīnu pasākumu progresu
on Progress on Mine Action
– ņemot vērā 1997. gada 3. decembra Otavas konvenciju par kājnieku mīnu izmantošanas, glabāšanas, ražošanas un pārvietošanas aizliegšanu un to iznīcināšanu (turpmāk — Mīnu aizlieguma līgums), kas stājās spēkā 1999. gada 1. martā,
– having regard to the Ottawa Convention on the Prohibition of the Use, Stockpiling, Production and Transfer of Anti-Personnel Mines and on their Destruction (henceforth the Mine Ban Treaty) of 3 December 1997, which entered into force on 1 March 1999,
– ņemot vērā 1980. gada Parasto ieroču konvenciju ( CCW ) un tās protokolus, jo īpaši grozīto II protokolu par sauszemes mīnām, lamatu mīnām un citām ierīcēm un V protokolu par sprādzienbīstamām kara paliekām,
– having regard to the 1980 Convention on Certain Conventional Weapons (CCW) and the protocols thereto, especially Amended Protocol II on Landmines, Booby-Traps, and Other Devices and Protocol V on Explosive Remnants of War,
– ņemot vērā Parlamenta nesenākās rezolūcijas — 2004. gada 22. aprīļa rezolūciju par sauszemes kājnieku mīnām
– having regard to its most recent resolutions of 22 April 2004 on anti-personnel landmines
OV C 104, 30.4.2004., 1075. lpp. , 2005. gada 7. jūlija rezolūciju par pasauli bez mīnām
OJ C 104, 30.4.2004, p.1075. , of 7 July 2005 on a mine-free world
OV C 157E, 6.7.2006., 473. lpp. , 2006. gada 19. janvāra rezolūciju par invaliditāti un attīstību
OJ C 157E, 6.7.2006, p.473. , of 19 January 2006 on disability and development
OV C 287E, 24.11.2006., 336. lpp. , 2007. gada 13. decembra rezolūciju par kājnieku mīnu aizlieguma konvencijas 10. gadadienu
OJ C 287E, 24.11.2006, p.336. , of 13 December 2007 on the 10th anniversary of the Mine Ban Treaty
OV C 323E, 18.12.2008., 485. lpp. un 2001. gada 6. septembra rezolūciju par pasākumiem, lai veicinātu nevalstisko dalībnieku atbalstu kājnieku mīnu vispārējai aizliegšanai
OJ C 323E, 18.12.2008, p.485. , and of 6 September 2001 on measures to promote a commitment by non-State actors to a total ban on anti-personnel landmines
OV C 72E, 21.3.2002., 352. lpp. ,
OJ C 72E, 21.3.2002, p.352. ,
– ņemot vērā Padomes 2001. gada 23. jūlija Regulu (EK) Nr. 1724/2001 par pasākumiem pretkājnieku sauszemes mīnu problēmas atrisināšanai jaunattīstības valstīs un Padomes 2001. gada 23. jūlija Regulu (EK) Nr. 1725/2001 par rīcību pretkājnieku mīnu problēmas pārvarēšanai trešās valstīs, kas nav jaunattīstības valstis
– having regard to Council Regulation (EC) No 1724/2001 of 23 July 2001 concerning action against anti-personnel landmines in developing countries and Council Regulation (EC) No 1725/2001 of 23 July 2001 concerning action against anti-personnel landmines in third countries other than developing countries
OV L 234, 1.9.2001., 6. lpp. ,
OJ L 234, 1.9.2001, p.6. ,
– ņemot vērā Kartahenas rīcības plānu 2010.–2014. gadam par kājnieku mīnu izraisīto ciešanu izbeigšanu, kas pieņemts Otrajā 1997. gada Otavas konvencijas pārskatīšanas konferencē, kas notika Kolumbijas pilsētā Kartahenā no 2009. gada 30. novembra līdz 4. decembrim,
– having regard to the ‘Cartagena Action Plan 2010-2014: Ending the Suffering Caused by Anti-personnel Mines’ adopted at the Second Review Conference of the 1997 Ottawa Convention, which took place in Cartagena, Colombia, from 30 November to 4 December 2009,
– ņemot vērā Komisijas vadlīnijas par Eiropas Kopienas Pretmīnu pasākumiem 2008.–2013. gadam,
– having regard to the Commission Guidelines on European Community Mine Action 2008-2013,
– ņemot vērā daudzās Parlamenta rezolūcijas par kasešu munīciju, no kurām visnesenākā pieņemta 2010. gada 8. jūlijā
– having regard to its numerous resolutions on cluster munitions, most recently that of 8 July 2010
Pieņemtie teksti, P7_TA-PROV(2010)0285 . , un par 94 valstu parakstīto Konvenciju par kasešu munīciju, kas stājās spēkā 2010. gada 1. augustā,
Texts adopted, P7_TA-PROV(2010)0285 . , and on the Oslo Convention on Cluster Munitions signed by 94 states, which came into force on 1 August 2010,
– ņemot vērā Apvienoto Nāciju Organizācijas 2009. gada dienesta ziņojumu par pretmīnu pasākumiem,
– having regard to the 2009 United Nations Mine Action Service Report,
– ņemot vērā Ārlietu komitejas ziņojumu ( A7-0211/2011 ),
– having regard to the report of the Committee on Foreign Affairs ( A7-0211/2011 ),
A. tā kā ES ir aktīvi iesaistījusies pretmīnu pasākumos, jo īpaši kopš ES 1995. gada vienotās rīcības, un ir apņēmusies panākt pretkājnieku sauszemes mīnu ( APL ) pilnīgu aizliegumu un likvidēšanu visā pasaulē; tā kā ES ir pretmīnu pasākumu vadošā atbalstītāja un veicinātāja, un šie pasākumi ietilpst tās cilvēktiesību, humānās un attīstības palīdzības prioritātēs;
A. whereas the EU has been actively engaged in mine action, especially since its Joint Action of 1995, and is committed to the goal of a total ban on and the elimination of anti-personnel landmines (APL) worldwide; whereas the EU is a leading supporter of and contributor to mine action, which is among its human rights, humanitarian and development aid priorities,
B. tā kā „pretmīnu pasākumi” ietver kājnieku mīnu ( APL ) un citu sprāgstošu pēckara palieku ( ERW ) — tostarp pamestas munīcijas ( AO ), nesprāgušas munīcijas ( UXO ), kasešu munīcijas palieku un improvizētu spridzekļu (IED) — izpēti, atrašanu, iezīmēšanu un neitralizēšanu, kā arī izglītību un apmācības par mīnu un ERW radīto apdraudējumu, it īpaši bērniem, palīdzību upuriem un krājumu iznīcināšanu, līdz ar atbalstu attiecīgo starptautisko konvenciju un līgumu vispārināšanas veicināšanai, lai izbeigtu APL ražošanu, tirdzniecību un izmantošanu;
B. whereas ‘mine action’ includes survey, detection, marking and clearance of anti-personnel landmines (APL) and other explosive remnants of war (ERW) – including abandoned ordnance (AO), unexploded ordnance (UXO), cluster munition remnants and improvised explosive devices (IED); as well as mine and ERW risk education and training programmes especially for children, victim assistance, stockpile destruction and advocacy aimed at promoting the universalisation of relevant international conventions and treaties in order to put an end to the production, trade and use of APL,
C. tā kā APL un ERW , kā arī IED un kasešu munīcijas palieku saglabāšanās kopā ar to izraisītajiem cilvēka dzīvības zaudējumiem, īpaši civiliedzīvotāju vidū, rada būtiskus šķēršļus pēckonfliktu atjaunošanas darbam ietekmētajās valstīs un tās var izmantot kā IED izejmateriālus;
C. whereas the persistence of APL and ERW, including IED and cluster munitions remnants, in addition to inflicting loss of human life, especially among civilian populations, represents a serious obstacle to post-conflict reconstruction in afflicted countries, and may serve as raw material for IED,
D. tā kā līdz 2010. gada 1. decembrim 156 valstis ir oficiāli piekritušas uzņemties Mīnu aizlieguma līguma saistības;
D. whereas, by 1 December 2010, 156 States had formally agreed to be bound by the Mine Ban Treaty,
E. tā kā saskaņā ar organizācijas Landmine and Cluster Munition Monitors datiem 1999. gadā no APL/ERW/IED cieta aptuveni 18 000 cilvēki un līdz 2009. gadam upuru skaits samazinājās aptuveni 4000 gadā; tā kā tiek vērtēts, ka 70 % no šiem cietušajiem ir civiliedzīvotāji, no kuriem trešdaļa ir bērni, un tā kā tik daudzus cilvēkus visā pasaulē turpina ietekmēt APL un ERW ;
E. whereas in 1999 there were an estimated 18 000 casualties from APL and other ERW and by 2009 this had fallen to around 4 000, according to the Landmine and Cluster Munition Monitors; whereas 70% of these casualties are estimated to be civilians, a third of whom are children, and whereas so many people worldwide continue to be afflicted by APL and ERW,
F. tā kā tikai divas valstis — Birma/Mjanma un Lībija — ir nesen izvietojušas APL , nav fiksēts APL eksports vai to nodošana no vienas valsts otrai un tiek uzskatīts, ka tikai trīs valstis turpina to ražošanu, bet tādi nemiernieku grupējumi kā FARC turpina paši ražot savas ierīces;
F. whereas only two governments – in Burma/Myanmar and Libya – have recently laid APL, no exports or state transfers of APL have been recorded, and only three states are thought to be continuing their manufacture, but insurgent groups such as the FARC are continuing to produce their own devices,
G. tā kā lielākā daļa bruņoto spēku ir pārstājusi izmantot APL , bet dažādas bruņotas nevalstiskās iesaistītās puses turpina izmantot APL līdzās upuru aktivizētām IED un kasešu munīcijai;
G. whereas most armed forces have ceased using APL, but various armed non-state actors continue to use APL, along with victim-activated IED and cluster munitions,
H. tā kā APL un citu ERW apdraudējums zināmā mērā joprojām ietekmē vairāk nekā 90 valstis, no kurām visnopietnāk skartās valstis ir Afganistāna, Kolumbija, Pakistāna, Mjanma, Kambodža un Laosa;
H. whereas more than 90 countries are still affected by APL and other ERW to some degree but the most seriously afflicted are Afghanistan, Colombia, Pakistan, Myanmar, Cambodia and Laos,
I. tā kā ietekmei pakļauto valstu teritorijā esošo APL un ERW problēmu risināšana ir pirmām kārtām pašu šo valstu atbildība pirms un pēc konflikta, kā arī tā laikā;
I. whereas, in the first instance, it is the responsibility of affected states to address the problems of APL and ERW on their territory before, during and after a conflict,
J. tā kā daudzās cietušajās valstīs, kur konflikts ir beidzies, bet joprojām ir palikuši lieli bruņotie spēki, mīnu neitralizēšanai tiek atvēlēts nepietiekams militārais personāls;
J. whereas little military manpower has been committed to mine clearance in many afflicted countries where conflict has ceased but where large local armed forces remain,
K. tā kā vajadzība pēc palīdzības cietušajiem turpināsies ilgi pēc APL apdraudējuma novēršanas;
K. whereas the need for victim assistance will continue long after the APL threat has been removed,
L. tā kā starptautiskā sabiedrība ir ļoti atsaucīgi reaģējusi uz APL traģēdijas problēmu, ziedojot apmēram USD 3,9 miljardus pretmīnu pasākumiem no 1999. gada līdz 2009. gadam, un tā kā galvenie ziedotāji bija ASV (USD 902,4 miljoni), EK (USD 521,9 miljoni), Japāna (USD 336,9 miljoni), Norvēģija (USD 342,7 miljoni), Kanāda (259,8 miljoni), Apvienotā Karaliste (USD 220,6 miljoni), Vācija (USD 206,9 miljoni) un Nīderlande (USD 201,9 miljoni);
L. whereas the international community has responded magnificently to the challenge of the APL tragedy, contributing some USD 3.9 billion to mine action between 1999 and 2009, and whereas the lead contributors have been the US (USD 902.4 million), the EC (USD 521.9 million), Japan (USD 336.9 million), Norway (USD 342.7 million), Canada (USD 259.8 million), the UK (USD 220.6 million), Germany (USD 206.9 million) and the Netherlands (USD 201.9),
M. tā kā mīnu apdraudējuma uztvere bieži ir lielāka, nekā tas ir realitātē, un ir aprēķināts, ka tikai 2 % zemes, uz ko attiecina dārgo fiziskās „neitralizēšanas” procesu, patiesībā ir bijušas izvietotas APL vai citas ERW ; tā kā ir skaidras pazīmes, kas liecina par pretmīnu pasākumiem piešķirtā finansējuma neefektīvu izmantošanu; tā kā labākas apsekojuma metodes un apsekojuma rezultātu izpratne pēdējos gados varēja samazināt un ir ievērojami samazinājusi nepieciešamību pilnībā neitralizēt par bīstamām uzskatītās vietas;
M. whereas the perception of a mine threat is often greater than the reality and it has been calculated that only 2% of land that is subject to the costly process of physical ‘clearance’ is actually contaminated with APL or other ERW; whereas there are clear indications on inefficient use of allocated funds for mine action; noting further that better survey methodologies and understanding of survey results can and have in recent years dramatically reduced the need for full clearance of suspected hazardous areas,
N. tā kā sprāgstvielu meklēšanas tehnika un tehnoloģija par spīti daudzajām investīcijām nav daudz attīstījusies un šajā jomā ir nepieciešami jauni pasākumi, ņemot vērā pieaugošo IED pielietojumu;
N. whereas the techniques and technology of explosive detection, in spite of much investment, have not greatly advanced and there is a new imperative, given the increasing use of IED,
O. tā kā mācības par riska samazināšanu ir galvenais elements, lai palīdzētu cilvēkiem, jo īpaši bērniem, mīnu skartajos reģionos dzīvot drošāk un uzzināt par APL un ERW apdraudējumu,
O. whereas risk reduction education is a key element in helping people, especially children, in mine-affected regions to live more safely and to learn about the dangers of APL and ERW,
2. atzinīgi vērtē to, ka 156 valstis ir pievienojušās Mīnu aizlieguma līgumam, ieskaitot 25 ES dalībvalstis, bet pauž nožēlu, ka 37 valstis to joprojām nav parakstījušas; mudina visas valstis, kas vēl nav pievienojušās Mīnu aizlieguma līgumam un Konvencijai par kasešu munīciju, pieņemt šos dokumentus; jo īpaši mudina tās ES dalībvalstis, kuras vēl nav pievienojušās līgumam, izdarīt to un aicina veidot lielāku sinerģiju starp dažādiem starptautiskajiem instrumentiem;
Strongly welcomes the fact that 156 countries have now signed and ratified the Mine Ban Treaty, including 25 EU Member States, but regrets that some 37 countries have still not signed; urges all non-party states to accede to the Mine Ban Treaty and the Convention on Cluster Munitions; urges, in particular, those EU Member States that have yet to accede to the Treaty to do so and encourages greater synergy between the various international instruments;
4. pilnībā atbalsta Kartahenas rīcības plāna īstenošanu, kurā sniegts detalizēts piecu gadu saistību plāns visās pretmīnu pasākumu jomās, un aicina Padomi pēc iespējas drīzāk pieņemt lēmumu šā plāna atbalstam;
Supports fully the implementation of the Cartagena Action Plan, that provides for a detailed five-year plan of commitments in all areas of mine action, and calls on the Council to adopt a decision in support of this Plan as soon as possible;