natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Boloņas procesu virza uz priekšu ar darba programmas starpniecību, kura saņem orientācijas no reizi divos gados notiekošām ministru konferencēm: Prāgā 2001. gadā, Berlīnē 2003. gadā, Bergenā 2005. gadā, Londonā 2007. gadā un Leuven/Louvaine-la-Neuve 2009. gadā.
The Bologna Process is taken forward through a work programme that receives orientations from biannual ministerial conferences: Prague 2001, Berlin 2003, Bergen 2005, London 2007 and Leuven/Louvaine-la-Neuve 2009.
Šīs konferences sagatavo Boloņas vadības grupa
These conferences are prepared by a Bologna Follow-up Group
Eiropas Komisija piedalās kā dalībnieks Boloņas vadības grupā, kā arī Boloņas valdē. , kuras priekšsēdētājs pārstāv valsti, kas tajā laikā ir prezidējošā valsts Eiropas Savienībā, un to atbalsta Boloņas sekretariāts, ko organizē nākamās ministru konferences uzņēmēja valsts/valstis.
The European Commission participates as a full member in the Bologna Follow-up Group, as well as in the Bologna Board. , which is chaired by the country that currently holds the Presidency of the European Union, and supported by a Bologna Secretariat, organised by the host country/countries of the next Ministerial meeting.
Boloņas sadarbības panākumu atslēga ir partnerības pieeja gan politikas veidošanā, gan īstenošanā.
The key to success of the Bologna cooperation is the underlying partnership approach, in both policy-making and implementation.
Tagad šis process apvieno 46 valstis, kas visas ir Eiropas Kultūras konvencijas dalībvalstis un kas elastīgi sadarbojas, iesaistot arī starptautiskās organizācijas un Eiropas apvienības, kas pārstāv augstākās izglītības iestādes, studentus, darbiniekus un darba devējus.
Today, the Process unites 46 countries, all party to the European Cultural Convention, that cooperate in a flexible way, involving also international organisations and European associations representing higher education institutions, students, staff and employers.
Boloņas process ir labs Eiropas sadarbības paraugs gan ES sistēmā, gan ārpus tās.
Bologna process is a fine example of European cooperation, both within and outside the EU framework.
Mēs visi zinām, ka augstākā izglītība ir indivīdu attīstības galvenais komponents.
We all know that higher education is a basic piece in the development of individuals.
Tā veicina sociālo, kultūras un ekonomisko izaugsmi, aktīvu pilsoniskumu un ētiskās vērtības.
It enhances social, cultural and economic growth, active citizenship and ethical values.
Tomēr attiecībā uz Eiropas Savienību augstākā izglītība nav viena no Eiropas Kopienu Komisijas atbildības jomām: tā ļoti lielā mērā ir valstu jautājums, un studiju saturs un organizācija paliek valstu kompetences līmenī.
However, as far as the European Union is concerned, higher education is not one of the responsibilities of the Commission of the European Communities: it is still a very much national matter, and the competence for the content and the organisation of studies remains at national level.
Tomēr saskaņā ar Nicas Līguma 149. pantu Kopiena dod ieguldījumu augstas kvalitātes izglītības attīstībā, veicinot sadarbību starp dalībvalstīm , izmantojot plašu tādu darbību klāstu kā pilsoņu kustīguma veicināšana, kopēju studiju programmu izveide, tīklu izveide, informācijas apmaiņa vai Eiropas Savienības valodu apmācība.
Nevertheless, according to Art. 149 of the Treaty of Nice, the Union the Community shall contribute to the development of quality education by encouraging cooperation between Member States , through a wide range of actions, such as promoting the mobility of citizens, designing joint study programmes, establishing networks, exchanging information or teaching languages of the European Union.
Referentes priekšlikumi
Rapporteur approach
Referente ir sevišķi nobažījusies par studentu mobilitāti Eiropas Savienībā un par iespējamo Boloņas procesa ietekmi uz to: vai jaunā Eiropas augstākās izglītības telpa palīdz paaugstināt Eiropas studentu mobilitāti vai drīzāk atņem drosmi un traucē to?
The Rapporteur is particularly concerned about student mobility within the European Union and about eventual interferences of the Bologna process on it: is the new European Area of Higher Education contributing to increase European students' mobility or is it rather discouraging and hindering it?
Nedrīkst aizmirst, ka kustīgums ir viens no sešiem galvenajiem mērķiem, kas noteikti Boloņas deklarācijā, kuru parakstījušās valstis gatavojas veicināt to, pārvarot šķēršļus efektīvai brīvas pārvietošanās izpausmei ar īpašu uzmanību ne tikai uz studentiem, bet arī pasniedzējiem, pētniekiem un administratīvo personālu.
It should not be forgotten that mobility is one of the six main objectives specified on the Bologna Declaration, whose signatories intend to promote it by overcoming obstacles to the effective exercise of the free movement , with particular attention not only to students, but also to teachers, researchers and administrative staff.
Tādēļ mobilitāte ir stūrakmens attiecībā uz Eiropas augstākās izglītības telpas izveidi, kā arī viens no prioritātes jautājumiem 2007.–2009. gada programmā.
Mobility is therefore a cornerstone regarding the establishment of the European Area of Higher Education, as well as one of the priority issues on the 2007-2009 agenda.
Referente atzinīgi vērtē Eiropas Komisijas pieņemto progresīvo pieeju un arī atbalsta darbu, ko tā veic.
The Rapporteur approves the progressive approach adopted by the European Commission and also supports its ongoing work.
Ir jāatbalsta dalībvalstis to centienos modernizēt un novatoriski reformēt savas augstākās izglītības sistēmas, kas ir absolūti nepieciešams, lai risinātu globalizācijas problēmas.
Member States should be supported in their efforts to modernise and innovatively reform their respective higher education systems, which is absolutely needed in order to face the challenges of globalisation.
Tomēr referente pauž bažas par Boloņas procesa īstenošanu pagātnē un nākotnē, jo vairāki pašreizējie procesi dažās dalībvalstīs neiet iecerētajā vai vēlamajā virzienā.
Nevertheless, the Rapporteur is concerned about past and future implementation of the Bologna Process, as a number current developments taking place in some Member States are not in the intended or desired direction.
Gandrīz desmit gadus pēc uzsākšanas, pēc referentes domām, ir laiks pārdomām un diskusijām par Boloņas procesu, tā sasniegumiem un neveiksmēm.
Almost a decade after its launch, the Rapporteur thinks that it is time for reflexion and debate as far as the Bologna process, its achievements and its failures are concerned.
Mums vajadzētu mēģināt noteikt, kā izglītības sistēmas ir mainījušās Boloņas procesa rezultātā visā Eiropas Savienībā, kā arī to, kā šie procesi un pārmaiņas ir ietekmējušas Eiropas augstākās izglītības kvalitāti.
We should try to determine how education systems have changed as a result of Bologna throughout the European Union, and also how these developments and changes have affected the quality of European higher education.
Vispirms referente gribētu uzsvērt, ka piekļuvei augstākajai izglītībai ir jābūt ikviena Eiropas pilsoņa izvēles iespējai, neatkarīgi no valstspiederības, dzimšanas valsts vai vietas.
First of all, the Rapporteur would like to underline that access to high quality education must be an option for every European citizen, regardless of their citizenship, country or area of birth.
Mobilitātei ir daudzveidīga pozitīva ietekme ne tikai uz mobilo indivīdu, bet arī uz augstākās izglītības iestādēm un sabiedrību kopumā.
Mobility has many positive effects not only on the mobile individual, but also on higher education institutions and on the society as a whole.
Turklāt nedrīkst aizmirst tās sociālo dimensiju: mobilitāte sniedz nenovērtējamas bagātības pieredzi akadēmiskās, kultūras un sociālās daudzveidības ziņā.
Moreover, its social dimension should not be forgotten: mobility provides an experience of invaluable richness in terms of academic, cultural and social diversity.
Visbeidzot tā atvieglo tīklu veidošanu un sadarbību starp augstākās izglītības iestādēm, kas ir absolūti nepieciešams priekšnoteikums Eiropas augstākās izglītības un pētniecības sistēmas kvalitatīvai attīstībai.
Finally, it eases networking and cooperation between higher education institutions, which is absolutely necessary for a qualitative development of the European higher education and research establishment.
Referente vēlas izcelt un pievērst īpašu uzmanību šādiem jautājumiem:
The Rapporteur wants to stress and to draw special attention to:
Augstākās izglītības reforma un universitāšu modernizācija: kvalitāte, jauninājumi un elastīgums
Higher education reform and modernisation of universities: quality, innovation and flexibility
Finansēšana un ieguldījumi studentu mobilitātē un sociālā dimensija
Funding and investment in student mobility and social dimension
Lai gan referente atzīst šādas starpvaldību iniciatīvas milzīgo nozīmi, viņa vēlētos uzsvērt, ka tās īstenošana valstu līmenī ir ļoti sadrumstalota.
Although the Rapporteur acknowledges the paramount importance of such intergovernmental initiative, insist on the fact that its implementation is very fragmented at national level.
Tādēļ pašlaik ir diezgan grūti pazīt Boloņas procesa Eiropas „fasādi”, un tādēļ ir jārada tiesiskā struktūra, vienmēr atceroties, ka studentiem izglītības jomā ir jābūt visu jautājumu un iniciatīvu centrā.
Therefore, for the time being it is rather difficult to recognise the European "facade" of the Bologna Process, and that is why a legal framework should be created, having always in mind that students must be at the heart of all questions and initiatives as far as education is concerned.
Budžeta komiteja aicina par jautājumu atbildīgo Kultūras un izglītības komiteju savā rezolūcijas priekšlikumā iekļaut šādus ierosinājumus:
The Committee on Budgets calls on the Committee on Culture and Education, as the committee responsible, to incorporate the following suggestions in its motion for a resolution:
1. atzīmē, ka, ņemot vērā ierobežotās iespējas 1.a pozīcijā atstāto mazo rezervju dēļ, tā īpaši atzinīgi vērtē dalībvalstu valdību pūles sadarboties un tādējādi veicināt izglītības kvalitāti un konkurētspēju Eiropas Savienībā, sevišķi veicinot mobilitāti, cenšoties panākt kvalifikāciju atzīšanu un nodrošināšanu;
Notes that, considering the limited room for manoeuvre due to the narrow margins left in Heading 1a, efforts of Member States undertaken in the framework of intergovernmental cooperation in order to enhance the quality and competitiveness of education in the EU by, in particular, the promotion of mobility, ensuring recognition of qualifications and quality assurance, are particularly welcomed;
3. atzīmē, ka saistībā ar daudzgadu finanšu shēmas vidusposma pārskatu, kas paredzēts deklarācijā, kura pievienota 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumam par budžeta disciplīnu un labu finanšu pārvaldību, būtu jāapsver finansējuma pastiprināšana programmām izglītības jomā atkarībā no uzraudzības rezultātiem un programmas vērtējuma;
Notes that, in the context of the mid-term review of the Multiannual Financial Framework foreseen by the Declaration attached to the Interinstitutional Agreement of 17 May 2006 on budgetary discipline and sound financial management, a strengthening of the financial envelope foreseen for the programmes in the field of education could be considered, subject to the results of monitoring and evaluation of the programme;
Pieņemtie teksti, P6_TA(2007)0616 . , ka mūžizglītības un Erasmus Mundus programma, ko ieviesīs izpildaģentūra, neizraisīs administratīvo izmaksu pieaugumu visā finanšu shēmā.
Texts Adopted, P6_TA(2007)0616 , that implementation of the Lifelong Learning and Erasmus Mundus programmes by an executive agency must not lead to an increased share of administrative costs in the total envelope.
Laima Liucija Andrikienė, Reimer Böge, Paulo Casaca, Daniel Dăianu , Valdis Dombrovskis, Brigitte Douay, Hynek Fajmon, Salvador Garriga Polledo, Ingeborg Gräßle, Louis Grech, Nathalie Griesbeck, Catherine Guy-Quint, Jutta Haug, Anne E. Jensen, Wiesław Stefan Kuc, Janusz Lewandowski, Vladimír Maňka, Mario Mauro, Francesco Musotto, Theodor Dumitru Stolojan, László Surján, Kyösti Virrankoski, Ralf Walter
Laima Liucija Andrikienė, Reimer Böge, Paulo Casaca, Daniel Dăianu, Valdis Dombrovskis, Brigitte Douay, Hynek Fajmon, Salvador Garriga Polledo, Ingeborg Gräßle, Louis Grech, Nathalie Griesbeck, Catherine Guy-Quint, Jutta Haug, Anne E. Jensen, Wiesław Stefan Kuc, Janusz Lewandowski, Vladimír Maňka, Mario Mauro, Francesco Musotto, Theodor Dumitru Stolojan, László Surján, Kyösti Virrankoski, Ralf Walter
– ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 11. pantu
– having regard to Article 11 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union
– ņemot vērā Amsterdamas līguma Protokolu par valsts apraides sistēmu dalībvalstīs
– having regard to the protocol to the Treaty of Amsterdam on the system of public broadcasting in the Member States
– ņemot vērā Komisijas dienestu darba dokumentu par plašsaziņas līdzekļu plurālismu Eiropas Savienības dalībvalstīs ( SEC(2007)0032 ),
– having regard to the Commission staff working document entitled "Media pluralism in the Member States of the European Union" ( SEC(2007)0032 ),
– ņemot vērā 2002. gada 20. novembra rezolūciju par plašsaziņas līdzekļu koncentrēšanos
– having regard to its resolution of 20 November 2002 on media concentration
– ņemot vērā 2005. gada UNESCO Konvenciju par kultūras izpausmju daudzveidības aizsardzību un veicināšanu ( UNESCO Konvenciju par kultūras izpausmju daudzveidību),
– having regard to the 2005 Unesco Convention on the Protection and Promotion of the Diversity of Cultural Expressions (Unesco Convention on cultural diversity),
– ņemot vērā 2004. gada 22. aprīļa rezolūciju par vārda un informācijas brīvības pārkāpuma riskiem ES un it īpaši Itālijā (Pamattiesību hartas 11. panta 2. punkts)
– having regard to its resolution of 22 April 2004 on the risks of violation, in the EU and especially in Italy, of freedom of expression and information (Article 11(2) of the Charter of Fundamental Rights)
– ņemot vērā Komisijas 2001. gada paziņojumu par valsts atbalsta noteikumu piemērošanu sabiedriskajai apraidei (2001/C 320/04),
– having regard to the Communication from the Commission of 2001 on the application of State aid rules to public service broadcasting ((2001/C 320/04),
– ņemot vērā Padomes 1999. gada 25. janvāra rezolūciju par sabiedrisko apraidi (1999/C 30/01),
– having regard to the Council Resolution of 25 January 1999 concerning public service broadcasting (1999/C 30/01),
– ņemot vērā Eiropas Padomes Ministru komitejas 2007. gada 31. janvāra Ieteikumu Rec (2007)3 dalībvalstīm par plašsaziņas līdzekļu uzdevumiem informācijas sabiedrībā,
– having regard to the Recommendation Rec(2007)3 of 31 January 2007 of the Committee of Ministers of the Council of Europe to member states on the remit of public service media in the information society,
– ņemot vērā Kultūras un izglītības komitejas ziņojumu, kā arī Ekonomikas un monetārās komitejas, Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas un Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas atzinumus ( A6-0303/2008 ),
– having regard to the report of the Committee on Culture and Education and the opinions of the Committee on Economic and Monetary Affairs, the Committee on Industry, Research and Energy and the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs and ( A6‑0303/2008 ),
A. tā kā Eiropas Savienība ir apņēmusies aizsargāt un veicināt plašsaziņas līdzekļu plurālismu kā būtisku pamatu Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 11. pantā iekļautajām tiesībām uz informāciju un vārda brīvību, kas joprojām ir demokrātijas saglabāšanas, sabiedriskās plurālisma un kultūras daudzveidības pamatprincipi;
A. whereas the European Union has confirmed its commitment to the defence and the promotion of media pluralism, as an essential pillar of the right to information and freedom of expression enshrined in Article 11 of the Charter of Fundamental Rights, which remain fundamental principles for preserving democracy, civic pluralism and cultural diversity,
B. tā kā Eiropas Parlaments vairākkārt ir paudis vēlmi, lai Komisija noteiktu stabilu tiesisko regulējumu gan plašsaziņas līdzekļu nozarē, gan arī informācijas sabiedrībā kopumā, kura mērķis būtu nodrošināt vienlīdzīgu plurālisma aizsardzības līmeni dalībvalstīs un ļaut tirgus dalībniekiem izmantot vienotā tirgus iespējas;
B. whereas Parliament has repeatedly expressed its view that the Commission should establish a stable legal framework, both in the media and in the information society as a whole, aimed at ensuring an equivalent level of protection of pluralism in the Member States and enabling operators to benefit from the opportunities created by the single market,
C. tā kā minētajā darba dokumentā Komisija uzsvēra, ka plašsaziņas līdzekļu plurālisms nav saistīts tikai ar uzņēmumu īpašuma tiesību koncentrēšanos, bet ietver arī jautājumus par sabiedriskajām raidorganizācijām, politisko varu, ekonomisko konkurenci, kultūras daudzveidību, jauno tehnoloģiju attīstību, pārredzamību un žurnālistu darba apstākļiem Eiropas Savienībā;
C. whereas, as the Commission stressed in its above-mentioned staff working document, the concept of media pluralism cannot be limited to the issue of concentration of ownership of companies, but also includes issues related to public broadcasting services, political power, competition in the economy, cultural diversity, the development of new technologies, transparency, and the working conditions of journalists in the Union,
D. tā kā sabiedrisko raidorganizāciju rīcībā ir jābūt vajadzīgajiem resursiem un iestādēm, lai varētu sasniegt īstu neatkarību no politiskā spiediena un tirgus spēkiem;
D. whereas public broadcasting services need to have the necessary resources and institutions to allow them to be genuinely independent of political pressures and market forces,
E. tā kā pašlaik sabiedriskās raidorganizācijas ir spiestas nepamatoti un kaitējot savu programmu kvalitātei konkurēt par reitingiem ar komerciālajiem kanāliem, kuru galvenais uzdevums nav kvalitāte, bet gan lielākās auditorijas daļas pieprasījuma apmierināšana;
E. whereas as things stand public broadcasting services are under pressure, unjustifiably and to the detriment of content quality, to compete for ratings with commercial channels, whose objective is ultimately not quality but satisfaction of majority public taste,
F. tā kā UNESCO Konvencija par kultūras izpausmju daudzveidību cita starpā piešķir ievērojamu nozīmi tādu apstākļu radīšanai, kas veicina plašsaziņas līdzekļu dažādību;
F. whereas the Unesco Convention on cultural diversity attaches considerable importance to, inter alia, the creation of conditions conducive to media diversity,
G. tā kā šajā UNESCO konvencijā ir atzītas konvencijas dalībvalstu tiesības veikt pasākumus, kuru mērķis ir palielināt plašsaziņas līdzekļu dažādību, tostarp ar sabiedrisko apraidi;
G. whereas the same Unesco Convention recognises the right of its parties to take measures aimed at enhancing diversity of the media, including through public service broadcasting,
H. tā kā sabiedrisko audiovizuālo plašsaziņas līdzekļu nozīmīgā loma plurālisma nodrošināšanā ir atzīta UNESCO Konvencijā par kultūras izpausmju daudzveidību un Amsterdamas līguma Protokolā par valsts apraides sistēmu dalībvalstīs, kurā noteikts, ka valsts apraides sistēma dalībvalstīs ir tieši saistīta ar katras valsts sabiedrības demokrātijas, sociālajām un kultūras vajadzībām un vajadzību saglabāt viedokļu dažādību informācijas līdzekļos, vienlaikus dalībvalstis ir atbildīgas par valsts televīzijas apraides uzdevumu noteikšanu un tās finansējuma nodrošināšanu;
H. whereas the important role of the public audiovisual media in ensuring pluralism is recognised in the Unesco Convention on cultural diversity and in the Amsterdam Treaty protocol on the system of public broadcasting in the Member States, which stipulates that the system of public broadcasting in the Member States is directly related to the democratic, social and cultural needs of each society and the need to preserve media pluralism, while the Member States are responsible for determining the remit of public television broadcasting and providing for its funding,
I. tā kā Komisijas 2001. gada paziņojumā ir pilnībā atzīta sabiedrisko raidorganizāciju nozīmīgā loma plurālisma un kultūras un valodu daudzveidības veicināšanā, uzsver, ka, apsverot attiecīgā valsts atbalsta piešķiršanu, Komisija piemēros tādus kritērijus kā kultūras dažādības veicināšanas nozīmi un demokrātijas, sociālo un kultūras vajadzību apmierināšanu katrā sabiedrībā;
I. whereas the Commission Communication of 2001 fully recognises the central role played by public broadcasting bodies in promoting plurality and cultural and linguistic diversity and stresses that, in examining the State aids in question, the Commission will apply criteria such as the importance of promoting cultural diversity and meeting the democratic, social and cultural needs of each society,
J. tā kā Padomes 1999. gada 25. janvāra rezolūcijā vairākkārt atzīmēta sabiedrisko raidorganizāciju nozīmīgā loma plurālisma nodrošināšanā un pausta prasība dalībvalstīm noteikt tām plašus uzdevumus, kas atspoguļotu šo organizāciju nozīmi, sniedzot sabiedrībai jauno audiovizuālo un informācijas pakalpojumu, kā arī jauno tehnoloģiju ieguvumus;
J. whereas the Council Resolution of 25 January 1999 reiterates the vital role of public service broadcasting for pluralism and demands that Member States give it a wide remit that reflects its role of bringing to the public the benefits of new audiovisual and information services and new technologies,
K. tā kā iepriekš minēto Amsterdamas līguma protokolu pieņēma Padome, lai rūpētos, lai dalībvalstu kompetencē būtu savas sabiedriskās apraides sistēmas organizēšana, kas pielāgota attiecīgās sabiedrības demokrātiskajām un kultūras vajadzībām, lai saglabātu plašsaziņas līdzekļu plurālismu;
K. whereas the above-mentioned Amsterdam Treaty protocol has been adopted by the Council to ensure Member States' competencies to organise their national public service broadcasting system in a way tailored to the democratic and cultural needs of their society, so as to best serve the aim of preserving media pluralism,
L. tā kā iepriekš minētajā Ministru komitejas ieteikumā ir uzsvērta sabiedrisko raidorganizāciju īpašā nozīme kā objektīvas un neatkarīgas informācijas un komentāru avotam, un saistībā ar novatoriska un dažāda satura nodrošināšanu, kas atbilst augstiem ētiskiem un kvalitātes standartiem, kā arī kā sabiedrības diskusiju forumam un līdzeklim, lai veicinātu personu plašāku demokrātisku dalību, un tādēļ pieprasa, lai dalībvalstīm arī turpmāk būtu tiesības pielāgot to uzdevumus, lai īstenotu šo organizāciju mērķus jaunajā plašsaziņas līdzekļu vidē;
L. whereas the above-mentioned Recommendation of the Committee of Ministers underlines the specific role of public service broadcasting as a source of impartial and independent information and comment, and of innovative and varied content which complies with high ethical and quality standards, and as a forum for public discussion and a means of promoting broader democratic participation of individuals, and thus demands that Member States remain empowered to adapt that remit to fulfil its purpose in a new media environment,
M. tā kā plašsaziņas līdzekļu plurālismu var garantēt tikai ar sabiedriskās televīzijas satura pareizu politisku līdzsvaru;
M. whereas media pluralism can only be guaranteed by a proper political balance in the content of public service television,
N. tā kā pieredze parāda, ka neierobežota īpašuma tiesību koncentrēšanās apdraud plurālismu un kultūras dažādību, un tā kā sistēma, kuras pamatā ir tikai un vienīgi brīvā tirgus konkurence, nespēj garantēt plašsaziņas līdzekļu plurālismu;
N. whereas experience shows that the unrestricted concentration of ownership jeopardises pluralism and cultural diversity and whereas a system purely based on free market competition alone is not able to guarantee media pluralism,