natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Bet, runājot plašākā mērogā, jautājums par dažādiem enerģijas veidiem ir jāatstāj tirgus dalībnieku un uzņēmumu ziņā, kuriem jāveic pašiem savi aprēķini, pamatojoties uz ES noteiktu skaidru politiku, iniciatīvām un sankcijām.
But, broadly speaking, the energy mix has to be left to market players and companies, who will have to make their own calculations based on clear policies, incentives and penalties laid out by the EU.
Ilgākā laikā pirmais mērķis attiecībā uz zemu oglekļa emisiju ekonomikas izveidi veicinās nākamā, energodrošības mērķa sasniegšanu, samazinot Eiropai nepieciešamās naftas un gāzes importu.
In the long run, the first goal of achieving a low carbon economy will serve the second goal of energy security by, reducing Europe’s oil and gas import requirements.
Būtisks pašreizējās ES enerģētikas politikas trūkums ir tieša ES finansējuma nepiešķiršana vienai no nozarēm, kas, neraugoties uz lejupslīdi, joprojām ir ierindota starp ES valdību un pilsoņu galvenajām prioritātēm.
EU budget funds: A big omission in current EU energy policy is the failure to direct EU funds into an area that still ranks, despite recession, as one of the top priorities for European governments and citizens.
Kā teikts Komisijas dokumentā, „ES energosistēmām vajadzīgi miljardiem euro lieli ieguldījumi energotīklos, ražošanas un transporta jaudās un tīrās tehnoloģijās.
As the Commission says, “ the EU energy systems need billions of euros of investment in energy networks, production and transport capacities and clean technologies.
Tam jābūt galvenajam tematam turpmākajā enerģētikas stratēģijā”.
This must be a key theme of the future energy strategy ”.
EP referente uzskata, ka Eiropai tagad jāpiešķir līdzekļi, lai īstenotu deklarētos politiskos mērķus, tostarp „3 × 20” mērķus un Lisabonas līguma pantus par energodrošību.
The EP Rapporteur believes that Europe must now will the means to implement its stated policy goals including its 20-20-20 targets and the Lisbon treaty articles on energy security.
Ar jauno enerģētikas stratēģiju jāatbalsta lielāka ES budžeta resursu izlietošana enerģētikas un klimata politikai, sākot ar finanšu plānu laikam pēc 2013. gada.
The new Energy Strategy should support the spending of greater EU budgetary resources on energy and climate policy, starting with the post-2013 financial perspective.
Tradicionāli ES ieguldījums enerģētikas politikā ir bijis vairāk reglamentējošs nekā finansiāls (izņemot Pētniecības un attīstības finansēšanu).
Traditionally, the European contribution to energy policy has been more regulatory than financial (with the exception of R&D funding).
Eiropas regulējums ir orientēts uz energotīkliem un energoproduktiem.
European regulation has focused on energy networks and energy products.
Visām trim secīgām ES tiesību aktu paketēm par iekšējo enerģijas tirgu mērķis bija diskriminācijas likvidēšana elektrotīklos un gāzesvados, kā arī pārvades sistēmas operatoru (PSO) pārveide par universāliem enerģijas pārvadātājiem Eiropā.
The three successive packages of EU legislation on the internal energy market have all been aimed at removing discrimination in electricity grids and gas pipelines and turning transmission system operators (TSOs) into universal carriers of energy across Europe.
Pastāv teorija, ka, dodot PSO pareizās iniciatīvas, šie operatori un to izmantotāji varētu finansēt visas nepieciešamās tīkla infrastruktūras.
The theory has been that if TSOs are given the right incentives, they and their users would finance the entire necessary network infrastructure.
Bet tagad ir skaidrs, ka tas nenotiek pietiekami ātri, lai nodrošinātu jaunos tīkla pieslēgumus, kas nepieciešami atjaunojamiem enerģijas avotiem attālos reģionos, vai viedtīklus, lai veicinātu labāku enerģijas ražotāju un patērētāju mijiedarbību un labāku enerģijas pieprasījuma pārvaldību.
But it is becoming clear that this is not happening fast enough to deliver the new grid connections needed for renewables in remote places or the smart grids to enable more interaction between generators and customers and better management of energy demand.
Komisija brīdina, ka „ne visus ieguldījumus infrastruktūrā varēs nodrošināt tikai ar tirgu, it īpaši tur, kur dažu tīklu pārrobežu raksturs sarežģī izmaksu sadalījumu starp dalībvalstīm”.
As the Commission cautions, “ not all infrastructure investment will be delivered by the market alone”, especially where the cross-border nature of some networks complicates allocation of costs between member states. "
EP referente uzskata, ka Komisijai vajadzētu veicināt ieguldījumus infrastruktūrā.
The EP Rapporteur believes that the Commission should contribute to infrastructure investment.
Jāattīsta visas ES stratēģiska infrastruktūra, kas veicina ES un reģionālo enerģijas tirgu integrāciju un palielina spēju apgūt atjaunojamos enerģijas avotus.
It needs to develop strategic EU-wide infrastructure which drives forward the integration of EU and regional energy markets and increases the absorption capacity for renewables.
Salīdzinājumā ar nepieciešamajiem ieguldījumiem enerģētikas jomā, diemžēl pat viss ES budžets izrādās par mazu.
Compared to Europe’s energy investment needs, however, even the entire EU budget is small.
Bet saprātīgs budžeta izlietojums enerģētikas un klimata politikai būtu:
But a reasonable budget contribution to energy and climate policy would:
· ES budžeta prioritāšu saskaņošana ar tās politiskajām prioritātēm;
· Align the EU’s budgetary priorities with its policy priorities.
· palīdzība jaunajām dalībvalstīm Centrāleiropā un Austrumeiropā, kurām ir liels potenciāls emisiju samazināšanai un enerģijas ražošanai no atjaunojamām izejvielām;
· Help newer Member States in central and eastern European states with a great potential for emission reduction and renewable energy production.
· iesaistīšanās un iniciatīvas, kad ar tirgus mehānismiem nepietiek ES mērķu sasniegšanai enerģētikas jomā.
· Step in and provide incentives, when market mechanisms are not sufficient to pursue the EU's energy objectives.
Tā kā ES budžets ir salīdzinoši mazs, EP referente uzskata, ka ES jāmeklē ceļi, kā izmantot ES budžetu tā, lai izraisītu plašu sviras efektu.
Since the EU budget is relatively small, the EP Rapporteur believes that the EU must look at ways of using the EU budget in such a way as to trigger high leverage effects.
Viena no šādām iespējām varētu būt ES budžeta izmantošana aizdevumu garantēšanai, lai veicinātu privātos un PPP ieguldījumus, kā tas jau tika izdarīts ar Eiropas ekonomikas atveseļošanas plānā paredzētajiem līdzekļiem enerģētikas finansēšanai.
One such way could be to use the European budget to guarantees loans to encourage private and PPP investments as has now been applied with the European Economic Recovery Plan energy funds.
Šādi noteikumi, kas ļauj pārdalīt riskus, un valsts banku aizdevumu programmas varētu būt par rīku, lai atbalstītu ieguldījumus enerģētikas infrastruktūrā, un varētu par inovatīvu veidu, kā arvien vairāk aizstāt tradicionālos aizdevumus.
Such risk-sharing facilities and loan schemes by public banks would be a tool for supporting investments in the energy infrastructure and could increasingly replace traditional loans in an innovative way.
Tomēr viena no iespējām, lai vairāk atbalstītu atjaunojamo enerģija avotu izmantošanu, varētu būt šo dalībvalstu lielāko finansējumu iesaistīšana Eiropas shēmā.
One way, however, to give renewable energy more support would be to link these larger national funds in a pan-European scheme.
Tādēļ jaunajā enerģētikas stratēģijā ir jāapsver iespēja atgriezties pie Komisijas sākotnējā priekšlikuma attiecībā uz Eiropas atjaunojamās enerģijas tirdzniecības vai izcelsmes garantiju sistēmu.
To this end, the new Energy Strategy should consider returning to the Commission’s original proposal for a pan-European system of trade in renewable energy or in guarantees of origin.
Tas ļautu visā Eiropā gūt apjomradītus ietaupījumus un novirzīt ieguldījumus, kur tie dotu vislielāko peļņu.
This would build up economies of scale across Europe, and move investment to where it would produce the best return.
Vidējā termiņā Eiropa varētu strādāt arī pie reģionālo atjaunojamās enerģijas tirgu izveides, tādējādi veidojot kopēju Eiropas atjaunojamo enerģiju tirgu.
In the midterm, Europe could also work towards regional renewables markets on the way to the pan-European renewable market.
EP referente tomēr uzskata, ka būs grūti īstenot jebkuru juridiski saistošu mērķi energoefektivitātes jomā, bet tā vietā jāliek uzsvars uz rentabliem pasākumiem, lai labāk izmantotu ES vēl neizmantoto enerģijas ietaupījumu potenciālu.
The EP Rapporteur, however, believes that it will be difficult to implement any legally-binding energy efficiency target, but instead cost-effective actions to better exploit the EU's still untapped energy savings potential should be emphasised.
Ir labi, ka Komisija izdara spiedienu uz dalībvalstīm, aicinādama uzlabot to 2008. gadā iesniegtos energoefektivitātes rīcības plānus, kuros, kā uzskata Komisija, ir „daudz vietas uzlabojumiem”.
It is good that the Commission is pressuring member states to improve on their national energy efficiency action plans, submitted in 2008, which contain “ large room for improvement ”, according to the Commission.
Eiropas Savienībai, protams, jādara vairāk, lai saliedētu un maksimāli izmantotu tās 27 dalībvalstu centienus pētniecības un attīstības jomā.
The EU clearly needs to do more to bring together and to maximise the R & D efforts of its 27 member states.
ES to var izdarīt trīs veidos — vadot un koordinējot pētniecības centienus (pēc līdzības ar enerģētikas rūpnieciskajām iniciatīvām), nosakot jaunajām tehnoloģijām tehniskus un juridiskus standartus (kā oglekļa uztveršanas un uzglabāšanas gadījumā) un finansējot projektus (kā ar pētniecības pamatprogrammu).
The EU can do this in three ways – by convening and coordinating research efforts (as it is doing with the Energy Industrial Initiatives), by setting technical and legal standards for new techniques (as it has done with carbon capture and storage), and by funding (as it does through the framework research programme).
Bet Energotehnoloģiju stratēģiskajā ( SET ) plānā Komisijas apgalvo, ka no šā brīža līdz 2020. gadam valsts un privātie ieguldījumi zemu oglekļa emisiju tehnoloģijā jāpalielina no 3 miljardiem euro gadā līdz 8 miljardiem euro gadā.
But, in its Strategic Energy Technology (SET) plan, the Commission says public and private investment in low carbon technology needs to be increased from Euros 3bn to Euros 8bn a year from now till 2020.
EP referente uzskata, ka mums jārod jauns veids, kā veicināt privātos ieguldījumus SET plānā, un vienlaicīgi atkal jāliek lielāks uzsvars uz Astoto pamatprogrammu enerģētikas jomā.
The EP Rapporteur believes that we must find a new way to encourage private investment in the SET Plan and at the same refocus more of the 8th Framework Programme on Energy.
Ārējā enerģētikas politika.
External energy policy .
Komisijas dokumentā ir minēti daudzie ES dialogi enerģētikas jomā ar starptautiskajām organizācijām, ārvalstu partneriem un piegādātājiem.
The Commission document lists the EU’s many energy dialogues with international organisations, foreign partners and suppliers.
Bet vissvarīgākās ārējās iniciatīvas no tik svarīgā energodrošības aspekta ir tās, kurās uzsvars likts uz
But the most important external initiatives, from the crucial energy security aspect, are those focussed on:
· ES iekšējā enerģijas tirgus noteikumu paplašināšanu uz kaimiņvalstīm;
· extending EU internal energy market rules to neighbouring countries.
· enerģijas importa ceļu un avotu daudzveidošanas meklējumiem.
· Seeking diversification of the sources and routes of energy imports.
EP referente uzskata, ka pirmais punkts jārealizē, paplašinot Enerģētikas kopienu un cieši iesaistot Krieviju Enerģētikas hartas konferences forumā, kā arī sarunu kontekstā par jaunu partnerības un sadarbības nolīgumu ar Krieviju.
The EP Rapporteur believes the first must be done via the extension of the Energy Community and a strong engagement with Russia within the Energy Charter Conference forum and in the context of the negotiations for a new Partnership and Cooperation Agreement with Russia.
Jāapsveic Moldova saistībā ar ratifikācijas procedūru pabeigšanu un gāzes tiesību aktu saskaņošanu ar ES acquis , kā arī ar pievienošanos Enerģētikas kopienai 2010. gada maijā.
Moldova is to be congratulated on completing its ratification procedures and aligning its gas laws with the EU’s acquis and acceding to the Energy Community in May 2010.
Tas pats uzdevums vēl stāv priekšā Ukrainai, kura pievienojās 2009. gada decembrī un kurai vēl jānodrošina gāzes tiesību aktu atbilstība ES acquis .
The same task still awaits Ukraine which acceded conditionally in December 2009 and still has to ensure that its gas laws comply with the EU acquis .
Otro punktu vajadzētu atbalstīt, ceļot jaunus sašķidrinātās dabasgāzes terminālus, kuri var piegādāt Eiropai gāzi no visas pasaules.
The second point should be supported by the construction of new Liquefied Natural Gas terminals, able to bring gas to Europe from all over the word.
Sašķidrinātās dabasgāzes termināli var dot gāzes importam gan jaunus avotus, gan jaunus ceļus.
LNG terminals can add both new sources and new routes of gas imports.
Arī Dienvidu koridora izveide ar „Nabucco” gāzesvadam līdzīgiem projektiem varētu dot Eiropas gāzes importam jaunus avotus, kā arī jaunus ceļus.
The development of the Southern Corridor through projects like the Nabucco pipeline also could give Europe new sources, as well as a new route for gas imports.
EP referente atzinīgi vērtē Komisijas centienus domāt radoši par „iespējamiem mehānismiem, lai gūtu labumu no ES pirktspējas” un pētījumus par jauniem instrumentiem, piemēram, Kaspijas jūras reģiona attīstības korporāciju, kā līdzekli Eiropas enerģijas pieprasījuma sakārtošanai veidā, kas mudinātu Centrālās ā zijas gāzes ražotājus pārdot tieši Eiropai.
The EP Rapporteur applauds the Commission for trying to think creatively about “ possible mechanisms to leverage the EU’s buying power ”, and to study new tools such as the Caspian Development Corporation, as a way of aggregating European energy demand in a way that would encourage Central Asian gas producers to sell to Europe.
EP referente uzskata, ka, izņemot „Nabucco”, finansējums, lai palielinātu Eiropas pretestību ārējiem triecieniem enerģētikas jomā, kā likums, labāk jāizmanto Eiropas Savienībā, nevis ārpus tās.
With the possible exception of Nabucco, the EP Rapporteur believes that funding for increasing Europe’s resilience to external energy shocks is, as a general rule, better spent inside the EU rather than outside the EU.
Jauni gāzes pārrobežu starpsavienojumi un uzglabāšanas iekārtas Eiropas Savienībā nozīmē ilgtspējīgu pievienoto vērtību Eiropas enerģētikas infrastruktūrai un ir praktisks apliecinājums solidaritātei enerģētikas jomā starp dalībvalstīm.
This is because new gas cross-border interconnections and storage within the EU constitute a lasting addition to Europe’s energy infrastructure, and are a practical expression of energy solidarity among member states.
Šajā procesā palīdz pašreizējā gāzes piegādes drošības regulas pārskatīšana.
The current revision of the Gas Security Regulation will help this process.
Bet darbam pie integrētāka gāzes tirgus izveides jāturpinās jaunās Enerģētikas stratēģijas īstenošanas perioda laikā.
But work on creating a more integrated gas market needs to continue in the period covered by the new Energy Strategy.
EP referente tādēļ cer, ka Komisija te panāks sinerģiju starp enerģētikas iekšējiem un ārējiem aspektiem.
The EP Rapporteur therefore hopes that a synergy here between internal and external aspects of energy will be implemented by the Commission.
par topošo jauno Eiropas enerģētikas stratēģiju 2011.–2020. gadam
on towards a new Energy Strategy for Europe 2011-2020
2. mudina ES dalībvalstis apliecināt solidaritāti saistībā ar 21. gadsimta uzdevumiem enerģētikas jomā, tādējādi veicinot Savienības darbības, kas balstās uz LESD 194. pantu;
Encourages EU Member States to demonstrate solidarity in facing the energy challenges of the 21st century, thus fuelling the Union’s actions based on Article 194 TFEU with positive energy;
4. uzskata, ka energoefektivitāte ir jāveicina starptautiskā līmenī un tai jākļūst par vispārēju prioritāti, tādēļ tā ir jāiekļauj ES turpmākajā enerģētikas stratēģijas politikā, kā arī attīstības un starptautiskās tirdzniecības politikā;
Considers that energy efficiency should be promoted at international level and should become a global priority, and that it should therefore be incorporated into the EU’s future energy strategy policy and into development and international trade policies;
7. uzskata, ka enerģijas avotu, piegādes ceļu un infrastruktūras diversifikācija, naftas un gāzes tīklu saslēgšana, kā arī viedtīkls ir pamats ES un trešo valstu energoapgādes ilgtermiņa drošībai un ilgtspējībai; atgādina, ka šīs politikas pamatnostādnes ir arī noderīgas, lai veicinātu jaunu energotehnoloģiju izstrādi un darbavietu radīšanu ES un trešās valstīs;
Considers diversification of energy sources, supply routes and infrastructure, and the interconnection of networks for oil, gas, and smart grid as key to the long-term security and sustainability of energy supplies to the EU and third countries; recalls that these policy trends are also instrumental in fostering new energy technology developments and job creation in the EU as well as in third countries;
11. atzinīgi vērtē Ekvadoras valdības lēmumu atteikties no Amazones džungļos atklāto Jasuni naftas atradņu izmantošanas, lai aizsargātu vidi un mazinātu valsts atkarību no fosilo enerģijas avotu eksporta, un uzskata, ka Eiropas Savienībai vajadzētu atbalstīt šādus un līdzīgus centienus.
Welcomes the decision of the Ecuadorian government to renounce to the exploitation of the Yasuni oil field in the Amazonian forest in order to protect the environment and reduce its dependency on the exportation of fossil energy, and considers that the EU should support this effort and other similar ones.
(grāfs) William Dartmouth, Laima Liucija Andrikienė, Kader Arif, Daniel Caspary, Christofer Fjellner, Metin Kazak, David Martin, Emilio Menéndez del Valle, Cristiana Muscardini, Niccolò Rinaldi, Tokia Saïfi, Helmut Scholz, Peter Šťastný, Robert Sturdy, Gianluca Susta, Keith Taylor, Iuliu Winkler, Pablo Zalba Bidegain, Paweł Zalewski
William (The Earl of) Dartmouth, Laima Liucija Andrikienė, Kader Arif, Daniel Caspary, Christofer Fjellner, Metin Kazak, David Martin, Emilio Menéndez del Valle, Cristiana Muscardini, Niccolò Rinaldi, Tokia Saïfi, Helmut Scholz, Peter Šťastný, Robert Sturdy, Gianluca Susta, Keith Taylor, Iuliu Winkler, Pablo Zalba Bidegain, Paweł Zalewski
par ECB 2009. gada pārskatu
on the ECB annual report 2009
Referents: Burkhard Balz
Rapporteur: Burkhard Balz
– ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas (ECB) 2009. gada pārskatu,
– having regard to the Annual Report 2009 of the European Central Bank (ECB),
– ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienību 284. pantu,
– having regard to Article 284 of the Treaty on European Union,
– ņemot vērā Līgumam pievienotā Protokola par Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas statūtiem 15. pantu,
– having regard to Article 15 on the Protocol on the Statute of the European System of Central Banks and of the European Central Bank annexed to the Treaty,
– ņemot vērā 1998. gada 2. aprīļa rezolūciju par demokrātisko pārskatatbildību EMS trešajā posmā
– having regard to its resolution of 2 April 1998 on democratic accountability in the third phase of the EMU
– ņemot vērā Komisijas 2009. gada 7. oktobra paziņojumu „Gada pārskats par euro zonu —2009. gads” ( COM(2009)0527 ) un tam pievienoto Komisijas dienestu darba dokumentu ( SEC(2009)1313 /2),
– having regard to the Commission communication of 7 October 2009 on the Annual Statement on the Euro Area 2009 ( COM(2009)0527 ) and the Commission staff working document accompanying that communication ( SEC(2009)1313 /2),
– ņemot vērā Jacques de Larosière vadītās augsta līmeņa darba grupas 2009. gada 25. februāra ziņojumu,
– having regard to the Report of the High Level Group chaired by Jacques de Larosière of 25 February 2009,
– ņemot vērā Komisijas 2009. gada 23. septembra priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par Kopienas finanšu sistēmas makrouzraudzību un Eiropas Sistēmisko risku komitejas izveidošanu ( COM(2009)0499 ),
–– having regard to the Commission proposal of 23 September 2009 for a regulation of the European Parliament and of the Council on Community macro prudential oversight of the financial system and establishing a European Systemic Risk Board ( COM(2009)0499 ),
Pieņemtie teksti, P7_TA(2010)0090 . ,
Texts adopted, P7_TA(2010)0090 . ,
– ņemot vērā 2008. gada 18. novembra rezolūciju par EMU@10 — Ekonomikas un monetārās savienības pirmie 10 pastāvēšanas gadi un nākotnes uzdevumi
– having regard to its resolution of 18 November 2008 on Euro@10: The first 10 years of Economic and Monetary Union and future Challenges
– ņemot vērā Ekonomikas un monetārās komitejas ziņojumu ( A7-0314/2010 ),
– having regard to the report of the Committee on Economic and Monetary Affairs ( A7-0314/2010 ),
A. tā kā pēc uzņēmuma Lehman Brothers sabrukuma finanšu krīze pastiprinājās un kopējais reālā IKP apmērs euro zonā 2009. gadā samazinājās par 4,1 %; tā kā, neraugoties uz šādu kopējo IKP rādītāju, euro zonas dalībvalstīs ir vērojamas būtiskas IKP apmēra atšķirības;
A. whereas overall real GDP in the euro area shrank by 4.1% in 2009 after the financial turmoil deepened following the collapse of Lehman Brothers; whereas behind such an aggregated figure there are strong disparities between euro-area Member States,
B. tā kā gada vidējā inflācija saglabājās 0,3 % robežās un sagaidāmā vidēja termiņa un ilgtermiņa inflācija joprojām atbilda ECB mērķim saglabāt inflācijas līmeni zem 2 %, bet tuvu šim rādītājam;
B. whereas the average annual inflation stood at 0.3% and the medium to longer-term inflation expectations remained in line with the ECB aim to keep inflation rates below, but close to, 2%,
C. tā kā vidējais euro zonas valstu budžeta deficīts palielinājās līdz aptuveni 6,3 % un valsts parāda pret IKP attiecība euro zonā no 69,4 % no IKP 2008. gadā palielinājās līdz 78,7 % 2009. gadā;
C. whereas the average general government deficit ratio in the euro area increased to about 6.3% and the public debt-to-GDP ratio rose from 69.4% of GDP in 2008 to 78.7% in 2009 in the euro area,
D. tā kā EUR maiņas kurss pret ASV dolāru strauji kritās no USD 1,39 2009. gada 2. janvārī līdz USD 1,26 2009. gada marta vidū, pēc tam palielinājās līdz USD 1,51 maksimumam 2009. gada decembra sākumā, taču 2010. gadā kritās, sasniedzot USD 1,19 minimumu 2010. gada 2. jūnijā;
D. whereas the exchange rate for the euro against the USD fell from USD 1.39 on 2 January 2009 to USD 1.26 in mid-March 2009, recovered to a peak at USD 1.51 in early December 2009 and depreciated in 2010 to reach a minimum of USD 1.19 on 2 June 2010,
E. tā kā Ķīnas iestādes 2009. gadā publicēja kļūdainu renminbi maiņas kursu pret euro, tādējādi panākot mākslīgi spēcīgu euro pret Ķīnas valūtu;
E. whereas the exchange rate for the renminbi against the euro was misaligned by the Chinese authorities during 2009, with an artificially strong euro against the Chinese currency,
F. tā kā ECB samazināja procentu likmes līdz 1 % un visa 2009. gada garumā turpināja veikt būtiskus un agrāk neveiktus nestandarta pasākumus kreditēšanas atbalstam; tā kā ECB bilances apjoms visa 2009. gada garumā ir ievērojami palielinājies;
F. whereas the ECB adjusted interest rates down to 1% and continued substantial and unprecedented non-standard measures to support credit; whereas the ECB balance sheet size has significantly increased throughout the year 2009,