natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vajadzība deleģēt Komisijai tehniskākus tiesību aktu aspektus pastāvēja arī agrāk, kad līgumos nebija paredzēti nekādi mehānismi šāda rezultāta sasniegšanai.
The need to delegate the more technical aspects of legislation to the Commission also existed in the past, at a time when the Treaties did not provide for any mechanism to achieve such a result.
Iestādes bija spiestas izmantot EKL 202. pantā paredzēto mehānismu, bet šāds risinājums neapmierināja likumdevēju, jo īpaši Parlamentu.
The institutions were compelled to use the mechanism set out in Article 202 EC which was an unsatisfactory solution for the Legislator, and particularly for Parliament.
Ieviešot jaunākās izmaiņas Padomes Lēmumā 1999/468/EK
The regulatory procedure with scrutiny (RPS, or to use its French initialism, PRAC), added during the latest modification of Council Decision 1999/468/EC
Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmums 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.).
Council Decision 1999/468/EC of 28 June 1999 laying down the procedures for the exercise of implementing powers conferred on the Commission (OJ L 184, 17.7.1999, p.
Tādējādi LESD 290. pantā noteiktā procedūra novērš regulējuma trūkumu.
The procedure laid down in Article 290 TFEU therefore fills a void.
Būtu loģiski, ja likumdevēja pārziņā arī turpmāk būtu tās deleģēto pilnvaru kontrole.
Control of the power delegated by the Legislator should in all logic remain the preserve of the Legislator.
Turklāt jebkurš cits kontroles veids, kura īstenotājs nav likumdevējs, pats par sevi būtu pretrunā ar LESD 290. pantu.
Moreover, any other form of control by anyone but the Legislator would per se be contrary to Article 290 TFEU.
Jo īpaši dalībvalstis un a fortiori komitejas, kurās ir dalībvalstu eksperti, nevar piedalīties šīs jomas uzdevumu īstenošanā.
In particular, Member States, and a fortiori committees composed of experts from the Member States, have no role to play in this area.
Ja Komisija pirms deleģēta akta pieņemšanas vēlas neoficiāli apspriesties ar valstu ekspertiem, tā var pilnīgi brīvi šādi rīkoties; tieši tāpat tā var brīvi apspriesties ar pilsonisko sabiedrību, interešu pārstāvjiem, uzņēmumiem, sociālajiem partneriem, akadēmisko aprindu pārstāvjiem vai pat Eiropas Parlamenta deputātiem vai struktūrām.
If the Commission, before adopting a delegated act, wants to consult-informally with national experts, it is absolutely free to do so in the same way as it is free to consult civil society, interest representatives, companies, the social partners, academics, or even Members or organs of the European Parliament.
Juridiskā komiteja uzskata, ka būtu ļoti lietderīgi, ja Komisija, veicot sagatavošanās darbus deleģētu aktu pieņemšanai, apspriestos ar Eiropas Parlamenta atbildīgajām struktūrām.
In fact, the Committee on Legal Affairs considers that it would be very useful for the Commission to associate the responsible organs of the European Parliament in the preparations leading up to the adoption of delegated acts.
Savukārt Parlaments kategoriski noraida iespēju, ka valstu ekspertiem varētu būt jebkāda oficiāla nozīme, kas būtu līdzvērtīga Komisijas darbības kontrolei paredzētā mehānisma ietekmei, jo šāda nozīme būtu pretrunā ar Līgumiem un iestāžu līdzsvara principu.
By contrast, Parliament categorically rejects any formal role of national experts having the effect of a control mechanism on the Commission as being contrary to the Treaties and the principle of institutional balance.
Tādēļ pamataktā nevajadzētu iekļaut nekādas atsauces uz apspriedēm, bet šo jautājumu varētu risināt, kā norādīts iepriekš — savstarpēji vienojoties.
Therefore, no reference to consultations should be made in basic acts, but this question could be dealt with as part of a Common Understanding, as mentioned above.
Parlamenta iekšējā organizācija
Internal organisation of Parliament
Juridiskā komiteja uzskata, ka katrai komitejai vajadzētu apmainīties ar paraugpraksi un regulāri atjaunināt to un izveidot atbilstošu mehānismu, lai nodrošinātu pēc iespējas saskaņotākas LESD 290. pantā paredzētās Parlamenta darbības, ņemot vērā dažādo attiecīgo jomu specifiku.
The Committee on Legal Affairs considers that each committee should exchange and regularly update best practice, and establish an appropriate mechanism in order to ensure that Parliament's practices under Article 290 TFEU are as coherent as possible, taking into account the specificities of the different areas covered.
Jautājums par esošā acquis saskaņošanu
The question of the alignment of the existing acquis
Agrāk atsevišķu likumdošanas pilnvaru deleģēšanai, kas bija un joprojām ir iespējama, izmantoja „komitoloģijas” procedūru, kas noteikta minētajā Padomes Lēmumā 1999/468/EK un iepriekš izklāstīto iemeslu dēļ nebija atbilstoša.
The necessity of delegating some legislative power, which existed in the past as it does today, was previously exercised through the "comitology" procedure laid down by the above-mentioned Council Decision 1999/468/EC, which was inadequate for the reasons outlined above.
Tādēļ acquis pēc iespējas ātrāk ir jāpielāgo Eiropas Savienības jaunajam tiesiskajam regulējumam un deleģēšanas mehānismam, un tādējādi Komisijai ir steidzami jāiesniedz likumdošanas priekšlikumi šī mērķa sasniegšanai.
The acquis must therefore be adapted as quickly as possible to the Union's new legal order and the delegation mechanism, and it is therefore urgent that the Commission present legislative proposals to achieve this.
Komiteja uzskata, ka minēto pielāgošanu nevajadzētu attiecināt tikai uz tiem pasākumiem, kas agrāk bija saistīti ar regulatīvo kontroles procedūru, bet gan uz visiem attiecīgiem vispārējiem pasākumiem neatkarīgi no tā, kādu lēmumpieņemšanas vai komitoloģijas procedūru tiem piemēroja pirms Lisabonas līguma stāšanās spēkā.
The Committee considers that the alignment should not be limited to those measures previously dealt with under the regulatory procedure with scrutiny, but should cover all appropriate measures of general scope independently of the decision-making procedure or comitology procedure applicable to them prior to the entry into force of the Treaty of Lisbon.
Deleģēto aktu un īstenošanas aktu atšķirības
Delegated acts contrasted with implementing acts
Primārā atbildība par Eiropas Savienības tiesību aktu īstenošanu, protams, ir dalībvalstīm.
It is undisputed that the primary responsibility for the implementation of Union law lies with the Member States.
Tas ir skaidri noteikts LES 4. panta 3. punkta otrajā daļā (bijušais EKL 10. pants: „Dalībvalstis veic visus vajadzīgos (..) pasākumus, lai nodrošinātu to pienākumu izpildi, kas izriet no Līgumiem vai no Savienības iestāžu aktiem”) un arī LESD 291. pantā („Dalībvalstis pieņem visus tiesību aktus, kas vajadzīgi, lai īstenotu juridiski saistošos Savienības aktus”).
This is made clear in Article 4(3) second subparagraph TEU (ex Article 10 EC - "the Member States shall take any appropriate measure (...) to ensure fulfilment of the obligations arising out of the Treaties") and in Article 291 TFEU itself ("Member States shall adopt all measures of national law necessary to implement legally binding Union acts").
Šādus noteikumus piemēroja arī pirms Lisabonas līguma stāšanās spēkā.
This was also the case prior to the entry into force of the Lisbon Treaty.
Tomēr, ja likumdevējs uzskata, ka juridiski saistošu Eiropas Savienības aktu īstenošanai ir vajadzīgi vienoti nosacījumi, ar sekundāru saistošu (leģislatīvu vai neleģislatīvu) tiesību aktu Komisijai ir jāpiešķir pilnvaras pieņemt īstenošanas pasākumus.
However, where the Legislator considers that uniform conditions for implementing legally binding Union acts are needed, a binding piece of secondary law (whether a legislative act or not) must empower the Commission to adopt implementing measures.
LESD 291. pants, kas tieši saistīts ar „komitoloģijas” mehānismiem, kuri balstīti uz EKL 202. pantu, nodrošina pamatu tam, ka Komisija varētu pieņemt īstenošanas aktus, dalībvalstīm noteiktā veidā kontrolējot, kā Komisija izmanto īstenošanas pilnvaras
Article 291 TFEU, following on directly from the "comitology" mechanisms based on Article 202 EC, provides a basis for the adoption of implementing acts by the Commission, subject to certain controls by the Member States of the Commission's exercise of implementing powers
Tomēr dalībvalstu īstenotās kontroles noteikumi un vispārējie principi ir jāpieņem likumdevējam regulu veidā, ievērojot parasto likumdošanas procedūru — LESD 291. panta 3. punkts. .
The rules and general principles for control by Member States are however to be adopted in the form of regulations by the Legislator acting in accordance with the ordinary legislative procedure - Article 291(3) TFEU. .
Ņemot vērā, ka primārā atbildība par īstenošanu ir dalībvalstīm, ir pašsaprotams, ka 291. pantā tās ir norādītas, izslēdzot likumdevēju.
Given the primary responsibility of Member States for implementation, it is natural that Article 291 mentions them to the exclusion of the Legislator.
Nav būtiskas konceptuālas atšķirības starp iepriekšējo sistēmu, kas bija balstīta uz EKL 202. pantu, un turpmāko, uz LESD 291. pantu balstīto sistēmu.
There is no fundamental conceptual difference between the previous system based on Article 202 EC and the future system based on Article 291 TFEU.
Ir skaidrs, ka nosacījumu noteikšana šādu īstenošanas pilnvaru izmantošanai ir likumdevēja kompetencē.
It is clear that it is the Legislator that establishes the conditions for the exercise of such implementing powers.
Steidzami jānodrošina jauns tiesiskais regulējums īstenošanas aktiem , jo pašreizējais „komitoloģijas” lēmums daļēji neatbilst jaunajai sistēmai, ko ieviesa saskaņā ar LESD 291. pantu.
A new legal framework for implementing acts is urgent because the current "comitology" decision is partly incompatible with the new regime established under Article 291 TFEU.
A. tā kā tiesību akti, ko pieņem saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 290. un 291 pantu, būtu jāpakļauj sabiedriskai apspriešanai un demokrātiskai kontrolei;
A. whereas acts adopted under Article 290 and 291 of the Treaty on the Functioning of the European Union (`TFEU`) should be subject to public debate and democratic control,
B. tā kā Deklarācijā Nr. 39, ko dalībvalstu valdību pārstāvju konference pieņēma 2007. gada 23. jūlijā un kas pievienota Lisabonas līgumam, ņemta vērā Komisijas iecere turpināt dalībvalstu iecelto ekspertu konsultēšanu par deleģēto aktu sagatavošanu finanšu pakalpojumu jomā;
B. whereas Declaration 39 of the Conference of the Representatives of the Governments of the Member States of 23 July 2007, annexed to the Treaty of Lisbon, took note of the Commission´s intention to continue to consult experts appointed by the Member States in the preparation of delegated acts in the financial services area,
C. tā kā Lamfalisī procedūra sekmēja visaptverošas likumdošanas kontroli pār Komisijai piešķirtajām reglamentējošām pilnvarām finanšu pakalpojumu jomā;
C. whereas the Lamfalussy procedure paved the way for thorough legislative control over regulatory powers conferred on the Commission in financial services ,
D. tā kā Eiropas finanšu uzraudzības sistēma paredz tehnisku standartu izmantošanu, lai panāktu „noteikumu vienveidīgu piemērošanu”, svarīgu nozīmi piešķirot deleģētiem aktiem, kas tiks noteikti īpašos nozaru tiesību aktos, lai precīzi definētu deleģēšanas mērķi, piemērošanas jomu un ilgumu;
D. whereas the European supervisory architecture envisages the use of technical standards to achieve a "Single Rule Book" involving a prominent role for delegated acts, which would be laid down by specific sectoral legislation so the objective, scope and duration of delegation would be strictly defined,
E. tā kā jaunais režīms attiecībā uz deleģētiem aktiem nekādā veidā nevar mazināt Parlamenta esošās tiesības finanšu pakalpojumu jomā, īpaši attiecībā uz ātru dokumentu nosūtīšanu un pienākumiem sniegt informāciju, tajā skaitā par projektiem;
E. whereas the new regime for delegated acts cannot in any way undermine Parliament's existing rights in the area of financial services, especially concerning the early transmission of documents and obligations to provide information, including drafts,
2. uzsver, ka LESD 290. pants ļauj likumdevējam brīvi izvēlēties vajadzīgos kontroles mehānismus katram gadījumam atsevišķi un tādēļ nevienam iestāžu nolīgumam nevajadzētu ierobežot vai grozīt šo brīvību;
Stresses that Article 290 TFEU leaves the legislator free to decide on a case-by-case basis which control mechanisms are necessary and therefore that any inter-institutional agreement should not restrict or alter this freedom;
6. norāda, ka katrā pamataktā ir jāparedz pietiekami daudz laika, lai Parlaments un Padome varētu izmantot savas tiesības izteikt iebildumus par deleģētu aktu; atzīmē, ka termiņš attiecībā uz dažiem jautājumiem var būt ilgāks nekā citiem, ņemot vērā jautājumu sarežģītību un grūtības un likumdevēju darba grafiku;
Points out that in each basic act sufficient time must be set to enable Parliament and Council to exercise their right to object to a delegated act; notes that this may well be longer for some matters than for others, taking into account the complexity and difficulty of the issues and the work schedule of the co-legislators;
8. norāda, ka līgumos nav paredzēta prasība likumdevējam iekļaut rakstiskus paskaidrojumus savos lēmumos, lai deleģētu pilnvaras pieņemt deleģētu aktu, vai izteikt iebildumus, vai atcelt šādu aktu, nepārsniedzot LESD 296. pantā noteikto obligāto vispārējo prasību, kas piemērojama visiem tiesību aktiem;
Points out that the Treaties do not establish any requirement for the legislator to include written explanations in its decisions to delegate the power to adopt a delegated act, or to object to or to revoke such an act, beyond the minimum general requirement laid down in Article 296 TFEU which is applicable to all legal acts;
GALĪGAIS KOMITEJAS BALSOJUMS
RESULT OF FINAL VOTE IN COMMITTEE
Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteja aicina par jautājumu atbildīgo Juridisko komiteju rezolūcijas priekšlikumā iekļaut šādus ierosinājumus:
The Committee on the Environment, Public Health and Food Safety calls on the Committee on Legal Affairs, as the committee responsible, to incorporate the following suggestions in its motion for a resolution:
A. tā kā Komisija strādā Parlamenta pakļautībā;
A. whereas the Commission is accountable to Parliament,
B. tā kā Līgums par Eiropas Savienības darbību (LESD) Parlamentam un Padomei piešķir vienlīdzīgu statusu;
B. whereas the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) puts Parliament and the Council on an equal footing,
2. norāda, ka deleģēto aktu piemērošanas joma ir plašāka par RKP piemērošanas jomu un ka daudzos gadījumos akti, kuriem pašlaik piemēro Parlamenta pārbaudes tiesības („ droit de regard ”), turpmāk būs jāpieņem saskaņā ar LESD 290. pantu;
Points out that the scope of delegated acts is wider than the scope of the RPS and that in many cases acts currently subject to Parliament's right of scrutiny ('droit de regard') will henceforth need to be adopted under Article 290 of the TFEU;
5. uzsver, ka attiecībā uz deleģētajiem aktiem tā dēvētā „steidzamības kārtība” jāizmanto tikai precīzi noteiktos izņēmuma gadījumos;
Emphasises that recourse to the so-called "urgent procedure" in respect of delegated acts is necessary only in precisely defined and exceptional cases;
- Parlamentam, Padomei un dalībvalstīm vienlaicīgi sniegt pilnīgu informāciju un dokumentus, kas izmantoti deleģēto aktu sagatavošanā, kā arī deleģēto aktu projektus; šim nolūkam par uzlabotu reģistra modeli nākotnē varētu izmantot līdzšinējo komitoloģijas reģistru;
- providing Parliament, at the same time as the Council and the Member States, with the full information and documentation used for the preparation of the delegated acts, as well as the drafts of delegated acts; to this end the current comitology register could be used as a model for an improved register for the future;
- deleģētos aktus paziņojot, ņemt vērā Parlamenta darba pārtraukuma periodus un
- taking into account Parliament's periods of recess when notifying the delegated acts; and
- iesaistīt Parlamentu ar deleģētajiem aktiem saistītajā sagatavošanas darbā, piem., aicinot Parlamentu apmeklēt ar tiem saistītās sagatavošanas sēdes;
- involving Parliament in preparatory work in relation to delegated acts, e.g. by inviting Parliament to attend preparatory meetings held in relation to them;
11. ņemot vērā, ka katrs deleģētais akts (pēc rakstura) ir individuāls, uzskata, ka uzņemties īpašu atbildību faktiski kontrolēt ar to saistīto deleģēto aktu pieņemšanu vispiemērotāk būtu referentam, kurš strādājis ar attiecīgo pamataktu (ja viņš joprojām ir Parlamenta deputāts);
Considers, in light of the individual nature of each delegated act, that it would be most appropriate for the rapporteur who worked on the basic act, if still a Member of Parliament, to assume special responsibility for effectively controlling the adoption of the delegated acts relating thereto;
par ES stratēģiju attiecībām ar Latīņameriku
on the EU strategy for relations with Latin America
Attīstības komitejas atzinums .................................................................................14
OPINION of the Committee on Development ......................................................14
– ņemot vērā deklarācijas, kas pieņemtas Latīņamerikas un Karību jūras reģiona valstu un Eiropas Savienības dalībvalstu valsts un valdības vadītāju piecos samitos, kuri notika Riodežaneiro (1999. gada 28. un 29. jūnijā), Madridē (2002. gada 17. un 18. maijā), Gvadalaharā (2004. gada 28. un 29. maijā), Vīnē (2006. gada 12. un 13. maijā) un Limā (2008. gada 16. un 17. maijā),
– having regard to the declarations of the five Summits of Heads of State and Government of Latin America and the Caribbean and the European Union held to date in Rio de Janeiro (28 and 29 June 1999), Madrid (17 and 18 May 2002), Guadalajara (28 and 29 May 2004), Vienna (12 and 13 May 2006) and Lima (16 and 17 May 2008),
– ņemot vērā kopīgo komunikē, kuru pieņēma Prāgas 2009. gada 13. un 14. maija Rio grupas un ES 14. ministru sanāksmē,
– having regard to the joint communiqué of the 14th Ministerial Meeting of the Rio Group and the EU, held in Prague on 13 and 14 May 2009,
– ņemot vērā kopīgo komunikē, kuru pieņēma ES trijotne un Centrālamerikas valstu ministri Prāgas 2009. gada 14. maija Sanhosē dialoga ministru sanāksmē,
– having regard to the joint communiqué of the Ministerial Meeting of the San José Dialogue between the EU Troika and the Ministers of the Countries of Central America, held in Prague on 14 May 2009,
– ņemot vērā deklarāciju (Lisabonas deklarāciju), kuru pieņēma Ibērijas pussalas un Latīņamerikas valstu un valdību vadītāju 19. samitā, kas notika Eštorilā (Portugālē) no 2009. gada 29. novembra līdz 1. decembrim,
– having regard to the declaration adopted at the 19th Ibero-American Summit of Heads of State and Government, held in Estoril (Portugal) between 29 November and 1 December 2009 (Lisbon Declaration),
– Ņemot vērā Komisijas 2009. gada 30. septembra paziņojumu „Eiropas Savienība un Latīņamerika: globālo procesu dalībnieku partnerība” (COM(2009) 495),
– having regard to the Commission communication of 30 September 2009 on 'The European Union and Latin America: Global Players in Partnership' (COM(2009) 495),
– ņemot vērā Eiropas Savienības Padomes 2009. gada 8. decembra secinājumus par Eiropas Savienības un Latīņamerikas attiecībām,
– having regard to the conclusions of the Council of the European Union on relations between the European Union and Latin America of 8 December 2009,
– ņemot vērā Eiropas un Latīņamerikas Parlamentārās asamblejas ( EuroLat ) rezolūcijas un jo īpaši 2007. gada 20. decembra rezolūciju par Eiropas Savienības un Latīņamerikas attiecībām piektā Limas samita kontekstā un īpaši atsaucoties uz demokrātisku pārvaldi, 2009. gada 8. aprīļa rezolūciju par Eiropas Savienības un Latīņamerikas Miera un drošības hartu un 2009. gada 15. oktobra rezolūcijas priekšlikumu par Eiropas Savienības un Latīņamerikas partnerību saistībā ar sesto samitu, kas notiks 2010. gada maijā Madridē,
– having regard to the resolutions of the Euro-Latin American Parliamentary Assembly (EuroLat), and in particular the resolution of 20 December 2007 on EU-Latin America relations with a view to the Fifth Lima Summit and with special reference to democratic governance, the resolution of 8 April 2009 on the Euro-Latin American Charter for Peace and Security and the motion for a resolution of 15 October 2009 on the European Union–Latin America Partnership with a view to the Sixth Summit in Madrid in May 2010,
– ņemot vērā 2001. gada 15. novembra rezolūciju par vispārējām partnerattiecībām un kopēju stratēģiju attiecībām starp Eiropas Savienību un Latīņameriku
– having regard to its resolutions of 15 November 2001 on a global partnership and a common strategy for relations between the European Union and Latin America
– ņemot vērā Ārlietu komitejas ziņojumu un Attīstības komitejas un Attīstības komitejas atzinumu ( A7–0111/2010 ),
– having regard to the report of the Committee on Foreign Affairs and the opinion of the Committee on Development ( A7‑0111/2010 ),
A. tā kā ES un Latīņamerikas reģionu stratēģiskām partnerattiecībām ir būtiska nozīme un abiem reģioniem ir svarīga šo partnerattiecību turpmāka padziļināšana un uzlabošana;
A. whereas the biregional strategic partnership between the EU and Latin America is crucial, and it is important for both regions to continue deepening and improving this partnership,
B. tā kā ES un Latīņamerikas attiecību stiprināšana ir viena no Spānijas ES prezidentūras, kā arī Beļģijas un Ungārijas gaidāmās prezidentūras prioritātēm;
B. whereas strengthening relations between the EU and Latin America is one of the priorities of the Spanish Presidency of the EU and of the future Belgian and Hungarian Presidencies,
C. tā kā ES un Latīņamerikas reģionu stratēģiskajās partnerattiecībās kopš pirmā samita 1999. gadā ir panākti ievērojami rezultāti, jo īpaši Vīnes samitā izveidotā Eiropas un Latīņamerikas Parlamentārā asambleja ( EuroLat ) — abu reģionu stratēģisko partnerattiecību parlamentārā struktūra, taču vēl ir jāveic noteikti pasākumi un jārisina problēmas;
C. whereas this biregional strategic partnership has achieved significant progress since its first summit in 1999, in particular the creation of the EuroLat Assembly - the parliamentary arm of the biregional strategic partnership - at the Vienna summit, but there are still some steps that need to be taken and challenges that need to be faced,
D. tā kā viens no galvenajiem abu reģionu stratēģisko partnerattiecību mērķiem ir reģionālā integrācija, tostarp partnerības nolīgumu noslēgšana apakšreģionu un divpusējā līmenī, kā arī stratēģisko partnerattiecību līmenī;
D. whereas one of the key objectives of the biregional strategic partnership is regional integration, with the conclusion of subregional and bilateral partnership agreements alongside strategic partnerships,
E. tā kā Dienvidamerikas valstu savienība ( UNASUR ), neskatoties uz šīs organizācijas atšķirībām dažādu kontinentālās integrācijas procesu ziņā ( ACN , MERCOSUR , CAIS ), var veicināt šos integrācijas procesus;
E. whereas the Union of South American Nations (UNASUR) – despite differing in nature from the other South American integration processes (ACN, Mercosur and CAIS) – can lend impetus to those integration processes,
F. tā kā, domājot par Amerikas potenciālajiem iekšējiem konfliktiem tagad vai nākotnē, iesaistītajām valdībām saskaņā ar subsidiaritātes principiem būtu jāizmanto visas Latīņamerikas tiesiskās aizsardzības iespējas pirms to meklēšanas ārpus dienvidu puslodes;
F. whereas, when faced with potential inter-American disputes, now or in the future, the governments involved – in line with the principle of subsidiarity – should exhaust all Latin American sources of legal remedy before turning to others outside the southern hemisphere,
G. tā kā Latīņamerikas militārie izdevumi pēdējos gados ir būtiski palielinājušies;
G. whereas military expenditure in Latin America has increased considerably in recent years,