natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Referente atzinīgi vērtē arī to, ka tiek atzīta nepieciešamība nodrošināt pieejamu informāciju un ierobežot datus līdz faktiski nepieciešamajam minimumam.
Also, I welcome the recognition of the need to provide accessible information and to limit data to a minimum of what is really needed.
Attiecībā uz laiku, kāds nepieciešams, lai atbildētu uz individuāliem pieprasījumiem, joprojām saglabājas neskaidrības, tāpēc ir ieteikts jauns 6. apsvērums un pievienots viens punkts 86. pantam.
As concerns the time taken to respond to individual requests there are still concerns which have lead to suggesting a new recital 6 and to adding a paragraph to Article 86.
Saprotams, ka, lai ieviestu elektronisko datu apmaiņu, nepieciešams pārejas periods, un tas varētu ietekmēt termiņus.
It is understandable that there is a need for a transitional period to put electronic data exchange in place and that this might affect deadlines.
Mēs arī atzinīgi vērtējam jauno sistēmu principā un novērtējam to kā būtisku apņemšanos no dalībvalstu puses.
Also, we welcome the new system in principle and appreciate it is a major undertaking on behalf of Member States.
Tādēļ referente iesaka pieņemt 86. pantā noteikto pārskatīšanas klauzulu, lai samazinātu atbilžu sniegšanas termiņus.
Therefore, your Rapporteur recommends that we accept the review proposal in Article 86 and its commitment to the aim of shortening time taken for responses.
Mēs arī bijām ierosinājuši, lai dalībvalstis, izskatot pieprasījumus, ievēro vismaz pašas savus termiņus.
We had also proposed that Member States should at least keep to their own deadlines for dealing with requests.
Protams, šīs regulas mērķis ir sistēmu saskaņošana, nevis pilnīga harmonizācija.
This is, of course, a coordination not harmonisation of systems.
Tāpēc referentei nākas atzīt, ka par izmaksu segšanu personām, kuras pavada veselības aprūpes nolūkos ceļojošas personas atbilstoši šai regulai un spēkā esošajai iepriekšējas atļaujas sistēmai, lemj dalībvalstis.
So, your Rapporteur reluctantly recognises that it is for member States to decide on the payment of costs for accompanying persons for those travelling for healthcare under this Regulation and the existing system of prior authorisation.
Padome uzsver, ka atbilstoši Darbinieku norīkošanas direktīvai nav vajadzības paziņot par darbiniekiem izmaksāto algu, jo tas nav nepieciešams, lai noteiktu piederības valsti: attiecībā uz darbā norīkotajiem darbiniekiem patiešām nav izmaiņu, tāpēc algas jautājums būtu jāizskata jebkurā tā sauktās Darbinieku norīkošanas direktīvas pārskatīšanas gadījumā.
Council has made the case that there is no need for the notification of salary paid for workers under the posting of workers Directive, as it is not necessary in order to determine the state of affiliation: indeed, there is no change for posted workers and thus the issue of salary should be dealt with under any revision of the so-called Posting Directive.
Turklāt algas minēšana veidlapās varētu radīt problēmas attiecībā uz datu aizsardzību, jo saistībā ar to tiek ievērots tikai nepieciešamo datu sniegšanas princips.
Additionally, mentioning the salary on the forms might create a conflict as concerns data protection, where the principle of "limit to necessary data only" is upheld.
Tomēr visumā referente atzinīgi vērtē kopējo nostāju un uzskata, ka līdz šī Parlamenta pilnvaru termiņa beigām ir iespējams panākt tādu vienošanos, kurā būtu ievērotas galvenās Parlamenta idejas saistībā ar šo dokumentu.
Generally, however, your Rapporteur welcomes the common position and trusts that an agreement can be found before the end of this parliamentary term that integrates the key ideas of Parliament on this file.
Sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšana — īstenošanas procedūra
Coordination of social security systems: implementing procedures
– ņemot vērā 1965. gada 8. aprīļa Protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās 9. un 10. pantu,
– having regard to Articles 9 and 10 of the Protocol of 8 April 1965 on the Privileges and Immunities of the European Communities,
– ņemot vērā 1976. gada 20. septembra Akta par Eiropas Parlamenta pārstāvju ievēlēšanu vispārējās tiešās vēlēšanās 12. panta 3. punktu,
– having regard to Article 12(3) of the Act of 20 September 1976 concerning the election of the members of the European Parliament by direct universal suffrage,
– ņemot vērā Polijas Republikas 1997. gada 2. aprīļa Konstitūcijas 105. pantu,
– having regard to Article 105 of the Constitution of the Republic of Poland of 2 April 1997,
– ņemot vērā Polijas Republikas 1996. gada 9. maija likuma „Par deputāta vai senatora mandāta pilnvarām” 7.b pantu,
– having regard to Article 7b of the Polish Law of 9 May 1996 on the performance of the mandate of deputy or senator,
– ņemot vērā Polijas Republikas 2004. gada 23. janvāra likumu „Par Eiropas Parlamenta vēlēšanām” 9. un 142. pantu,
– having regard to Articles 9 and 142 of the Polish Law of 23 January 2004 on the elections to European Parliament,
– ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu ( A6-0205/2009 ),
– having regard to the report of the Committee on Legal Affairs ( A6-0205/2009 ),
A. tā kā pašreizējais parlamentārais sasaukums, Parlaments un tā Juridiskā komiteja, būdama atbildīgā komiteja, ir apsvēruši pieprasījumu atcelt Polijā ievēlēto Eiropas Parlamenta locekļu imunitāti un ir saskārušies ar noteiktām grūtībām tādu likuma nosacījumu iztulkošanā, kas var attiekties uz minēto locekļu gadījumiem;
A. whereas, in the current parliamentary term, Parliament and its Committee on Legal Affairs, as the committee responsible, have considered requests for waiver of the immunity of Members elected in Poland and have come up against certain difficulties in the interpretation of provisions of law that might be applicable in the case of those Members,
B. tā kā atbildīgā komiteja ir īpaši aicināta lemt par privātpersonu tieši izteiktu pieprasījumu Eiropas Parlamenta prezidentam atcelt imunitāti pieļaujamību; tā kā saskaņā ar Polijas tiesību aktiem privātpersonai ir tiesības izteikt tiešus pieprasījumus Polijas parlamentam ( parlamenta vai senāta palātā) par imunitātes atcelšanu kādam no tā locekļiem tādu nodarījumu gadījumā, uz ko var attiekties privāta apsūdzība, un tā kā Polijas tiesību aktiem atbilstošie noteikumi šķietami neapsver visus iespējamos scenārijus tādos kriminālprocesos, kas attiecas uz privātām apsūdzībām pakļautiem nodarījumiem;
B. whereas the responsible committee has been called upon, in particular, to decide on the admissibility of requests for waiver of immunity made directly by private persons to the President of the European Parliament; whereas under Polish law a private person has the right to make a direct request to the Polish Parliament ( Sejm or Senat ) to waive the immunity of one of its Members in the case of offences that may be the subject of a private prosecution, and whereas the relevant provisions of Polish law do not seem clearly to take account of all possible scenarios in the case of criminal proceedings relating to offences subject to private prosecution,
C. tā kā minētie noteikumi attiecas arī uz Polijā ievēlētajiem Eiropas Parlamenta locekļiem, taču šādu pieprasījumu pieļaujamība izvirza sarežģītus jautājumus attiecībā uz Reglamentu, un jo īpaši 6. panta 2. punktu, kas atsaucas uz „kompetento iestādi”;
C. whereas those provisions also apply to Members of the European Parliament elected in Poland, yet the admissibility of such requests raises difficult questions having regard to the Rules of Procedure, and in particular Rule 6(2) which refers to the "competent authority",
D. tā kā saskaņā ar Reglamenta 7. panta 7. punktu atbildīgā komiteja ir kompetenta apstiprināt pieprasījuma par imunitātes atcelšanu pieļaujamību, tai skaitā jautājumus par attiecīgās valsts iestādes pilnvarām iesniegt šādu pieprasījumu; taču, tā kā saskaņā ar spēkā esošajiem noteikumiem acīmredzamās pretrunas starp attiecīgajiem Polijas tiesību aktu un Reglamenta noteikumiem šajā saistībā vajadzētu risināt, uzskatot privātpersonu iesniegtos pieprasījumus par imunitātes atcelšanu par nepieļaujamiem;
D. whereas under Rule 7(7) of the Rules of Procedure the responsible committee is competent to verify the admissibility of a request for waiver of immunity, including the question of the competence of the national authority to submit such a request; whereas, however, under the existing provisions the manifest conflict between the relevant provisions of Polish law and the Rules of Procedure in this regard would have to be resolved by considering requests for waiver of immunity by private persons as inadmissible,
E. tā kā 6. panta 2. punkta mērķis ir nodrošināt, ka Parlaments saņem pieprasījumus tikai par tādiem procesiem, kas saņēmuši attiecīgās dalībvalsts iestādes uzmanību; tā kā tas nodrošina arī to, ka Parlamenta saņemtie imunitātes atcelšanas pieprasījumi atbilst valstu tiesību aktiem gan satura, gan procedūras ziņā, kas savukārt kalpo kā turpmāka garantija tam, ka, pieņemot lēmumu par imunitātes procedūrām, Parlaments ievēro gan dalībvalsts tiesību aktus, gan paša prerogatīvas; tā kā par „iestādes” jēdzienu ir sniegtas skaidras atsauces citos 6. un 7. panta noteikumos imunitātes procedūru kontekstā;
E. whereas the purpose of Rule 6(2) is to guarantee that Parliament receives only requests in proceedings that have received the attention of the authorities of a Member State; whereas it also guarantees for Parliament that requests for waiver of immunity which are received by it comply with national law as regards both substance and procedure, which in turn serves as a further guarantee that, in reaching its decision in its procedures on immunities, Parliament observes both the national law of a Member State and its own prerogatives; whereas the concept of "authority" is clearly referred to in other provisions of Rules 6 and 7 in the context of the procedures on immunity,
F. tā kā privātpersonu veikto pieprasījumu par imunitātes atcelšanu uzskatīšana par nepieļaujamiem būtu neapmierinoša tādēļ, ka tas varētu traucēt to tiesību īstenošanu tiesas procesu gaitā un atturēt dažu nodarījumu prasītājus no iespējas pieprasīt imunitātes atcelšanu; tā kā to varētu uztvert kā iemeslu negodīgai un nevienlīdzīgai attieksmei pret pieprasījumu iesniedzējiem;
F. whereas to regard requests for waiver of immunity made by private persons as inadmissible would be unsatisfactory in that it could interfere with their rights in judicial proceedings and preclude prosecutors of some offences from being able to request waiver of immunity; whereas this could be regarded as giving rise to unjust and unequal treatment of applicants,
G. taču tā kā dalībvalstīm vajadzētu ieviest noteikumus šādu tiesību izmantošanai attiecībā uz Eiropas Parlamenta locekļiem tā darbību regulējošu nosacījumu un procesu kontekstā;
G. whereas, however, it should be for the Member States to make provision for the exercise of such rights with regard to Members of the European Parliament in the light of the rules and procedures governing its functioning,
H. tā kā ar 2004. gada 29. septembra un 2005. gada 9. marta vēstulēm saskaņā ar Reglamenta 7. panta 12. punktu 25 dalībvalstis tika lūgtas norādīt tās iestādes, kas ir kompetentas sniegt pieprasījumu par locekļa imunitātes atcelšanu; tā kā līdz šim atbildējušas ir tikai Apvienotā Karaliste, Austrija, Beļģija, Čehijas Republika, Dānija, Grieķija, Igaunija, Itālija, Kipra, Lietuva, Nīderlande, Portugāle, Slovēnija, Somija, Ungārija, Vācija un Zviedrija;
H. whereas, by letters of 29 September 2004 and 9 March 2005, 25 Member States were invited, pursuant to Rule 7(12), to indicate which authorities are competent to present a request for waiver of a Member's immunity; whereas to date only Austria, Belgium, the Czech Republic, Cyprus, Denmark, Estonia, Finland, Germany, Greece, Hungary, Italy, Lithuania, the Netherlands, Portugal, Slovenia, Sweden and the UK have responded,
I. tā kā atbildīgā komiteja savās debatēs pievērsās arī jautājumam par iespējamām imunitātes atcelšanas sekām Polijā ievēlēto Eiropas Parlamenta locekļu gadījumos;
I. whereas in its debates the responsible committee also addressed the question of the possible consequences of a waiver of immunity in the case of Members of the European Parliament elected in Poland,
J. tā kā gadījumā, ja tiesa locekli atzīst par vainīgu un soda par tīšu nodarījumu, pret ko ierosināta valsts apsūdzība, šāda atcelšana var izraisīt personas tiesību tikt ievēlētai automātisku zaudēšanu, kas savukārt var novest pie locekļa amata vietas zaudēšanas;
J. whereas, in the event that the Member is found guilty by the court and punished for an intentional offence prosecuted by public prosecution, such waiver might result in the automatic loss of his or her eligibility, which would result in turn in the Member losing his or her seat,
K. tā kā šāds automātiskums faktiski nozīmē papildu soda sankciju piespriešanu vienlīdz ar notiesāšanu;
K. whereas this automatism amounts, de facto , to an additional penal sanction being adjudged together with conviction,
L. tā kā praksē pat nenozīmīgi nodarījumi var novest pie tiesību tikt ievēlētam zaudēšanas, neskatoties uz nosacījumu, ka, lai nodarījums būtu par pamatu tiesību tikt ievēlētam zaudēšanai, pret to jābūt izvirzītai valsts apsūdzībai un tam jābūt tīša rakstura;
L. whereas in practice even minor offences might result in a loss of eligibility, despite the requirement that in order for an offence to give rise to ineligibility it must be both publicly prosecuted and committed intentionally,
M. tā kā nav līdzvērtīga noteikuma, kas piemērojams Polijas parlamenta vai senāta locekļiem, kas šādos gadījumos nezaudē tiesības tikt ievēlētiem;
M. whereas there is no equivalent provision applicable to Members of the Polish Sejm or Senat , who do not cease to be eligible for election in such cases,
N. tā kā dalībvalstis var brīvi izvirzīt noteikumus Eiropas Parlamenta deputāta mandāta nolikšanai, kā rezultātā atbrīvojas deputāta vakance; tā kā vienlīdzīgas izturēšanās princips, kas ir viens no ES tiesību aktu pamatprincipiem, tomēr pieprasa, ka līdzīgas situācijas jārisina ar līdzīgām metodēm, un pastāv acīmredzama atšķirība starp izturēšanos pret Polijas parlamenta un senāta locekļiem, no vienas puses, un Polijā ievēlētajiem Eiropas Parlamenta locekļiem, no otras puses, ja runa ir par ievēlēšanas tiesību zaudēšanu; tā kā ievēlēšanas tiesību zaudēšana tieši un automātiski noved pie tā, ka attiecīgais loceklis zaudē savu amatu un attur to no atkārtotas ievēlēšanas;
N. whereas Member States are free to make a provision for the withdrawal of the mandate of a Member of the European Parliament where, as a result, the seat of the Member falls vacant; whereas, however, the principle of equal treatment, as one of the basic principles of EU law, requires that similar situations be treated in similar ways and there is an apparent differentiation in treatment of the Members of Polish Sejm and Senat , on the one hand, and Members of the European Parliament elected in Poland, on the other, when it comes to loss of eligibility; whereas that loss of eligibility results directly and automatically in the Member concerned losing his or her seat and prevents him or her from being re-elected,
O. tā kā ar mutisku jautājumu, ko Juridiskās Komitejas vārdā uzdeva tās priekšsēdētājs, tika pievērsta Komisijas uzmanība jautājumā par šo izturēšanās nevienlīdzību, un tas tika apspriests Eiropas Parlamentā; tā kā, neskatoties uz to, juridiskā situācija nav mainījusies;
O. whereas this inequality of treatment was brought to the Commission's attention by an oral question presented on behalf of the Committee on Legal Affairs by its Chairman and was debated in the European Parliament; whereas, notwithstanding this, the legal situation remains as it was,
2. atsevišķi aicina Polijas Republiku pārskatīt pašreizējo situāciju, kurā abu parlamenta asambleju deputātu ievēlēšanas un mandāta zaudēšanas noteikumi ir acīmredzami nevienlīdzīgi, un veikt pasākumus šīs diskriminācijas izbeigšanai;
Separately asks the Republic of Poland to review the current situation in which conditions of eligibility and loss of mandate of Members of two parliamentary assemblies are clearly unequal, and to take steps to put an end to this discriminatory treatment;
4. aicina dalībvalstis ievērot tās tiesības, kas izriet no ES pilsonības, ieskaitot tiesības balsot un kandidēt Eiropas Parlamenta vēlēšanās, kas ir sevišķi nozīmīgi 2009. gada vēlēšanu sagatavošanās laikā, un ieskaitot vienlīdzīgas izturēšanās pret personām līdzīgās situācijās principa ievērošanu;
Calls on the Member States to respect the rights deriving from EU citizenship, including the right to vote and stand as a candidate in elections to the European Parliament, which is of particular importance in the run-up to the 2009 elections, including the principle of equal treatment of persons in a similar situation;
8. sniedz norādījumus prezidentam nodot šo lēmumu tālāk Padomei, Komisijai, Eiropas Kopienu Tiesai, Eiropas ombudam un dalībvalstu valdībām un parlamentiem.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the Court of Justice of the European Communities, the European Ombudsman and the governments and parliaments of the Member States.
Pašreizējā parlamentārā sasaukuma laikā Parlaments ir izskatījis noteiktu skaitu pieprasījumu par Polijā ievēlēto locekļu imunitātes atcelšanu.
In the course of the current parliamentary term, Parliament has considered a certain number of requests for the waiver of the immunity of Members elected in Poland.
Šo pieprasījumu izskatīšanā Juridiskā komiteja saskārās ar sarežģījumiem tādu tiesību aktu noteikumu iztulkošanā, kas var būt piemērojami attiecīgo locekļu gadījumos.
In considering those requests, the Committee on Legal Affairs came up against difficulties in the interpretation of provisions of law that might be applicable in the case of those Members.
Atbildīgā komiteja tikusi uzrunāta īpaši, lai noteiktu privātpersonu iesniegto pieprasījumu par imunitātes atcelšanu pieļaujamību un lai izskatītu gadījumus par tiem locekļiem, kuru imunitāte ir tikusi atcelta, tādējādi, iespējams, zaudējot tiesības uz Eiropas Parlamenta locekļa vietu kriminālas apsūdzības, kas noslēgusies ar notiesāšanu, rezultātā.
In particular the responsible committee has been called upon to decide on the admissibility of requests for waiver of immunity made by private persons and to review the question of Members who had their immunity waived possibly forfeiting their office as MEPs as a result of a criminal prosecution resulting in a conviction.
Šī ziņojuma mērķis ir salīdzināt uz imunitāti attiecināmos noteikumus ar vispārīgiem principiem, ko šajā saistībā ir noteicis Parlaments.
The purpose of this report is to collate the provisions applicable to immunities and the general principles established by the Parliament in this respect.
Tas arīdzan analizē imunitātes īpatnības Polijā ievēlētajiem locekļiem.
It also analyses the particularities of the immunities of Members elected in Poland.
EIROPAS PARLAMENTA LOCEKĻU PARLAMENTĀRĀ IMUNITĀTE
PARLIAMENTARY IMMUNITY OF MEMBERS OF THE EUROPEAN PARLIAMENT
Uz imunitāti attiecināmie noteikumi
Provisions applicable to immunities
Parlamenta locekļu imunitāte ir noteikta Protokolā par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās (PPI)
The immunities of Members of the Parliament are set forth in Articles 9 and 10 of the Protocol on the privileges and immunities of the European Communities (PPI)
Protokoli, kas pievienoti pamatlīgumiem, ir daļa no Kopienas primārajiem tiesību aktiem, un tiem ir tāds pats juridiskais statuss kā pašiem līgumiem.
The protocols annexed to the original Treaties form part of primary Community law and have the same legal status as the Treaties themselves.
Spriedums gadījumā, kas saistīts ar Kopienas amatpersonu atbildību attiecībā uz īpašuma nodokli, norāda, ka PPI noteikumu pārkāpums ir pienākumu pārkāpums, ko nosaka līgumi (1988. gada 24. februāra spriedums Lietā Nr. 260/86 „Komisija/Beļģija” [1988] ECR 966). .
A judgment in a case concerning liability of Community officials to property tax makes it clear that a breach of the provisions of the PPI constitutes a breach of the obligations arising out of the Treaties (judgment of 24 February 1988 in Case 260/86 Commission v. Belgium [1988] ECR 966). .
Kārtība, kādu Parlamentam nepieciešams ievērot, ir noteikta Reglamenta 6. un 7. pantā.
The procedure to be followed by the Parliament is laid down in Rules 6 and 7 of its Rules of Procedure.
Polijas tiesību aktu noteikumi, kas ir piemērojami Polijā ievēlēto locekļu parlamentārai imunitātei
Provisions of Polish law applicable to parliamentary immunities of Members elected in Poland
Parlamentārās imunitātes darbības joma Polijā ļoti līdzinās PPI paredzētajai imunitātei.
The scope of parliamentary immunity in Poland is very similar to that of the immunity provided in the PPI.
Polijas Republikas 1997. gada 2. aprīļa Konstitūcijas 105. pantā teikts:
Article 105 of the Constitution of the Republic of Poland of 2 April 1997 reads as follows:
Krimināllietas, kas ierosinātas pret personu pirms dienas, kad tā ievēlēta par deputātu, pēc Polijas parlamenta pieprasījuma tiek atliktas līdz pilnvaru termiņa beigām.
Criminal proceedings instituted against a person before the day of his election as Deputy, shall be suspended at the request of the Sejm until the time of expiry of the mandate.
Šādā gadījumā kriminālvajāšanas noilguma termiņš uz atbilstošu laiku tiek pagarināts.
In such instance, the statute of limitation with respect to criminal proceedings shall be extended for the equivalent time.
Nolikumā paredz sīki izstrādātus principus kriminālvajāšanas uzsākšanai pret deputātiem.
Detailed principles of and procedures for bringing Deputies to criminal liability shall be specified by statute.
Konstitūcijas 105. panta 6. punktā ietvertie izstrādātie principi un norise ir ieviesti ar 1996. gada 9. maija likumu „Par deputāta vai senatora mandāta pilnvarām” (OV Nr. 221/2003, 2199. punkts, ar grozījumiem) („Pilnvaru likums”).
Detailed principles and procedures as provided for in Article 105(6) of the Constitution have been enacted in the Law of 9 May 1996 on the performance of the mandate of deputy or senator (OJ No 221/2003, item 2199, as amended) ("Law on the Mandate").
Pilnvaru likuma 6. un 7.b pantā, kam šajā ziņojumā piemīt īpaša nozīme, ir teikts:
Articles 6 to 7b of the Law on the Mandate, which are of particular relevance for this report, read as follows:
Saskaņā ar 6.a panta noteikumiem deputātu vai senatoru nesauc pie atbildības par darbībām, kas saistītas ar tā pilnvarām, ne pilnvaru darbības laikā, ne pēc pilnvaru termiņa beigām.
A deputy or senator shall not be held accountable for acts related to the performance of his mandate, either during that mandate or after its expiry, subject to the provisions of Article 6a.
Par šādām darbībām deputāts vai senators ir atbildīgs vienīgi Polijas parlamentam vai senātam.
A deputy or senator shall be held accountable for such acts only before the Sejm or the Senate.
1. punktā minētās darbības ietver priekšlikumus, runas vai balsošanu Polijas parlamenta, senāta vai nacionālās asamblejas vai to organizāciju sesiju laikā, deputātu vai senatoru grupu un asociāciju sanāksmju laikā vai parlamentāro sanāksmju laikā, kā arī citas darbības, kas attiecas uz deputātu vai senatoru pienākumu izpildi.
The acts referred to in paragraph 1 shall include proposals, speeches or votes during sessions of the Sejm, Senate or National Assembly or their bodies, during meetings of groups and associations of deputies or senators, or during parliamentary meetings, as well as other acts related to the performance of their duties.
Par 1. paragrāfā minētajām darbībām deputāts vai senators ir disciplināri vai finansiāli atbildīgs saskaņā ar tiesību aktos un Polijas parlamenta vai senāta reglamentā ietvertajiem noteikumiem.
For the acts referred to in paragraph 1, a deputy or senator shall bear disciplinary or financial responsibility in accordance with the provisions laid down by law and by the Rules of Procedure of the Sejm or the Senate.