natgillin/translations-raw huggingface dataset:
H. tā kā turpmāk šīs diskusijas ir steidzami jāatsāk, ņemot vērā pēdējos notikumus, un vairāki PTO darbības aspekti ir būtiski jāpārskata, lai vienlaikus palielinātu šīs organizācijas efektivitāti un leģitimitāti
H. whereas it is now a matter of urgency to relaunch this debate in the light of the latest developments and to fundamentally review several aspects of the functioning of the WTO with a view to increasing both its effectiveness and its legitimacy,
2. turklāt uzskata, ka svarīgāk nekā jebkad agrāk ir atsākt PTO lēmumu pieņemšanas procesa, pilnvaru, darbības un nākotnes apspriešanu saistībā ar šīs organizācijas iespējamo reformu;
Considers, moreover, that it is now more necessary than ever to resume the debate on the decision-making process, mandate, functioning and future of the WTO with a view to the possible reform of this organisation;
4. atzinīgi vērtē būtisku PTO reformu un atgādina, cik svarīgs līdzeklis ir tirdzniecība, lai sekmētu attīstību un mazinātu nabadzību; uzsver daudzpusīguma nozīmi, jo tas ir veids, kā veicināt brīvu un godīgu tirdzniecību un sasniegt ANO Tūkstošgades attīstības mērķus;
Welcomes a substantial reform of the WTO and reiterates the importance of trade as an effective tool for development and poverty reduction; stresses the importance of multilateralism as a mechanism to promote free and fair trade and in order to achieve the United Nations Millennium Development Goals;
7. uzskata, ka ierosinātajam pasākumam vispirms jāattiecas tieši uz daudzpusējās tirdzniecības sistēmas mērķiem, rūpējoties par šo mērķu savstarpējo atbalstu un saskaņotību ar citu starptautisko organizāciju īstenoto rīcību; uzskata, ka īpaši nepieciešams vairāk koordinēt PTO pasākumus ar tiem, ko veic Starptautiskā Darba organizācija, ANO Pārtikas un lauksaimniecības organizācija, ANO Vides programma, Pasaules Veselības organizācija, ANO Tirdzniecības un attīstības konference un kas tiek veikti saskaņā ar Kioto programmu atjaunīgās enerģijas jomā, lai tādējādi nodrošinātu, ka šo organizāciju lēmumu pieņemšana notiek saskaņotāk;
Takes the view that the proposed exercise should focus first and foremost on the very aims of the multilateral trade system, to ensure that they are mutually supportive and consistent with the action being taken by other international organisations; considers in particular that the coordination of WTO activities with those of the International Labour Organisation ( ILO), the United Nations Food and Agriculture Organisation (FAO), the United Nations Environment Programme (UNEP), the United Nations Development Programme (UNDP), the World Health Organisation (WHO), the United Nations Conference on Trade and Development (UNCTAD) and the Kyoto programme on renewable energy, should be strengthened, in order to ensure greater consistency in the decision-making process of those organisations; in this connection, believes that the ILO should be granted observer status and that a committee on trade and decent employment should be set up modelled on the Committee on Trade and Environment;
9. prasa saistībā ar PTO Apvienoto Nāciju Organizācijā apspriest, kādas jaunas saites starp daudzpusējām organizācijām jāveido tā, lai nodrošinātu šo organizāciju pasākumu, kā arī dažādu starptautisku nolīgumu un konvenciju saskaņotību, tādējādi panākot ilgtspējīgu attīstību un nabadzības izskaušanu;
Requests that consideration be given within the UN, in liaison with the WTO, to the new links that should be forged between multilateral organisations so as to ensure consistency in their actions and in the various international agreements and conventions, in the interests of sustainable development and poverty eradication;
14. uzskata, ka PTO institucionālo struktūru iespējams uzlabot, precīzāk nošķirot pasākumus, kas saistīti ar sarunām par jauniem noteikumiem un jaunām saistībām, no pasākumiem, kuri saistīti ar pašreizējo nolīgumu īstenošanu; uzsver, ka svarīgi ir otrā veida pasākumi, kuriem PTO dalībvalstis nekādā ziņā nedrīkst veltīt pārāk maz resursu un politiskās uzmanības;
Considers that the institutional structure of the WTO could be improved by better distinguishing the activities relating to the negotiation of new rules and commitments from those relating to the implementation of existing agreements; stresses the importance of the latter type of activity which should under no circumstances be sacrificed by WTO members in terms of resources and political attention;
17. atgādina, ka svarīga ir PTO parlamentārā dimensija, lai pastiprinātu PTO sarunu demokrātisko leģitimitāti un pārredzamību; uzsver, ka nozīmīgu darbu ir veikusi PTO veltītā parlamentārā konference, kuru organizē Eiropas Parlaments kopīgi ar Parlamentu savienību ( IPU ) un kuras darbību varētu padarīt intensīvāku;
Stresses the importance of the parliamentary dimension of the WTO in order to enhance the democratic legitimacy and transparency of WTO negotiations; stresses the importance of the work done by the Parliamentary Conference on the WTO, which is organised jointly by the European Parliament and the Inter-Parliamentary Union (IPU), whose activities could be stepped up;
24. konstatē, ka Pasaules Tirdzniecības organizācijā palielinās tādu neformālo grupu skaits, kurās konkrētu vispārējo, nozaru vai reģionālo interešu dēļ apvienojas vairāk vai mazāk PTO dalībvalstu, un ka šīs grupas bieži vien ir noderīgas, izstrādājot nostājas un panākot kompromisus; aicina PTO dalībvalstis apsvērt iespēju labāk regulēt šādu grupu veidošanu un darbību, rūpējoties par pārredzamību un efektivitāti, kā arī nodot šo grupu rīcībā to darbībai nepieciešamos līdzekļus;
Observes the multiplication in the WTO of informal groups involving a varying number of WTO members which unite around certain common, sectoral or regional interests, and the often useful role played by these groups in summarising positions and helping to form compromises; calls on the WTO members to reflect on the possibility of better managing the establishment and functioning of such groups, in the interest of transparency and efficiency, and of giving them the necessary resources for their activities;
27. uzsver, ka jācenšas uzlabot jaunattīstības valstu līdzdalība un pārstāvība izpildpadomēs, kā arī jācenšas nostiprināt šo valstu iekšējās pārskata, pārredzamības un labas pārvaldības sistēmas;
Urges that efforts be made to enhance the participation and representation of developing countries on the Executive Councils, as well as to strengthen their internal systems for reporting, transparency and good governance;
30. norāda, ka PTO sekretariātam ir izšķiroši nozīmīga loma, un uzskata, ka ir ļoti svarīgi, lai sekretariātā būtu proporcionāla amatpersonu pārstāvība no attīstītajām un jaunattīstības valstīm, un tādējādi tas efektīvāk varētu pildīt savus uzdevumus;
Stresses that the role of the WTO secretariat is critical, and believes that it is important that the secretariat has a proportionate representation of officials from developed and developing countries in order for it to discharge its mandate more effectively;
32. ierosina arī PTO sekretariātam dot zināmu rīcības brīvību, lai tas varētu pieņemt iniciatīvas, kas skar institucionālās intereses, izstrādāt priekšlikumus kompromisa variantiem, ja sarunas ir bloķētas, pat vadīt atsevišķu struktūru darbu, nodrošinot nepārtrauktību un objektivitāti; uzsver, ka šādi priekšlikumi jāpapildina ar nopietnu pētījumu par sekretariāta darbinieku darbā pieņemšanas noteikumiem un sekretariāta resursu atbilstību uzticētajiem uzdevumiem;
Suggests that some leeway could also be given to the WTO secretariat, allowing it to adopt measures of institutional interest, propose compromise formulas in the case of deadlock, or even chair the meetings of certain bodies, in the interest of continuity and impartiality; stresses the need for such proposals to be accompanied by serious reflection on the arrangements for recruiting members of the secretariat and on the appropriateness of its resources for the tasks with which it is entrusted;
35. uzskata, ka rūpīgi jāizvērtē iespēja saskaņā ar objektīviem kritērijiem, kas nav saistīti tikai ar nacionālo kopproduktu, ne vien jaunattīstības valstis, bet arī visas citas PTO dalībvalstis iedalīt kategorijās vai apakškategorijās, lai diferencēti piemērotu spēkā esošos nolīgumus vai tos nolīgumus, par kuriem notiek sarunas;
Considers that serious consideration should be given to the issue of categorisation or sub-categorisation, not only of developing countries but also of all other WTO members, on the basis of objective criteria which are not exclusively linked to gross national product, with a view to a possible differentiated application of existing agreements or of those under negotiation;
38. atgādina, ka kopš 1997. gada notiek sarunas attiecībā uz Vienošanos par strīdu izšķiršanu un šo sarunu mērķis ir precizēt atsevišķus šīs vienošanās noteikumus un uzlabot to piemērošanu; pauž nožēlu, ka tām jau ilgu laiku nav rezultātu; atbalsta ES priekšlikumu palielināt strīdu izšķiršanas institūciju autonomiju;
Points out that the Dispute Settlement Understanding has, since 1997, been the subject of negotiations designed to clarify some of its rules and improve their application; regrets the prolonged lack of results in these negotiations; supports the EU proposal for an enhancement of the autonomy of the dispute settlement bodies;
41. uzsver, ka jānodrošina, lai Strīdu izšķiršanas organizācija PTO noteikumus interpretē, pietiekami ņemot vērā starptautiskās vides un sociālās tiesības, un nepieciešamības gadījumā aicina Komisiju un visas PTO dalībvalstis grozīt atbilstošos PTO noteikumus;
Stresses the need to ensure that the Dispute Settlement Body interprets WTO rules in such a way that it takes into due account applicable international environmental and social law and, where needed, calls on the Commission and WTO membership as a whole to amend WTO rules in this regard;
44. uzskata, ka PTO sistēmā jāveicina arī pozitīva integrācija starp tās dalībvalstīm, papildinot tirdzniecības šķēršļu samazināšanu vai likvidēšanu (negatīvā integrācija);
Considers that in the WTO framework positive integration should also be promoted among its members, in addition to the reduction or elimination of trade barriers (negative integration);
46. aicina PTO dalībvalstis apsvērt ideju par īpašu pirmspievienošanās statusu kandidātvalstīm, kas, vēl nenoslēgušas divpusējās sarunas par piekļuvi tirgum ar saviem galvenajiem partneriem šajā organizācijā, apsolītos nekavējoties uzņemties visas saistības, kuras izriet no pašreizējo noteikumu piemērošanas; uzsver, ka lēmums uzņemt vai neuzņemt PTO jaunu dalībvalsti vienmēr ir jāpieņem, pamatojoties tikai uz komerciāliem apsvērumiem;
Calls on the WTO members to consider the idea of a special pre-accession status for candidate countries which, while not having yet concluded their bilateral market access negotiations with their key partners in the organisation, pledge to take on without delay all the obligations resulting from the application of the existing rules; stresses that the decision on whether or not to admit a new member country to the WTO should always be adopted on the basis of strictly commercial considerations;
50. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei un Komisijai, dalībvalstu un kandidātvalstu valdībām un parlamentiem, citu PTO dalībvalstu valdībām un parlamentiem, kā arī PTO.
Instructs its President to forward this resolution to the Council and Commission, the governments and parliaments of the Member States and candidate countries, the governments and parliaments of the other WTO members and the WTO.
Šī ziņojuma mērķis ir noteikt iespējamos virzienus, lai pilnveidotu daudzpusējās tirdzniecības sistēmu, tiešā veidā ņemot vērā Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) darbības un struktūras efektivitāti; šī sistēma ir minētās struktūras pamatā un tiek dažreiz kritizēta par tās darbības veidu.
The aim of this report is to set out possible approaches to improving the multilateral trade system and, more particularly, the effectiveness of the actions and structures of the World Trade Organisation (WTO), the embodiment of that system, whose operation and methods have attracted a certain amount of criticism.
Temats, kas Starptautiskās tirdzniecības komitejai ir jāapsver, nav no vieglajiem, jo tas ir nenovēršami saistīts ar darbības un procedūras līdzsvaru organizācijā, kas nosaka starptautiskās tirdzniecības principus.
The analysis of this subject on which the Committee on International Trade is about to embark is by no means straightforward, since it will inevitably raise the need for balance in the methods and procedures of the organisation responsible for upholding the principles in accordance with which international trade is regulated.
Par mūsu darba sākumpunktu tiks izmantoti noslēguma apsvērumi, kas minēti P. Sutherland ziņojumā, kura mērķis ir saistībā ar PTO desmito gadskārtu pārbaudīt šīs organizācijas mehānismu efektivitāti un darbību, kā arī apsvērt to iespējamo reformu un kurš ir vienīgais noderīgais dokuments, kas par šo jautājumu sagatavots PTO līmenī.
Our starting point will be the conclusions of the Sutherland report which, to mark the tenth anniversary of the WTO, set out to assess the effectiveness of the organisation’s operating methods and to consider whether they should be reformed, and which constitutes the only important document on the subject drawn up by the WTO itself.
Pēc šī ziņojuma notika intensīvās akadēmiskās debates, kas pašā PTO netika ņemtas vērā, turklāt šķiet, ka šīs pārdomas ir pilnībā aizmirstas.
Since then, the lively academic debate the report provoked at the time has not been followed up inside the organisation and the study itself seems to have been almost forgotten.
Vispirms referents īpaši vēlas uzsvērt, ka šī ziņojuma mērķis nav kritizēt daudzpusējās tirdzniecības sistēmu un it sevišķi PTO izveidoto organizāciju.
Your rapporteur wishes to begin by stressing that her report is not intended as a critique of the multilateral trade system or the organisation which embodies it, the WTO.
Tieši otrādi, šajā ziņojumā būs apstiprināts, ka šo organizāciju, kas ir jebkādas pasaules tirdzniecības sistēmas stūrakmens, Parlaments uzskata par nozīmīgu.
On the contrary, the report stresses the importance which Parliament attributes to the organisation which is the cornerstone of the whole world trade system.
Tomēr šķiet, ka brīdī, kad noslēgumam tuvojas Dohas sarunu kārta, kurām referents novēl pozitīvu rezultātu, ir laiks, pamatojoties uz P. Sutherland ziņojuma secinājumiem, sākt pārdomāt institucionālos un procesuālos jautājumus, lai to pilnveidošana varētu veicināt šīs organizācijas efektīvāku darbību.
Nevertheless, now that the end of the Doha Round of negotiations - which your rapporteur hopes will be successful - is in sight, it would be appropriate to begin to reflect on the issues raised by certain institutions and procedures on the basis of the conclusions of the Sutherland report, in order to ascertain whether they could be improved and so help the organisation to function more effectively.
Pēc tam Eiropas Komisijai būs Ženēvā jāuzņemas atbilstīgas iniciatīvas, lai šos jautājumus īstenotu.
The Commission will then have the task of taking the necessary steps in Geneva to carry those improvements into effect.
Tāpēc mūsu piedāvātajai analīzei ir jābūt padziļinātai un tajā jāievēro pamatnostādne, kas mums ļaus izdarīt pilnībā reālistiskus secinājumus, ko būs iespējams aizstāvēt dažādās instancēs.
Before embarking on this in-depth analysis, therefore, we must bear in mind the need to stay focused and reach conclusions which are as realistic as possible and can be supported in the relevant bodies.
PTO reformas temats aptver dažus pamatjautājumus, kam referents vēlas pievērst uzmanību.
The subject of WTO reform covers a number of fundamental questions which your rapporteur would like to bring to your attention.
PTO institucionālā struktūra
Institutional structure of the WTO
PTO sastāv no vairākām struktūrām, kam ir atšķirīga kompetence: Vispārējā padome, Vispārējā padome, kas atbildīga par tirdzniecības politikas virzienu izvērtēšanu, Vispārējā padome, kas atbildīga par strīdu atrisināšanu, un daudzas īpašās komitejas, padomes, apakškomitejas un darba grupas.
The WTO comprises a series of bodies with different powers, including the General Council, the General Council meeting as the trade policy review body, the General Council meeting as the dispute settlement body, and a series of special committees, councils, sub-committees and working parties.
Varētu jautāt, vai šāda struktūra ir piemērota un vai tā nekavē lēmumu pieņemšanas procesu.
The question is whether this structure is appropriate, or impedes the decision-making process.
PTO institucionālo struktūru varētu pilnveidot, ja darbības, kuras saistītas ar jaunu starptautisko noteikumu un jaunu saistību apspriešanu, skaidrāk nošķirtu no darbībām, kas saistītas ar pašreizējo nolīgumu piemērošanu, kuriem jāpievērš arī politiska uzmanība un kuriem jāpiešķir atbilstīgi resursi (sk. Nolīgumu par intelektuālā īpašuma tiesību komercaspektiem un šā nolīguma protokolu).
The WTO’s institutional structure could be improved by establishing a clearer distinction between activities connected with the negotiation of new international rules and commitments and activities relating to the implementation of existing agreements, which should also attract sufficient political support and resources (see the TRIPs Agreement and Protocol).
Pasaules Tirdzniecības organizācijā galīgo lēmumu vienmēr pieņem vienprātīgi, pilnībā ievērojot visu PTO locekļu vienlīdzību.
Final decisions in the WTO are always adopted by a consensus, and fully respect the principle that all members of the WTO are equal.
Dažreiz nevienprātība tiek pausta tādu iemeslu un apsvērumu dēļ, kam nav nekāda sakara ar apspriežamo jautājumu, un šādi iebildumi nav nekādā veidā jāpierāda vai jāpamato.
There are occasions when consent is withheld on grounds which are unconnected with the subject under discussion, yet no proof or justification for dissent is required.
Lēmumu pieņemšanas procesu varētu pilnveidot, paredzot, ka valdībai, kas iebilst pret vienprātīgu lēmumu, ir pienākums savu nostāju pamatot rakstiski.
The decision-making process could be improved by requiring any government which refuses to reach consensus to justify its position in writing.
Lai gan ministru konferencēs vienprātība tiek saglabāta kā norma, darba grupās un komitejās, kuru darbs ir galīgā lēmuma pamatā, vienprātības vietā varētu noteikt citu procedūru.
Also, while unanimity should continue to be required at ministerial conferences, it might be possible to envisage another means of reaching agreement in the working parties and committees whose proceedings pave the way for the final decision.
Tādējādi varētu apsvērt tādu padomju un komiteju veidošanu, kurās vairāk piedalītos attiecīgie ministri un pārstāvētu visu organizāciju, tostarp gan ģeogrāfiskā, gan ekonomiskā ziņā.
With that in mind, it might be possible to provide for the various ministers to engage more fully with the various councils and committees, and for those bodies to be more representative, in geographic and economic terms, of the organisation as a whole.
Patlaban šaurās G4 un G6 grupas bieži vien uzskata par ierobežotiem lielo valstu saietiem, kuras citiem organizācijas locekļiem uzspiež vai mēģina uzspiest savu gribu.
At present, G-4 and G-6 ‘restricted’ group meetings are often seen as exclusive gatherings of big countries which impose, or seek to impose, their will on the other members.
Būtu laiks šajā jautājumā rast piemērotu risinājumu.
It would be good to find a suitable means of resolving this problem.
Dažādo jaunattīstības valstu diferenciācija
Differentiating between the various developing countries
Jau zināmu laiku visās debatēs, kas notiek PTO, lielu uzmanību velta attīstības jautājumiem.
For some time now, development issues have dominated all discussions at the WTO.
Tas ir un paliek Dohas sarunu kārtas galvenais temats, un tam vajadzētu tādam būt arī turpmāk.
Development was, and still is, the main objective of the Doha Round negotiations, and it is proper that it should continue to be so.
Gadu gaitā arvien iezīmīgāka ir kļuvusi atsaukšanās uz jaunattīstības valstīm, kuras var izmantot daudzas labvēlīgas atkāpes, kas paredzētas, lai piešķirtu izdevīgākus režīmus un pretendētu uz diferencētām saistībām.
Over the years, there has been an increasingly marked trend towards developing countries being accorded various exemptions, the purpose of which is to offer more favourable treatment and demand differing levels of commitment.
Jaunattīstības valstu grupa ir kļuvusi arvien plašāka un daudzveidīgāka.
The group of developing countries has become increasingly large and diverse.
Tā aptver valstis ar strauju ekonomikas attīstību (pat tādas, kuru ekonomika jau ir strauji izaugusi, piemēram, Ķīnu, Indiju un Brazīliju), kurām ir maz kopīga ar mazāk attīstītām valstīm, nelielām valstīm un valstīm bez resursiem.
It includes emerging economies - as well as countries which in effect have already ‘emerged’, such as China, India and Brazil - which have little in common with less developed, smaller countries without much in the way of resources.
Tāpēc būtu jānosaka precīzākas un vienveidīgākas grupas, kas atbilstu šo valstu ekonomikas attīstībai, un no visām valstīm būtu jāpieprasa tādas saistības un pienākumi attiecībā uz tirdzniecības liberalizāciju, kuri atbilstu to ekonomiskajam spēkam.
It would be appropriate, therefore, to reclassify countries into clearer and more homogenous groups on the basis of their respective economic situation, and to require all countries to meet their responsibilities in terms of undertaking a degree of trade liberalisation commensurate with their economic strength.
Protams, grūti ir noteikt kritērijus, pēc kuriem diferencēt vairākas valstu kategorijas.
Obviously, the problem will be to establish criteria for differentiating between different categories of countries.
Viens no kritērijiem varētu būt nacionālā kopprodukta pieaugums, citi varētu būt eksporta izaugsme vai noteikts ekonomiskais vai sociālais stāvoklis, piemēram, tas, kas paredzēts humānās attīstības indeksā.
One criterion could be GNP growth, but other criteria might include export growth rates or specified economic or social standards, such as those comprised in the Human Development Index.
Spēkā esošie izņēmumi un priekšrocības arī turpmāk būtu jāpiemēro valstīm, kas tiešām ir jaunattīstības valstis, un, iespējams, šie pasākumi pat jāpastiprina, taču būtu jāprasa, lai šīs valstis nodrošina pēc iespējas lielāku saskaņotību starp piešķirtajām daudzpusējās tirdzniecības priekšrocībām un pieņemtajiem valsts iekšējiem atbalsta politikas virzieniem, kuri nepieciešami, lai konkretizētu un padarītu efektīvas šīs tirdzniecības priekšrocības.
In the case of genuine developing countries, the existing advantages and exemptions should continue to apply - or indeed be enhanced - but those countries should be required to ensure the trade concessions granted at multilateral level were accompanied by corresponding policy measures at national level in order to give substance and effect to the concessions secured in terms of trade.
Sarunu kārtas un vispārējais nolīgums
Negotiating rounds and global agreement
Dohas sarunu kārtas, tāpat kā iepriekšējo kārtu, pamatkritērijs bija iesaistīt visas dalībvalstis sarunās par daudziem jautājumiem, lai panāktu vienotu nolīgumu, kurš pēc tam varētu aptvert visas izskatītās nozaru problēmas.
The guiding principle of the Doha Round, as of preceding rounds of negotiations, has been to involve all the member countries in negotiations covering a wide variety of issues with a view to reaching a single agreement which would cover all the sectoral problems involved.
Tagad, lai noslēgtu vienotu nolīgumu, ir jāuzklausa visas valstis par visiem jautājumiem.
At present, the views of all the countries must be heard on all the issues before a single agreement can be reached.