natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ievērojot 8. līdz 12. panta nosacījumus, dalībvalstij atļauj sākt sarunas ar trešo valsti, lai grozītu spēkā esošu divpusēju ieguldījumu nolīgumu vai noslēgtu jaunu nolīgumu par ieguldījumiem.
Subject to the conditions laid down in Articles 8 to12, a Member State shall be authorised to enter into negotiations to amend an existing bilateral investment agreement with a third country or to conclude a new agreement relating to investment with a third country.
Ja dalībvalsts plāno sākt sarunas ar trešo valsti, lai grozītu spēkā esošu divpusēju ieguldījumu nolīgumu vai noslēgtu jaunu nolīgumu par ieguldījumiem, tā savu nodomu rakstiski paziņo Komisijai.
Where a Member State intends to enter into negotiations in order to amend an existing bilateral investment agreement with a third country or to conclude a new agreement with a third country relating to investment, it shall notify the Commission of its intentions in writing.
Paziņojumā ietver attiecīgo dokumentāciju un norādi uz noteikumiem, kuri tiks apspriesti sarunās, sarunu mērķus un citu būtisku informāciju.
The notification shall include relevant documentation and an indication of the provisions to be addressed in the negotiations, the objectives of the negotiations and any other relevant information.
Ja tiek grozīts spēkā esošs nolīgums, paziņojumā norāda noteikumus, kuri tiks pārskatīti.
In the case of amendments to an existing agreement, the notification shall indicate the provisions that are to be renegotiated.
Paziņojumu un pēc pieprasījuma arī tam pievienoto dokumentāciju Komisija dara pieejamu citām dalībvalstīm, ievērojot 14. pantā noteiktās konfidencialitātes prasības.
The Commission shall make the notification and, on request, the accompanying documentation, available to other Member States subject to the requirements of confidentiality laid down in Article 14.
Šā panta 1. punktā minēto paziņojumu nosūta vismaz trīs kalendāros mēnešus pirms oficiālu sarunu sākšanas ar attiecīgo trešo valsti.
The notification referred to in paragraph 1 shall be transmitted at least three calendar months before formal negotiations are to commence with the third country concerned.
Ja dalībvalsts nosūtītā informācija nav pietiekama, lai atļautu sākt oficiālas sarunas saskaņā ar 9. pantu, Komisija var pieprasīt papildu informāciju.
Where the information transmitted by the Member State is not sufficient for the purposes of authorising the opening of formal negotiations in accordance with Article 9, the Commission may request additional information.
Atļauja sākt oficiālas sarunas
Authorisation to open formal negotiations
Komisija atļauj sākt oficiālas sarunas, izņemot gadījumus, kad tā secina, ka sarunu sākšana:
The Commission shall authorise the opening of formal negotiations unless it concludes that the opening of negotiations would:
a) būtu pretrunā Savienības tiesību aktiem, izņemot nesaderības, kas izriet no Savienības un tās dalībvalstu savstarpējā kompetenču sadalījuma saistībā ar ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem , vai
(a) be in conflict with the law of the Union other than the incompatibilities arising from the allocation of competence between the Union and its Member States on foreign direct investment , or
b) apdraudētu mērķus sarunās, kuras notiek ▌starp Savienību un attiecīgo trešo valsti, vai
(b) undermine the objectives of negotiations underway ▌between the Union and the third country concerned, or
ba) neatbilstu Savienības politikas nostādnēm par ieguldījumiem, vai
(ba) not be in line with policies of the Union relating to investments, or
c) radītu nopietnus šķēršļus turpmāku nolīgumu noslēgšanai ar attiecīgo trešo valsti par ieguldījumiem .
(c) constitute a serious obstacle to the conclusion of future agreements with that third country relating to investment ▌.
Komisija saskaņā ar 1. punktā minēto atļauju var pieprasīt, lai dalībvalsts šādās sarunās iekļautu visas attiecīgās klauzulas.
As part of the authorisation referred to in paragraph 1, the Commission may require the Member State to include in such negotiation any appropriate clauses.
Lēmumus par 1. punktā minēto atļauju pieņem saskaņā ar 15. panta 2. punktā minēto procedūru.
Decisions on the authorisation referred to in paragraph 1 shall be taken in accordance with the procedure referred to in Article 15(2).
Komisija pieņem lēmumu 90 dienu laikā pēc 8. pantā minētā paziņojuma saņemšanas.
The Commission shall take its decision within 90 days of receipt of the notification referred to in Article 8.
Ja lēmuma pieņemšanai ir vajadzīga papildu informācija, 90 dienu laika posmu skaita no dienas, kad saņemta papildu informācija.
Where additional information is needed to take a decision, the 90 days shall run from the date of receipt of the additional information.
Komisija nekavējoties un pilnībā informē Eiropas Parlamentu par visiem šīs procedūras posmiem.
The Commission shall keep the European Parliament immediately and fully informed at all the stages of the procedure.
Komisija, pieņemot lēmumu, ņem vērā Savienības ieguldījumu politikas ģeogrāfiskās prioritātes un Komisijas spēju apspriest jaunu Savienības nolīgumu ar attiecīgo trešo valsti.
When making its decision the Commission shall take into consideration the geographical priorities of the Union's investment strategy and the capacity of the Commission to negotiate a new agreement of the Union with the third country concerned.
Komisijas piedalīšanās sarunās
Participation of the Commission in negotiations
Komisiju pastāvīgi informē par paveikto un par rezultātiem dažādos sarunu posmos, un tā var pieprasīt piedalīties dalībvalsts un trešās valsts sarunās par ieguldījumiem.
The Commission shall be kept informed of the progress and results throughout the different stages of negotiations and may request to participate in the negotiations between the Member State and the third country concerning investment.
Komisija sarunās starp dalībvalsti un trešo valsti var piedalīties kā novērotāja, ja tas attiecas uz Savienības ekskluzīvo kompetenci.
The Commission may participate as an observer in the negotiations between the Member State and the third country as far as the exclusive competence of the Union is concerned.
Atļauja parakstīt un noslēgt nolīgumu
Authorisation to sign and conclude an agreement
Pirms nolīguma parakstīšanas attiecīgā dalībvalsts paziņo Komisijai sarunu iznākumu un nosūta tai nolīguma tekstu.
Before signing an agreement, the Member State concerned shall notify the Commission of the outcome of negotiations and shall transmit the text of the agreement to the Commission.
Šā panta 1. punktā paredzētais paziņošanas pienākums attiecas arī uz nolīgumiem, kuri tika apspriesti pirms šīs regulas stāšanās spēkā, bet kuri netika noslēgti un uz kuriem tāpēc neattiecas 2. pantā paredzētais paziņošanas pienākums.
The notification duty provided for in paragraph 1 shall include agreements which were negotiated prior to the entry into force of this Regulation but not concluded and therefore not subject to the notification duty provided for in Article 2.
Saņemot paziņojumu, Komisija izvērtē, vai apspriestais nolīgums nav pretrunā 9. panta 1. un 2. punkta prasībām, kuras Komisija ir paziņojusi dalībvalstij.
Upon notification the Commission shall make an assessment as to whether the negotiated agreement does not conflict with the requirements under Article 9(1) and (2), which have been communicated to the Member State by the Commission .
Ja Komisija konstatē, ka nolīgums, par kuru sarunās ir panākta vienošanās, neatbilst 3. punktā minētajām prasībām, dalībvalstij nolīgumu neatļauj parakstīt un noslēgt.
Where the Commission finds that the negotiations have resulted in an agreement which does not fulfil the requirements referred to in paragraph 3, the Member State shall not be authorised to sign and conclude the agreement.
Ja Komisija konstatē, ka nolīgums, par kuru sarunās ir panākta vienošanās, atbilst 3. punktā minētajām prasībām, dalībvalstij nolīgumu atļauj parakstīt un noslēgt.
Where the Commission finds that the negotiations have resulted in an agreement which fulfils the requirements referred to in paragraph 3, the Member State shall be authorised to sign and conclude the agreement.
Lēmumus saistībā ar 4. un 5. punktu pieņem saskaņā ar 15. panta 2. punktā minēto procedūru.
Decisions pursuant to paragraphs 4 and 5 shall be taken in accordance with the procedure referred to in Article 15(2).
Komisija pieņem lēmumu 60 dienu laikā pēc 1. un 2. punktā minēto paziņojumu saņemšanas.
The Commission shall take the decision within 60 days of receipt of the notifications referred to in paragraphs 1 and 2.
Ja lēmuma pieņemšanai ir vajadzīga papildu informācija, 60 dienu laika posmu skaita no dienas, kad saņemta papildu informācija.
Where additional information is needed to take the decision, the 60 days shall run from the date of receipt of the additional information.
Ja saskaņā ar 5. punktu atļauja ir piešķirta, attiecīgā dalībvalsts paziņo Komisijai par nolīguma noslēgšanu un tā stāšanos spēkā.
Where an authorisation has been granted in accordance with paragraph 5, the Member State concerned shall notify the Commission of the conclusion and entry into force of the agreement.
Komisija ne vēlāk kā desmit gadus pēc šīs regulas stāšanās spēkā iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs nodaļas piemērošanu, kurā tiek vēlreiz izskatīta nepieciešamība šo regulu un jebkuru no tās nodaļām piemērot arī turpmāk.
No later than ten years after the entry into force of this Regulation, the Commission shall present to the European Parliament and the Council a report on the application of this Chapter which shall review the need for a continued application of this Regulation and any of its Chapters .
Šā panta 1. punktā minētajā ziņojumā iekļauj pārskatu par atļaujām, kuras pieprasītas un piešķirtas atbilstoši šai regulai .
The report referred to in paragraph 1 shall include an overview of authorisations requested and granted under this Regulation .
Dalībvalstu rīcība saistībā ar nolīgumiem ar trešo valsti
Conduct of Member States with regard to agreements with a third country
Saistībā ar visiem nolīgumiem, kuri ietilpst šīs regulas darbības jomā, attiecīgā dalībvalsts bez nepamatotas kavēšanās informē Komisiju par visām sanāksmēm, kuras notiek atbilstīgi nolīguma noteikumiem.
For all agreements falling within the scope of this Regulation, the Member State concerned shall inform the Commission without undue delay of all meetings which take place under the provisions of the agreement.
Komisijai paziņo darba kārtību un visu būtisko informāciju, kas ļauj izprast apspriežamos jautājumus.
The Commission shall be provided with the agenda and all relevant information permitting an understanding of the topics to be discussed.
Komisija attiecīgajai dalībvalstij var pieprasīt papildu informāciju.
The Commission may request further information from the Member State concerned.
Ja apspriežamais jautājums var ietekmēt ar ieguldījumiem saistīto Savienības politikas nostādņu, tostarp jo īpaši kopējās tirdzniecības politikas, īstenošanu, Komisija var pieprasīt, lai attiecīgā dalībvalsts ieņem konkrētu nostāju.
Where an issue to be discussed might affect the implementation of the Union's policies relating to investment, including in particular the common commercial policy, the Commission can require the Member State concerned to take a particular position.
Saistībā ar visiem nolīgumiem, kuri ietilpst šīs regulas darbības jomā, attiecīgā dalībvalsts bez nepamatotas kavēšanās informē Komisiju par visiem apsvērumiem, kas tai darīti zināmi, par to, ka konkrētais pasākums nav saderīgs ar nolīgumu.
For all agreements falling within the scope of this Regulation, the Member State concerned shall inform the Commission without undue delay of any representations made to it that a particular measure is inconsistent with the agreement.
Dalībvalsts arī nekavējoties informē Komisiju par visiem pieprasījumiem attiecībā uz strīdu izšķiršanu, kas iesniegti atbilstoši nolīgumam, tiklīdz konkrētajai dalībvalstij šāds pieprasījums kļūst zināms.
The Member State shall also immediately inform the Commission of any request for dispute settlement lodged under the auspices of the agreement as soon as the Member State becomes aware of the request.
Dalībvalsts un Komisija pilnībā sadarbojas un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu efektīvu aizsardzību, kas vajadzības gadījumā var ietvert arī Komisijas piedalīšanos procedūrā.
The Member State and the Commission shall fully cooperate and take all necessary measures to ensure an effective defence which may include, where appropriate, that the Commission participates in the procedure.
Saistībā ar visiem nolīgumiem, kuri ietilpst šīs regulas darbības jomā, attiecīgā dalībvalsts cenšas panākt vienošanos ar Komisiju pirms visu attiecīgo nolīgumā paredzēto strīdu izšķiršanas mehānismu izmantošanas pret trešo valsti un, ja Komisija to pieprasa, izmanto šādus mehānismus.
For all agreements falling within the scope of this Regulation, the Member State concerned shall seek the agreement of the Commission before activating any relevant mechanisms for dispute settlement against a third country included in the agreement and shall, where requested by the Commission, activate such mechanisms.
Šādi mehānismi ietver apspriešanos ar otru nolīguma pusi un nolīgumā paredzētajos gadījumos — strīdu izšķiršanu.
Such mechanisms shall include consultations with the other party to the agreement and dispute settlement where provided for in the agreement.
Dalībvalsts un Komisija pilnībā sadarbojas, īstenojot ar attiecīgajiem mehānismiem noteiktās procedūras, kas vajadzības gadījumā ietver arī Komisijas piedalīšanos attiecīgajās procedūrās.
The Member State and the Commission shall fully cooperate in the conduct of procedures within the relevant mechanisms, which may include, where appropriate, that the Commission participates in the relevant procedures.
Dalībvalstis, saskaņā ar šīs regulas 8. un 11. pantu paziņojot Komisijai par sarunām un to iznākumu, var norādīt, vai sniegtā informācija ir uzskatāma par konfidenciālu un vai to drīkst darīt zināmu citām dalībvalstīm.
In notifying the Commission of negotiations and their outcome in accordance with Articles 8 and 11, Member States may indicate whether any of the information provided is to be considered confidential and whether it can be shared with other Member States.
Komisijai palīdz Starptautisku ieguldījumu nolīgumu pārejas režīma pārvaldības padomdevēja komiteja.
The Commission shall be assisted by the Advisory Committee for the Management of Transitional Arrangements on International Investment Agreements.
Šī komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
That committee shall be a committee within the meaning of Regulation (EU) No 182/2011.
Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 4. pantu .
Where reference is made to this paragraph, Article 4 of Regulation (EU) No 182/2011 shall apply.
Referents atzinīgi vērtē Līguma par Eiropas Savienības darbību (turpmāk “LESD”) 207. panta 1. punkta īstenošanu, kas paredz, ka ES ir ekskluzīva kompetence attiecībā uz ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem kopējās tirdzniecības politikas jomā, kas arī ir ierosinātās regulas darbības joma.
Your rapporteur welcomes the implementation of Art 207(1) of the TFEU, providing for the exclusive competence of the EU on foreign direct investment, as part of the common commercial policy, which is the scope of the proposed Regulation.
Ņemot vērā preču un kapitāla globalizētu pārvešanu, arī dalībvalstu ieguldījumu politikai vajadzētu būt saskaņotai, un lēmumi par to būtu jāpieņem ES līmenī, kas loģiski izriet no Eiropas Savienības kopējās tirdzniecības politikas.
In a world of globalized transfers of goods and capital, and as a logical consequence of the common commercial policy of the Union, also the investment policy of Member States should be coordinated and decided on the level of the Union.
Tas nozīmē, ka pašreizējā sistēma ar neskaitāmiem divpusējiem ieguldījumu nolīgumiem, kas pārklājas un dažreiz arī ir pretrunīgi, saprātīgā laika posmā ir jāaizstāj ar moderniem ES ieguldījumu nolīgumiem, kas atbilst horizontāliem ES politikas mērķiem.
This means that the present system embodied by a myriad of overlapping and sometimes conflicting Bilateral Investment Treaties (BITs) of the Member States has to be replaced - in a reasonable time span - by a new frame of modern EU investment treaties consistent with horizontal EU policy goals.
Ņemot vērā to, ka ārvalstu tiešie ieguldījumi ir riskanti un ilgtermiņa, par svarīgu regulas uzdevumu jāuzskata augsta līmeņa juridiskās noteiktības nodrošināšana pārejas periodā.
Given the risky and long-range nature of foreign direct investment, it must be regarded as an important task of the Regulation to provide for a high degree of legal certainty during the transition period.
Šajā sakarībā referents noteikti atbalsta Komisijas regulas priekšlikumā izmantoto pieeju par līdzāspastāvēšanu.
In this regard, your rapporteur strongly supports the co-existence approach of the Commission's Draft Regulation.
Ir svarīgi, lai, izmantojot atļaujas, dalībvalstu pašreizējie divpusējie ieguldījumu nolīgumi paliktu spēkā un lai dalībvalstis ar skaidriem nosacījumiem varētu sarunās pārskatīt spēkā esošos divpusējos ieguldījumu nolīgumus, pabeigt sarunas par neizskatītajiem nolīgumiem un sākt sarunas par jauniem divpusējiem ieguldījumu nolīgumiem.
It is indeed essential that by way of an authorization process the existing BITs of the Member States remain in place and that, under clear conditions, Member States are allowed to renegotiate existing BITs, finalize pending ones, and enter into negotiations for new ones.
Ir tikpat svarīgi, lai līdzāspastāvēšanas periodā atļaujas piešķiršana attiecībā uz spēkā esošiem divpusējiem ieguldījumu nolīgumiem vai nolīgumiem, par kuriem dalībvalstis tikko ir beigušas sarunas, netraucētu ES mēroga ieguldījumu politikas izveidei un ES starptautiskiem ieguldījumu nolīgumiem ar atsevišķām trešām valstīm un arī kopumā.
It is equally essential, under the condition of a period of co-existence, that the authorization of existing or newly negotiated BITs of Member States does not impede the emergence of a EU-wide investment policy and EU international investment treaties with certain third countries and generally.
Tādēļ būtu jāatbalsta regulas noteikums, kas paredz Komisijai iespēju nesniegt atļauju, pieprasīt, lai dalībvalstis sarunu gaitā pārskatītu vai izbeigtu kādu divpusējo ieguldījumu nolīgumu, kā arī nepieciešamību saņemt Komisijas apstiprinājumu nolīgumiem, par kuriem dalībvalstis tikko ir beigušas sarunas.
It should therefore be supported that the Regulation provides the faculty for the Commission to withhold an authorization, to request Member States to renegotiate or terminate a BIT, and to have the Commission's approval for newly negotiated BITs.
Tomēr juridiskā noteiktība ir relatīva, ja ieguldījumu aizsardzības režīma pārejas posms nav pabeigts, kā arī ņemot vērā dalībvalstu divpusējo ieguldījumu nolīgumu spēkā esamību atbilstoši starptautisko publisko tiesību normām.
Legal certainty remains, however, a relative term as long as the transition of the investment protection regime is not completed, and given validity terms of existing BITs of Member States under international public law.
Referents ar diviem grozījumu kopumiem vēlas precizēt juridisko noteiktību, paredzot pārejai nepieciešamo laika posmu.
Your rapporteur is intended to clarify legal certainty under the conditions of a necessary time span of transition, through two sets of amendments:
Parlamentam vajadzētu prasīt, lai regulā būtu noteikts pārejas termiņš.
Parliament should insist that the Regulation sets a timeline for the transition.
Ja netiktu paredzēti termiņi, regulas piemērošanas rezultātā varētu rasties paralēli, iespējams, pat nesaderīgi noteikumi par ieguldījumiem, kas tādējādi palielinātu juridisko nenoteiktību.
Without a timeline, the Regulation would allow the emergence of parallel, potentially incompatible investment regimes, thus adding to legal uncertainty.
Ir vajadzīgs pietiekami ilgs pārejas periods, tomēr ES ieguldījumu politikas beztermiņa divdabība Parlamentam nevarētu būt pieņemama, jo LESD 207. panta 1. punktā ir nepārprotami noteikts, ka ieguldījumu politika ir Savienības kompetencē.
While a sufficiently long transition is surely needed, an open-ended duality in the EU investment policy should be unacceptable for Parliament, given that Article 207(1) of the TFEU clearly states that investment policy is the competence of the Union.
Tādējādi varētu apstrīdēt, ka Līgums pārāk ilgi netiek īstenots, kas atkal radītu lielāku juridisko nenoteiktību.
In this sense, an extended period of not implementing the Treaty could equally be challenged, again adding to legal uncertainty.
Ar to, ka Komisija novērtēs vajadzību turpmāk paredzēt dalībvalstīm iespēju sarunās pārskatīt spēkā esošos divpusējos ieguldījumu nolīgumus vai sākt sarunas par jauniem nolīgumiem, ne vēlāk kā 5 gadus pēc regulas stāšanās spēkā pārskatot regulas priekšlikuma 5. un 12. panta noteikumus, nepietiek.
The review provisions in Art. 5 and 12 of the draft regulation - no later than 5 years after the entering into force of the Regulation the Commission will assess the need for a continued application of the possibility of Member States to re-negotiate BITS or enter into new ones - are not satisfactory.
Parlamentam skaidri jānosaka, ka divpusējo ieguldījumu nolīgumu un jauno ES starptautisko ieguldījumu nolīgumu līdzāspastāvēšanu tas uzskata par izņēmuma situāciju, kas ir pieļaujama tikai uz laiku, lai turpinātu nodrošināt juridisko noteiktību.
Parliament should make clear that it regards the co-existence of BITs with the emergence of EU international investment treaties as an exception, justified temporarily only for the reason of providing continued legal certainty.
Regulas priekšlikumā ir nošķirtas trīs kategorijas ar iemesliem, kāpēc kādam divpusējam ieguldījumu nolīgumam var nesniegt atļauju.
The draft Regulation suggests a distinction between three categories of reasons to withhold an authorization for a BIT.
Juridisko nenoteiktību it īpaši lieki vairo 2 gadījumu nošķiršana, proti, „pretrunā Savienības tiesību aktiem” (a apakšpunkts) un „pilnībā vai daļēji sakrīt ar kādu spēkā esošu nolīgumu, ko Savienība noslēgusi ar minēto trešo valsti, un šī konkrētā pārklāšanās [ir] aplūkota pēdējā minētajā nolīgumā” (b apakšpunkts).
Particularly, the distinction between "conflict with the law of the Union" (point a) and "overlap, in part or in full, with an agreement in force with that third country and this specific overlap is not addressed in the latter agreement" (point b) unnecessarily adds to uncertainty.
Tas nozīmē, ka jaunā ES nolīgumā ar trešo valsti nevarētu risināt jautājumu par pārklāšanos vai tiktu pieļauti paralēli režīmi, ko principā nevajadzētu atļaut.
It suggests that a future EU agreement with a third country could not address the overlap or allow for parallel regimes, which should not be accepted as a matter of principle.
Turklāt šāda nošķiršana ir lieka, jo spēkā esošie ES nolīgumi ar trešām valstīm ir daļa no Savienības tiesību aktu kopuma, un visiem divpusējiem ieguldījumu nolīgumiem, par kuriem ir paziņots saskaņā ar 2. pantu, saskaņā ar 3. pantu tiek automātiski piešķirta atļauja atstāt tos spēkā, tāpēc nav nesaderības ar kompetenču sadalījumu.
Moreover, the distinction is redundant since EU agreements in force with third countries are part of the law of the Union, and any BIT notified under Article 2 is automatically authorised under Article 3 and therefore not incompatible with the allocation of competences.
Referents iesaka šīs abas kategorijas apvienot, lai sniegtu vienu skaidru atsauci uz gadījumu, kad nolīgums ir pretrunā ES tiesību aktiem.
Your rapporteur suggests to move these two categories together in a clear reference to conflicts with the EU law.