natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– atzīst ANO vispārējo lomu starptautiskās palīdzības koordinēšanā ārpus Eiropas Savienības teritorijas,
- recognise the UN’s overall role in coordinating international relief outside the territory of the European Union;
– tiek organizēti tā, lai tie būtu savlaicīgi gatavi darbībai arī atbilstīgi nestandarta scenārijiem;
- be organised on a preventive basis, according to specific scenarios;
o) uzskata, ka, jo īpaši attiecībā uz humānās palīdzības pasākumiem un pamatojoties uz pieredzi, kas gūta intervences pasākumos Haiti un Pakistānā, ES pēc iespējas vairāk ir jādarbojas ANO vadībā, koncentrējoties uz tām jomām, kur tās veiktie intervences pasākumi var dot vislielāko pievienoto vērtību;
(o) considers that, with particular reference to humanitarian aid operations, and based on the lessons learned from intervention in Haiti and Pakistan, the EU should, as far as possible, operate under the coordinating umbrella of the UN, concentrating on those fields where its intervention can contribute greater added value;
p) uzskata, ka Eiropas civilās aizsardzības spēki varētu būt balstīti uz dažu dalībvalstu brīvprātīgām saistībām nodrošināt iepriekš noteiktus civilās aizsardzības moduļus, kuri ir gatavi nekavējoties iesaistīties ES operācijās, ko koordinētu Uzraudzības un informācijas centrs (UIC), ka vairums no šiem moduļiem, kuri dalībvalstīs jau ir izveidoti un tādējādi neradītu ievērojamus papildu izdevumus, paliktu šo dalībvalstu kontrolē, ka šo moduļu, kuri pašlaik atrodas gatavības režīmā, izvietošana būtu kodols visai ES civilās aizsardzības sistēmai, reaģējot uz katastrofām gan ES, gan ārpus tās;
(p) considers that the European civil protection force could be based on a commitment by some Member States to voluntarily make available pre-determined civil protection modules that are ready to intervene immediately in EU operations coordinated by the MIC, that most of these modules, which are already available nationally and thus would not entail significant additional costs, would remain under their control, and that the deployment of these modules placed on standby would form the nucleus of the EU’s civil protection system for responding to disasters inside and outside the EU;
q) uzskata, ka ES varētu finansēt civilās aizsardzības papildu moduļus dažām konkrētām vajadzībām, kur ir noteiktas nepilnības un kur Eiropas līmenis radītu papildu vērtību, un uzsver, cik svarīgi ir palielināt finansējumu transportam un gatavības režīmā esošu transporta moduļu izveidošanai;
(q) considers that additional civil protection modules could be financed by the EU for certain specific requirements where gaps have been identified and where the European level would add value, and stresses the importance of increasing funding for transport and developing standby transport modules;
r) uzsver nepieciešamību izstrādāt visaptverošu un aktīvu pieeju reaģēšanas pasākumiem katastrofu gadījumos, koordinējot dažādos Savienībai un dalībvalstīm pieejamos rīcības veidus, piemēram, krīžu vadību (civilo un militāro), finansiālo palīdzību un attīstības vai sociālās un vides politikas nostādnes; šajā sakarībā uzskata, ka daudz efektīvāk ir jāvada pāreja no reaģēšanas uz katastrofām uz atjaunošanas darbiem; atgādina par priekšlikumu izveidot Eiropas Brīvprātīgo humānās palīdzības korpusu atbilstīgi Lisabonas līguma noteikumiem (214. panta 5. punkts) un, ņemot vērā to, ka 2011. gads būs Eiropas brīvprātīgo kustības gads, mudina Eiropas Komisiju un Padomi sadarbībā ar Eiropas Parlamentu iespējami īsā laikā izstrādāt noteikumus un procedūras šā korpusa darbībai, jo īpaši ņemot vērā dažu dalībvalstu izrādītās tamlīdzīgās iniciatīvas;
(r) underlines the need to develop a comprehensive and proactive approach in response to disasters, coordinating the various means of action available to the Union and its Member States, such as crisis management (civil and military), financial assistance and development or social and environmental policies; believes in this context that the transition between disaster response and post-disaster reconstruction should be managed more efficiently; recalls the proposal to set up a European Voluntary Humanitarian Aid Corps in accordance with the provisions of the Lisbon Treaty (Article 214(5)), and with a view to the European Year of Volunteering 2011 encourages the European Commission and the Council to work, together with the European Parliament, on the rules and procedures for the operation of the Corps as soon as possible, especially in the light of similar initiatives taken by some Member States;
s) atgādina Padomei, ka, reaģējot uz katastrofu, militārie resursi un iespējas, jo īpaši loģistikai, transporta un infrastruktūras atbalstam humānās palīdzības pasākumos jāizmanto tikai ārkārtas gadījumos kā galējais līdzeklis un tam vienmēr jānotiek atbilstīgi Eiropas konsensam par humāno palīdzību un Oslo Pamatnostādnēm par militārās un civilās aizsardzības resursu izmantošanu;
(s) reminds the Council that the use of military assets and capabilities in disaster response , particularly for logistics, transport and infrastructure support for humanitarian aid operations, should be exceptional, used as a ‘last resort’ and always in compliance with existing agreements such as the European Consensus on Humanitarian Aid and the Oslo guidelines on the use of military and civil defence assets in international disaster relief;
t) atzīst, ka atbilstīgi Eiropas Konsensam par humāno palīdzību un Oslo pamatnostādnēm militārās un civilās aizsardzības instrumentus katastrofas seku likvidēšanā vajadzētu izmantot kā ,,galējo līdzekli”; atgādina, ka militāri līdzekļi apvienojumā ar civilo aizsardzību un humāno palīdzību bieži vien dod nopietnu ieguldījumu reaģēšanas pasākumos katastrofas seku novēršanai, un norāda, ka militāri līdzekļi var būt nepieciešami, lai novērstu kritiskus iespēju trūkumus (jo īpaši saistībā ar stratēģiskiem pārvadājumiem, specializētiem līdzekļiem, smago tehniku un transportu); tādēļ uzsver, ka ir jāizstrādā visaptveroša pieeja un jāuzlabo sinerģija starp civilajām un militārajām iespējām un jānosaka jomas, kurās dalībvalstis var apvienot savus centienus un iespējas ES līmenī, lai dotu ieguldījumu ES veiktajos reaģēšanas pasākumos katastrofas seku novēršanai, kas ir jo īpaši svarīgi ekonomiski grūtos apstākļos;
(t) acknowledges that military and civil defence assets in disaster relief should be used as a last resort, in compliance with the European Consensus on Humanitarian Aid and the Oslo guidelines; recalls that military means often constitute an important contribution to disaster response, along with civil protection and humanitarian aid, and notes that military assets can be necessary for filling critical capacity gaps (particularly strategic lift, specialised assets, heavy engineering and transport); therefore stresses the need to develop a comprehensive approach and to improve synergies between civil and military capabilities, and to identify areas in which Member States can pool their efforts and capabilities at EU level to contribute to EU disaster response, which is particularly important in a difficult economic climate;
u) uzsver, ka ES ir jāveido pastāvīgi pieejamas civilās iespējas, kas darbojas neatkarīgi no militārajām struktūrām, un jānosaka jomas, kurās dalībvalstis var apvienot savus centienus un spējas ES līmenī;
(u) emphasises the need to build up permanently available civilian capabilities in the EU which operate independently from military structures and to identify areas in which Member States can pool their efforts and capabilities at EU level in this respect;
v) mudina Padomi un Komisiju kopīgi īstenot darbību redzamības plānu, kurā jāiekļauj konkrēti pasākumi, kā palielināt redzamību palīdzībai, ko ES sniedz katastrofu gadījumos;
(v) urges the Council and the Commission to cooperate on the implementation of a visibility action plan that should include concrete measures to enhance the visibility of the EU’s disaster response;
w) mudina izmantot Globālās vides un drošības novērošanas sistēmu ( GMES ), lai uzraudzītu potenciāli iespējamos krīzes reģionus, ļaujot labāk sagatavoties humānā atbalsta sūtīšanai, un uzsver, cik būtiski ir izveidot pārraudzības mehānismu, lai kontrolētu ES centienus un novērtētu sniegto palīdzību;
(w) encourages the utilisation of the Global Monitoring for Environment and Security (GMES) system to keep potential crisis areas under surveillance, allowing for better preparedness in sending humanitarian support, and stresses the critical importance of establishing a follow-up mechanism on EU efforts and assessment of deployed assistance;
(x) mudina palielināt pētniecībai paredzēto budžeta daļu un rūpnieciskās jaudas (piemēram, GMES programmas satelītuzņēmumus), lai uzlabotu reaģēšanas uz katastrofām posmus;
(x) encourages the development of research budgets and industrial capacity (for example satellite imagery in the GMES programme) to improve disaster management phases;
y) aicina Padomi ņemt vērā iepriekš minētos ieteikumus, izvērtējot gaidāmo un Komisijas jau pieteikto paziņojumu par Eiropas Savienības iespēju stiprināšanu, reaģējot uz katastrofām, un izdarot secinājumus par šo paziņojumu;
(y) invites the Council to take the above recommendations into consideration when examining and reaching conclusions on the forthcoming Commission Communication on reinforcing the European Union’s Disaster Response Capacity, announced by the European Commission;
Lielu katastrofu (gan dabas, gan cilvēka izraisītu) skaita pieaugums ārpus Eiropas Savienības pēdējos gados ir licis arvien biežāk skanēt aicinājumiem uzlabot to pasākumu efektivitāti, ko ES īsteno, reaģējot uz katastrofām.
The multiplication of major disasters (natural/ man made) outside the European Union in recent years has led to increased calls to improve the effectiveness of the existing EU disaster response capacity.
Lai gan ES spējas reaģēt katastrofu gadījumos kopš 2001. gada, kad tika izveidots Kopienas civilās aizsardzības mehānisms, ir nepārtraukti pieaugušas, tomēr referente uzskata, ka daudz kas vēl jādara, lai nodrošinātu ES veiktajiem reaģēšanas pasākumiem koordinētību, saskaņotību un redzamību.
If the EU disaster response capacity has constantly evolved since the establishment of the community civil protection mechanism in 2001, the Rapporteur believes that much more needs to be done to ensure a coordinated, coherent and visible EU response.
Nepieciešamība uzlabot reaģēšanas pasākumu saskaņotību tika uzsvērta arī jaunākajā Komisijas paziņojumā par „Eiropas Savienības iespēju stiprināšanu, lai reaģētu uz katastrofām”, kurš tika nodots atklātībā 2008. gada martā.
This need for a more coherent response was also highlighted in the latest Communication from the Commission on "reinforcing the Union’s disaster response capacity", which dates back from March 2008.
Šis paziņojums bija iecerēts kā pirmais solis ceļā uz visaptverošu un integrētu ES reaģēšanu katastrofu situācijās.
This communication was supposed to be a first step on the road to a comprehensive and integrated EU response.
Tajā bija iekļauts rīcības plāns, kurā tika minētas konkrētas darbības, kā labāk koordinēt dažādos reaģēšanai uz katastrofām paredzētos instrumentus.
It included an Action Plan with a number of concrete actions to gradually build up a more integrated coordination between the various instruments for disaster response.
Kopš tā laika visnozīmīgākais solis šādas saskaņotas reaģēšanas nodrošināšanai ir civilās aizsardzības un humānās palīdzības iekļaušana viena komisāra kompetences jomā.
Since then, one of the greatest steps towards a more integrated response has been the inclusion of civil protection and humanitarian aid under the portfolio of a single Commissioner.
Tā kā par rezultātiem vēl ir pāragri spriest, nav šaubu, ka šī kompetences pārdale rada iespējas labāk saskaņot un koordinēt ES reaģēšanu uz katastrofām.
While it is too early to assess results, there is no doubt that this portfolio rearrangement creates opportunities for enhanced coherence and coordination of the EU disaster response.
Tomēr divus gadus pēc Komisijas 2008. gada paziņojuma publicēšanas daudzas rīcības plānā paredzētās darbības vēl nav īstenotas, bet ES reaģēšana uz pēdējā laika krīzēm ir atklājusi nepilnības pašreizējā sistēmā.
However, two years after the publication of 2008 Commission Communication, many actions from the Action Plan still remain to be implemented while the EU response to recent crises have revealed the limitations of the existing system.
Referente uzskata, ka ir pienācis pēdējais laiks atzīt to, cik politiski nozīmīgi ir pastiprināt ES spējas reaģēt katastrofu gadījumos un ka ir jāmobilizē visi līdzekļi šā mērķa īstenošanai.
The Rapporteur believes that it is high time to recognise the political importance of reinforcing the EU disaster response capacity and that all means should be mobilised to achieve this objective.
Šajā sakarībā referente pauž nožēlu par to, ka daudzi 2006. gada M. Barnier ziņojumā par ES civilās aizsardzības spēku izveidošanu iekļautie priekšlikumi ir lielākoties ignorēti vai arī īstenoti tikai daļēji.
In this regard, the Rapporteur regrets that many concrete proposals included in the 2006 Barnier report on setting-up a European Civil Protection Force have been largely ignored or have only seen limited progress.
Tā kā lēmums par patstāvīgā ziņojuma projekta sagatavošanu sākotnēji radās Haiti katastrofas iespaidā, šajā ziņojumā tiek analizēti tikai ES reaģēšanas spēju katastrofu gadījumos starptautiskie aspekti
As the decision to draft an own-initiative report was originally triggered by the situation in Haiti, this report limits its scope to the external dimension of the EU disaster response capacity.
Neseno krīžu laikā gūtā pieredze, īpašu uzmanību pievēršot Haiti
Lessons from recent crises with a special focus on Haiti
ES reaģēšana uz zemestrīci Haiti, kurā jo īpaši tika izmantots ES civilās aizsardzības mehānisms, militārie resursi, kā arī sniegta nozīmīga un plaša apjoma humānā palīdzība, skaidri liecināja par to, cik sarežģītas ir spēkā esošās procedūras un instrumenti.
The EU’s response to the earthquake in Haiti, combining notably the activation of the EU civil protection mechanism, the use of military assets and the deployment of a significant and large scale humanitarian assistance response, clearly showed the complexity of existing tools and procedures.
Lai gan referente atzīst, ka dalībvalstu un ES iestāžu reaģēšana bija ātra un norisinājās plašā apjomā, tomēr šīs krīzes vadība liecināja arī par vairākām problēmām attiecībā uz efektivitāti, saskaņotību un redzamību.
While the Rapporteur acknowledges that the response by the Member States and the EU institutions was swift and large scale, the management of the crisis also raised a number of challenges in terms of efficiency, coordination and visibility.
· Problēmas ar efektivitāti
· The efficiency challenge
Attiecībā uz humāno palīdzību ir jāatzīst, ka reaģēšana bija ļoti ātra un efektīva; Haiti ātri tika izvietoti Humānās palīdzības ģenerāldirektorāta eksperti un 24 stundu laikā tika piešķirti līdzekļi (3 miljoni EUR) ārkārtējās humānās palīdzības sniegšanai.
In terms of humanitarian aid , it has to be acknowledged that the response was extremely fast and effective with the quick deployment of ECHO experts on the field and the allocation of fast track humanitarian funds (3 million EUR) within 24 hours.
Šo sākotnējo palīdzību vēlāk paplašināja, kopumā piešķirot 120 miljonus EUR.
This initial response was later on complemented by additional resources for a total amount of 120 million EUR.
ES civilās palīdzības mehānisms tika aktivizēts jau tajā pašā dienā, kad zemestrīce skāra Haiti, un ar Monitoringa un informācijas centra (MIC) starpniecību sniegtā palīdzība bija ļoti nozīmīga — tika nosūtītas pilsētu teritoriju pārmeklēšanas un cilvēku glābšanas vienības, mediķu vienības, kā arī piegādāti pārtikas krājumi, pagaidu mājokļi un ūdens attīrīšanas iekārtas.
The EU civil protection mechanism was activated on the very day the earthquake struck and the assistance provided through the Monitoring and Information Centre (MIC) was quite significant - with urban search and rescue teams, medical teams and the provision of supplies, shelter and water sanitation.
Lai gan Haiti gadījumā šī sistēma darbojās salīdzinoši labi, ES civilās palīdzības sniegšanu neizbēgami kavē pastāvošās sistēmas struktūra, kura pamatojas uz brīvprātīgumu un īpašiem maksājumiem, kurus veic atbilstīgi dalībvalstu dažādajiem lēmumu pieņemšanas procesiem.
Although in the case of Haiti the system worked relatively well, the deployment of the EU civil protection assistance is inevitably delayed by the mechanics of the current system which is based on voluntary and ad-hoc contributions subject to different national decision-making processes.
Viena no būtiskākajām šīs sistēmas nepilnībām ir tā, ka nav iespējams jau iepriekš garantēt pamatlīdzekļu pieejamību un vēl trūkstošo līdzekļu nodrošināšanu.
One of the major weaknesses of the system is that it is impossible to guarantee in advance that key assets will be available and that major gaps will be avoided.
Haiti gūtā pozitīvā pieredze liecina par to, ka pirmo reizi Eiropas Komisija bija spējīga tieši izvietot ūdens attīrīšanas iekārtu (nodrošināja Francija) un modernu medicīnas posteni ar ķirurģisko nodaļu (nodrošināja Itālija), kuri atradās rezervē atbilstīgi pasākumiem, ko finansēja no 2008. gada sagatavošanas darbības ES ātrās reaģēšanas iespēju nodrošināšanai līdzekļiem (2008. gada budžets).
Among the positive lessons to be drawn from Haiti is the fact that, for the first time, the European Commission was able to directly deploy a water purification unit (run by France) and an advanced medical post with surgery (run by Italy), that were kept on stand-by under arrangements financed through a Preparatory Action for an EU rapid response capability (2008 budget).
Referente uzskata, ka 2008. gada sagatavošanas darbības sniegtā pozitīvā pieredze ir vēl jāizvērtē un ka ideja par dalībvalstu resursu turēšanu rezervē, lai varētu tos nekavējoties izvietot, veicot ES darbības, būtu jāizstrādā detalizētāk.
The Rapporteur believes that the encouraging results of the 2008 Preparatory Action should be further assessed and that the idea of a voluntary pool of Member States assets on stand-by for immediate deployment in EU operations should be further developed.
Šajā sakarībā referente gribētu Padomei un Komisijai atgādināt šādu M. Barnier ziņojumā iekļauto ieteikumu: „Tikai jau savlaicīgi organizējot un apvienojot jau esošos resursus, var nodrošināt Eiropas civilās aizsardzības spēku izveidi.”
In this context, the Rapporteur would like to remind Council and Commission of the following recommendation from the Barnier report: "Only preventive organisation and a pooling of existing resources can bring about the emergence of a European civil protection force".
Haiti krīze arī parādīja to, ka militāro resursu izvietošana var būt ārkārtīgi lietderīga, lai papildinātu katastrofas seku likvidēšanai sniegto palīdzību.
The Haiti crisis has also shown that the deployment of military assets can be extremely useful to complement the provision of relief assistance.
Svarīgi būs izpētīt, kā, sniedzot palīdzību pēc notikušas katastrofas, militāro resursu pareizu izmantošanu varētu padarīt vēl efektīvāku.
It will be important to explore how the correct use of military assets in disaster response can be made more effective.
Šajā sakarībā referente ir pārliecināta, ka visos gadījumos, kad, reaģējot uz dabas katastrofu, militāros resursus un jaudas izmanto kā daļu no civilpersonu vadītas palīdzības sniegšanas operācijas, tam jānotiek atbilstīgi Eiropas Konsensam attīstības jomā un Oslo Pamatnostādnēm par militārās un civilās aizsardzības resursu izmantošanu pēc dabas katastrofām (atjauninātas 2006. gada novembrī).
In this respect, the Rapporteur believes that the use of military assets and capabilities as part of a civilian-led response to a natural disaster should under all circumstances continue to be governed by existing guidelines such as the European Consensus on humanitarian aid and the Oslo Guidelines on the use of military and civil defence assets in disaster relief (updated in November 2006).
· Problēmas ar koordinēšanu
· The coordination challenge
Ņemot vērā šīs krīzes milzīgos apmērus un iesaistīto dalībnieku skaitu, koordinēšanas process pēc zemestrīces izrādījās ļoti sarežģīts gan operatīvajā, gan stratēģiskajā un politiskajā līmenī.
Given the magnitude of the crisis and the number of actors involved, the coordination process in the aftermath of the earthquake proved quite challenging, both a the operational and at the strategic/political level.
Kā jau iepriekš tika minēts, koordinēšanas process, ko Haiti īstenoja ar Monitoringa un informācijas centra starpniecību, bija ļoti efektīvs, bet tika novēroti (un joprojām atkārtojas) gadījumi, kad dalībvalstis sniedz palīdzību, iepriekš nekoordinējot savu rīcību.
As mentioned above, the coordination process through the Monitoring and Information Centre (MIC) has been quite effective in Haiti but there were (and still are) instances of national assistance being provided without any prior coordination.
Haiti gadījumā Eiropas Kopienas Humānās palīdzības birojs ( ECHO ) sadarbībā ar MIC ātri veica vajadzību izvērtēšanu, bet nākamajā seku likvidēšanas posmā radās grūtības apmainīties ar informāciju ar dalībvalstīm, kā arī kopīgi organizēt vajadzību izvērtēšanu.
In the context of Haiti, ECHO and the MIC quickly conducted joint needs assessments, but it proved difficult to exchange information and to organize joint needs assessments with EU Member States during the immediate relief phase.
Rezultātā tika sagatavoti daudzi dažādi ziņojumi par vienu un to pašu tēmu, kas traucēja pienācīgi mobilizēt palīdzības sniegšanai pieejamos resursus.
This situation resulted in various and overlapping flows of reports, complicating the adequate mobilization of available relief assets.
Kā iepriekš jau tika minēts, Komisijas līmenī koordinēšanas procesu uzlaboja tas, ka atbildība par civilās palīdzības un humānās palīdzības sniegšanu nesen tika uzticēta vienam ģenerāldirektoram.
As already mentioned above, at the Commission level, the coordination process was facilitated by the recent inclusion of civil protection and humanitarian aid under a single DG.
Šis jaunais pienākumu sadalījums ļāva vairāk apspriesties palīdzības sniegšanas laikā, kā arī radīja plašākas iespējas veikt kopēju izvērtēšanu un labāk apmainīties ar informāciju.
This new distribution of portfolios led to greater in-service consultation and created opportunities for joint assessments and better information sharing.
Šajā sakarībā ir svarīgi atcerēties, ka „civilās aizsardzības resursu izvietojumam jebkuras humānas krīzes gadījumā jābūt paredzētam konkrētām vajadzībām, tam jāpapildina humānā palīdzība, kā arī jābūt saskaņotam ar to”, kā tas ir paredzēts Eiropas konsensā par humāno palīdzību.
In this context, it is important to recall that the "use of civil protection – where deployed in any humanitarian crisis- should be needs-driven and complementary to and coherent with humanitarian aid" as stipulated in the European humanitarian consensus.
Haiti krīze turklāt notika laikā, kad, stājoties spēkā Lisabonas līgumam, tika mainītas iestāžu pilnvaras un notika diskusijas par Eiropas Ārējās darbības dienesta (EĀDD) izveidi.
The crisis in Haiti also occurred at a time of institutional transition with the entry into force of the Lisbon Treaty and discussions on the establishment of the European External Action Service (EEAS).
Kā tika ziņots, lai uzlabotu Haiti krīzes vadību, bija centieni īstenot Lisabonas līguma garu dzīvē, palielinot Komisijas dienestu un Padomes mijiedarbību.
For the management of the Haiti crisis, it has been reported that efforts have been made to put the Lisbon Treaty spirit into practice through increased interaction between the Commission services and the Council.
Tomēr pēc šīs zemestrīces radās apjukums par to, kuram būtu jāuzņemas ES kopējās darbības koordinācijas vadība.
However, the earthquake was immediately followed by a period of confusion over who should take the lead for the coordination of the EU’s overall action.