natgillin/translations-raw huggingface dataset:
34. norāda, ka līgumslēdzējām iestādēm ir jābūt iespējai mācīties no iepriekšējās pieredzes ar pretendentu, pamatojoties uz oficiālu vērtējuma ziņojumu; iesaka noteikt laika ierobežojumu atkāpēm, tādējādi garantējot pārredzamību un objektivitāti; atzīmē, ka Direktīvā 2004/17/EK un 2004/18/EK jāiekļauj tiesību akta precizējums, norādot, ka pretendents, kas atzīts par vainīgu pārkāpumā iepriekšējā iepirkuma procedūrā, var atgūt uzticamību pēc tam, kad viņš pietiekami pierādījis, ka ir veicis efektīvu „pašattīrīšanās” procedūru; uzskata, ka šāds precizējums veicinātu pretkorupcijas mehānismus, apstiprinot stimulus korumpētības prakses pārvarēšanai, un likvidētu nopietnu juridisko nenoteiktību;
Points out the contracting authorities should be able to benefit from previous experience with a tenderer on the basis of an official evaluation report; recommends setting a time limit for exclusions, which should guarantee transparency and objectivity; points out the need for legislative clarification in Directives 2004/17/EC and 2004/18/EC stating that a bidder found guilty of a misconduct in a previous procurement procedure can regain reliability after having substantially proved that he has undergone an effective ‘self-cleaning’ procedure; considers that such a clarification would foster anti-corruption mechanisms by underpinning incentives to accelerate the elimination of corrupt practices, and would remove serious legal uncertainties;
37. uzsver — lai saglabātu nodarbinātību un ilgtspējīgu attīstību, inovāciju un izaugsmi, ir svarīgi nodrošināt MVU, kas ir Eiropas ekonomikas virzītājspēks, atbilstošu piekļuvi publiskajam iepirkumam; uzsver, ka procedūru un administratīvo formalitāšu vienkāršošana un MVU draudzīgu stratēģiju izveide un labas prakses kodeksa īstenošana sekmēs MVU piekļuvi publiskā iepirkuma līgumiem un dos tiem iespēju piedalīties iepirkumos ar vienlīdzīgākiem un taisnīgākiem nosacījumiem; uzskata, ka, nodrošinot visiem uzņēmējiem vienkāršotu, vienlīdzīgu un taisnīgu piekļuvi publiskajam iepirkumam, tiktu panākta labāka nodokļu maksātāju naudas izmantošana; norāda, ka MVU parasti nav ievērojamu un specifisku administratīvo spēju un tādēļ ir svarīgi samazināt tiem noteikto administratīvo slogu;
Emphasises that ready access to public procurement for SMEs, which are the driving force of the European economy, is crucial to maintaining employment and to sustainable development, innovation and growth; stresses that simplifying the procedures and administrative formalities, as well as creating SME-friendly strategies and implementing the code of good practice, will facilitate SMEs’ access to public contracts and enable them to participate on a more equal and fairer footing; believes that providing simplified, equal and fair access to public procurement for all economic operators would result in a better use of taxpayers’ money; points out that SMEs do not generally have significant specialised administrative capacity, and that it is thus essential to minimise the administrative burden imposed on them;
40. prasa Komisiju palielināt informētību par to, kāda nozīme ir līgumu sadalīšanai daļās, un apsvērt principa „piemērot vai paskaidrot” ieviešanu, saskaņā ar kuru ir jāīsteno noteikumi par sadalīšanu daļās vai arī jāpaskaidro to neīstenošanas iemesli;
Asks the Commission to increase awareness of the importance of splitting contracts into lots, and to consider the implementation of the ‘apply or explain’ principle, whereby rules on matters such as division into lots must be complied with, or the failure to comply explained;
42. ierosina pēc iespējas atļaut pašdeklarēšanos un pieprasīt dokumentu oriģinālus tikai no iepriekšējās atlases kandidātiem vai izvēlētā pretendenta, vienlaikus izvairoties no citiem nepareizu deklarāciju radītiem kavējumiem vai tirgus traucējumiem; prasa Komisijai veicināt iespēju izmantot visās dalībvalstīs atzītu „elektronisku iepirkuma pasi”, kas apliecinātu, ka piedāvājuma iesniedzējs izpilda visus nosacījumus ES tiesību aktos par publisko iepirkumu; uzsver, ka Eiropas pirmskvalifikācijas sistēma varētu būt noderīgs instruments, ja tas būtu vienkāršs, lēts un viegli pieejams MVU;
Proposes that self-declarations be allowed where feasible, and that original documents be requested only from the shortlisted candidates or the successful tenderer, whilst avoiding any delays or market distortions caused by incorrect declarations; asks the Commission to promote the option of an ‘electronic procurement passport’ accepted by all Member States and proving that the economic operator fulfils the conditions required under EU legislation on public contracts; underlines the point that a European pre-qualification system should be a helpful instrument if it is kept simple, cheap and easily accessible for SMEs;
43. lai apkarotu ar publisko iepirkumu saistīto korupciju, aicina Komisiju veicināt efektīvāku ziņošanas praksi, tostarp informācijas apmaiņu starp dalībvalstīm attiecībā uz negodīgu solītāju izslēgšanu; aicina Komisiju sniegt skaidrus noteikumus par ziņotāju aizsardzību atbilstīgi ieteikumiem Eiropas Padomes Parlamentārās asamblejas rezolūcijā Nr. 1729 (2010)
Calls on the Commission, with a view to fighting corruption in public procurement, to promote more efficient reporting practices, including exchanges of information between Member States on the exclusion of unsound bidders; invites the Commission to provide for clear rules on protection of whistleblowers, following the recommendations in Resolution 1729(2010) of the Parliamentary Assembly of the Council of Europe
Eiropas Padomes Parlamentārās asamblejas rezolūcija Nr. 1729 (2010) par ziņotāju aizsardzību, teksts pieņemts 2010. gada 29. aprīlī. , uzlabot ar ES līdzekļiem finansētu līgumu pārredzamību un veicināt izglītojošas darbības gan iestāžu, gan plašas sabiedrības līmenī;
Resolution 1729(2010) of the Parliamentary Assembly of the Council of Europe on the protection of whistleblowers, text adopted 29 April 2010. , to enhance the transparency of contracts funded with EU money and to promote educational action both at institutional level and among the general public;
46. uzskata ― tā kā publiskā iepirkuma līgumi attiecas uz publisko finansējumu, tiem jābūt paredzamiem un atvērtiem publiskām pārbaudēm; aicina Komisiju sniegt skaidrojumus, lai nodrošinātu vietējām un citām publiskajām iestādēm tiesisko noteiktību un ļautu tām informēt pilsoņus par to līgumsaistībām;
Takes the view that, since public contracts concern public funds, they should be transparent and open to public scrutiny; asks the Commission for clarification with a view to ensuring legal certainty for local and other public authorities and enabling them to inform citizens of their contractual obligations;
48. atzinīgi vērtē Komisijas Zaļo grāmatu par e-iepirkumu izmantojuma paplašināšanu; norāda, ka e-iepirkuma rīcības plāns nav sasniedzis savu mērķi un ka ir vajadzīga spēcīgāka politiskā vadība visos valdības līmeņos ― tostarp ES ―, lai saglabātu un paātrinātu pāreju uz e-iepirkumu; vēlas nodrošināt, ka vismaz 50 % publiskā iepirkuma darbību gan no ES iestādēm, gan no dalībvalstu puses tiek veiktas elektroniski saskaņā ar dalībvalstu valdību pausto apņemšanos Mančestrā 2005. gadā notikušajā ministru konferencē par e-pārvaldi;
Welcomes the Commission Green Paper on expanding the use of e-procurement; points out that the e-procurement action plan has failed to achieve its goal and that more political leadership at all levels of government – including EU level – is needed in order to maintain and accelerate the transition to e-procurement; wants to ensure that at least 50% of both the EU institutions’ and the Member States’ public procurement operations are carried out electronically, in line with the commitment made by the Member State governments at the ministerial conference on e-government in Manchester in 2005;
50. uzsver ― lai nodrošinātu dažādu sistēmu savietojamību un izvairītos no nespējas mainīt pakalpojumu sniedzēju, jāievēro atvērti standarti un tehnoloģiju neitralitāte; aicina Komisiju nodrošināt dalībvalstīs jau esošo dažādo e-iepirkuma procedūru reālo savietojamību, vairāk izmantojot tādu ES iniciatīvu kā PEPPOL un e-CERTIS iegūtos rezultātus;
Underlines the fact that, to ensure interoperability of different systems and avoid vendor lock-in, open standards and technology neutrality must be observed; asks the Commission to assure real interoperability between the different e-procurement platforms that already exist in Member States, making more use of results obtained by EU initiatives such as PEPPOL and e-CERTIS;
52. uzsver, ka e-iepirkums var veicināt visa iepirkuma procesa vienkāršošanu, panākot efektivitāti, kas radīs ievērojamus izmaksu un laika ietaupījumus gan uzņēmumiem, gan valsts pārvaldei, un palielinot pārredzamību un pieejamību; norāda, ka īpaši elektroniskā līgumtiesību piešķiršana paver jaunas izredzes pārvaldības modernizācijai publiskā iepirkuma jomā; atkārto, ka e-iepirkumam jābūt lētākam, lietderīgākam un pārredzamākam par parastajām publiskā iepirkuma procedūrām; tomēr uzskata, ka šī joma vēl ir jāpilnveido un ir jāpanāk vairāk attiecībā uz piekļuvi ticamai, salīdzināmai un objektīvai informācijai un statistikas datiem; aicina Komisiju un dalībvalstis veicināt pārrobežu e-iepirkuma izmantošanu;
Underlines the point that e-procurement can drive simplification of the entire procurement process, introducing efficiencies that will lead to significant cost and time savings for both businesses and public administrations, and increasing transparency and accessibility; notes that the electronic awarding of contracts, in particular, opens up new avenues for modernising administration in the field of public contracts; reiterates that e-procurement should be less costly, more expedient and more transparent than conventional public procurement procedures; believes, however, that there is still room for improvement and that more should be done in terms of access to reliable, comparable and objective information and statistical data; calls on the Commission and the Member States to encourage cross-border use of e-procurement;
54. atzinīgi vērtē Eiropas Komisijas e-pārvaldes rīcības plānā 2011.–2015. gadam pausto paziņojumu attīstīt platformu epractice.eu kā efektīvu līdzekli dalībvalstu un e-pārvaldes lietotāju pieredzes un informācijas apmaiņai un mudina paplašināt tās darbības jomu, iekļaujot arī vietējos un reģionālos lietotājus;
Welcomes the announcement in the Commission’s ‘eGovernment Action Plan 2011-2015’ that the epractice.eu platform is to be developed into an effective tool for the exchange of experience and information among Member States and e-government practitioners, and urges that its scope be extended to local and regional practitioners;
Eiropas tiesiskajam regulējumam publiskā iepirkuma jomā šogad ir jubileja.
This year marks the 40th anniversary of European public procurement law.
Pirms četrdesmit gadiem 1971. gada 26. jūlijā kā pirmā stājās spēkā Direktīva 71/305/EEK par būvdarbu valsts līgumu piešķiršanas procedūru koordinēšanu.
The entry into force on 26 July 1971 of Council Directive 71/305/EEC concerning the coordination of procedures for the award of public works contracts is an event seldom recalled.
Šo notikumu piemin reti, arī Zaļajā grāmatā „ES publiskā iepirkuma politikas modernizācija” uz šo direktīvu ir tikai viena atsauce.
The Commission Green Paper on the modernisation of EU public procurement policy mentions the directive only once.
Taču četrdesmit gadu jubileja ir lieliska iespēja, lai atskaitītos un analizētu Eiropas iepirkumu politikas veiksmes un neveiksmes.
Nonetheless, the anniversary offers an occasion for taking stock and examining where European public procurement policy has succeeded and where it has failed.
Tika neapzināti sekmēta valsts iestāžu tendence juridisku neskaidrību gadījumā likt uzsvaru uz birokrātiskām procedūrām, kā rezultātā notika izvairīšanās no riska un šaubu gadījumos līgumu piešķīra lētākajam, nevis inovatīvākajam vai kopumā labākajam produktam/pakalpojumam.
Another unintended consequence has been to reinforce the tendency among public contracting authorities, where any legal uncertainty is present, to rely on bureaucratic procedures, with the result that they have avoided risks and, when in doubt, have awarded contracts to the tenderers offering the cheapest products or services rather than the most innovative or simply the best.
Šāda attīstības tendence ir īpaši problemātiska ekonomisku krīžu un ierobežotu valsts budžetu gadījumos.
This is a particularly problematic development in times of economic crisis when public budgets are squeezed.
Tādēļ ir apsveicami, ka Komisija vēlas veikt pārskatīšanu, lai padarītu Eiropas tiesisko regulējumu publiskā iepirkuma jomā vienkāršāku un elastīgāku.
If the Commission intends, by means of this revision, to make European public procurement law simpler and more flexible, that is to be welcomed.
Tomēr iesniegtajā Zaļajā grāmatā ir atrodamas pretrunas.
It is clear from the Green Paper, however, that there are certain contradictions in its approach.
No vienas puses, grāmatas apjoms un detalizētais 114 jautājumu iztirzājums mudina domāt, ka ir vēlme pieņemt publiskā iepirkuma mikroregulējumu.
On the one hand, the range and detail of the 114 questions give the impression that the aim is to introduce micro-regulation of public procurement.
No otras puses, atsevišķi jautājumi, respektīvi iesniegtie priekšlikumi ir pretrunīgi, piemēram, iepirkuma kvotas vai obligāti sasniedzamie mērķi var būt pretrunā ar nosprausto mērķi vienkāršot regulējumu un uzlabot tiesisko drošību, un tie var sekmēt birokratizācijas attīstību un papildu tiesību normu piemērošanu negatīvā izpratnē.
On the other hand, many of the questions – and the suggestions put forward – are contradictory.
Referente uzskata, ka publiskā iepirkuma direktīvu pārskatīšanā būtu jāņem vērā, ka Eiropas iepirkuma procedūru tiesiskais regulējums jau tiek īstenots praksē.
For example, imposing quotas or binding targets could be at odds with the stated aim of simplifying public procurement procedures and creating greater legal certainty: it could have the effect of encouraging further red tape as well as legalisation in the negative sense of that term.
Tādēļ šobrīd ir būtiski samazināt iepirkuma procedūru tiesiskā regulējuma apjomu un atgriezties pie tā patiesā mērķa — garantēt pārredzamību, nediskrimināciju un konkurenci.
What is required today is a slimming-down of public procurement law to refocus it on the core task of guaranteeing transparency and non-discrimination and safeguarding competition.
Juridiskā skaidrība un tiesiskā drošība
Legal clarity and certainty
Protams, pārskatīšana ir jāveic piesardzīgi, un nevajadzētu apšaubīt jau pārbaudītu praksi, piemēram, iedalījumu divās direktīvās, respektīvi, piegādes, būvniecības un vispārējo pakalpojumu izšķiršanu, kā arī pakārtoto iedalījumu A un B kategorijas pakalpojumos.
Obviously the revision must be conducted with care: tried and tested practice – including not only the division of the relevant provisions into two directives and the distinctions between service, works and supply contracts but also the classification into A and B services – should not be called into question.
Īpašais regulējums B kategorijas pakalpojumiem ir pamatojams ar faktu, ka tie galvenokārt ir vietēja mēroga pakalpojumi.
The predominantly local nature of the B services justifies the existence of special provisions in their regard.
Tomēr pastāv neskaidrības saistībā ar dažiem finanšu pakalpojumiem, kā arī ir nepieciešams precizēt glābšanas dienestu klasifikāciju.
There are, however, grey areas in relation to various types of financial service, and clearer provision is needed, too, with regard to the classification of emergency services.
Papildus tam ir virkne juridisku neskaidrību, kas pagātnē bieži vien ir novedušas pie sūdzību procedūrām vai tiesvedības.
There are numerous other legal grey areas that have repeatedly been the subject of complaints and litigation.
Direktīvu piemērošanas jomā ir nepieciešams precizēt, ka runa ir par publiskā iepirkuma regulējumu, kam saskaņā ar jaunākajiem Eiropas Savienības Tiesas (EST) nolēmumiem ir jāsniedz tiešs saimnieciskais labums līgumslēdzējām iestādēm, ka atbilstīgi EST definējumam publiskā sektora struktūru sadarbībai nav piemērojami publiskā iepirkuma noteikumi un ka pakalpojumu koncesijas neietilpst publiskā iepirkuma direktīvu darbības jomā.
For example, with regard to the directives’ scope, it should be made clear that the field to which they apply is that of public procurement – a concept defined, according to the most recent ECJ rulings, by the existence of a direct benefit to the contracting authority; that public-public cooperation as defined by the ECJ is not subject to public procurement rules; and that service concessions also fall outside their scope.
Gadījumā, ja Komisija iesniegs atsevišķu regulējumu par pakalpojumu koncesijām, tam saskaņā ar jaunākajiem EST spriedumiem ir jāaprobežojas ar mērķa īstenošanai nepieciešamo, piemērošanas jomai ir jābūt definētai saskaņoti ar pakalpojumu direktīvu, un Parlamentam tas jāizskata paralēli publiskā iepirkuma direktīvu pārskatīšanai, lai novērstu turpmāku tiesiskā regulējuma sadrumstalotību un nodrošinātu saskaņotību.
Should the Commission propose separate legislation for service concessions, such legislation should, in accordance with the most recent ECJ case-law, be confined to the bare essentials; its field of application should be defined in a manner consistent with the Services Directive; and it should be considered by Parliament alongside the revision of the public procurement directives, in order to avoid any further fragmentation of the law and to ensure consistency.
Šajā sakarībā nepieciešams precizēt tiesisko drošību sadarbībai starp publisko un privāto sektoru.
Clarification with regard to legal certainty for public-private partnerships is a further matter that should be dealt with as part of the same process.
Inovācijas un ilgtspējīgs iepirkums
Innovation and sustainable procurement
Referente īpaši atzinīgi novērtē ES Komisijas centienus panākt, lai publiskais iepirkums labāk kalpotu vispārējiem sabiedrības mērķiem, tomēr norāda, ka lielākais šķērslis ir publiskā iepirkuma direktīvas kā tādas.
The rapporteur warmly welcomes the Commission’s efforts to involve public contracting authorities more effectively in the pursuit of general social aims, but points out that the public procurement directives themselves are the main impediment here.
Ņemot vērā valsts līgumslēdzēju iestāžu ievērojamās ekonomiskās problēmas, kamēr direktīvās lētākā piedāvājuma kritērijs būs līdzvērtīgs ekonomiski visizdevīgākajam piedāvājumam, situācija īpaši nemainīsies.
Given the major economic problems that public contracting authorities face, there will be little change so long as the criterion of the lowest price carries the same weight in the directives as that of the most economically advantageous tender.
Pārmaiņas ir panākamas tikai tad, ja ekonomiski visizdevīgākā piedāvājuma izvēle kļūs par pašsaprotamu praksi (piemēram, atbilstoši principam „piemērot vai paskaidrot”) un nosacījumi piedāvājuma izvērtēšanai būs labāk īstenojami.
Change will come about only if it is stipulated that contracts are to be awarded to the most economically advantageous tender (for example, using the ‘apply or explain’ principle) and if the criteria for selecting what is most economically advantageous are made easier to implement.
Publiskajam iepirkumam ir jānotiek saskaņā ar ekonomiski visizdevīgākā piedāvājuma principu, ņemot vērā piegādes, būvniecības vai vispārējo pakalpojumu izmaksu visu aprites ciklu, turklāt Komisija īpaši tiek lūgta izveidot aprites cikla aprēķina metodi, kas būtu plašāka par līdz šim izmantoto metodiku, kura balstīta tikai uz energoefektivitāti, un ietvertu visus ilgtspējības aspektus.
Procurement should therefore be geared to the criterion of the most economically advantageous tender, taking into account the entire life-cycle costs of the relevant goods, works or services, and the Commission is specifically asked in this regard to develop a methodology for working out life-cycle costs – one that is wider-ranging than the current energy-efficiency-focused methodology, and addresses all sustainability issues.
Vēl jāprecizē, ka ilgtspējīgas un no ētiskā viedokļa atbildīgas ražošanas kritērijus var iekļaut tehniskajā specifikācijā.
It ought to be made clear, too, that there is a place in technical specifications for criteria based on sustainable and ethically responsible production.
Nav juridisku iemeslu, kas to aizliegtu, tieši pretēji — EST spriedumā lietā Wienstrom lietā
There is no legal basis for excluding such criteria: in fact, in the Wienstrom
EKT, lieta C-448/01, EVN AG un Wienstrom GmbH pret Austrijas Republiku, 2003. gada 4. decembris, Eiropas Tiesas ziņojumi (2003) I-14527. ir precizējusi, ka ilgtspējīga iepirkuma gadījumā īpaša nozīmē ir tieši ražošanas procesam.
ECJ, Case C-448/01, EVN AG and Wienstrom GmbH v. Republic of Austria, 4 December 2003, European Court Reports (2003) I-14527. case, the ECJ ruling made clear that, in the context of sustainable procurement, production processes are of critical importance.
Pārskatīšanā būtu arī nepieciešams noskaidrot jautājumus, kuru gadījumā vienpusēja iepirkuma tiesību interpretācija varētu būt pretrunā ar Eiropas līgumiem, kā arī stratēģijai „Eiropa 2020” un vispārējiem sabiedrības mērķiem.
Any revision should also clarify those issues in relation to which a one-sided interpretation of public procurement law may be at odds with the general social aims set out in both the EU Treaties and the Europe 2020 strategy.
Piemēram, ir jāpārbauda, cik lielā mērā valsts līgumslēdzējām iestādēm (piemēram, slimnīcām) pārtikas produktu iepirkuma gadījumā ir iespēja izvēlēties reģionālas izcelsmes produktus, lai izvairītos no lieka vides piesārņojuma.
It should examine, for example, whether a public contracting authority (such as a hospital) buying in food products may opt to use regional produce to minimise its environmental footprint.
Vienkāršošana un elastīgums
Simplifying the rules and allowing more flexible procedures
Eiropas iepirkuma regulējuma vienkāršošana un labāka piekļuve elastīgiem instrumentiem sekmēs ilgtspējīgu un inovatīvu iepirkumu.
Simplifying the European public procurement rules and improving access to flexible procedures will help to promote sustainable and innovative procurement.
Referente šajā sakarībā ierosina dažādas iespējas, piemēram, sistemātisku tirgus novērošanu, labāku sarunu procedūru izmantošanu ar iepriekšēju paziņošanu un citus papildu pasākumus pārredzamības uzlabošanai vai jaunu piedāvājumu piekļuvei kopumā, īpaši vērtējot piedāvājumus no ilgtspējīgas attīstības viedokļa.
In this regard, the rapporteur suggests a number of possibilities, including systematic market monitoring, better use of the negotiated procedure with prior announcement and additional complementary measures to improve transparency, and the systematic admission of alternative bids, with bids being considered particularly from a sustainable development standpoint.
Lai sasniegtu uz vidi orientētus un inovatīvus iepirkuma rezultātus, izvēli labāk ir pamatot uz veiktspējas un funkcionālām prasībām, nekā detalizētu tehnisko specifikāciju.
The option of reference to performance and functional requirements, as opposed to detailed technical specifications, is more likely to lead to innovative and environment friendly procurement outcomes.
Nepieciešams arī vienkāršot iespēju pielāgot vai labot kļūdas iepirkuma dokumentos, protams, sniedzot atbilstošas drošības garantijas, lai nodrošinātu procedūras pārredzamību un kontroli.
It must be made easier to adjust tender documents or correct mistakes in them – subject, of course, to appropriate safeguards to ensure that procedures are transparent and properly supervised.
Turklāt pārskatīšanas gaitā ir jāorganizē apspriešana par robežvērtību saskaņošanu.
Furthermore, the revision must include discussion about adjustment of the threshold values.