natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Šādai sadarbībai nepieciešamas atzītas struktūras, kuru darbā iesaistītas visas dalībvalstu atbildīgās iestādes, turpinot pastāvošos izmēģinājuma projektus.
Such cooperation requires sustained structures involving all the relevant authorities of all the Member States, building on existing pilot projects.
Taču saistībā ar veselības aprūpes tehnoloģiju novērtēšanu un iespējamiem jauno tehnoloģiju pieejamības ierobežojumiem, ko ar konkrētiem lēmumiem varētu noteikt administratīvās iestādes, rodas vairāki būtiski sociālie jautājumi, kuru risināšanai ir vajadzīgs daudzu un dažādu ieinteresēto personu ieguldījums un stabils pārvaldības modelis.
However, the assessment of health technologies and the possible restriction of access to new technologies by certain decisions by administrative bodies raise a number of fundamental social issues which require contributions from a wide range of stakeholders and the establishment of a viable governance model.
Tātad jebkura sadarbība ir jāveido ne vien ar visu dalībvalstu atbildīgajām iestādēm, bet arī ar visām attiecīgajām ieinteresētajām personām, tostarp veselības aprūpes speciālistiem un pacientu un ražotāju pārstāvjiem.
Accordingly any cooperation should involve not only the competent authorities of all the Member States but also all the stakeholders concerned, including health professionals and representatives of patients and industry.
Turklāt šīs sadarbības pamatā ir jābūt tādiem stabiliem labas pārvaldības principiem kā pārredzamība, atklātība, objektivitāte un procedūru neitralitāte.
Moreover, this cooperation should be based on viable principles of good governance such as transparency, openness, objectivity and the impartiality of procedures.
Labas prakses (piemēram, labas pārvaldības, pārredzamības un ieinteresēto personu līdzdalības) principu piemērošana, dalībvalstīm veicot novērtēšanu, ir obligāts priekšnoteikums informācijas apmaiņai starp veselības aprūpes tehnoloģijas novērtēšanas organizācijām.
Exchanges of information between health technology assessment bodies presuppose and require the application of good practice principles (for example good governance, transparency and participation by stakeholders) in the assessments performed by Member States.
Vērtējot veselības aprūpes tehnoloģiju, ir jāievēro atklātības un objektivitātes kritēriji, un novērtējuma pamatā ir jābūt ieinteresēto personu, tostarp pacientu un ražotāju pārstāvju, dialogam un līdzdalībai.
Health technology assessments must therefore meet criteria regarding openness and objectivity and be based on dialogue and the involvement of stakeholders, including patients and representatives of industry.
(45) Konkrēti jāpiešķir Komisijai pilnvaras pieņemt šādus pasākumus: to ārstniecības veidu sarakstu, uz kuriem jāattiecina stacionārās aprūpes definīcija un kuru veikšanai nav nepieciešama pacienta diennakts uzturēšanās aprūpes vietā; papildu pasākumus, lai uz īpašām zāļu un vielu kategorijām neattiektos šajā direktīvā noteiktā citā valstī izrakstītu recepšu atzīšana; īpašu kritēriju un nosacījumu sarakstu, kas jāievēro Eiropas references tīkliem; Eiropas references tīklu izveides procedūru.
(45) In particular, power should be conferred on the Commission to adopt the following measures: a list of treatments, other than those requiring overnight accommodation, to be subject to the same regime as hospital care; accompanying measures to exclude specific categories of medicinal products or substances from the recognition of prescriptions issued in another Member State provided for in this Directive; a list of specific criteria and conditions that European reference networks must fulfil; the procedure for establishing European reference networks.
Minētos pasākumus pieņem saskaņā ar regulatīvo kontroles procedūru, kas noteikta Lēmuma 1999/468/EK 5.a pantā, jo tie ir vispārēji un paredzēti, lai grozītu šīs direktīvas nebūtiskus elementus un papildinātu to ar jauniem nebūtiskiem elementiem.
Since those measures are of general scope and are designed to amend non-essential elements of this Directive, or to supplement this Directive by the addition of new non-essential elements, they should be adopted in accordance with the regulatory procedure with scrutiny provided for in Article 5a of Decision 1999/468/EC.
Grozījums atbilst šīs pašas autores iesniegtajam 8. un 15. panta grozījumam.
This amendment corresponds to the amendment by the same author to Article 8 and Article 15.
(46a) Piederības dalībvalstij un ārstniecības dalībvalstij, izmantojot iepriekšēju divpusēju sadarbību un apspriežoties ar pacientu, jānodrošina, ka vienā no šīm divām dalībvalstīm ir pieejama pienācīga pēcaprūpe un atbalsts pēc apstiprinātas medicīniskas aprūpes un ka pacientiem ir pieejama skaidra informācija par pēcaprūpes variantiem un izmaksām.
(46a) The Member State of affiliation and the Member State of treatment should by prior bilateral cooperation and in consultation with the patient ensure that appropriate aftercare and support is made available in either Member State following the authorised medical treatment and that clear information is available to patients about aftercare options and costs.
Šajā nolūkā dalībvalstīm jānosaka pasākumi, lai nodrošinātu:
To do this, Member States should adopt measures to ensure that:
a) nepieciešamo medicīniskās un sociālās aprūpes datu pārsūtīšanu, pienācīgi ievērojot pacientu datu konfidencialitāti; kā arī
(a) the necessary medical and social care data is transferred with due regard to patient confidentiality; and
b) abu valstu medicīniskās un sociālās aprūpes speciālistiem iespēju savstarpēji apspriesties, lai pacientam nodrošinātu augstākās kvalitātes ārstēšanu un pēcaprūpi (tostarp sociālo atbalstu).
(b) medical and social care professionals in both countries are able to consult each other to ensure the highest quality treatment and aftercare (including social support) for the patient.
(46b) Veicinot pacientu pārvietošanās tiesības Eiropas Savienībā, šī direktīva var izraisīt konkurenci starp veselības aprūpes pakalpojumu sniedzējiem.
(46 b ) By facilitating the freedom of movement for patients within the European Union, this Directive is likely to lead to competition between healthcare providers.
Šāda konkurence var veicināt veselības aprūpes kvalitātes uzlabošanos, kuras ieguvēji būs visi pakalpojuma saņēmēji, un sekmēt izcilības centru izveidi.
Such competition is likely to contribute to an increase in the quality of the healthcare, for all and to the establishment of centres of excellence.
Ja direktīvas īstenošanai būs šāds iznākums, tas būs konstruktīvs ieguldījums dalībvalstu veselības aprūpes sistēmu izstrādē, taču ir jāveic rūpīga uzraudzība, lai pārbaudītu šīs direktīvas piemērošanas rezultātus.
When the Directive has this as an outcome it would have a positive contribution to the healthcare systems in the Member States, but careful monitoring is needed to check the results of the Directive.
Ar direktīvu izveido visaptverošu regulējumu drošas, ļoti kvalitatīvas un efektīvas pārrobežu veselības aprūpes sniegšanai .
This Directive establishes a general framework for the provision of safe, high quality and efficient cross-border healthcare.
Ar direktīvu , pilnībā ievērojot valstu kompetenci organizēt un sniegt veselības aprūpi, paredz noteikumus par piekļuvi drošai un kvalitatīvai veselības aprūpei citā dalībvalstī un izveido mehānismus dalībvalstu sadarbībai veselības aprūpes jomā.
This Directive lays down rules for access to safe and high-quality healthcare in another Member State and establishes cooperation mechanisms on healthcare between Member States, whilst full y respect ing national competencies in the organisation and deliver y of healthcare.
Piemērojot šo direktīvu, dalībvalstis ievēro kvalitatīvas veselības aprūpes pieejamības un taisnīguma principu.
In the application of this Directive, Member States shall take into account the principles of good quality care and equity.
Šī direktīva attiecas uz jebkādu veselības aprūpi neatkarīgi no veida, kā tā ir organizēta, sniegta vai finansēta, un no tā, vai aprūpe ir sniegta publiskajā vai privātajā sektorā.
This Directive shall apply to provision of healthcare regardless of how it is organised, delivered and financed or whether it is public or private.
Šī direktīva attiecas uz pārrobežu veselības aprūpi neatkarīgi no veida, kā tā ir organizēta, sniegta vai finansēta, un no tā, vai aprūpe ir sniegta publiskajā vai privātajā sektorā.
This Directive shall apply to provision of cross-border healthcare regardless of how it is organised, delivered and financed or whether it is public or private.
Tā neskar spēkā esošo regulējumu par sociālās drošības sistēmu koordinēšanu (Regula Nr. 1408/71/EK un tajā noteikto tiesību pārņēmēja Regula Nr. 883/2004/EK), piemērojot pacientu tiesības saistībā ar drošas, kvalitatīvas un efektīvas pārrobežu veselības aprūpes sniegšanu.
It shall be without prejudice to the existing framework on the coordination of social security systems as laid down in Regulation (EEC) No 1408/71 and its successor Regulation (EC) No 883/2004 .
Šo direktīvu nepiemēro veselības aprūpes pakalpojumiem, kas vairāk atbilst ilgtermiņa aprūpei, tostarp ilgstoši veicamiem pakalpojumiem, kuru mērķis ir sniegt atbalstu cilvēkiem, kam nepieciešama palīdzība regulāru, ikdienas uzdevumu veikšanā.
This Directive shall not apply to health services whose main focus is in the field of long-term care, including services provided over an extended period of time whose purpose is to support people in need of assistance in carrying out routine, everyday tasks.
Direktīva neattiecas uz orgānu transplantāciju.
This Directive shall also not apply to organ transplantation.
3. pants – 1. punkts – aa) un ab) apakšpunkts (jauns)
Article 3 - paragraph 1 - points - a a and - a b (new)
aa) Direktīvu 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu;
(-aa) Directive 2005/36/EC on the recognition of professional qualifications;
ab) Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 8. jūnija Direktīvu 2000/31/EK par dažiem informācijas sabiedrības pakalpojumu tiesiskiem aspektiem, jo īpaši elektronisko tirdzniecību, iekšējā tirgū;
(-ab) Directive 2000/31/EC of the European Parliament and of the Council of 8 June 2000 on certain legal aspects of information society services, in particular electronic commerce, in the Internal Market;
ga ) Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 27. janvāra Direktīvu 2002/98/EK, ar kuru nosaka kvalitātes un drošības standartus attiecībā uz cilvēka asins un asins komponentu savākšanu, testēšanu, apstrādi, uzglabāšanu un izplatīšanu, kā arī groza Direktīvu 2001/83/EK;
(ga ) Directive 2002/98/EC of the European Parliament and of the Council of 27 January 2003 setting standards of quality and safety for the collection, testing, processing, storage and distribution of human blood and blood components and amending Directive 2001/83/EC;
gb) Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/23/EK, par kvalitātes un drošības standartu noteikšanu cilvēka audu un šūnu ziedošanai, ieguvei, testēšanai, apstrādei, konservācijai, uzglabāšanai un izplatīšanai;
(gb) Directive 2004/23/EC of the European Parliament and of the Council of 31 March 2004 on setting standards of quality and safety for the donation, procurement, testing, processing, preservation, storage and distribution of human tissues and cells;
gc) Direktīvu 92/49/EEK par normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu attiecībā uz tiešo apdrošināšanu, kas nav dzīvības apdrošināšana, attiecībā uz Komisijai piešķirtajām ieviešanas pilnvarām;
(gc) Directive 92/49/EEC on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to direct insurance other than life assurance, as regards the implementing powers conferred on the Commission;
Tomēr visos gadījumos, kad ir Regulas (EK) Nr. 1408/71 22. panta 2. punktā izklāstītie nosacījumi atļaujas saņemšanai, atļauja ir jāsniedz un pabalsti jāpiešķir saskaņā ar minēto regulu.
However, whenever the conditions for granting an authorisation set out in Article 22(2) of Regulation (EC) No 1408/71 are fulfilled, the authorisation shall be accorded and the benefits provided in accordance with that Regulation .
Pastāvot apstākļiem, kuros saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1408/71 22. pantu ir jāpiešķir atļauja doties uz citu dalībvalsti, lai saņemtu pienācīgu ārstniecību, piemēro minētās regulas noteikumus, bet šis direktīvas 6., 7., 8., un 9. pantu nepiemēro.
When the circumstances under which an authorisation to go to another Member State in order to receive appropriate treatment under Article 22 of Regulation (EC) No 1408/71 must be granted are met, the provisions of that Regulation shall apply and the provisions of Articles 6, 7, 8 and 9 of this Directive shall not apply.
Ja šīs direktīvas noteikumi ir pretrunā tāda cita Kopienas akta noteikumiem, kas reglamentē īpašus veselības aprūpes aspektus, noteicošais ir cita Kopienas akta noteikums un to piemēro konkrētajā situācijā.
If the provisions of this Directive conflict with a provision of another Community act governing specific aspects of healthcare, the provision of the other Community act shall prevail and shall apply to those specific situations concerned.
Šādi akti ir, piemēram:
These include:
a) Direktīva 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu;
(a) Directive 2005/36/EC on the recognition of professional qualifications;
b) Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 8. jūnija Direktīva 2000/31/EK par dažiem informācijas sabiedrības pakalpojumu tiesiskiem aspektiem, jo īpaši elektronisko tirdzniecību, iekšējā tirgū.
(b) Directive 2000/31/EC of the European Parliament and of the Council of 8 June 2000 on certain legal aspects of information society services, in particular electronic commerce, in the Internal Market.
a) “veselības aprūpe” ir veselības pakalpojums, ko, pildot amata pienākumus, sniedz veselības nozares darbinieks vai šāda darbinieka uzraudzībā , neatkarīgi no veidiem, kā pakalpojums ir organizēts, sniegts un finansēts dalībvalsts mērogā, un neatkarīgi no tā, vai pakalpojumu sniedz publiskajā vai privātajā sektorā;
(a) "healthcare" means a health service provided by or under the supervision of a health professional in exercise of his profession, and regardless of the ways in which it is organised, delivered and financed at national level or whether it is public or private;
a) “veselības aprūpe” ir veselības pakalpojumi vai preces, piemēram, farmācijas izstrādājumi un medicīnas ierīces, ko pacientiem sniedz vai nozīmē veselības nozares darbinieki, lai novērtētu, uzturētu vai atjaunotu viņu veselības stāvokli, vai novērstu viņu saslimšanu, neatkarīgi no veidiem, kā pakalpojums ir organizēts, sniegts un finansēts dalībvalsts mērogā, un neatkarīgi no tā, vai pakalpojumu sniedz publiskajā vai privātajā sektorā;
(a) "healthcare" means health services or goods, such as pharmaceuticals and medical devices provided or prescribed by health professionals to patients to assess, maintain or restore their state of health or prevent them from becoming ill, regardless of the ways in which they are organised, delivered and financed at national level or whether care is public or private;
b) “pārrobežu veselības aprūpe” ir veselības aprūpe, ko sniedz citā dalībvalstī nevis tajā, kurā pacients ir apdrošināts , vai veselības aprūpe, ko sniedz citā dalībvalstī nevis tajā, kurā veselības aprūpes sniedzējs pastāvīgi dzīvo, ir reģistrēts vai veic uzņēmējdarbību ;
(b) "cross-border healthcare" means healthcare provided in a Member State other than that where the patient is an insured person or healthcare provided in a Member State other than that where the healthcare provider resides, is registered or is established ;
b) “pārrobežu veselības aprūpe” ir veselības aprūpe, ko sniedz citā dalībvalstī nevis tajā, kurā pacients ir apdrošināts;
(b) "cross-border healthcare" means healthcare provided in a Member State other than that where the patient is an insured person;
c) “veselības aprūpe citā dalībvalstī” ir veselības aprūpe, kas sniegta citā dalībvalstī nevis tajā, kurā pacients ir apdrošināts;
(c) "use of healthcare in another Member State" means healthcare provided in the Member State other than that where the patient is an insured person;
d) “veselības nozares darbinieks” ir ārsts vai vispārējās aprūpes māsa vai zobārsts, vai vecmāte, vai farmaceits Direktīvas 2005/36/EK nozīmē, vai cits veselības aprūpes nozares darbinieks, kas saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 3. panta 1. punkta a) apakšpunktu darbojas reglamentētā profesijā.
(d) "health professional" means a doctor of medicine or a nurse responsible for general care or a dental practitioner or a midwife or a pharmacist within the meaning of Directive 2005/36/EC or another professional exercising activities in the healthcare sector which are restricted to a regulated profession as defined in Article 3(1)(a) of Directive 2005/36/EC;
d) “veselības nozares darbinieks” ir ārstniecības persona vai vispārējās aprūpes māsa vai zobārsts, vai vecmāte, vai farmaceits Direktīvas 2005/36/EK nozīmē, vai cits veselības aprūpes nozares darbinieks, kas saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 3. panta 1. punkta a) apakšpunktu darbojas reglamentētā profesijā vai persona, ka legāli veic veselības aprūpi ārstniecības dalībvalstī;
(d) "health professional" means a medical practitioner or a nurse responsible for general care or a dental practitioner or a midwife or a pharmacist within the meaning of Directive 2005/36/EC or another professional exercising activities in the healthcare sector which are restricted to a regulated profession as defined in Article 3(1)(a) of Directive 2005/36/EC , or a person legally exercising healthcare activities in the Member State of treatment;
Acīmredzamu iemeslu dēļ piemērotāks ir termins „ārstniecības persona”, jo doktora grāds medicīnā nav obligāts nosacījums, lai veselības aprūpes speciālists varētu strādāt veselības aprūpē.
For obvious reasons, the term medical practitioner appears more appropriate since a doctorate in medicine is not a necessary requirement for healthcare professionals to be able to exercise a healthcare activity.
e) “veselības aprūpes sniedzējs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas dalībvalstī likumīgi sniedz veselības aprūpi;
e) "healthcare provider" means any natural or legal person legally providing healthcare on the territory of a Member State;
e) “veselības aprūpes sniedzējs” ir jebkurš veselības nozares darbinieks d) apakšpunktā noteiktajā nozīmē vai juridiska persona, kas dalībvalstī likumīgi sniedz veselības aprūpi;
e) "healthcare provider" means any health professional in the sense defined in (d) above or legal person legally providing healthcare on the territory of a Member State;
f) “pacients” ir jebkura fiziska persona, kas dalībvalstī saņem vai vēlas saņemt veselības aprūpi;
(f) "patient" means any natural person who receives or wishes to receive healthcare in a Member State;
f) “pacients” ir jebkura fiziska persona, kas dalībvalstī saņem vai kura mērķis ir saņemt veselības aprūpi;
(f) "patient" means any natural person who receives or seeks to receive healthcare in a Member State;
g) “apdrošinātā persona” ir:
(g) "insured person" means :
g) “apdrošinātā persona” ir persona, kas ir apdrošināta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 883/2004 1. panta c) apakšpunkta definīciju vai tādā veida, kā noteikts privātajās veselības apdrošināšanas shēmās ;
(g) "insured person" means a person who is insured under the provisions of the definition in Article 1(c) of Regulation (EC) No 883/2004 , or as defined in the policy conditions of private sickness insurance schemes;
i) līdz Regulas (EK) Nr. 883/2004 spēkā stāšanās dienai – persona, kas ir apdrošināta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1408/71 1. , 2. un 4. panta noteikumiem ,
(i) until the date of application of Regulation (EC) No 883/2004: a person who is insured in accordance with the provisions of Articles 1, 2 and 4 of Regulation (EC) No 1408/71,
ii) pēc Regulas (EK) Nr. 883/2004 spēkā stāšanās dienas — persona, kas ir apdrošināta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 883/2004 1. panta c) apakšpunkta noteikumiem ;
(ii) as from the date of application of Regulation (EC) No 883/2004: a person who is an insured person within the meaning of Article 1(c) of Regulation (EC) No 883/2004;
Regula (EK) Nr. 883/2004 stājas spēkā 2009. gada 1. janvārī.
Regulation (EC) No 883/2004 comes into force on 1 January 2009.
h) “piederības dalībvalsts” ir dalībvalsts, kurā pacients ir apdrošināta persona;
(h) "Member State of affiliation" means the Member State where the patient is an insured person;
h) “piederības dalībvalsts” ir dalībvalsts, kurā pacients ir apdrošināta persona , vai pacienta dzīvesvietas dalībvalsts, ja šī dalībvalsts atšķiras no piederības dalībvalsts ;
(h) "Member State of affiliation" means the Member State where the patient is an insured person or the Member State where the patient resides if this Member State is not the same as the former ;
Saskaņā ar Regulu Nr. 883/2004.
In line with the provisions of Regulation 883/2004.
Direktīvas priekšlikums
Proposition de directive
ha) ja, piemērojot attiecīgi Regulu (EK) Nr. 1408/71 un Regulu (EK) Nr. 883/04, veselības apdrošināšanas iestāde dalībvalstī, kas ir pacienta mītnes zeme, ir atbildīga par apdrošinājuma summas piešķiršanu saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem, tad šajā direktīvā šo dalībvalsti uzskata par piederības dalībvalsti;
(ha) where, due to the application of Regulation (EEC) No 1408/71 and Regulation (EC) No 883/04 respectively, the health insurance body in the Member State of residence of the patient is responsible for the provision of benefits in accordance with the legislation of that state, then that Member State is regarded as the Member State of affiliation for the purposes of this Directive;
ia) „medicīnas ierīce” ir medicīnas ierīce, kas definēta Direktīvā 93/42/EEK vai Direktīvā 90/385/EEK, vai Direktīvā 98/79/EK;
(ia) “medical device” means a medical device as defined in Directive 93/42/EEC , Directive 90/385/EEC or Directive 98/79/EC.
Preču (piem., medicīnas ierīču) iegāde saistībā ar veselības aprūpi bija galvenais jautājums spriedumā Decker lietā (minētajā gadījumā ierīce bija brilles), kas būtu jāiekļauj direktīvā, kuras mērķis būtu kodificēt spriedumus Kohll un Decker lietās.
The purchase of goods in connection with health care (e.g. medical devices) was the subject of the Decker judgment (the device to which that case applied being spectacles), and should therefore also be incorporated into a directive intended to codify the Kohll and Decker judgments.
ib) „preces, ko izmanto saistībā ar veselības aprūpi” ir preces, kuras izmanto, lai saglabātu vai uzlabotu personas veselību, piemēram, medicīnas ierīces un zāles;
(ib) “goods used in connection with health care” means goods which are used to preserve or improve a person's health, such as medical devices and medicines;
ka) „veselības tehnoloģija” ir veselības aprūpē pielietots medicīnas produkts vai medicīnas ierīce, vai medicīniskas un ķirurģiskas procedūras, kā arī slimību profilakses pasākumi, diagnoze vai ārstēšana.
(ka) "health technology" means a medicinal product or a medical device or medical and surgical procedures as well as measures for disease prevention, diagnosis or treatment used in healthcare.
Tā kā 5. un 17. pantā ir atsauce uz veselības tehnoloģijām, ir vajadzīga papildu definīcija.
This additional definition is required as Art. 5 and 17 refer to health technologies.
l) “kaitējums” ir blakne vai ievainojums, kas radies, sniedzot veselības aprūpi .
(l) "harm" means adverse outcomes or injuries stemming from the provision of healthcare.
l) “kaitējums” pārrobežu veselības aprūpē tiek definēts, ņemot vērā ārstniecības dalībvalsts spēkā esošo tiesisko regulējumu, izpratne par to, kas ir kaitējums, dažādās dalībvalstīs var atšķirties .
(l) "harm" is defined in cross-border healthcare by reference to the existing legal framework of the Member State of treatment and understanding of what constitutes harm may vary from Member State to Member State.