natgillin/translations-raw huggingface dataset:
a) pasākumus, kas nosaka augstus kvalitātes un drošības standartus cilvēku orgāniem un vielām, arī asinīm un asins preparātiem; ie pasākumi neliedz dalībvalstīm atstāt spēkā vai ieviest stingrākus aizsargpasākumus;
(a) measures setting high standards of quality and safety of organs and substances of human origin, blood and blood derivatives; these measures shall not prevent any Member State from maintaining or introducing more stringent protective measures;
Proti, šā panta 4. punkta a) apakšpunktā minētie pasākumi neietekmē valstu noteikumus par orgānu un asiņu ziedošanu vai izmantošanu medicīnā. kā vienīgais juridiskais pamats:
In particular, measures referred to in paragraph 4(a) shall not affect national provisions on the donation or medical use of organs and blood. as the sole legal basis:
Lai gan pantā runa ir par sabiedrības veselību, pasākumu apjoms, kurus var pieņemt, balstoties uz to, ir ierobežots.
Although this article deals with public health, the scope of the measures which may be adopted in reliance on it is limited.
Kamēr 1. punktā Kopienai ir noteikta kompetence rīkoties, „ lai uzlabotu sabiedrības veselību, veiktu cilvēku slimību profilaksi un novērstu draudus cilvēku veselībai ”, attiecībā uz šo kompetenci ir skaidri noteikts, ka tai jāpapildina valsts politikas jomas.
Whilst paragraph 1 gives the Community competence to take action " towards improving public health, preventing human illness and diseases, and obviating sources of danger to human health" , this competence is clearly stated to be complementary to national policies.
To turklāt raksturo šādi noteikumi: „ Šāda rīcība ir arī cīņa pret slimībām, kas visvairāk apdraud veselību, veicinot pētījumus par cēloņiem, izplatīšanos un profilaksi, kā arī informēšanu un izglītošanu veselības aizsardzības jautājumos.
It is further qualified in the following terms: " Such action shall cover the fight against the major health scourges, by promoting research into their causes, their transmission and their prevention, as well as health information and education.
Vienīgā likumdošanas kompetence, kas ir koplēmuma procedūras pamatā, ir paredzēta 152. panta 4. punktā, kurā noteikts, ka to mērķu īstenošanas veicināšanai, uz kuriem mēs atsaucāmies, tiesību aktus var pieņemt, nosakot augstus kvalitātes un drošības standartus cilvēku orgāniem un vielām, kā arī asinīm un asins preparātiem kopā ar veterinārijas un fitosanitārijas pasākumiem, kuru tiešais mērķis ir sabiedrības veselības aizsardzība; šie pasākumi neliedz dalībvalstīm atstāt spēkā vai ieviest stingrākus aizsargpasākumus.
The sole legislative competence entailing the codecision procedure is that provided for in Article 152(4), which provides that, in order to contribute to the achievement of the objectives to which we have referred, measures can be adopted setting high standards of quality and safety of organs and substances of human origin, blood and blood derivatives together with measures in the veterinary and phytosanitary fields which have as their direct objective the protection of public health and incentive measures designed to protect and improve human health, excluding any harmonisation of the laws and regulations of the Member States.
Papildus ir norādīts, ka Padome var pieņemt ieteikumus.
It is further noted that the Council may adopt recommendations.
Tipiski pasākumi, kas pieņemti iepriekšējos gados, balstoties uz 152. pantu, aptver arī noteikumus attiecībā uz dzīvnieku blakusproduktiem, kas nav paredzēti lietošanai pārtikā (COD/2008/0110); (dzīvnieku) barības laišana tirgū un izmantošana (COD/2008/0050); noteiktu hormonālas vai tireostatiskas iedarbības vielu un beta agonistu lietošanas aizlieguma noteikšana (COD/2007/102), kā arī Kopienas procedūras noteikšana par farmakoloģiski aktīvo vielu atlieku daudzumu noteikšanu dzīvnieku izcelsmes produktos (COD/2007/0064) ir tikai daži tipiski piemēri.
Typical measures adopted in recent years using the legal basis of Article 152 include laying down health rules as regards animal by-products not intended for human consumption (COD/2008/0110); placing on the market and use of (animal) feed (COD/2008/0050); laying down a prohibition on the use in stockfarming of certain substances having a hormonal or thyreostatic action and of beta agonists (COD/2007/012), and laying down Community procedures for the establishment of residue limits of pharmacologically active substances in foodstuffs of animal origin (COD/2007/0064), to name just a few typical examples.
Ierosinātās direktīvas par pacientu tiesībām mērķim ir jābūt saistītam ar pārrobežu veselības aprūpes vispārēju tiesisko regulējumu, un tas ir visai maz vai nemaz nav saistīts ar sabiedrības veselības uzlabošanu, cilvēku slimību profilakses veikšanu un cilvēku veselības apdraudējuma novēršanu, jo attiecas uz to, kā vajadzētu organizēt un veikt pārrobežu veselības aprūpi.
The aim of the proposed directive on patients' rights has to do with establishing a general legislative framework for cross-border healthcare and has little or nothing to do with improving public health, preventing human illness and diseases, and obviating sources of danger to human health, being concerned with how cross-border healthcare should be organised and operate.
Tāpēc vispār nevar būt runa par to, ka 152. pants atzīstams par vienīgo juridisko pamatu.
Article 152 is therefore out of the question as the sole legal basis.
Ierosinātās direktīvas mērķu nesavienojamība ar 152. pantu turklāt vēl tiek pamatota ar to, ka šajā pantā īpaši tiek uzsvērta nepieciešamība atteikties no dalībvalstu tiesību aktu un administratīvo aktu saskaņošanas, ja runa ir par veicināšanas pasākumiem ar mērķi aizsargāt un uzlabot cilvēku veselību, kas ir vienīgais aspekts, kuram ir kāda saistība ar 152. pantu, kaut arī tā ir ļoti niecīga.
The incompatibility of the objects of the proposed directive with Article 152 is further underscored by the fact that that article goes out of its way to exclude any harmonisation of the laws and regulations of the Member States when it comes to incentive measures designed to protect and improve human health, the only aspect of Article 152 which has a link, albeit an extremely tenuous one with the object of the Commission's proposal.
Rodas jautājums, vai, pieņemot grozījumus Vides komitejā, ierosinātās direktīvas galvenais mērķis mainītos tādējādi, ka būtu pamatota juridiskā pamata grozīšana, nosakot par šo pamatu 152. pantu.
The question arises as to whether the adoption of amendments in the Environment Committee would be such as the change the centre of gravity of the proposed directive to such an extent as to warrant a change in the legal basis to Article 152 alone.
Kaut arī nav paredzams, kuri no šajā komitejā iesniegtajiem 700 grozījumiem tiks pieņemti, tomēr nav pamata uzskatīt, ka vismaz kāds no grozījumiem izraisīs šādas sekas.
Although it cannot be predicted which of the over 700 amendments tabled in that committee will be adopted, it is not considered that any of them would have that effect.
Tāpēc var izslēgt iespēju par 152. pantu kā vienīgo juridisko pamatu.
Article 152 can therefore be ruled out as the sole legal basis.
(b) Apvienotie juridiskie pamati
(b) Combined legal bases
95. pants kopā ar 152. pantu
Article 95 with Article 152
Ja vispār tāda pastāv, tad saistība starp direktīvas priekšlikumu un ar 123. pantu piešķirto likumdošanas kompetenci ( darbība, „ lai uzlabotu sabiedrības veselību, veiktu cilvēku slimību profilaksi un novērstu draudus cilvēku veselībai ”) ir niecīga; nevar teikt, ka abi ierosinātā tiesību akta mērķi ir nesaraujami savstarpēji saistīti, noliedzot to, ka viens attiecībā pret otru ir sekundārs un netieši attiecas uz citiem.
Since only a tenuous link if any has been found between the proposal for a directive and the legislative competence conferred by Article 152 (action " towards improving public health, preventing human illness and diseases, and obviating sources of danger to human health" ), it cannot be said that the proposed instrument has two aims that are indissolubly linked with each other without one being secondary and indirect in respect of the others.
Tomēr jāuzsver, ka šī analīze balstās tikai uz Komisijas priekšlikumu.
It has to be underlined, however, that this analysis is based on the Commission's proposal.
Varētu būt nepieciešama papildu analīze, ja pieņemtie grozījumi, komitejai balsojot, būtiski mainījuši priekšlikuma mērķi un saturu.
Further analysis of the legal basis could be necessary if amendments adopted in the vote in committee substantially altered the aim and content of the proposal.
Tāpēc no minētā izriet secinājums, ka par juridisko pamatu nekādi nevar atzīt 95. pantu kopā ar 152. pantu.
It is therefore considered that the combined legal basis of Article 95 with Article 152 can be ruled out.
152. pants kopā ar 16. pantu
Article 152 with Article 16
EK līguma 16. pantā ir teikts:
Article 16 of the EC Treaty reads as follows:
Neskarot 73., 86. un 87. panta noteikumus un, ņemot vērā nozīmi, kāda sabiedriskiem pakalpojumiem ir Savienības kopīgo vērtību sistēmā, kā arī to nozīmi sociālas un teritoriālas kohēzijas veicināšanā, Kopiena un dalībvalstis, nepārsniedzot savas attiecīgās pilnvaras un šā Līguma piemērošanas jomu, rūpējas, lai šādi pakalpojumi pamatotos uz tādiem principiem un nosacījumiem, kas ļauj īstenot to uzdevumu.
Without prejudice to Articles 73, 86 and 87, and given the place occupied by services of general economic interest in the shared values of the Union as well as their role in promoting social and territorial cohesion, the Community and the Member States, each within their respective powers and within the scope of application of this Treaty, shall take care that such services operate on the basis of principles and conditions which enable them to fulfil their missions.
Ar 16. pantu nekādas kompetences netiek piešķirtas.
Article 16 does not found any competence.
Tam ir vienīgi deklarējošs un interpretējošs raksturs.
It is merely declaratory and interpretative.
Iepriekš jau tika izklāstīts, ka 152. pantu nevar atzīt par vienīgo juridisko pamatu.
If, therefore - as has already been argued - Article 152 cannot serve as the legal basis alone, adding Article 16 will not save it.
Tāpēc par juridisko pamatu nekādi nevar noteikt 152. pantu kopā ar 16. pantu.
The combined legal basis of Article 152 with Article 16 can therefore be ruled out.
42., 152. un 308. pants
Articles 42, 152 and 308
Attiecībā uz 42. pantu
As far as Article 42
Padome saskaņā ar 251. pantā minēto likumdošanas procedūru paredz tādus pasākumus sociālā nodrošinājuma jomā, kas vajadzīgi, lai īstenotu darbinieku pārvietošanās brīvību; šajā nolūkā tie izveido sistēmu, kas nodrošina to, ka migrējošiem darbiniekiem un viņu apgādājamiem:
The Council shall, acting in accordance with the procedure referred to in Article 251, adopt such measures in the field of social security as are necessary to provide freedom of movement for workers; to this end, it shall make arrangements to secure for migrant workers and their dependants:
a) summē visus laikposmus, ko saskaņā ar dažu valstu tiesību aktiem ņem vērā, lai piešķirtu un saglabātu tiesības saņemt pabalstu un aprēķinātu tā lielumu;
(a) aggregation, for the purpose of acquiring and retaining the right to benefit and of calculating the amount of benefit, of all periods taken into account under the laws of the several countries;
b) maksā pabalstus personām, kas ir dalībvalstu iedzīvotāji.
(b) payment of benefits to persons resident in the territories of Member States.
Visā 251. pantā minētās procedūras gaitā Padome lēmumu pieņem vienprātīgi. saskaņā ar pastāvīgo judikatūru, no kuras izriet, ka juridiskā pamata izvēle jānosaka, balstoties uz objektīviem un tiesu iestādēs pārbaudāmiem faktoriem
The Council shall act unanimously throughout the procedure referred to in Article 251. is concerned, it is trite case-law that the choice of legal basis must be determined by objective factors which can be subject to judicial review
Turklāt izšķirošais faktors šeit ir tiesību akta galvenais mērķis
Furthermore, the decisive factor should be the main object of a measure
Ir acīmredzami, ka priekšlikuma galvenais mērķis nav migrējošo darbinieku sociālais nodrošinājums, un no paskaidrojuma raksta nepārprotami izriet, ka šajā priekšlikumā paredzētais mehānisms ievērojami atšķiras no sistēmas, kas izveidota ar Regulu Nr. 1408/71
It is evident that the centre of gravity of the proposal is not social security for migrant workers and the explanatory memorandum is absolutely clear that the mechanism provided for therein is alternative to the machinery provided for migrant workers in Regulation No 1408/71
OV 149, 05.07.1971. .
OL 149, 05.07.1971. .
Pacientiem, kuri izmanto pārrobežu veselības aprūpi, saskaņā ar ierosināto direktīvu izmaksas tiek atlīdzinātas no valsts veselības aizsardzības sistēmas, bet viņi paši sedz izmaksu atšķirību.
Patients receiving cross-border healthcare under the proposed directive will be reimbursed by their national health schemes, paying any difference themselves.
Kaut arī migrējoši darbinieki var izmantot ar direktīvu noteikto sistēmu, tomēr tie nav šīs sistēmas mērķgrupa, kurai ir vispārīga darbības joma („pacienta” jēdziens ir definēts 4. panta f) punktā kā „jebkura fiziska persona, kas dalībvalstī saņem vai vēlas saņemt veselības aprūpi”).
Whilst migrant workers may benefit from the system to be set up by the directive, it is not aimed at them, but is more general in scope ("patient" is defined in Article 4(f)) as "any natural person who receives or wishes to receive healthcare in a Member State").
Kā jau izklāstīts iepriekš, 152. pantu nevar apsvērt kā juridisko pamatu.
Article 152, as has been shown, does not come into consideration as a legal basis.
Attiecībā uz EK līguma 308. pantu
As for Article 308
Ja izrādās, ka Kopienai, lai sasniegtu kādu tās mērķi kopējā tirgus darbībā, jārīkojas, bet šis Līgums nepiešķir vajadzīgās pilnvaras, Padome pēc Komisijas priekšlikuma, apspriedusies ar Eiropas Parlamentu, ar vienprātīgu lēmumu veic attiecīgus pasākumus.
If action by the Community should prove necessary to attain, in the course of the operation of the common market, one of the objectives of the Community, and this Treaty has not provided the necessary powers, the Council shall, acting unanimously on a proposal from the Commission and after consulting the European Parliament, take the appropriate measures. , the Court of Justice has stated that Article 308 of the EC Treaty is an appropriate legal basis only where no other article of the Treaty gives the Community its necessary powers
Tiesa atzinusi, ka šis pants tikai tad ir atbilstošs juridiskais pamats, ja ne ar vienu citu Līguma pantu Kopienai netiek piešķirtas nepieciešamās pilnvaras
Case C-45/86, Commission v. Council [1987] ECR 1493, para.
Tādējādi Kopienas likumdevējam pirms šī noteikuma atzīšanas par juridisko pamatu jākonstatē, ka nevienā citā Līguma noteikumā nav paredzētas ierosinātā tiesību akta pieņemšanai nepieciešamās pilnvaras.
Thus, before choosing this provision as a legal basis, the Community legislator must establish that there are no other Treaty provisions conferring the necessary powers for the proposed measure.
Šajā gadījumā par to viennozīmīgi nevar būt runa.
This is patently not the case here.
Turklāt būtu grūti iedomāties situāciju, kurā 308. pantu varētu izmantot kā juridisko pamatu kopā ar citiem Līguma pantiem.
Moreover, it would seem difficult to postulate a situation in which Article 308 could be used as a legal basis together with other articles of the Treaty.
Visbeidzot būtu jānorāda, ka trīs juridiskie pamati (42., 152. un 308. pants) ir nesavienojami, jo šajā gadījumā vajadzīgas savstarpēji nesavienojamas procedūras, kā arī balsu vairākums balsošanai Padomē.
Lastly, it should be observed that the three legal bases (Arts 42, 152 and 308) are incompatible since they provide for mutually incompatible procedures and voting majorities in the Council.
Tāpēc priekšlikums par apvienoto juridisko pamatu, ko veido 42., 152. un 308. pants, ir jānoraida.
The idea of a combined legal basis consisting of Articles 42, 152 and 308 must therefore be rejected.
137. pants un 152. pants
Articles 137 and 152
Lai sasniegtu 136. pantā izvirzītos mērķus, Kopiena atbalsta un papildina dalībvalstu darbību šādās jomās:
With a view to achieving the objectives of Article 136, the Community shall support and complement the activities of the Member States in the following fields:
a) uzlabojumi, jo īpaši darba vidē, lai aizsargātu darbinieku veselību un drošību;
(a) improvement in particular of the working environment to protect workers' health and safety;
b) darba apstākļi;
(b) working conditions;
c) darba ņēmēju sociālais nodrošinājums un sociālā aizsardzība;
(c) social security and social protection of workers;
d) darbinieku aizsardzība darba līgumu izbeigšanas gadījumos;
(d) protection of workers where their employment contract is terminated;
e) darbinieku informēšana un apspriešanās ar tiem;
(e) the information and consultation of workers;
f) darbinieku un darba devēju pārstāvība un kolektīva interešu aizsardzība, tostarp kopīgu lēmumu pieņemšana atbilstīgi 5. punktam;
(f) representation and collective defence of the interests of workers and employers, including codetermination, subject to paragraph 5;
g) nodarbinātības nosacījumi trešo valstu pilsoņiem, kas likumīgi dzīvo Kopienas teritorijā;
(g) conditions of employment for third-country nationals legally residing in Community territory;
h) no darba tirgus atstumtu personu integrācija, neskarot 150. pantu;
(h) the integration of persons excluded from the labour market, without prejudice to Article 150;
i) vīriešu un sieviešu vienlīdzība attiecībā uz iespējām darba tirgū un attieksmi darbā;
(i) equality between men and women with regard to labour market opportunities and treatment at work;
j) sociālās atstumtības izskaušana;
(j) the combating of social exclusion;
k) sociālās aizsardzības sistēmu piemērošana mūsdienu prasībām, neskarot c) apakšpunktu.
(k) the modernisation of social protection systems without prejudice to point (c).
Lai to panāktu, Padome var:
To this end, the Council:
a) paredzēt pasākumus, lai veicinātu dalībvalstu sadarbību, izmantojot iniciatīvas, kas vērstas uz zināšanu apguvi, informācijas un labākās pieredzes apmaiņas sekmēšanu, jauninājumu veicināšanu un pieredzes izvērtēšanu, neparedzot dalībvalstu normatīvo aktu saskaņošanu;
(a) may adopt measures designed to encourage cooperation between Member States through initiatives aimed at improving knowledge, developing exchanges of information and best practices, promoting innovative approaches and evaluating experiences, excluding any harmonisation of the laws and regulations of the Member States;
b) šā panta 1. punkta a) līdz i) apakšpunktā minētajās jomās ar direktīvām noteikt minimālās prasības, kas pakāpeniski jāievieš, ievērojot nosacījumus un tehniskos noteikumus katrā dalībvalstī.
(b) may adopt, in the fields referred to in paragraph 1(a) to (i), by means of directives, minimum requirements for gradual implementation, having regard to the conditions and technical rules obtaining in each of the Member States.
Ar šādām direktīvām vairās uzlikt tādus administratīvus, finansiālus un juridiskus ierobežojumus, kas traucētu veidoties un attīstīties mazajiem un vidējiem uzņēmumiem.
Such directives shall avoid imposing administrative, financial and legal constraints in a way which would hold back the creation and development of small and medium-sized undertakings.
Padome, apspriedusies ar Ekonomikas un sociālo lietu komiteju un Reģionu komiteju, pieņem lēmumus saskaņā ar 251. pantā minēto procedūru, izņemot šā panta 1. punkta c), d), f) un g) apakšpunktā minētajās jomās, kurās Padome pēc Komisijas priekšlikuma, apspriedusies ar Eiropas Parlamentu un minētajām komitejām, lēmumu pieņem vienprātīgi.
The Council shall act in accordance with the procedure referred to in Article 251 after consulting the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions, except in the fields referred to in paragraph 1(c), (d), (f) and (g) of this Article, where the Council shall act unanimously on a proposal from the Commission, after consulting the European Parliament and the said Committees.
Padome pēc Komisijas priekšlikuma, apspriedusies ar Eiropas Parlamentu, ar vienprātīgu lēmumu var attiecināt 251. pantā minēto procedūru arī uz šā panta 1. punkta d), f) un g) apakšpunktu.
The Council, acting unanimously on a proposal from the Commission, after consulting the European Parliament, may decide to render the procedure referred to in Article 251 applicable to paragraph 1(d), (f) and (g) of this Article.
Pēc darba devēju un darbinieku kopīga lūguma dalībvalsts var viņiem uzticēt īstenot direktīvas, kas pieņemtas atbilstīgi 2. punktam.
A Member State may entrust management and labour, at their joint request, with the implementation of directives adopted pursuant to paragraph 2.
Šādā gadījumā tā nodrošina, ka ne vēlāk kā dienā, kad direktīvai jābūt transponētai saskaņā ar 249. pantu, darba devēji un darbinieki, savstarpēji vienojoties, ir ieviesuši vajadzīgos pasākumus, un attiecīgai dalībvalstij ir jāveic vajadzīgie pasākumi, lai tā pastāvīgi spētu nodrošināt rezultātus, kas paredzēti attiecīgajā direktīvā.
In this case, it shall ensure that, no later than the date on which a directive must be transposed in accordance with Article 249, management and labour have introduced the necessary measures by agreement, the Member State concerned being required to take any necessary measure enabling it at any time to be in a position to guarantee the results imposed by that directive.
Noteikumi, kas pieņemti atbilstīgi šim pantam,
The provisions adopted pursuant to this Article:
– neietekmē dalībvalstu tiesības definēt savu sociālā nodrošinājuma sistēmu pamatprincipus un nedrīkst būtiski ietekmēt šo sistēmu finansiālo līdzsvaru;
— shall not affect the right of Member States to define the fundamental principles of their social security systems and must not significantly affect the financial equilibrium thereof,
– neliedz dalībvalstīm atstāt spēkā vai ieviest stingrākus aizsargpasākumus, kas ir saderīgi ar šo Līgumu.
— shall not prevent any Member State from maintaining or introducing more stringent protective measures compatible with this Treaty.
Šā panta noteikumi neattiecas uz darba samaksu, uz tiesībām apvienoties, uz tiesībām streikot vai uz tiesībām pieteikt lokautus. jāvērtē saistībā ar 136. pantu, kurš ir šāds:
The provisions of this Article shall not apply to pay, the right of association, the right to strike or the right to impose lock-outs. has to be read in conjunction with Article 136, which reads as follows:
„Kopiena un dalībvalstis, apzinoties sociālās pamattiesības, tostarp tās, kas izklāstītas Eiropas Sociālajā hartā, kura parakstīta Turīnā 1961. gada 18. oktobrī, un 1989. gada Kopienas Hartā par darbinieku sociālajām pamattiesībām, par saviem mērķiem izvirza nodarbinātības veicināšanu, dzīves un darba apstākļu uzlabošanu nolūkā tos saskaņot, turpinot ieviest uzlabojumus, kā arī pienācīgu sociālo aizsardzību, dialogu starp darba devējiem un darbiniekiem, cilvēkresursu attīstību, kas vērsta uz pastāvīgi augstas nodarbinātības uzturēšanu un cīņu pret sociālo atstumtību.
“The Community and the Member States, having in mind fundamental social rights such as those set out in the European Social Charter signed at Turin on 18 October 1961 and in the 1989 Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers, shall have as their objectives the promotion of employment, improved living and working conditions, so as to make possible their harmonisation while the improvement is being maintained, proper social protection, dialogue between management and labour, the development of human resources with a view to lasting high employment and the combating of exclusion.
Lai to panāktu, Kopiena un dalībvalstis īsteno pasākumus, kuros ņem vērā valstu atšķirīgo praksi, jo īpaši līgumattiecību jomā, kā arī vajadzību uzturēt Kopienas ekonomikas konkurētspēju.
To this end the Community and the Member States shall implement measures which take account of the diverse forms of national practices, in particular in the field of contractual relations, and the need to maintain the competitiveness of the Community economy.