natgillin/translations-raw huggingface dataset:
F. tā kā Harta neatkarīgi no tās juridiskā statusa gadu gaitā ir kļuvusi par atsauces avotu Eiropas jurisdikcijas tiesu praksē, piemēram, Pirmās instances tiesā un Eiropas Kopienu Tiesā, Eiropas Cilvēktiesību tiesā un daudzās konstitucionālajās tiesās;
F. whereas, irrespective of its legal status, the Charter has over the years become a source of inspiration in the case-law of the European courts, such as the Court of First Instance (CFI) and the ECJ, the European Court of Human Rights and many constitutional courts,
G. tā kā, lai Savienībā veidotos patiesa pamattiesību kultūra, ir jāattīsta vispārēja šo tiesību uzraudzības sistēma, kas aptver Padomi un lēmumus, kuru pieņemšana ir daļa no valdību sadarbības, jo pamattiesību aizsardzība nozīmē ne tikai noteikumu formālu ievērošanu, bet galvenokārt šo tiesību aktīvu veicināšanu un iejaukšanos, ja tās tiek pārkāptas vai dalībvalstu pasākumi nav pietiekami,
G. whereas the establishment of a genuine ‘culture of fundamental rights’ in the Union calls for the development of a comprehensive system for monitoring the application of those rights, encompassing the Council and decisions taken as part of intergovernmental cooperation, in that the protection of fundamental rights does not consist solely of formal compliance with rules, but above all of their active promotion and of intervention in cases where Member States violate fundamental rights or enforce them unsatisfactorily,
5. uzsver, ka ES līguma 7. pantā ir paredzēta ES procedūra, kuras mērķis ir nodrošināt, ka Eiropas Savienībā nenotiek sistemātiski un būtiski cilvēktiesību un pamattiesību pārkāpumi, taču uzsver arī to, ka šī procedūra nekad nav izmantota, kaut gan dalībvalstīs šādi pārkāpumi ir notikuši, ko pierāda Eiropas Cilvēktiesību tiesas spriedumi; aicina ES iestādes izveidot uzraudzības mehānismu un objektīvu kritēriju kopumu ES līguma 7. panta īstenošanai;
Stresses that Article 7 of the EU Treaty provides for an EU procedure to make sure that systematic and serious violations of human rights and of fundamental freedoms do not take place in the EU, but that such a procedure has never been used notwithstanding the fact that violations do take place in the Member States, as proven by the judgments of the European Court of Human Rights; asks the EU institutions to establish a monitoring mechanism and a set of objective criteria for the implementation of Article 7 of the EU Treaty;
7. atzinīgi vērtē Hartas 53. pantu, kas EKT dod iespēju padziļināt savu tiesu praksi pamattiesību jomā, nodrošinot tām juridisko pamatu, kas ir svarīgi ES tiesību attīstībai;
Welcomes Article 53 of the Charter, which will enable the ECJ to develop its case-law on fundamental rights, thereby giving them a basis in law which is vitally important in the context of the development of EU law;
Vispārēji ieteikumi
General recommendations
13. patur tiesības uzraudzīt Aģentūras darbu Eiropas Savienībā un risināt ar cilvēktiesībām saistītos jautājumus, kas nav Aģentūras kompetencē, un aicina Komisiju rīkoties tāpat saskaņā ar tās Līgumu sargātājas funkciju;
Reserves the right to follow up the Agency’s work in the European Union and to address human rights issues which fall outside the Agency’s remit, and calls on the Commission to do the same, in keeping with its role as guardian of the Treaties;
17. uzstāj, lai Padome pārveido savu pamattiesību un pilsonības ad hoc darba grupu par pastāvīgu darba grupu, kas strādātu saskaņā ar Cilvēktiesību darba grupu (COHOM), un mudina Komisiju uzticēt pienākumus cilvēktiesību un pamatbrīvību jomā vienam Komisijas loceklim;
Urges the Council to transform its ad hoc working party on fundamental rights and citizenship into a standing working party, which would work in tandem with the Working Party on Human Rights (COHOM), and calls on the Commission to allocate the human rights and fundamental freedoms portfolio to a single Commissioner;
Sadarbība ar Eiropas Padomi, kā arī citām starptautiskām iestādēm un organizācijām, kas atbildīgas par pamattiesību aizsardzību
Cooperation with the Council of Europe and the other international institutions and organisations responsible for the protection of fundamental rights
25. iesaka Eiropas Savienībai noslēgt sadarbības nolīgumus ar starptautiskām iestādēm un organizācijām, kas atbildīgas par pamattiesību aizsardzību, un it īpaši ar ANO augstā komisāra cilvēktiesību jautājumos biroju un citām ietekmīgām šīs organizācijas struktūrām, kā arī ar Demokrātisko institūciju un cilvēktiesību biroju un Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas augsto komisāru nacionālo minoritāšu jautājumos;
Urges the European Union to conclude cooperation agreements with the international institutions and organisations responsible for the protection of fundamental rights, and in particular with the Office of the United Nations High Commissioner for Human Rights and the other UN bodies which play a role in that area and with the Office for Democratic Institutions and Human Rights and the High Commissioner on National Minorities of the Organization for Security and Cooperation in Europe;
26. uzsver, ka ir jānovērtē un pilnībā jāievēro pamattiesības un personiskās brīvības atbilstīgi Savienības kompetenču attīstībai; tāpēc uzskata, ka šie divi mērķi – ievērot pamattiesības un nodrošināt kopējo drošību – ir ne tikai savienojami, bet arī savstarpēji atkarīgi un ka, īstenojot atbilstīgu politiku, var novērst represīvas pieejas radītus draudus personiskajām brīvībām;
Emphasises the need to assess and fully respect fundamental rights and individual freedoms as the Union’s powers develop; takes the view, on that basis, that the two objectives of respecting fundamental rights and safeguarding collective security are not only compatible but interdependent, and that appropriate policies can ensure that individual freedoms are not threatened by a repressive approach;
30. ir nobažījies, ka starptautiskā sadarbība cīņā pret terorismu bieži vien samazina cilvēktiesību un pamattiesību aizsardzības līmeni, proti, pamattiesības uz privātās dzīves neaizskaramību, datu aizsardzību un diskriminācijas nepieļaujamību, un uzskata, ka Eiropas Savienībai vajadzētu starptautiski reaģēt stingrāk, lai veicinātu reālu stratēģiju, kuras pamatā būtu starptautisko normu un cilvēktiesību jomā pieņemto saistību pilnīga ievērošana, kā arī personas datu un privātās dzīves aizsardzība saskaņā ar Hartas 7. un 8. pantu; tāpēc mudina Padomi saskaņā ar Parlamenta ieteikumiem par augstākām normām pieņemt pamatlēmuma projektu par tādu personas datu aizsardzību, kuras apstrādā saistībā ar policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās; uzskata, ka šādā stratēģijā jāņem vērā nepieciešamība tiesu iestādēm efektīvi uzraudzīt izlūkdienestus, lai novērstu to, ka tiesvedībā, tostarp izmeklēšanas laikā, kā pierādījumus izmanto informāciju, ko iegūst spīdzinot vai varmācīgi izturoties, vai citos apstākļos, kuri neatbilst starptautiskajām cilvēktiesību normām;
Expresses concern at the fact that international cooperation in the fight against terrorism has often served to diminish the level of protection of human rights and fundamental freedoms, notably the fundamental right to privacy, data protection and non-discrimination and takes the view that the EU should act with greater resolve at international level to promote a genuine strategy based on full compliance with international standards and obligations in the area of human rights and the protection of personal data and privacy in accordance with Articles 7 and 8 of the Charter; consequently urges the Council to adopt the draft Framework Decision on the protection of personal data processed in the framework of police and judicial cooperation in criminal matters, in line with Parliament's recommendations for higher standards; takes the view that a strategy such as this must take account of the need for effective judicial control of the intelligence services so as to avoid the use of information obtained by torture, ill-treatment or other methods not meeting international human rights standards as evidence in judicial procedures, including at the investigative stage;
1 ; šajā sakarībā atzinīgi vērtē jaunievēlētā ASV prezidenta paziņojumu par Gvantanamo cietuma slēgšanu un ieslodzīto nodošanu tiesai; aicina dalībvalstis apliecināt gatavību kopīgi rast risinājumu pārējo ieslodzīto problēmai;
1 ; welcomes in this context the statement by the US President-Elect on closing the Guantanamo Bay detention facility and bringing the inmates to trial; calls on Member States to declare their readiness to jointly find solutions for remaining inmates;
Vispārīgi apsvērumi
General observations
35. ar bažām konstatē, ka neapmierinoši tiek īstenota diskriminācijas novēršanas politika, un šajā sakarībā atbalsta vērtējumu, kas pausts Aģentūras 2008. gada pārskatā; mudina dalībvalstis, kas to līdz šim vēl nav izdarījušas, konkretizēt savu politikas virzienu īstenošanu, it īpaši to, kas paredzēti Direktīvā 2000/43/EK un Direktīvā 2000/78/EK, kā arī atgādina, ka šajās direktīvās ir noteiktas obligātās prasības un, pamatojoties uz tām, ir jāizstrādā visaptveroša politika par diskriminācijas novēršanu;
Observes with concern the unsatisfactory situation concerning implementation of anti‑discrimination policies and, in this connection, supports the assessment in the Agency’s 2008 annual report; presses those Member States which have not yet done so to give tangible expression to implementation of those policies, in particular Directive 2000/43/EC and Directive 2000/78/EC, and points out that those directives establish a minimum standard and should therefore be the basis on which an exhaustive anti‑discrimination policy is built;
Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 12. protokols, kas parakstīts 2000. gada 4. novembrī. , ņemot vērā, ka tajā ir noteikts vispārējs jebkāda veida diskriminācijas aizliegums, garantējot, ka neviena valsts iestāde nedrīkst diskriminēt nevienu personu nekāda iemesla dēļ; šāda noteikuma pašreiz nav ne Eiropas Savienības, ne Eiropas Padomes spēkā esošajos tiesību aktos;
Protocol No 12 to the Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms, signed on 4 November 2000. to the ECHR, given that it provides for a general ban on all forms of discrimination, guaranteeing that nobody will be discriminated against for any reason whatsoever by any public authority; notes that such a provision is currently absent from the legal acts in force of both the European Union and the Council of Europe;
40. aicina Padomi cik iespējams drīz pieņemt Komisijas priekšlikumu Padomes pamatlēmumam par cīņu pret konkrētiem rasisma un ksenofobijas veidiem un izpausmēm, izmantojot krimināltiesības
Calls on the Council to adopt as soon as possible the Commission proposal for a Council framework decision on combating certain forms and expressions of racism and xenophobia by means of criminal law
11522/2007 - C6-0246/2007 - 2001/0270(CNS) . , un tādējādi turpināt 2007. gada decembra politiskās vienošanās īstenošanu; atgādina savu 2007. gada 29. novembra atzinumu
11522/2007 - C6-0246/2007 - 2001/0270(CNS) . further to the political agreement of December 2007; points to its opinion of 29 November 2007
A6-0444/2007 . , kurā šis priekšlikums novērtēts atzinīgi; aicina Komisiju pēc apspriešanās ar Aģentūru iesniegt priekšlikumu līdzīgam tiesību aktam par cīņu pret homofobiju;
A6-0444/2007 . , which endorsed the proposal; calls on the Commission, after consulting the Agency, to propose similar legislation to combat homophobia;
43. uzsver, ka labvēlīgas rīcības jēdzienu, kas nozīmē atzīt, ka atsevišķos gadījumos efektīva rīcība diskriminācijas novēršanai prasa varas iestāžu aktīvu iejaukšanos, lai atjaunotu nopietni apdraudētu līdzsvaru, nedrīkst vienkāršot līdz kvotu idejai; uzsver, ka šāda rīcība var izpausties visdažādākajos veidos, piemēram, kā garantētas darbā pieņemšanas intervijas, prioritāras iespējas iegūt tādu izglītību, kas ļautu iegūt darbu, kurā atsevišķas kopienas ir maz pārstāvētas, darba piedāvājumu izplatīšana pirmām kārtām noteiktās kopienās un uzmanības pievēršana profesionālai pieredzei, nevis tikai kvalifikācijai;
Stresses that the notion of affirmative action, which is an acknowledgement of the fact that in some cases effective action to combat discrimination requires active intervention by the authorities to restore balance where it has been seriously compromised, cannot be reduced to the notion of quotas; stresses that such action can in practice be highly diverse, e.g. guaranteeing recruitment interviews, priority access to training leading to a job in areas where particular communities are under-represented, priority information on job offers for particular communities, and taking account of professional experience rather than qualifications alone;
46. uzsver, ka, kaut gan minoritāšu aizsardzība ir viens no Kopenhāgenas kritērijiem, Kopienas politikā nav nedz kopēja kritērija, nedz obligāto normu par nacionālo minoritāšu tiesībām un – vēl jo vairāk – nav Eiropas Savienībai kopējas definīcijas par piederību nacionālai minoritātei; iesaka šādu ES līmeņa definīciju izstrādāt, pamatojoties uz Eiropas Padomes 1993. gada ieteikumu Nr. 1201; aicina visas dalībvalstis, kas vēl nav parakstījušas un ratificējušas Eiropas Reģionālo un mazākumtautību valodu hartu un Mazākumtautību aizsardzības pamatkonvenciju, to izdarīt;
Stresses that, while the protection of minorities is a part of the Copenhagen Criteria, there are neither common criteria nor minimum standards for national minorities’ rights in Community policy and that there is no common EU definition either of membership of a national minority; recommends that such a definition be laid down at European level on the basis of Council of Europe Recommendation 1201 (1993); calls on all Member States that have not yet done so to sign and ratify the European Charter for Regional or Minority Languages and the Framework Convention for the Protection of National Minorities;
50. uzsver, ka ES daudzvalodības politikai reģionālās un mazākumtautību valodas jāaizsargā un jāatbalsta ar mērķfinansējumu un īpašām programmām, kas papildina Mūžizglītības programmu;
Stresses that the EU’s multilingualism policy should protect and promote regional and minority languages by targeted funding and specific programmes alongside the Lifelong Learning Programme;
53. uzskata, ka romu kopienu sociālā izstumšana un diskriminācija ir neapstrīdams fakts, kaut gan ir ES līmenī ir izstrādāti juridiski, politiski un finansiāli instrumenti šo parādību novēršanai; atzīmē, ka epizodiskie un nekoordinētie Savienības un dalībvalstu pasākumi līdz šim nav radījuši strukturālus un stabilus romu stāvokļa uzlabojumus, it īpaši tādās būtiskās jomās kā izglītības iegūšanas, veselības aprūpes un mājokļu iegūšanas un nodarbinātības iespējas, un šī neveiksme tagad ir publiski atzīta;
Takes the view that the social marginalisation of, and discrimination against, Romani communities is an established fact in spite of the legal, political and financial instruments introduced at European level to combat this; notes that the Union’s and Member States’ piecemeal and uncoordinated efforts have not succeeded, to date, in making structural and lasting improvements to the situation of the Roma, in particular in crucial areas such as access to education, health, housing and employment, a failure which is now publicly acknowledged;
– romu segregācija attiecībā uz iespējām iegūt mājokli, cilvēktiesību pārkāpumi, piemēram, piespiedu izlikšana no mājām, kā arī izstumšana no darba tirgus, valsts izglītības un veselības aprūpe s sistēmas, īstenojot pret diskrimināciju vērstos tiesību aktus un pilnveidojot politiku augsta bezdarba līmeņa mazināšanai;
– segregation of the Roma as regards access to housing, human rights violations such as forced evictions and their exclusion from employment and public education and health care, by enforcing anti-discrimination laws and developing policies to address high levels of unemployment;
– bieža viņu tiesību neatzīšana valsts iestādēs un nepietiekama pārstāvība politikā;
– frequent denial of their rights by public authorities and their political under‑representation;
– plaši izplatīti aizspriedumi pret romiem, bieži vien nepietiekamas garantijas pret rasistisku diskrimināciju vietējā līmenī un pārāk maz piemērotu integrācijas programmu; diskriminācija veselības aprūpē, cita starpā piespiedu sterilizācija un segregācija, atbilstīgas informācijas trūkums par ģimenes plānošanu;
– widespread anti-Romani sentiments, the very inadequate guarantees against racial discrimination at local level and too few appropriate integration programmes; blatant discrimination in health care, including forced sterilisation, and segregation, a lack of appropriate information on family planning;
– policijas īstenota diskriminācija; rasistiska policijas pieeja (piemēram, noņemot pirkstu nospiedumus un veidojot citas datu kartotēkas) un plaša, neierobežota policijas vara, tostarp nesamērīgi biežas pēkšņās pārbaudes, kas aktualizē to, ka steidzami nepieciešamas mācību un informētības veicināšanas programmas par diskriminācijas nepieļaujamību policijā – patlaban lielākoties šādu programmu vispār nav;
– discrimination by the police; the police’s racial profiling (– inter alia by taking fingerprints or other forms of data collection), and their wide discretionary powers including disproportionate random checks, which highlights the urgent need for training and awareness‑raising programmes on non-discrimination by the police, at present largely non-existent;
– īpašā romu sieviešu neaizsargātība, kuras daudzējādā ziņā ir pakļautas diskriminācijai;
– the particularly vulnerable situation of Romani women, who are subject to multiple discrimination;
Iespēju vienlīdzība
Equal opportunities
Konvencijas par jebkuras sieviešu diskriminācijas izskaušanu Papildprotokols, kas pieņemts 1999. gada 15. oktobrī. ; vienlaikus uzsver, ka ir stingri jāievēro valstu saistības, kas ietvertas ANO deklarācijā un 1995. gadā Ceturtajā pasaules sieviešu konferencē pieņemtajā rīcības programmā;
Optional Protocol to the Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women, adopted on 15 October 1999. ; whilst underlining the need for firmly pursuing their commitments made in the United Nations Declaration and the Platform for Action of the Fourth World Conference on Women in Beijing 1995;
58. prasa sevišķu uzmanību veltīt pie etniskām minoritātēm piederošo sieviešu un sieviešu imigranšu stāvoklim, jo viņu sociālo atstumtību pastiprina vairāku iemeslu radīta diskriminācija gan viņu kopienās, gan ārpus tām; iesaka pieņemt integrētus valstu rīcības plānus, lai efektīvi risinātu vairāku iemeslu radītu diskrimināciju, it īpaši tajās dalībvalstīs, kurās ar diskriminācijas problēmām nodarbojas dažādas struktūras;
Calls for special attention to be given to the situation of women belonging to ethnic minorities and to immigrant women, since their marginalisation is made worse by multiple discrimination both within and outside their own communities; recommends the adoption of national integrated action plans so as to deal effectively with multiple discrimination, especially where different organisations address discrimination issues within a particular State;
ANO Deklarācija par vardarbības pret sievietēm izskaušanu, kas pieņemta 1993. gada 20. decembrī. ;
United Nations Declaration on the Elimination of Violence against Women, adopted 20 December 1993. ;
66. aicina dalībvalstis kopā ar sociālajiem partneriem novērst grūtnieču diskrimināciju darba tirgū un veikt visus nepieciešamos pasākumus, lai mātēm nodrošinātu augsta līmeņa aizsardzību; aicina Komisijai sīkāk novērtēt dalībvalstu noteikumu atbilstību Kopienas tiesībām šajā jomā un, ja vajadzīgs, sagatavot atbilstīgu priekšlikumu par Kopienas tiesību aktu pārskatīšanu;
Calls on the Member States to combat, jointly with the social partners, discrimination against pregnant women on the labour market and take all necessary measures to ensure a high level of protection for mothers; calls on the Commission to make a more detailed assessment of compliance of national provisions in this area with Community law and, where necessary, to make any appropriate proposal to revise Community legislation;
68. atzīst, ka sieviešu nevienlīdzīgās iespējas izmantot darba tirgus saimnieciskos resursus mazina viņām sociālās aizsardzības pieejamību, īpaši tiesības uz pensijas, tāpēc sievietēm vecumā nabadzības risks ir lielāks nekā vīriešiem; lai novērstu sieviešu diskrimināciju, ļoti svarīgi ir sociālās aizsardzības sistēmās garantēt tiesību individualizāciju, nevis izmantot ģimenes vienotības principu; laiks, kad oficiāli nav strādāts, lai varētu audzināt bērnus, ir jāpieskaita piešķirtajiem „kredītlaika” punktiem, ko varētu ņemt vērā, aprēķinot pilnas pensijas tiesības;
Acknowledges that women’s unequal access to economic resources on the labour-market undermines their access to social protection, particularly pension rights, with the result that 'at-risk-of-poverty rate' for women in old age is greater than that of men; in order to prevent discrimination against women, it is crucial that the individualisation of rights is guaranteed in social protection systems rather than based on the family unit; the time spent out of the formal labour market for reasons of care should be accorded “credit-time” units which would count in the calculation of full pension rights;
75. aicina dalībvalstis, kas ir pieņēmušas tiesību aktus par viena dzimuma partnerību, atzīt citu dalībvalstu pieņemtos noteikumus, kuriem ir līdzīgas sekas; aicina šīs dalībvalstis izstrādāt priekšlikumu pamatnostādnēm par spēkā esošo tiesību aktu savstarpēju atzīšanu dalībvalstīs, lai nodrošinātu to, ka tiesības brīvi pārvietoties Eiropas Savienībā uz viena dzimuma pāriem attiecas tādā pašā mērā kā uz heteroseksuāliem pāriem;
Calls on those Member States who have adopted legislation on same-sex partnerships to recognise provisions with similar effects adopted by other Member States; calls on those Member States to propose guidelines for mutual recognition of existing legislation between Member States in order to guarantee that the right of free movement within the European Union for same-sex couples applies under conditions equal to those applicable to heterosexual couples;
77. aicina dalībvalstis, kas to vēl nav izdarījušas, saskaņā ar vienlīdzības principu izstrādāt tiesību aktus tādas diskriminācijas novēršanai, ar kādu nācies saskarties dažiem viena dzimuma pāru;
Calls on those Member States who have not yet done so, and in application of the principle of equality, to take legislative action to overcome the discrimination experienced by some couples on the grounds of their sexual orientation;
82. uzskata, ka svarīgi ir visiem, kam vajadzīga geriatriska aprūpe, ar slimību vai invaliditāti saistīta aprūpe, nodrošināt aprūpi un ārstēšanu, un norāda, ka īpaša uzmanība ir jāpievērš bērnu ar invaliditāti aprūpes un aizsardzības nodrošināšanai;
Considers that it is important to make sure that anyone who needs geriatric care or treatment for an illness or disability has access to care and treatment and points out the necessity of giving particular attention to care provision and protection of disabled young people;
85. uzsver sporta būtisko nozīmi iecietības, savstarpējas cieņas un izpratnes veicināšanā; mudina valstu un Eiropas sporta organizācijas turpināt cīņu pret rasismu un ksenofobiju un rosina uzsākt jaunas, stingrākas un daudz tālejošākas iniciatīvas, lai nostiprinātu jau esošos pasākumus;
Underlines the important role of sport in promoting tolerance, mutual respect and understanding; calls on national and European sports bodies to continue their efforts in the fight against racism and xenophobia and encourages the launching of new, stronger and more far-reaching initiatives to build on measures currently in place;
Migranti un bēgļi
Migrants and refugees