natgillin/translations-raw huggingface dataset:
6. mudina Komisiju sadarbībā ar dalībvalstīm noteikt kritērijus augstas kvalitātes komposta ražošanai un izmantošanai un pieņemt galaproduktiem izvirzāmās obligātās prasības, kā tas ir noteikts Atkritumu pamatdirektīvas 6. pantā, saskaņā ar kuru var iedalīt atbilstoši kvalitātei dažādos tos komposta izmantošanas veidus, kurus iegūst bioatkritumu pārstrādes ceļā, īstenojot stratēģiju, kas ir balstīta uz integrēto pieeju, ar kuru nodrošina ne tikai kvalitāti, bet arī produkta izsekojamību un drošu izmantošanu;
Urges the Commission to lay down criteria in conjunction with Member States for the prodcution and use of high-quality compost and to adopt minimum requirements for end products, in accordance with Article 6 of the Waste Framework Directive, which permits quality-grading covering different types of use for the various types of compost obtained through the treatment of bio-waste in the framework of a strategy based on an integrated approach ensuring not only quality but also product traceability and safe use;
8. uzskata — lai bioatkritumu sadedzināšana būtu nopietna alternatīva atkritumu hierarhijā, tā obligāti ir jāīsteno kombinācijā ar enerģijas reģenerāciju;
Believes that, in order for bio-waste incineration to become a viable alternative in the waste hierarchy, a crucial prerequisite is that it be coupled with energy recovery;
Direktīva 1999/31/EK, 17. apsvērums , sniegtu kvalitatīvas izejvielas bioatkritumu pārstrādei un uzlabotu enerģijas reģenerācijas efektivitāti;
Directive 1999/31/EC, Recital 17. ,to provide quality input to bio-waste recycling and to improve the efficiency of energy recovery;
11. uzskata, ka bioatkritumi ir vērtīgs atjaunojamais resurss elektroenerģijas un transporta biodegvielas ražošanai un ievadīšanai gāzes cauruļvadu tīklā, pārvēršot biogāzi biometānā (galvenokārt metānā — 50 % līdz 75 % — un oglekļa dioksīdā), un aicina Komisiju analizēt un veicināt bioatkritumu izmantošanu biogāzes ražošanā;
Considers bio-waste to be a valuable renewable resource for the production of electricity and biofuel for transport and for feeding into the gas network through conversion of biogas into biomethane (mainly methane – 50% to 75% – and carbon dioxide), and calls on the Commission to analyse and promote ways of using bio-waste to produce biogas;
Pētniecība un jauninājumi
Research and innovation:
Izpratne un informācija
Awareness and information:
Vides aspekti
Environmental aspects:
19. norāda, ka kompostēšanu var sarežģīt to gāzu kontrole, kuras rodas no apglabātajām vielām, un šis process var nopietni apdraudēt vidi un atmosfēru; atgādina, ka, pareizi kompostējot atkritumus, tostarp sadzīves bioatkritumus, ir jāaizsargā arī pazemes ūdeņi pret infiltrātiem, kas rodas kompostēšanas poligonos;
Points out that the monitoring of gases given off by substances in landfill may be hindered during composting, which may pose a major threat to the environment and the atmosphere; recalls that correct composting – particularly of municipal bio-waste – involves protecting groundwater against leachate from the composting plant;
23. atzīmē, ka visās dalībvalstīs dažādie valstu tiesību akti un dažādās atkritumu apsaimniekošanas sistēmas atšķiras un ka apglabāšana poligonā joprojām ir Eiropas Savienībā visbiežāk izmantotā cieto sadzīves atkritumu apglabāšanas metode; aicina dalībvalstis pastiprināt savstarpējo sadarbību, lai apmainītos ar paraugpraksi bioatkritumu apsaimniekošanas jomā;
Notes that the individual Member States have different existing national legislative measures and different waste management systems and that the use of landfill continues to be the most common disposal method for municipal solid waste in the European Union; calls on the Member States to increase their cooperation and their exchange of best practices in the field of bio-waste management;
Ekonomiskie aspekti
Economic aspects:
Augot ES ekonomikai un palielinoties tās teritorijai, joprojām nemitīgi pieaug arī saražoto atkritumu apjoms.
With the growth of the EU's economy and territory, constantly rising quantities of waste are continuing to be produced.
Katru gadu ES saražoto bioatkritumu apjoms tiek lēsts no 76,5 līdz 102 miljoniem tonnu pārtikas un dārza atkritumu un 37 miljoni tonnu pārtikas un dzērienu rūpniecībā saražoto atkritumu.
The amount of bio-waste arising in the EU each year is estimated at between 76.5 and 102 million tonnes in food and garden waste and 37 million tonnes from the food and drink industry.
Galvenajai prioritātei ir jābūt atkritumu novēršanai un apjoma samazināšanai, tādējādi radot ievērojamu vides un ekonomisko izdevīgumu.
The first priority must be to prevent / reduce waste, thereby deriving major environmental and economic benefits.
To var izdarīt, pieņemot tiesību aktus un palielinot sabiedrības informētību.
This can be achieved through legislation and raising public awareness.
Ir cerība, ka Eiropas iedzīvotājs, kuram būs jaunākās zināšanas par vidi un kurš būs gatavs pats līdzdarboties, palīdzēs sasniegt šo mērķi.
It is hoped that the European citizen, instilled with a renewed and participatory environmental awareness, will help to achieve this goal.
Novēršana ir jāsaprot pēc iespējas plašāk, proti, ka labākie atkritumi ir tie, kuru nav vai kas nerodas vispār.
Prevention should be interpreted in its wider sense, meaning that the best waste is the one that does not exist or will not become one.
Atkritumu apsaimniekošanas politikas stratēģiskais mērķis nākotnē ir ES sabiedrību padarīt par otrreizējās pārstrādes sabiedrību.
A further strategic objective of waste management policy must be to transform the EU into a recycling society.
Katru dienu ES saražoto atkritumu lielo apjomu nedrīkst likvidēt nelietderīgi.
The enormous quantity of waste produced every day in the EU cannot simply be squandered.
Bioatkritumi ir nozīmīgi klimata pārmaiņu mazināšanā, un saistībā ar tiem paveras vērtīgas iespējas aizsargāt augsni un veicināt atjaunojamās enerģijas ražošanu, tāpēc tie ir nozīmīgs šā atkritumu apjoma reģenerācijas faktors.
Bio-waste plays an important part in combating climate change and offers valuable potential in terms of protecting the soil and promoting the production of renewable energies, and is therefore a significant factor in the recovery of this volume of waste.
Tas nozīmē, ka ilgstpējīgu attīstītību var sekmēt, efektīvi apsaimniekojot resursus.
This means that sustainable development can be promoted through the efficient management of resources.
Bioatkritumu nozīme klimata pārmaiņu mazināšanā
The role of bio-waste in combating climate change
Atkritumu nozare aiz enerģētikas, rūpniecības un lauksaimniecības nozares ir ceturtais lielākais siltumnīcefekta gāzu avots Eiropas Savienībā.
After energy, industry and agriculture, waste is the fourth largest source of greenhouse gases in the European Union.
Saskaņā ar datiem par 2004. gadu no atkritumu nozares atmosfērā nonāca 109 miljoni tonnas siltumnīcefekta gāzu.
According to 2004 figures, a total of 109 million tonnes of greenhouse gases were released in the waste sector.
Galvenais emisiju avots ir apglabāšana poligonos.
The main source of emissions is landfilling.
Kaut arī īstermiņā tas ir lētākais risinājums, tomēr apglabāšana poligonos ir vissliktākais veids no vides viedokļa un ir saistīts ar vides garantiju un augstām ekspluatācijas izmaksām.
Even though it is the cheapest option in the short term, landfilling is the worst option for the environment, involving environmental liability and higher maintenance costs.
Galvenā poligonos saražotā gāze ir metāns, kas, ja to nepiesaista hermētiskā vidē, klimata pārmaiņas veicina 23 reizes vairāk par oglekļa dioksīdu.
The main gas produced by landfills is methane, which, if not captured, is 23 times more powerful than carbon dioxide in terms of climate change effects.
Turklāt poligonos radītais infiltrāts, ja to nesavāc saskaņā ar Poligonu direktīvu, var piesārņot gruntsūdeni un augsni, kā arī radīt bioaerosolus, nepatīkamu smaku un redzes traucējumus.
Moreover, the leachate produced by landfilling, if not collected in accordance with the Landfill Directive, can contaminate groundwater and soil as well as generating bio-aerosols, unpleasant smells and visual disturbances.
Vēl viens negatīvs apglabāšanas poligonos aspekts ir izmantotās zemes platība, kas ir lielāka nekā tā, kas ir nepieciešama, īstenojot citus atkritumu apsaimniekošanas risinājumus, tādējādi ilgtermiņā zemi padarot neatgriezeniski neizmantojamu, kas nozīmē, ka šis nav ilgtspējīgs risinājums.
A further negative aspect of landfilling is the area of land used, which is larger than for other waste management options and leads in the long term to the irrecoverable loss of land, which means that this is not a sustainable option.
Tāpēc ir jārīkojas uzreiz, lai nepieļautu bioatkritumu nonākšanu poligonos.
It is therefore urgent to divert bio-waste from landfills.
Iespējas ar bioatkritumiem mazināt augsnes degradāciju
The potential of bio-waste in combating soil degradation
Augsnes degradācija 2006. gada tematiskajā stratēģijā augsnes aizsardzībai (COM(2006)231) ir aprakstīta kā nopietna problēma Eiropas Savienībā.
The 2006 Thematic Strategy on Soil Protection (COM(2006)231 final) describes soil degradation as a serious problem in the European Union.
Augsnes degradācijai ir tieša ietekme uz ūdens un gaisa kvalitāti, bioloģisko daudzveidību un klimatu.
Soil degradation has a direct impact on water and air quality, biodiversity and the climate.
Bioatkritumiem, ja tos kompostē, var būt ļoti liela nozīme augsnes reģenerācijā.
Bio-waste can play a crucial role in the recovery of soil if it is used for composting.
Kompostēšana ir vispiemērotākais zaļo atkritumu apstrādes risinājums, un tai ir priekšrocība, ko var izmantot, lai mēslotu augsni.
Composting is the most appropriate treatment option for green waste and offers the advantage that it can be used to fertilise the soil.
Saskaņā ar tematisko stratēģiju augsnes aizsardzībai augsnes degradācija varētu izmaksāt līdz pat 38 miljardiem euro gadā.
According to the Thematic Strategy on Soil Protection, soil degradation could cost up to €38 billion a year.
Ražojot kompostu, galvenais ir rezultāts, sasniedzot augstas kvalitātes komposta mērķi.
Compost production should place the emphasis on the result, the goal being high-quality compost.
Saskaņā ar tematisko stratēģiju augsnes aizsardzībai komposts ir viens no labākajiem stabilo organisko vielu avotiem, no kura bojātajā augsnē var veidoties jauns humuss.
According to the Thematic Strategy on Soil Protection, compost is one of the best sources of stable organic matter from which new humus can be formed in damaged soil.
Komposta izmantošanai ir agronomisks izdevīgums, piemēram, uzlabota augsnes struktūra, mitruma caurlaidība, ūdens noturēšanas spēja, augsnes mikroorganismi un apgāde ar barības vielām.
Using compost offers agronomic benefits, such as improved soil structure, moisture infiltration, water retention capacity, soil microorganisms and supply with nutrients.
Saskaņā ar aplēsēm 45 % Eiropas augsnes ir zems organisko vielu īpatsvars.
It is estimated that 45% of European soils have low organic matter content.
Šajā sakarībā ir svarīgi veicināt augstas kvalitātes komposta ražošanu, kas balstītos uz atbilstošu bioatkritumu apstrādi.
In this context it is important to encourage the production of high-quality compost based on the appropriate treatment of bio-waste.
Iespējas ar bioatkritumiem veicināt atjaunojamās enerģijas avotus
The potential of bio-waste in promoting renewable energies
Bioatkritumi var būt arī nozīmīga bioenerģijas ražošanas izejviela.
Bio-waste can also represent an important raw material for the production of bio-energy.
Bioenerģija rodas anaerobās pārstrādes ceļā, kas ir vispiemērotākais mitro bioatkritumu (piemēram, virtuves tauku atkritumu) apstrādes risinājums.
Bio-energy is created from anaerobic digestion, which is the most appropriate treatment option for wet bio-waste (such as waste kitchen fat).
Anaerobās pārstrādes rezultātā kontrolētos reaktoros rodas biogāze, ko var izmantot elektrības ražošanā, apkurē vai kā biodegvielu automobiļos.
Anaerobic digestion produces bio-gas in controlled reactors that can be used to generate electricity, for heating or as bio-fuel for cars.
Zemākas kvalitātes bioatkritumi, kas neatbilst kompostēšanas kvalitātes kritērijiem, ir jāpārstrādā enerģijas ieguves nolūkā un jāiedala atbilstoši to kvalitātei.
Lower-quality bio-waste which does not meet the quality criteria for composting should be processed into energy and graded according to quality.
Bioatkritumu apsaimniekošanas šobrīd
The current management of bio-waste
Līdz šim bioatkritumus apsaimniekoja saskaņā ar katras dalībvalsts atšķirīgo politiku amplitūdā no minimālām darbībām dažās valstīs līdz tādai politikai citās valstīs, kas vērsta uz augstu mērķu sasniegšanu.
Up to now, bio-waste has been managed in line with widely differing policies in each Member State, ranging from minimum actions in some countries to ambitious policies in others.
Ir ļoti liela atšķirība starp dalībvalstīm, kas otrreizējā pārstrādē pārstrādā vismazāk (90 % apglabāšana poligonos, 10 % otrreizējā pārstrāde un enerģijas reģenerācija), un tām, kurās ir visefektīvākā pieeja (10 % apglabāšana poligonos, 25 % enerģijas reģenerācija un 65 % otrreizējā pārstrāde).
There is a wide discrepancy between those Member States that recycle least (90% landfilling, 10% recycling and energy recovery) and those with the most efficient approaches (10% landfilling, 25% energy recovery and 65% recycling).
Saskaņā ar spēkā esošajiem ES tiesību aktiem dalībvalstis ir tiesīgas noteikt kādu no bioatkritumu apstrādes risinājumiem, ja tie atbilst dažiem pamatnosacījumiem, it īpaši Atkritumu pamatdirektīvā minētajiem nosacījumiem, saistībā ar kuriem dalībvalstis ir mudinātas pieņemt tādus tiesību aktus, kuros ir veicināta: bioatkritumu dalīta savākšana, lai kompostētu un pārstrādātu anaerobi; tāda bioatkritumu apstrāde, kas atbilst augstām vides aizsardzības prasībām, un tādu videi drošu materiālu izmantošana, ko iegūst no bioatkritumiem.
Current EU legislation does not restrict the Member States' choices in terms of the treatment options for bio-waste provided that they meet certain framework conditions, in particular those laid down by the Waste Framework Directive, where Member States are urged to take measures that encourage: the separate collection of bio-waste with a view to composting and anaerobic digestion; the treatment of bio-waste in a way that fulfils a high level of environmental protection; and the use of environmentally safe materials produced from bio-waste.
Poligonu direktīvā ir arī noteikts, ka bioatkritumi ir jāizmanto aizvien vairāk, nevis jāapglabā poligonā.
The Landfill Directive also stipulates that bio-waste should gradually be diverted from landfills.
Tomēr ar šiem tiesību aktiem neizdevās sasniegt tajos izvirzītos mērķus.
However, these legislative instruments have not achieved their intended objectives.
Tā kā dalībvalstis bioatkritumu novirzīšanas no poligoniem mērķi īsteno slikti, kļūst skaidrs, ka ir jānosaka papildu pasākumi, lai papildinātu Poligonu direktīvu.
Given the poor implementation of the goal of diversion of bio-waste from landfills by Member States, it is clear that additional measures need to be introduced to complement the Landfill Directive.
Bioatkritumu apsaimniekošanas nākotnē
The future of bio-waste management
Konkrēta bioatkritumiem veltīta direktīva būtu atkritumu pamatdirektīvā un citās ar visu atkritumu apsaimniekošanu saistītās direktīvās noteikto principu īstenošanas galvenais instruments.
A specific directive for bio-waste management would be a key pillar for the implementation of the principles arising from the Waste Framework Directive and other directives relating to waste management in general.
Turklāt visus dažādo bioatkritumu apsaimniekošanu reglamentējošo noteikumu apvienošana vienā tiesību aktā jau būtu likumdošanas izcilības un labākas likumu izstrādes apliecinājums.
Moreover, compiling all the various rules on the management of bio-waste in a single piece of legislation would in itself be an exercise in legislative excellence and better lawmaking.
Konkrētas bioatkritumiem veltītas direktīvas pieņemšana padarītu šīs joma regulējumu skaidrāku, vienkāršāku un tiesiski noteiktāku, tādējādi nodrošinot publisko un privāto ieguldītāju ilgtermiņa paļāvību.
A specific directive for bio-waste management would offer greater clarity, simplification and legal certainty in this area, thus guaranteeing the long-term confidence of public and private investors.
Lielā mainīgo faktoru un vietējo apsvērumu dēļ, kas ir jāņem vērā, nav vēlams tiesību aktā noteikt visizdevīgāko apsaimniekošanas risinājumu.
It is not desirable to impose the most beneficial management option, since there are a large number of variables and local considerations that need to be taken into account.
Turklāt nedrīkst apdraudēt dalībvalstu līdz šim veikto ieguldījumu sekmīgumu.
Furthermore, the investments already made by the Member States should not be jeopardized.
Tāpēc bioatkritumu apsaimniekošanas direktīvā ir jāparedz zināma rīcības brīvība, lai, ņemot vērā kādu vides un ekonomisku apsvērumu, labāko risinājumu varētu izstrādāt vietējā līmenī.
A directive on the management of bio-waste should therefore allow a degree of flexibility so that the best solution from an environmental and economic point of view can be identified locally.
Tomēr vides konverģences standartu noteikšana šajā jomā ir nozīmīga, lai reglamentētu jaunas investīcijas.
Nevertheless, the establishment of standards for environmental convergence in this area are crucial to direct new investments.
Vienam no darbības virzieniem jābūt vērstam uz bioatkritumu dalītu vākšanu, ja ar bioatkritumu atdalīšanu no pārējo atkritumu plūsmām var iegūt bioatkritumus bez piejaukumiem un veicināt augstas kvalitātes komposta ieguves mērķi, nodrošināt materiālu kvalitāti bioatkritumu otrreizējai pārstrādei un enerģiju reģenerēt efektīvāk.
One of the directions should be taken towards the separate collection of bio-waste to the extent that the separation of bio-waste from other waste streams can prevent contamination and promote the objective of obtaining a high quality compost, provide materials quality for the recycling of bio-waste and improve efficiency of energy recovery.
Dalītai vākšanai tāpēc ir jābūt obligātai.
Separate collection should therefore be mandatory.
Neskatoties uz to, no šā pienākuma ir jāatbrīvo dalībvalstis, kurās atkritumus vākt dalīti nav iespējams vai kurās dalīta vākšana no vides un ekonomikas viedokļa nav labākais risinājums (piemēram, gadījumos, kad dalītas vākšanas loģistika nav tāda, lai ar to novērstu bioatkritumu sajaukšanos ar citiem atkritumiem vai neorganiskas izcelsmes vielām, vai gadījumos, kad pienākums veidot konkrētu dalītas vākšanas infrastruktūru nav pamatots lauku vai reti apdzīvotos apvidos).
The Member States could nevertheless be exempted from this obligation where it is not viable or not the best option from the environmental and economic point of view (for example where the logistics of separate collection do not make it possible to prevent bio-waste from being contaminated, or where the imposition of a separate collection infrastructure is not environmentally justified in rural or sparsely populated areas).
Bioatkritumu reglamentēšana ir nozīmīga ne tikai no vides viedokļa, bet arī iekšējā tirgus darbībai, jo šobrīd mēdz būt tā, ka no bioatkritumiem iegūto kompostu vienā vietā kvalificē kā atkritumus, bet citā vietā kā produktu.
The importance of bio-waste regulation is not only of environmental relevance but also relevant for the internal market functioning, since we now have situations where compost produced from bio-waste may be regarded as waste in one place and as a product in another.
Šajā ziņā dalībvalstu politika ir jāsaskaņo, pieņemot konkrētu bioatkritumiem veltītu direktīvu.
Here too the Member States' policies need to be harmonised through a specific directive on bio-waste.
Atkritumu apsaimniekošanai ir ievērojama ietekme uz sociālo jomu.
Waste management also has significant social implications.
Piemēram, otrreizējās pārstrādes rūpniecībā rodas līdz pat 250 darbavietu, kurās strādājošie cilvēki kopā pārstrādā 10 000 tonnu atkritumu; salīdzinājumam —, ja atkritumus sadedzina, tiek radītas 20–40 darbavietas, un aptuveni 10 darbavietas, ja tos apglabā poligonos.
For example, the recycling industry creates up to 250 jobs where 10 000 tonnes of waste are recycled, by comparison with between 20 and 40 jobs created when waste is incinerated and around 10 jobs when it is dumped in landfills.
Dažādo sadrumstaloto bioatkritumus reglamentējošo noteikumu apvienošana un jaunu noteikumu pievienošana vienā konkrētā direktīvā par bioatkritumu apsaimniekošanu padarītu resursu apsaimniekošanu efektīvāku un samazinātu bioatkritumu apsaimniekošanas izmaksas.
Compiling the various fragmented rules on bio-waste, in combination with new rules, in a single specific directive on the management of bio-waste would make it possible to manage resources more efficiently and cut the costs of bio-waste management.
Ar apvienošanu vienā dokumentā varētu atjaunot organisko vielu daudzumu augsnē, samazināt ķīmiskā mēslojuma izmantošanu, sasniegt dalībvalstu mērķus attiecībā uz bioatkritumu novirzīšanu no poligoniem, veicināt atkritumu dalītu vākšanu, noskaidrot stāvokli, kurā no bioatkritumiem saražotā viela ir kvalificējama par produktu, un vairotu tehnoloģiskos jauninājumus un darbavietas atbilstoši ES stratēģijai 2020. gadam.
It would also make it possible to restore organic matter in soils and reduce the use of chemical fertilisers, help the Member States achieve the objectives of diverting bio-waste from landfills, encourage separate collection, clarify the point at which material produced from bio-waste is considered a product, and promote technological innovation and job creation in line with the EU 2020 Strategy.
Šābrīža ekonomiskās krīzes apstākļos Eiropas iestādes nedrīkst atteikties no ieceres būt par vadošo spēku vides jautājumos vai šo ieceri padarīt pieticīgāku.
In the present economic crisis, the European institutions must not resign or curtail their ambitions of leadership on environmental issues.
Pašreizējā situācija ES, kad ļoti lielu atkritumu daļu apglabā poligonos, nedrīkst turpināties.
We cannot continue with the current situation in the EU where such a large percentage of waste is dumped in landfills.
Kaut arī šis risinājums sākumā liekas vislētākais, bet patiesībā, ņemot vērā ilgtermiņa izmaksas, tas ir visdārgākais un, atkritumus apglabājot, mēs nespējam sasniegt klimata pārmaiņu mazināšanas mērķus un nevaram bioatkritumus izmantot kā resursu.
Although this option seems to be the cheapest, it is actually the most expensive given its long-term costs, it does nothing to help achieve our objectives in terms of combating climate change and does not make it possible to use bio-waste as a resource.
Argumentējot par labu vienlaicīgai dalītai vākšanai, mēs pilsoņos cenšamies radīt jaunu attieksmi pret vidi un tādējādi samazinām izmaksas un veicinām bioatkritumu kā produkta izmantošanu.
By advocating a simultaneous separate collection, we engage citizens in a new environmental awareness, while reducing costs and encouraging the valorisation of bio-waste as a product.
Ar konkrētu bioatkritumus reglamentējošu direktīvu, kurā ir ņemti vērā šie apsvērumi, mēs spējam nodrošināt gan augstu vides aizsardzības līmeni un ilgtspējīgu izaugsmi, gan Eiropas pilsoņu dzīves kvalitāti.
With a specific Directive for bio-waste that points in this direction, we are able to combine a high environmental protection and sustainable growth with the assurance of quality of life for European citizens.