natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Galvenie kritēriji saņēmējiestādēm ir apņemšanās mazināt nabadzību, atbildīgums un nevainojama reputācija pārvaldības un cilvēktiesību jomā.
Key criteria for recipient authorities are commitment to poverty reduction, accountability and clean records on governance and human rights.
Labāka palīdzība
Better aid
Nekvalitatīvas palīdzības rezultātā tiek izšķiesti vairāk nekā 3 miljardi euro gadā.
Poor quality aid wastes upwards of EUR 3 billion/year.
Visiem palīdzības sniedzējiem ir jāievēro palīdzības efektivitātes programma, īpaši attiecībā uz oficiālās attīstības palīdzības paredzamības nodrošināšanu, atsaistītās palīdzības sniegšanu un, ļaujot saņēmējvaldībām pašām definēt savas attīstības stratēģijas.
All donors must adhere to the aid effectiveness agenda, in particular when it comes to making sure ODA is predictable, untying aid and allowing recipient governments to define their own development strategies.
Darba dalīšana arī ir būtiska, taču palīdzības sniedzējiem jābūt piesardzīgiem, lai neradītu nozares „palīdzības bāreņus”.
Division of labour is also essential but donors must take not to create ‘aid orphan’ sectors.
Globālā pārvaldība
Global governance
Globālajām institūcijām jādod vairāk balsstiesību jaunattīstības valstīm un vairāk līdzekļu visnabadzīgākajiem.
The global institutions need to give more voice to developing countries and more funds to the poorest.
ES var palīdzēt, atdodot balsstiesības nepietiekami pārstāvētajām valstīm Pasaules Bankā un SVF.
The EU can help by ceding voting rights to underrepresented nations in the World Bank and IMF.
Eiropai jānodrošina, lai VAV valstis saņemtu lielāku koncesijas finansējumu no starptautiskajām finanšu institūcijām un lielāku īpašo aizņēmumtiesību daļu, kas ieviestas pēc G20 Londonas sanāksmes.
Europe must ensure LDCs receive more concessional funding from the IFIs and a higher proportion of the post-London G20 special drawing rights.
Parlamentam un Padomei būtu pilnā mērā jāizmanto iespēja rīkoties, lai Eiropas Investīciju banka kļūtu vairāk orientēta uz nabadzības samazināšanu.
Parliament and Council should take full advantage of the upcoming chance to make the EIB more focused on poverty reduction.
Lai gan G20, salīdzinājumā ar G8, ir solis uz priekšu, tas joprojām ir bagāto valstu klubs.
And, although the G20 is a step forward from the G8, it is still a rich nations' club.
ANO joprojām ir visaptverošākais forums globālās pārvaldības jautājumu risināšanai.
The UN remains the most inclusive forum for global governance issues.
D. Galvenie mērķi
D. Special focus
Visi TAM mērķi ir vienlīdz svarīgi, taču dažu mērķu īstenošana atpaliek vairāk nekā citu, un tiem nākamo piecu gadu laikā nepieciešama īpaša uzmanība.
All MDGs are equally important but some are lagging further behind than others and require special attention over the next five years.
Tādēļ mums jākoncentrē sava darbība uz šādām jomām:
So we should refocus our action especially on the following areas:
1) veselība, ieskaitot mātes un reproduktīvo veselību,
1) health, including maternal and reproductive health
2) vismazāk attīstītās valstis un jo īpaši Āfrika,
2) least developed countries, in particular Africa
4) pienācīgi darba apstākļi un publiskie pakalpojumi.
4) decent work and public services.
Visu trīs ar veselību saistīto TAM mērķu īstenošana atpaliek visvairāk, tādēļ tiem jākļūst par mūsu galveno prioritāti.
The three health MDGs are the most off track and must become our top priority.
Ir vērojams progress, taču „lielie slepkavas” — AIDS, malārija un tuberkuloze joprojām katru gadu prasa vairāk nekā četrus miljonus dzīvību.
There has been progress but the 'big killers' — AIDS, malaria and TB — still claim four million plus lives every year.
ES ir jāpalielina ieguldījumi Pasaules Veselības fondā un jāpieņem integrēta pieeja attiecībā uz TAM mērķiem Nr. 4, 5 un 6.
The EU must up its contribution to the global health fund and adopt an integrated approach to MDGs 4-6.
Lielāks finansējums var būtiski mainīt situāciju.
More funds can make a big difference.
Piemēram, vairāk līdzekļu ar insekticīdu apstrādātiem tīkliem malārijas infekciju skaitu ir samazinājuši par 50 %.
For instance, more money for insecticide-treated nets has led to a 50% cut in malaria infections.
Āfrikā no masalām katru gadu iet bojā par pusmiljonu mazāk bērnu, pateicoties vakcīnām, kas maksā tikai vienu dolāru.
Half a million fewer children die of measles in Africa every year thanks to vaccines that cost just one dollar.
Mūsu mērķim būtu jābūt bezmaksas veselības aprūpei visiem.
Our aim should be no-fee health care for all.
Mums jāpilda savas saistības un 20 % no finanšu instrumenta attīstības sadarbībai ( DCI ) līdzekļiem jāizlieto veselības un izglītības pamatvajadzībām.
We must stick to our commitment to spend 20% of DCI money on basic health and education.
Šis etalons mums būtu jāpiemēro visiem attīstības izdevumiem.
We should extend this benchmark to all development spending.
Mums būtu jāpanāk, lai Āfrikas valstis pilda savu 2001. gada Abujas apņemšanos 15 % no nacionālā budžeta piešķirt veselības aprūpei, un jāveicina šāda rīcība arī citās jaunattīstības valstīs.
We should push African states to live up to their 2001 Abuja pledge to allot 15% of national budgets to health care and encourage other developing countries to do the same.
Pagājušajā gadā vairāk nekā divām trešdaļām HIV slimnieku nebija pieejama tiem nepieciešamā ārstēšana.
Last year, more than two thirds of HIV sufferers did not have access to the treatment they needed.
Mūsu politikai būtu jābūt vērstai uz lētu medikamentu pieejamības nodrošināšanu.
Our policy must be to assure access to affordable medicines.
Tas ietver Nolīguma par intelektuālā īpašuma tiesību komercaspektiem pārskatīšanu un nepatentētu medikamentu izmantošanas izvērtēšanu, kā arī izpētes virzības maiņu (šobrīd 90 % līdzekļu apmierina tikai 10 % pasaules iedzīvotāju vajadzības).
This includes revisiting TRIPs and rethinking generic medicines, as well as rerouting research (currently 90% of resources target the needs of just 10% of the world's population).
Mums arī jāpiešķir lielāks finansējums tehniskajam atbalstam, infrastruktūrai un struktūru izveidei veselības nozarēs un jārisina smagais veselības darbinieku trūkums gan algu atbalsta veidā, gan samazinot „smadzeņu aizplūšanu”.
We also need to fund more technical support, infrastructure and capacity building in health sectors and address the dire shortage of health workers, via salary support and by mitigating the 'brain drain'.
Veselības izglītībai, tajā skaitā seksuālajai izglītībai un informētības palielināšanai par HIV jautājumiem, ir jābūt mūsu darba kārtības augšgalā.
Health education, including sex education and HIV awareness raising, have to move further up our agenda.
Ar mātes mirstību saistītā TAM mērķa sasniegšana ir tuvu neveiksmei, tādēļ tam nepieciešami īpaši papildu pasākumi.
The maternal mortality MDG is staring failure in the face and warrants specific extra measures.
Kultūras un reliģiskajām normām nedrīkst ļaut stāties ceļā seksuālās un reproduktīvās veselības tiesībām.
Cultural and religious norms cannot be allowed to stand in the way of sexual and reproductive health rights.
Mums ir jāatbalsta progresīva politika, tajā skaitā ģimenes plānošanas, aborta (30 % mātes nāves gadījumu Āfrikā ir saistīti ar nedrošiem abortiem), seksuālo slimību ārstēšanas un prezervatīvu nodrošināšanas jautājumos.
We must support progressive policies, including family planning, abortion (30% of maternal deaths in Africa are down to unsafe abortions), treatment of sexual diseases and provision of condoms.
Pēdējās desmitgades laikā finansējums ģimenes plānošanai uz vienu sievieti ir strauji samazinājies.
Over the last decade or so, funding for family planning on a per-woman basis has fallen sharply away.
Mums tas ir jālabo.
We have to turn this around.
Nabadzīgākie no nabadzīgajiem
The poorest of the poor
Neskatoties uz progresu TAM mērķu īstenošanā, ir skaidrs, ka pasaules 49 visvājāk attīstītās valstis, jo īpaši Subsahāras Āfrikas valstis, ievērojami atpaliek.
Whatever progress we're making on the MDGs, it is quite clear that the world's 49 least developed countries — and especially those in sub-Saharan Africa — are getting left behind.
Subsahāras Āfrikā šodien ir par 100 miljoniem vairāk galēji nabadzīgu cilvēku nekā pirms divdesmit gadiem.
Sub-Saharan Africa today has 100 million more extremely poor people than twenty years ago.
Nabadzība saglabājas virs 50 % līmenī, un gandrīz divas trešdaļas pilsētu iedzīvotāju dzīvo graustos.
The poverty rate remains above 50% and nearly two thirds of the urban population live in slums.
Puse no visiem mātes nāves gadījumiem reģistrēti Āfrikā, un puse no visiem bērniem, kuri neapmeklē skolu, ir afrikāņi.
Half of all maternal deaths and half of all children who don't go to school are African.
Āfrikā ir reģistrēti 95 % visu malārijas nāves gadījumu.
Africa is home to 95% of all malaria deaths.
Tajā ir visaugstākie AIDS rādītāji un zemākie kontracepcijas rādītāji pasaulē.
It has the highest AIDS rate and the lowest contraception rate in the world.
Tā ir vienīgā vieta uz planētas, kur cīņa ar tuberkulozi un bērnu mirstību nedod rezultātus.
It is the only place on the planet that is losing the battle against TB and child mortality.
Daudzās Āfrikas valstīs līdzšinējā virzība nenorāda uz iespēju sasniegt kādu no TAM mērķiem.
Many African countries are on track to meet no MDGs whatsoever.
2005. gadā palīdzības sniedzēji solīja dubultot palīdzību Āfrikai līdz 2010. gadam.
In 2005, donors promised to double aid to Africa by 2010.
Tas nav pietiekami.
This is not enough.
Mums ir steidzami jāpalielina oficiālā attīstības palīdzība vismazāk attīstajām valstīm valstīm no trešdaļas līdz pusei no visas palīdzības plūsmas.
We must urgently increase ODA to LDCs from a third to half of all aid flows.
ES dalībvalstīm ir jāsāk nopietni attiekties pret Āfrikas-ES kopīgo stratēģisko partnerību, kas tika pieņemta 2007. gada Lisabonas Eiropadomes sanāksmē.
EU member states must begin to take seriously the Africa-EU joint strategic partnership adopted at the 2007 Lisbon summit.
Šai stratēģijai ir jāsāk sniegt rezultātus.
It is time the strategy began to show results.
Tas nozīmē atjaunotu politisko gribu no visu partneru puses, kā arī jaunu finansēšanas mehānismu konkrēti Āfrikas partnerībai.
This means renewed political will from all partners but also a new funding mechanism specifically for the Africa partnership.
Sievietes ir daudzu jaunattīstības valstu mugurkauls, un tajā pašā laikā tās iznes uz saviem pleciem visu nabadzības smagumu.
Women are the backbone of many developing countries and, at the same time, they bear the brunt of poverty.
ES attīstības politikai vajadzētu būt vērstai uz:
EU development policy should be targeting:
· dzimumu vienlīdzību izglītībā — šobrīd tā nodrošināta tikai vienā no katrām trim jaunattīstības valstīm, neskatoties uz nelielu progresu,
· gender parity in education — only the case in one out of three developing countries, despite some progress
· pienācīga darba pieejamību sievietēm — 70 % sieviešu darba spēka strādā nestabilās darba vietās, un sieviešu nodarbinātības līmenis Ziemeļāfrikā un lielākajā daļā Āzijas ir par 45 % zemāks nekā vīriešu,
· access to decent work for women — 70% of the female labour force is in vulnerable jobs, while the employment rate for women in north Africa and much of Asia is 45% below the rate for men
· sieviešu politisko pārstāvniecību,
· women's political representation
· ar dzimumu saistīto vardarbību.
· gender violence.
Pienācīgas kvalitātes nodarbinātība
Decent work
Cīņa ar nabadzību ir cīņa par tiesībām, tādām kā tiesības uz uzturu, veselību, izglītību, ūdeni, vispārējiem sabiedriskiem pakalpojumiem un dzīvi bez nabadzības.
The fight against poverty is a fight for rights, as is the right to food, health, education, water, universal public services and a poverty-free existence.
Tāpat tās ir arī tiesības uz „pienācīgu un ražīgu darbu brīvības, vienlīdzības, drošības un cilvēciskas cieņas apstākļos”.
Likewise the right to " decent and productive work in conditions of freedom, equity, security and human dignity ".
Kā tas skaidri atzīts pēdējās ES, Āfrikas un Amerikas līderu sanāksmēs, pienācīgas kvalitātes nodarbinātība ir „attīstības pīlārs” un drošākā izeja no nabadzības.
As recent summits of EU, African and American leaders have explicitly acknowledged, decent work is a " pillar of development " and the most sure-fire route out of poverty.
Starptautiskās Darba organizācijas Pienācīga darba programma pilnībā atbilst visiem TAM mērķiem, un tai būtu jābūt pieminētai visos mūsu starptautiskajos līgumos.
The ILO's decent work agenda dovetails with all the MDGs and should feature prominently in all our international agreements.
Komisijai ir jāuzrauga strādnieku sociālā aizsardzība, sociālais dialogs un darba pamatstandarti, un tai nav jābaidās piemērot sankcijas.
The Commission must monitor workers' social protection, social dialogue and core labour standards and not be afraid to apply sanctions.
Tas ir vēl jo svarīgāk tādēļ, ka pieaug strādājošo nabadzīgo, kā arī nestabilās darba vietās strādājošo skaits, jo īpaši globālās ekonomiskās krīzes priekšvakarā.
This is all the more vital when the numbers of working poor and those in vulnerable jobs are on the rise, especially in the wake of the global economic crisis.
E. Citi galvenie jautājumi
E. Other key issues
Papildus iepriekš minētajām prioritātēm ES ir jāpievērš īpaša uzmanība virknei jomu, kas var būt kā TAM katalizators vai klupšanas akmeņi.
In addition to the abovementioned priorities, the EU needs to pay special attention to a number of areas which can act either as catalysts or stumbling blocks for the MDGs.
ES šobrīd ir līgumiskas saistības nabadzības samazināšanu ņemt vērā, īstenojot citu nozaru politikas, kas var ietekmēt jaunattīstības valstis.
The EU is now treaty-bound to take poverty reduction into account when it implements other policies likely to affect developing countries.
Tas nozīmē, ka tas, ko mēs darām zemkopības, zivsaimniecības, tirdzniecības un migrācijas jomās, nedrīkst pakļaut riskam mūsu attīstības darbu.
This means what we do on farming, fisheries, trade and migration cannot undermine our development work.
· ES piena eksporta subsīdijas — liek vietējiem ražotājiem pārdot savu produkciju par zemāku cenu,
· EU dairy export subsidies — undercutting local producers
· liela mēroga tirgus liberalizācija — vismazāk attīstītajās valstīs nabadzību samazina pavisam nedaudz un patiesībā samazina vismazāk attīstīto valstu „globālā pīrāga” tiesu,
· large-scale trade liberalisation in LDCs — barely scraping the surface of poverty reduction and in fact diminishing LDCs' share of the global pie
· „zemes sagrābšana” lauksaimniecībā izmantojamās degvielas ražošanai,
· 'land grab' for agrofuel
· ES patentu politika — samazina medikamentu pieejamību,
· EU patents policy — squeezing access to medicines
· pārāk intensīva zveja — iznīcina vietējos zvejniekus,
· overfishing — forcing out local fishermen
· nekonsekventas imigrācijas politikas,
· inconsistent immigration policies
· klimata pārmaiņas — pārāk nedroša pieeja, par ko nākas maksāt jaunattīstības valstīm.
· climate change — over-timid approach while the developing world pays the price.
ES būtu jāieceļ pastāvīgais referents, kas būtu atbildīgs par attīstības politiku saskaņotību un pastāvīgi uzraudzītu dalībvalstis un Komisiju.
The EP should appoint a standing rapporteur for 'policy coherence for development' to keep a running check on member states and the Commission.
Mūsu tirdzniecības politika acīmredzami būtiski ietekmē attīstību.
Our trade policy obviously impacts substantially on development.
Eiropai ir jāuzņemas vadība attiecībā uz godīgu globalizāciju un ātru, uz attīstību orientētu Dohas sarunu raunda noslēgšanu.
Europe must champion fair globalisation and a rapid, development-oriented conclusion to the Doha round.
Tirdzniecība nav panaceja, savukārt taisnīga, uz noteikumiem balstīta tirdzniecība var samazināt nabadzību.
Trade is no panacea but equitable, rules-based trade can contribute to alleviating poverty.
Tas nozīmē, ka ES ir jāsniedz lielāka palīdzība tirdzniecībai, kapacitātes celšanai un jāpalīdz nabadzīgajām valstīm kļūt mazāk atkarīgām no gaistošajiem izejmateriāliem.
This implies the EU providing more aid for trade, capacity building and helping poor countries steer away from overdependence on volatile raw materials.
Cīņa ar klimata pārmaiņām un globālo krīzi
Tackling climate change and the global crisis
Šībrīža finansiālajā, ekonomiskajā un klimata pārmaiņu krīzē ir vainojamas bagātās valstis.
Rich countries are to blame for the current financial, economic and climate change crises.
Vissmagāk no tās cieš nabadzīgās valstis.
Poor countries are the hardest hit.
Cīņa ar klimata pārmaiņām dienvidos izmaksās vairāk nekā 100 miljardus ASV dolāru gadā un ekonomiskā lejupslīde — vēl vismaz tikpat.
Fighting off climate change in the south will cost over USD 100 billion a year and the economic downturn at least as much again.
Mums jāatrod veids, kā šo finansējuma iztrūkumu novērst.
Somehow we must plug this funding gap.
Ķerties pie līdzekļiem, kas jau rezervēti nabadzības samazināšanai, būtu nepieļaujama kļūda.
It would be an unacceptable error to raid funds already set aside for poverty reduction.
Vienīgais risinājums ir papildu līdzekļi.
Additionality is the only way.
Turklāt jaunattīstības valstu CO 2 emisijas pēdējo 15 gadu laikā ir dubultojušās.
In addition, developing countries' CO2 emissions have doubled over the last 15 years.
ES var palīdzēt vienlaikus cīnīties ar enerģijas nabadzību un piesārņojumu, izmantojot tehnoloģiju pārnesi, kas vērsta uz tīras enerģijas ražošanu un „zaļo” darba vietu radīšanu.
The EU can help fight energy poverty and pollution at the same time through technology transfer aimed at generating clean energy and creating 'green' jobs.
Pārvaldība un tiesības
Governance and rights
Laba pārvaldība nozīmē kopienas, kas aizstāv visu savu pilsoņu tiesības un intereses.
Good governance means societies upholding the rights and interests of all their citizens.
Tas nenozīmē vairāk nosacījumu, un tas nevar būt lejupejošs process.
It does not mean more conditionality and cannot be a top-down process.
ES būtu jāpiemēro uz tiesībām balstīta un uz cilvēkiem orientēta pieeja.
The EU should embrace a rights-based, people-centred approach.
Mums jāapkaro minoritāšu diskriminācija, vai tās būtu rasu, reliģiskās, valodu vai dzimumorientācijas minoritātes, kā arī bērnu un cilvēku ar invaliditāti diskriminācija, un tai nebūtu jāatturas no sankciju piemērošanas cilvēka pamattiesību pārkāpumu gadījumos neatkarīgi no tā, kur tie notikuši.
We must fight discrimination of minorities, be they racial, religious, linguistic or sexual, as well as children and people with disabilities, and should not shrink from sanctioning breaches of fundamental human rights, wherever they occur.
Lai garantētu pienācīgu analīzi, atbildību un demokrātiju, mums jāmudina jaunattīstības valstis iesaistīt to parlamentus un pilsonisko sabiedrību visos politikas izstrādes un īstenošanas posmos.
To ensure proper scrutiny, accountability and democracy, we must encourage developing countries to involve parliaments and civil society at all stages of policy formulation and implementation.
Tiesības uz pārtiku
Right to food
Tiesības uz pārtiku ir visu citu cilvēktiesību pamatā.
The right to food underpins all other human rights.
Ir bijis satraucoši mazs progress nepietiekama uztura apkarošanā, un pagājušajā gadā pārtikas cenu krīzes rezultātā bija vērojams pat regress, kas bada postā iegrūda vēl par 100 miljoniem vairāk cilvēku.
There has been alarmingly little headway on tackling malnutrition, which even went backwards last year due to the food-price crisis, throwing 100 million more people back into the hunger trap.
ES vajadzētu lepoties ar 2008. gada „Pārtikas mehānismu”, taču tas neapšaubāmi ir tikai piliens jūrā.
The EU should be proud of the 2008 'Food facility' but it is clearly just a drop in the ocean.
Eiropai ir jāveicina zemkopība un nodrošinātība ar pārtiku jaunattīstības valstīs — politiski, finansiāli un tehniski.
Europe needs to encourage farming and food security in developing countries, politically, financially and technically.
Lauksaimniecība, pārtikas drošība un atbalsts reģionālai pašpietiekamībai mums pēc ilgiem nevērības gadiem ir jāizvirza dienaskārtības augšgalā.
We must push agriculture, food security and regional self-sufficiency back up the agenda, after years of neglect.
Mēs vairs nedrīkstam apdraudēt nabadzīgos zemniekus ar savām eksporta subsīdijām, realizējot savu ražojumu dempingu vai piespiežot tos atvērt savus tirgus pārāk plaši un pārāk ātri.
We can no longer undermine poor farmers with our export subsidies, by dumping our produce or by forcing them to open up their markets too far and too fast.
Jā, mums ir jāaizsargā mūsu pašu zemnieki, taču, kad runa ir par miljoniem badā mirstošu bērnu, morālā dilemma ir skaidra.
Yes we have to protect our own farmers but when we are talking about millions of starving children then the moral dilemma is clear.
Attīstības izglītība & „savtības gēns”
Development education & the 'selfish gene'
Par laimi, deviņi no desmit eiropiešiem atbalsta attīstības palīdzību un liels vairākums atbalsta oficiālās attīstības palīdzības palielināšanu.
Fortunately, nine out of ten Europeans are in favour of development aid and a large majority backs increasing ODA.
Taču atgriežas arī skepticisms, jo īpaši brīžos, kad notiek strauja vietējās ekonomikas lejupslīde.
Nonetheless, rolling back scepticism is an ongoing process, particularly when domestic economies nosedive.
Tādēļ Eiropai ir aktīvāk jāstrādā pie tā, lai pārliecinātu tās pilsoņus, ka oficiālā attīstības palīdzība nozīmē pareizi ieguldītu naudu — gan no morālā viedokļa, gan arī pašu interesēs, t. i., ģeopolitiskās stabilitātes, nelegālu migrācijas plūsmu, drošu minerālu krājumu utt. vārdā.
So Europe needs to step up efforts to reassure its citizens that ODA is money well spent, whether from a moral standpoint or out of self-interest, i.e. geopolitical stability, illicit migration flows, reliable mineral supplies, etc.
Mūsu partneri palīdzības sniegšanā
Our donor partners
ASV ir jauna vadība.
The USA is under new management.
Ķīna aizvien vairāk nostiprina savas pozīcijas, un pamazām uz skatuves parādās citas jaunās valstis.
China is increasingly flexing its muscles and other emerging economies are gradually entering the scene.
Mums ir jāuzlabo transatlantiskais attīstības dialogs un jāvienojas ar jauniem palīdzības sniedzējiem oficiālās attīstības palīdzības palielināšanai, saskaņotākai rīcībai, kā arī, lai nodrošinātu, ka nabadzīgajām valstīm ir pilnas tiesības attiecībā uz pašu attīstības stratēģijām.
We need to enhance our transatlantic dialogue on development and engage with new donors for more ODA, more coherent action and to make sure poor countries have a full say in their own development strategies.
F. Nobeigums — mūsu neatliekamais uzdevums
F. Conclusion — our urgent challenge
TAM mērķu sasniegšana, par spīti visam, ir milzīgs izaicinājums, turklāt neatliekams.
Achieving the MDGs, against all the odds, is a huge challenge and an urgent one.
Ja mēs to izdarīsim, tas nozīmēs pienācīgu dzīvi simtiem miljonu cilvēku un vēl daudziem miljoniem atšķirību starp dzīvību vai nāvi.
If we do it, it will mean a decent life for hundreds of millions, and the difference between life and death for millions more.
ES jūnijā ir jāpieņem drosmīga, vienota pozīcija un jāuzņemas pasaules sabiedrības vadība ANO pārskatīšanas sanāksmē, laika posmā līdz 2015. gadam un turpmāk.
The EU must adopt a brave, coherent position in June and lead the global community at the UN review summit, beyond that to 2015 and onwards.
Pasaule 2000. gadā sev deva solījumu.
In 2000 the world made itself a promise.
Šī solījuma izpilde ir mūsu morālais pienākums.
It is our moral obligation to keep that promise.
par panākumiem ceļā uz Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanu: vidusposma pārskats ANO augsta līmeņa sanāksmes organizēšanā 2010. gada septembrī
on progress towards the achievement of the Millennium Development Goals: mid-term review in preparation of the UN high-level meeting in September 2010