natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ziņojums izstrādāts, galvenokārt pamatojoties uz šādiem diviem dokumentiem: Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Revīzijas palātai „Kohēzijas politika — 2010. gada stratēģiskais ziņojums par programmu īstenošanu 2007.–2013. gadā” (turpmāk „stratēģiskais ziņojums”) un Komisijas dienestu darba dokuments , kas pievienots paziņojumam.
The report has been elaborated mainly on the basis of two following documents: Communication from the Commission to the European Parliament, the Council and the Court of auditors entitled Cohesion Policy: Strategic Report 2010 on the implementation of the programmes 2007-2013 (hereinafter Strategic Report) and the Commission Staff Working Document accompanying the Communication.
Vispārīga informācija
General background
Stratēģisko ziņojumu sniegšana ir jauns kohēzijas politikas aspekts, kas ar pamatregulu tika ieviests pašreizējā plānošanas periodā kā instruments stratēģisko pamatnostādņu īstenošanas novērtēšanai.
The strategic reporting exercise represents a new feature of cohesion policy introduced in the present programming period through the General Regulation as an instrument of examining the implementation of Strategic Guidelines.
Saskaņā ar Padomes Regulas Nr. 1083/2006 (pamatregula) 36. apsvērumu to mērķis ir palielināt kohēzijas politikas stratēģisko saturu un sekmēt kohēzijas politikas pārredzamību, integrējot to Kopienas prioritātēs.
The aim of this exercise, as stated in Recital 36 of Council Regulation 1083/2006 (General Regulation), is to increase the strategic content and promote the transparency of cohesion policy through integration with the Community's priorities.
Šīs pašas regulas 29. panta 2. punkts, 30. panta 1. punkts un 2. punkts nosaka tiesisko pamatu stratēģiskajiem ziņojumiem.
Articles 29(2), 30(1) and 30(2) of the same Regulation provide a legal basis for the strategic reporting.
Saskaņā ar minēto regulu dalībvalstīm bija jāiesniedz pirmais savas valsts stratēģiskais ziņojums ne vēlāk kā 2009. gada beigās.
According to this Regulation, the Member States were required to provide the first national strategic reports at the latest by the end of 2009.
Stratēģiskajā ziņojumā iekļautie dati ir balstīti uz dalībvalstu stratēģiskajiem ziņojumiem.
The data presented in the Strategic Report is based on these national strategic reports.
Programmas īstenošana
Implementation of the Programmes
Pirmām kārtām jānorāda, ka Komisija un dalībvalstis ir vienojušās apmainīties ar datiem par 2009. gada dalībvalstu stratēģiskajiem ziņojumiem, par datu ieguves periodu nosakot 2009. gada 30. septembri, taču dažas dalībvalstis datus ieguvušas citos datumos.
First of all, it has to be noted that the Commission and the Member States agreed to exchange data for the 2009 national strategic reports with a target date of 30/09/2009 for extraction , but some Member States extracted data on other dates.
Līdz ar to, veicot salīdzinošo analīzi, ir jāņem vērā, ka pastāv vairāku mēnešu atšķirība, kas var ietekmēt norādīto konkrētai nozarei piešķirto līdzekļu kopsummu.
Thus, the differences of several months must be taken into account while making comparative analysis, because it could influence the volume of allocations made to a particular sector.
Atlasīto projektu ziņotais finanšu apjoms ir 93,4 miljardi eiro, kas veido vairāk nekā 27,1 % no pašreizējā periodā pieejamajiem ES resursiem.
The reported financial volume of projects selected is 93.4 billion EUR representing 27.1 % of available EU resources in the current period.
Vidējais rādītājs attiecas uz trim kohēzijas politikas mērķiem, kā arī iezīmēto Lisabonas projektu kategorijām un Kopienas stratēģisko pamatnostādņu īstenošanas progresu.
This average rate applies to the three cohesion policy objectives as well as to the Lisbon earmarking categories and to the progress in implementing the Community Strategic Guidelines.
Saskaņā ar ziņojumiem pavisam iezīmētajiem Lisabonas projektiem ir piešķirtu 63 miljardi eiro un ka Lisabonas projektu iezīmēšanas tempi ir tādi paši vai pat nedaudz ātrāki nekā citiem pasākumiem;
A total of 63 billion EUR is reported as allocated to Lisbon earmarking projects and that project selection under Lisbon earmarking is at the same level or slightly faster than selection for other actions.
Iepriekš minēto vidējo dalībvalstu progresu var uzskatīt par pietiekamu, jo 2008.–2009. gadā globālās krīzes dēļ strauji pasliktinājās sociāli ekonomiskā situācija un tika reformēta 2007.–2013. gada politika un abiem šiem faktoriem bija liela ietekme uz īstenošanu.
The abovementioned average progress made by the Member States can be considered rather reasonable given the context of serious deterioration in the socio-economic situation in 2008-2009 due to the global crisis, but also the reform made to the policy for the period 2007-2013, as both of these factors have had strong impact upon implementation.
Tajā pašā laikā krīze parādīja, cik liela nozīme ir struktūrfondiem, īpaši Eiropas Sociālajam fonds izrādījās ļoti noderīgs instruments smago problēmu risināšanai daudzos reģionos.
At the same time, the crisis has also proved the relevance of the Structural Funds, in particular, the European Social Fund turned out to be very useful in tackling daunting challenges in many regions.
Vēl aizvien daudzās jomās ir skaidri saredzamas atšķirības starp mazāk attīstītajiem un vairāk attīstītajiem ES reģioniem un progress dažādās valstīs un pa dažādām jomām ievērojami atšķiras — 9 dalībvalstīs projektu atlases kopējais īpatsvars pārsniedz 40 %, bet 4 dalībvalstīs tas ir zemāks par 20 %.
There is still an obvious gap between the less developed and highly developed EU regions in many respects and progress varies significantly between countries and across themes, with aggregate selection rates above 40% in the case of 9 Member States and below 20 % for 4 Member States.
Arī turpmāk ir jāatbalsta mazāk attīstīto reģionu centieni pārvarēt sociāli ekonomiskās grūtības.
The lagging-behind regions need further support in their efforts to overcome their socio-economic difficulties.
Referents uzskata, ka dažās stratēģiskajās jomās ir īpaša kavēšanās ar projektu atlasi.
According to the Rapporteur, certain strategic areas are facing particular delays in project selection.
Īpašas tas sakāms par tādām jomām kā (un tajās būtu vajadzīga padziļināta iemeslu analīze): dzelzceļš, atsevišķas investīcijas enerģētikas un vides projektos, digitālā ekonomika, sociālā integrācija, pārvaldība un kapacitātes veidošana.
The areas of special concern, where an in-depth analysis of the reasons should be accomplished, are the following: rail sector, certain energy and environmental investments, digital economy, social inclusion, governance and capacity building.
Tādēļ jāveic papildu pasākumi, lai izvairītos no nevajadzīgas kavēšanās, uzlabotu īstenošanas gaitu un nodrošinātu finanšu disciplīnu.
Therefore, additional efforts are needed to avoid excessive delays, strengthen performance of the implementation and to ensure higher financial discipline.
No otras puses, referents uzsver, ka augstāki līdzekļu apguves rādītāji ir Eiropas teritoriālās sadarbības programmu vides projektiem, kas uzskatāma par pozitīvu tendenci, kura liecina par nepārprotamu pārrobežu, starpvalstu un starpreģionālās sadarbības pievienoto vērtību.
On the other hand, the Rapporteur highlights higher absorption of environmental projects under European Territorial Cooperation programmes as it is a positive development suggesting a clear added value of cross-border, transnational and interregional cooperation.
Stratēģisko ziņojumu sniegšana
Strategic Reporting Exercise
Stratēģisko ziņojumu sniegšana nodrošina savlaicīgu informācija par visās 27 ES dalībvalstīs panākto progresu programmu īstenošanā, nodrošinot pamatu augsta līmeņa diskusijām, profesionālajam novērtējumam un atziņu gūšanai no politikas īstenošanas, kā arī stimulu izpildes kvalitātes paaugstināšanai.
The strategic reporting exercise provides timely evidence of the progress in implementation throughout the EU-27 offering a basis for high-level debate, peer review, policy learning and an incentive to improve the quality of performance.
Neraugoties uz to, pamanītas daži problēmas.
Nevertheless, some important limitations have been observed.
Piemēram, tikai 19 dalībvalstis ziņojumos izmantojušas pamatrādītājus.
For instance, only 19 Member States reported on core indicators.
Tādēļ pagaidām nav iespējams izveidot pirmo skaidro, visu ES aptverošo ainu par politikas ietekmi dalībvalstīs.
Therefore, at this stage it is impossible to have a first clear EU-wide picture of the impact of the policy on the ground.
Referents uzskata, ka nākamo ziņojumu sagatavošanā par 2012.–2013. gadu dalībvalstīm vairāk jāizmanto pamatrādītāji, lai atvieglotu salīdzināšanu ES līmenī.
In Rapporteur’s opinion, Member States should use core indicators in the next round of the strategic reporting exercise in 2012-2013 to facilitate comparison at EU level.
Turklāt, lai progresa uzraudzība kļūtu saskaņotāka un augstvērtīgāka, dalībvalstīm savos ziņojumos vajadzētu palielināt stratēģisko informāciju, bet Komisijai vajadzētu nodrošināt precīzākas pamatnostādnes, lai palielinātu stratēģisko ziņojumu kvalitāti.
Furthermore, in order to enhance the coherence and quality of monitoring of the progress, Member States should increase the strategic content of their respective reports and the Commission should provide more detailed guidance to improve the quality of strategic reporting exercise.
Ziņojumu mērķis ir palielināt pārskatatbildību sabiedrības priekšā par politikas sasniegumiem; tādēļ secinājumi ir jādara pieejami plašākai sabiedrībai.
Reporting exercise is supposed to increase the accountability to the public on achievements of the policy; therefore presentation of findings needs more publicity.
Jāsekmē arī pieredzes apmaiņa, lai dalībvalstis varētu gūt labumu no labas prakses piemēriem un sniegt ieguldījumu pozitīvu rezultātu sasniegšanā.
Moreover, exchange of experiences should be promoted so that Member States can benefit from good practices that contributed to the delivery of positive results.
Referents uzsver, ka ziņošanas kvalitāti uzlabotu un ieinteresēto pušu iesaistīšanos projektu īstenošanā dalībvalstīs palielinātu šādi labas prakses aspekti:
Rapporteur highlights following good practices that contribute to enhanced quality of the reporting exercise and increased ownership of stakeholders within Member States:
· pamatrādītāju izmantošanu,
· using core indicators,
· ziņošana par sasniegumiem un rezultātiem,
· reporting on outputs and results,
· ziņošana par sinerģijām starp dalībvalstu un ES politiku,
· reporting on synergies between national policies and EU policies,
· publiskas apspriedes un apspriešanās ar ieinteresētajām pusēm,
· organising public debates and consultations with stakeholders,
· ziņojumu sniegšana dalībvalstu parlamentiem atzinuma sagatavošanai un ziņojumu publicēšana valdību mājaslapās.
· submitting the reports to national parliaments for opinion, and publishing the reports on governmental websites.
Referenta pārdomas un secinājumi
Reflections and Conclusions of the Rapporteur
Kohēzijas politika aizvien izrādās svarīga, jo tā veicina sociāli ekonomiskās vides uzlabošanu.
Cohesion policy continues to prove its relevance as it considerably contributes to the improvement of the socio-economic environment.
Dalībvalstis uz jaunajām prasībām ir reaģējušas pozitīvi un izrāda progresu kohēzijas politikas mērķu sasniegšanā, par ko liecina fakti un skaitļi dalībvalstu ziņojumos, kaut arī pastāv zināms raksturīgs neviendabīgums valstu un reģionu līmenī.
The Member States have embraced new requirements in a positive way and they are making progress in delivering cohesion policy objectives, as evidenced by facts and figures provided in national reports - though with certain inherent heterogeneity at the level of states and regions.
Kohēzijas politika ir ilgtermiņa mehānisms, un lielākā daļa rezultātu ir redzami vēlākos plānošanas perioda posmos.
However, cohesion policy is a long-term mechanism and most of the results are visible later in the programming period.
Kopaina par 2007.–2013. gada plānošanas periodu būs redzama tikai 2015. gadā — divus gadus pēc otrā stratēģiskā ziņojuma, jo atsevišķas valstis piešķirtos līdzekļus varēs izmantot vēl divus gadus pēc 2013. gada.
Indeed, the full picture for the 2007 - 2013 programming period will be visible only in 2015, two years after the second Strategic Report, since certain countries have two years after 2013 to use all the committed funding.
Referents vērš uzmanību uz to, ka atsevišķās jomās efektīvu projektu atlasi un īstenošanu traucē daudzi faktori, piemēram, vēla sarunu pabeigšana par daudzgadu finanšu shēmu un politikas tiesību aktu paketi, kā rezultātā aizkavējās dalībvalstu stratēģiju un darba plānu izstrāde, izmaiņas finanšu uzraudzības noteikumos, pārāk maz dalībvalstu resursu, kas ir pieejami projektu līdzfinansēšanai, kā arī tas, ka atsevišķās jomās trūkst skaidru dalībvalstu prioritāšu un ir pārāk maza iestāžu administratīvā kapacitāte.
The Rapporteur draws attention to the fact that effective selection and implementation of projects in some areas is hampered by many factors, such as late conclusion of the negotiations on multi-annual financial framework and the legislative package of the policy resulting in belated completion of the national strategies and operational programmes, changes in the rules on financial control, scarce public resources available for co-financing in Member States as well as the lack of clear national priorities for certain areas of intervention, and deficient institutional administrative capacity.
Šīs problēmas ir steidzami jārisina gan ES, gan dalībvalstu līmenī.
These factors need to be promptly addressed at both EU and Member States´ level.
Dalībvalstīm vajadzētu arī paātrināt un atvieglot struktūrfondu izmantošanu un jo īpaši veikt koriģējošus pasākumus tajās jomās, kurās ir zemi izpildes rādītāji, lai izvairītos no tā, ka rezultāti netiek sasniegti noteiktajā termiņā.
Member States are also advised to accelerate and facilitate the use of Structural Funds on the ground and especially to take corrective measures in the areas with weak performance to avoid late delivery of agreed results.
Protams, svarīgākie priekšnoteikumi vispārējo kohēzijas politikas mērķu sasniegšanai ir stingra finanšu disciplīna un pārredzama līdzekļu piešķiršanas procedūra.
Of course, key preconditions for achieving the overall objectives of cohesion policy are sound financial discipline and the transparency in the allocation of funds.
Stratēģiskā ziņošana ir jauns instruments, kas varētu sniegt ieguldījumu pārskatabildības palielināšanā attiecībā uz politikas mērķu sasniegšanu.
The strategic reporting as a new instrument can contribute in this sense to increase the accountability in delivering policy objectives.
Otrs svarīgs aspekts, ar kuru nodrošina lēmumu pieņemšanas procesa un stratēģiskās plānošanas kvalitāti un sekmīgu un efektīvu kohēzijas politikas īstenošanu, ir valsts pārvaldes iestāžu efektivitāte.
Another important issue ensuring quality of the decision-making process, strategic planning as well as the successful and efficient implementation of cohesion policy, is the efficiency of public administration.
Tādēļ būtu jāturpina uzlabot Eiropas, dalībvalstu, reģionālo un pašvaldību pārvaldību atbilstīgi Līgumam un partnerības principam.
Therefore, good governance at European, national, regional and local level should be further strengthened in accordance with the Treaty and partnership principle.
Vēl aizvien būtu ļoti vēlams vienkāršot kohēzijas politikas pārvaldību un īstenošanu, jo nebūtu labi, ja līdzekļi paliktu neizmantoti pārlieku lielas birokrātijas, sarežģītu noteikumu un procedūru dēļ.
The simplification of the cohesion policy management and implementation remains highly desirable, because it is surely not welcome that due to superfluous bureaucracy, onerous rules and procedures funds remain unused.
Līdz ar to līdzekļu izmantojumu varētu palielināt ar mērķtiecīgu kapacitātes palielināšanu un visu attiecīgo dalībvalstu resursu mobilizēšanu, lai būtu iespējams izmantot visu pieejamo līdzfinansējumu no struktūrfondiem.
In this context, the absorption of the funds can be increased by targeted capacity building and by mobilising all appropriate national resources to obtain the available co-financing from the Structural funds.
Nepieciešamo atbalstu var sniegt arī finanšu vadības instrumenti.
The instruments of financial engineering can also provide necessary support.
Visbeidzot, kohēzijas politikas mērķis ir samazināt Eiropas reģionu attīstības līmeņa atšķirības, tā veicina modernizāciju un ilgtspējīgu izaugsmi un demonstrē Eiropas solidaritāti.
Finally, cohesion policy aims at reducing disparities between levels of development of European regions, facilitates the pursuit of modernisation and sustainable growth and demonstrates European solidarity.
Kā tāda kohēzijas politika ir pierādījusi, ka tā ir būtiski svarīga Eiropas integrācijai, jo veido spēcīgas sinerģijas starp visām Eiropas politikas nozarēm.
As such, it has proved to be essential to the progress of European integration while establishing strong synergies between all European policies.
Patiesā situācija rāda, ka Eiropas reģionu ekonomiskās, sociālās un vides atšķirības vēl aizvien ir ļoti lielas.
Reality shows that European regions are still facing striking economic, social and environmental disparities.
Daļēji šīs atšķirības izskaidrojamas ar iepriekšējām divām paplašināšanās kārtām (proti, ES iestājās vēsturiski un ekonomiski sliktākā situācijā esošas valstis), daļēji — ar tiešu globālās finanšu un ekonomikas krīzes ietekmi.
Some of them are consequences of the last two enlargements (accession of economically disadvantaged countries), other have been accentuated by the direct effects of the global financial and economic crisis.
Tuvākajos gados politisko debašu centrā būs 2014.–2020. gada kohēzijas politikas struktūra.
The issue of the architecture of the future cohesion policy for the period 2014-2020 will be in the centre of the political debate in the next years.
Pastāv risks, ka Lisabonas stratēģijas īstenošanas nepilnības varētu atkārtoties, īstenojot stratēģiju Eiropa 2020.
The risk exists that shortcomings of the Lisbon Strategy could repeat themselves in the implementation of the Europe 2020 Strategy.
Saistībā ar gaidāmajām sarunām par nākamo plānošanas periodu referents atgādina, ka kohēzijas politikai arī turpmāk vajadzētu aptvert visus Eiropas reģionus un visas problēmas, ar kurām saskaras sabiedrība, tai vajadzētu palīdzēt nabadzīgākajiem panākt turīgākos un nodrošināt viedu, ilgtspējīgu un integrējošu izaugsmi.
The Rapporteur reiterates, in the context of upcoming negotiations for the future programming period, that the cohesion policy should continue to address all European regions and societal challenges, both helping the poorer ones to catch up, and delivering smart, sustainable and inclusive growth.
Referents ir cieši pārliecināts, ka, pastāvot teritoriālām atšķirībām un krīzes sekām, spēcīga ES reģionālā politika ar pienācīgu finansējumu ir obligāts nosacījums sociālās, ekonomiskās un teritoriālās kohēzijas sasniegšanai, tādēļ kohēzijas politikas budžetu nākamajā plānošanas periodā noteikti nedrīkst samazināt.
Your Rapporteur also strongly believes that within the context of persisting territorial imbalances and a lingering crisis, strong and well-financed EU regional policy is a condition sine qua non for achieving social, economic and territorial cohesion, therefore the budget allocated for the cohesion policy in the next programming period should definitely not be decreased.
par 2010. gada ziņojumu par kohēzijas politikas 2007.–2013. gada programmu īstenošanu
on the Report 2010 on the implementation of the Cohesion Policy programmes for 2007-2013
2. atgādina, ka 2010. gada 1. jūlijā, apritot 2007.–2013. gada plānošanas perioda pusei, bija veikta tikai mazāk nekā sestā daļa no budžeta maksājumiem;
Recalls that, from a budgetary point of view, less than one sixth of the payments only had been made as at 1 July 2010, the midway point of the 2007-2013 programming period;
4. tomēr uzsver, ka izpildes temps pa dalībvalstīm, darbības jomām un fondiem nebūt nav vienmērīgs; atgādina, ka 2010. gada beigās maksājumu izpildes līmeņa maksimālā atšķirība dalībvalstīs attiecībā uz ERAF un KF (kopā) bija 247 % un attiecībā uz ESF — 303 %;
Stresses, nevertheless, that the implementation rates are far from homogeneous across Member States, fields of intervention and Funds; recalls that in late 2010, the maximum difference in payment rates between Member States was 247% for the ERDF and the ECF considered together and 303% for the ESF;
6. tādēļ prasa veltīt īpašu uzmanību tālākai savstarpējas mācīšanās, labas prakses apmaiņas un administratīvās darbībspējas veicināšanai vairākās dalībvalstīs un prasa arī turpmāk pārdomāt, kā integrēt dažādo piemērojamo noteikumu kopumus un kontroles pasākumus.
Requests, therefore, that specific attention be granted to the further promotion of mutual learning, exchange of best practices and reinforcement of administrative capacities in certain Member States, and calls for further reflection on how to streamline the various sets of rules and control arrangements applicable.
Nodarbinātības un sociālo lietu komiteja aicina par jautājumu atbildīgo Reģionālās attīstības komiteju rezolūcijas priekšlikumā iekļaut šādus ierosinājumus:
The Committee on Employment and Social Affairs calls on the Committee on Regional Development, as the committee responsible, to incorporate the following suggestions in its motion for a resolution:
– ņemot vērā Komisijas paziņojumu Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai „Kohēzijas politika — 2010. gada stratēģiskais ziņojums par programmu īstenošanu 2007.-2013. gadā” (COM(2010) 110,
– having regard to the Communication from the Commission to the European Parliament, the Council, the European Economic and Social Committee and the Committee of the regions ‘Cohesion policy: Strategic Report 2010 on the implementation of the programmes 2007-2013’ (COM (2010) 110,
– ņemot vērā Padomes 2006. gada 11. jūlija Regulu Nr. 1083/2006, ar ko paredz vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu,
– having regard to Council Regulation No 1083/2006 of 11 July 2006 laying down general provisions on the European Regional Development Fund, the European Social Fund and the Cohesion Fund,
– ņemot vērā Eiropas Komisijas paziņojumu „Eiropa 2020 — Stratēģija gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei”( COM(2010)2020 ),
– having regard to the Communication from the Commission ‘Europe 2020 – A strategy for smart, sustainable and inclusive growth’ (COM (2010) 2020),
– ņemot vērā Padomes secinājumus par 2010. gada 14. jūnijā Luksemburgā Ārlietu padomes 3023. sanāksmē pieņemto Komisijas 2010. gada stratēģisko ziņojumu par kohēzijas politikas programmu īstenošanu,
– having regard to the Council conclusions on the Strategic Report of 2010 by the Commission on the implementation of the Cohesion Policy Programmes adopted at the 3023rd Foreign Affairs Council meeting in Luxembourg on 14 June 2010,
– ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 174. pantu par tādu darbību izstrādi, kas stiprina Savienības ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju;
– having regard to Article 174 of the Treaty on the Functioning of the European Union on the development of actions leading to the strengthening of the Union's economic, social and territorial cohesion,
A. tā kā veicināt ekonomisku, sociālu un teritoriālu kohēziju, kā arī solidaritāti starp dalībvalstīm ir viens no ES galvenajiem mērķiem, kā noteikts Līguma par Eiropas Savienību 3. pantā,
A. whereas the promotion of economic, social and territorial cohesion and solidarity among Member States is one of the main objectives of the EU, as stated in Article 3 of the Treaty on European Union,