natgillin/translations-raw huggingface dataset:
tā kā UNFCCC Pušu 11. konferencē ( COP 11) un Pušu 1. konferencē, ko rīkoja kā Kioto Protokola Pušu sanāksmi ( COP/MOP 1) un kas notika Monreālā 2005. gada decembrī, nolēma sākt procesu, lai apsvērtu to pušu turpmākās saistības periodam pēc 2012. gada, kuras ir parakstījušas I pielikumu, turklāt pieņēma lēmumu iesaistīties dialogā, lai apmainītos ar pieredzi un analizētu stratēģiskas pieejas ilgtermiņa sadarbībai jautājumos par klimata pārmaiņām, kā arī izveidoja UNFCCC darba grupu to emisiju samazināšanai, ko izraisa jaunattīstības valstu atmežošana;
whereas the eleventh Conference of the Parties (COP 11) to the UNFCCC and the first Conference of the Parties serving as the Meeting of the Parties to the Kyoto Protocol (COP/MOP 1) meeting in Montreal in December 2005 decided to initiate a process to consider further commitments by Annex I Parties for the post-2012 period and to engage in a dialogue to exchange experiences and analyse strategic approaches for long-term cooperative action on climate change, establishing a UNFCCC workshop on reducing emissions from deforestation in developing countries,
tā kā jaunas tehnoloģijas būs būtiski svarīgas, lai rentablā veidā risinātu klimata pārmaiņu izraisītās problēmas, šoreiz galveno uzmanību pievēršot energoefektivitātes palielināšanai;
whereas new technologies will be essential for tackling climate change in a cost-effective manner with a new focus on increased energy efficiency,
tā kā drīzumā jānosaka turpmākie mērķi, lai nepieļautu, ka klimata pārmaiņas kļūst nekontrolējamas, un lai nodrošinātu efektīvas metodes ar mērķi veicināt ātrus ieguldījumus atjaunīgās enerģijas un energoefektivitātes tehnoloģiju turpmākajā izveidē un ieviešanā, tajā pašā laikā cenšoties nepieļaut tādus ieguldījumus enerģētikas infrastruktūrā, kas nav saderīgi ar klimata politikas mērķiem;
whereas further targets need to be set soon in order to avoid climate change running out of control and to provide sufficient incentives for rapid investment in the further development and installation of renewable energy and energy efficiency technologies, and whereas investment in energy infrastructure which is incompatible with climate policy targets must be avoided,
tā kā daudzās dalībvalstīs siltumnīcefekta gāzu emisijas joprojām pieaug, pierādot, ka, lai izpildītu Kioto saistības, Eiropas Savienībā ir nepieciešama noteikta rīcība, pārformulēti pasākumi un jaunas iniciatīvas;
whereas greenhouse gas emissions continue to increase in many Member States, showing that strong action, redefined measures and new initiatives are needed for the European Union to be able to meet its Kyoto obligations,
tā kā aviācijas radītās klimata pārmaiņas ir būtiskas un strauji pieaug, turklāt starptautiskā aviācija nav pakļauta nekādām saistībām, kas izriet no ANO Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām ( UNFCCC ) un tās Kioto Protokola;
whereas the contribution of aviation to climate change is substantial and growing rapidly while international aviation is not subject to any commitment arising from the United Nations Framework Convention on Climate Change (UNFCCC) and its Kyoto Protocol,
tā kā jaunākie zinātniskie dati norāda, ka ierobežot sasilšanu līdz +2 grādiem var nebūt pietiekami, lai sasniegtu UNFCCC mērķi novērst bīstamās klimata pārmaiņas;
whereas the latest scientific evidence suggests that limiting warming to +2°C might not be sufficient to secure the UNFCCC goal of avoiding dangerous climate change,
tā kā iepriekšminētajā 2005. gada 16. novembra rezolūcijā Eiropas Parlaments noteica, ka rūpnieciski attīstītajām valstīm jāuzsāk konkrēta emisiju samazināšana 30 % apjomā līdz 2020. gadam un 60–80 % apjomā līdz 2050. gadam;
whereas in its above-mentioned resolution of 16 November 2005 the European Parliament stated that strong emission reductions - 30% by 2020 and 60-80% by 2050 - are to be undertaken by developed countries,
tā kā 2005. gadā 24 % siltumnīcefekta gāzu emisiju izraisīja mežu degšana un jaunākie zinātniskie dati, kas iegūti Amazonē, parāda, ka mežu platību samazināšanās un „planētas plaušu” iznīkšana ietekmē klimatu, palielinot Ziemeļatlantijas dienvidos radušos viesuļvētru intensitāti un samazinot nokrišņu daudzumu Brazīlijas dienvidos, Urugvajā un Argentīnā;
whereas 24% of greenhouse gas emissions in 2005 were due to burning of forests and the latest scientific evidence from Amazonia demonstrates the impact of the reduction of forest cover and the weakening of the 'forest pump' on the climate, leading to the increased intensity of hurricanes originating from the southern North Atlantic and a reduction in rainfall in southern Brazil, Uruguay and Argentina,
tā kā energoapgādes drošībai un klimata drošībai jābūt cieši saistītām un tā kā Eiropas energoapgādes un klimata drošība lielā mērā ir atkarīga no izvēlēm, kuras izdara lielās ekonomiski attīstītās valstis, piemēram, Ķīna un Indija; tā kā klimata pārmaiņu novēršana var būt efektīva tikai tādā gadījumā, ja jaunattīstības valstis, jo īpaši lielās un strauji augošās ekonomiski attīstītās valstis, piemēram, Ķīna un Indija, ir aktīvi iesaistītas pasākumos, kuru mērķis ir samazināt siltumnīcefekta gāzu emisiju daudzumu,
whereas energy security and climate security must go hand in hand, and whereas Europe's energy and climate security depend to a large extent on the choices made by large economies such as China and India; whereas climate change mitigation can only be effective if developing countries – in particular large and rapidly-growing economies such as China and India – are actively involved in efforts to curb GHG emissions,
mudina Eiropas Savienību saglabāt tās vadošo pozīciju sarunās COP 12– COP/MOP 2 konferencē Nairobi un arī turpmākajās apspriedēs ar starptautiskajiem partneriem izvirzīt tikpat augstus mērķus;
Urges the European Union to maintain its leading role in the negotiations at the COP 12-COP/MOP 2 Conference in Nairobi, and to maintain a high level of ambition in future discussions with its international partners;
pieprasa, lai saistībā ar minēto notikumu ES izstrādātu tālejošu darba kārtību attiecībā uz apspriedēm par to pušu turpmākajām saistībām, kuras ir parakstījušas Kioto Protokola I pielikumu, attiecībā uz jaunām debatēm par šī protokola pārskatu, kā arī attiecībā uz dialogu par ilgtermiņa sadarbību UNFCCC jautājumos;
Insists that on that occasion the European Union put forward an ambitious agenda for the discussions on further commitments for Annex I Parties under the Kyoto Protocol, for the new discussions regarding the review of that Protocol, and for the UNFCCC dialogue on long-term cooperative action;
atgādina, ka saskaņā ar iepriekšminēto 2005. gada 16. novembra rezolūciju ES klimata pārmaiņu stratēģijas pamatā jābūt septiņu virzienu pieejai:
Recalls that, as set out in its above-mentioned resolution of 16 November 2005, the EU strategy on climate change should be based on a seven-pronged approach:
ievērot Kioto Protokola pamatelementus — saistoši siltumnīcefekta gāzu emisiju mērķlielumi, vispārēja emisiju kvotu tirdzniecības sistēma un elastīgi mehānismi;
building on key Kyoto elements - binding greenhouse gas emission targets, a global cap and trade system and flexible mechanisms,
uzņemties saistības ievērojami samazināt emisijas, t.i., par 30 % līdz 2020. gadam, lai tādējādi līdz 2050. gadam tās samazinātu par 80 %, izmantojot tirgus stimulus apvienojumā ar noteikumiem, kuru mērķis ir sekmēt ieguldījumus efektivitātē, kā arī bezoglekļa un zema oglekļa satura tehnoloģijās;
undertaking strong emission reductions of 30% by 2020, with a view to achieving reduction in the order of 80% by 2050, by using a combination of market incentives and regulation to stimulate investments in efficiency and carbon-free and low-carbon technologies,
noteikt konstruktīvu pieeju, lai iesaistītu citas lielākās valstis, jo īpaši ASV;
adopting a pro-active approach to engage other main actors, in particular the United States,
izveidot stratēģisku enerģijas partnerību ar tādām valstīm kā Ķīna, Indija, Dienvidāfrika, Brazīlija un Meksika, lai finansiāli tām palīdzētu attīstīt ilgtspējīgas enerģijas stratēģijas, kurās izmanto bezoglekļa un zema oglekļa satura enerģijas avotus, un tādējādi nodrošināt to līdzdalību klimata pārmaiņu samazināšanas pasākumos;
developing a strategic energy partnership with countries such as China, India, South Africa, Brazil and Mexico to financially assist them in developing sustainable energy strategies benefiting from carbon-free and low-carbon energy sources and thereby securing their participation in climate change mitigation efforts;
aktīvi veicināt pētījumus un jauninājumus ilgtspējīgu energotehnoloģiju jomā, atvieglojot paraugprakses apmaiņu starp dalībvalstīm, kā arī universitātēm un pētniecības centriem un nozares pārstāvjiem un novēršot pretdabiskus stimulus, piemēram, fosilā kurināmā subsidēšanu, kā arī ārējo izmaksu, tostarp arī klimata pārmaiņu izmaksu, internalizāciju enerģijas ražošanas cenā;
vigorously promoting research and innovation for sustainable energy technologies by facilitating best practice exchange between the Member States as well as universities, research centres and industry, and removing ‘perverse’ incentives such as fossil fuel subsidies, as well as internalising external costs, including those of climate change, into the price of energy production,
izmantojot Eiropas un dalībvalstu tiesību aktus, panākt lielāku energoefektivitāti un pazemināt to tehnoloģiju izmaksas, kas samazina klimata pārmaiņas;
using European and national legislation to stimulate greater energy efficiency and reduce the price of technology which reduces climate impact,
ar informācijas kampaņu palīdzību veicināt daudz lielāku pilsoņu tiešu līdzdalību emisiju samazināšanas pasākumos, iepriekš sniedzot detalizētu informāciju par oglekļa sastāvu tādos ražojumos kā automašīnas, lidmašīnas, mājas, kā arī pakalpojumu nodrošināšanā un nākotnē paredzot iespēju ieviest personalizētu tirdzniecības kvotu sistēmu;
encouraging much greater direct involvement in mitigation efforts at the level of the citizen, through awareness-raising campaigns, a necessary prerequisite being the provision of detailed information on the carbon content of products such as cars, aircrafts, houses and services and a future option being a system of personal tradable quotas;
atgādina, ka nedrīkst būt pārtraukums starp Kioto Protokola pirmo un otro saistību periodu un ka par turpmākām saistībām attiecībā uz klimata pārmaiņām būtu jāvienojas līdz 2008. gada beigām;
Recalls its request that there should be no gap between the first and the second commitment period under the Kyoto Protocol and that the time limit for reaching agreement on future climate commitments should be the end of 2008;
atgādina, ka EP atbalsta elastīgu mehānismu turpmāku izmantošanu un ilgtermiņa mērķi izveidot pasaules oglekļa tirgu, kas būtu balstīts uz emisiju ierobežošanu un tirdzniecību;
Recalls its support for the continuing use of flexible mechanisms, and for the long-term goal of a global carbon market based on cap and trade;
aicina COP 12– COP/MOP 2 puses risināt jautājumu par starptautiskās aviācijas ietekmi uz klimata pārmaiņām, un uzstāj, lai COP 12– COP / MOP 2 Nairobi konferences gaidāmajās sarunās tiktu uzsāktas debates par pasaules mēroga nodokli lidojumiem;
Calls on the parties to COP 12-COP/MOP 2 to address the climate change impacts of international aviation and calls for a discussion on a global tax on flights at the upcoming negotiations at the COP 12-COP/MOP 2 Conference in Nairobi;
uzskata, ka industrializētajām valstīm arī turpmāk jāuzņemas vadošā loma, cīnoties ar klimata pārmaiņām pasaules līmenī; aicina Kioto Protokola I pielikuma puses šajā sakarā izpildīt to pašreizējās saistības un izvirzīt tālejošus mērķus otrajam saistību periodam pēc 2012. gada; turklāt aicina tās industrializētās valstis, kas nav ratificējušas Kioto Protokolu, pārskatīt savu nostāju, veikt stingrus pasākumus valsts līmenī un aktīvi piedalīties turpmākās starptautiskās sarunās, lai nākotnē iesaistītos klimata pārmaiņu sistēmā;
Considers that industrialised countries must continue to play a vital role in tackling climate change at world level; calls, therefore, on Annex I Parties to meet their existing commitments and to take on ambitious targets for a second commitment period after 2012; calls, moreover, on those industrialised countries that have not ratified the Kyoto Protocol to reconsider their position, to take vigorous domestic measures and to play an active role in future international negotiations, with a view to their participation in the future climate change regime;
uzsver, ka visas jaunattīstības valstis ir tiesīgas ekonomiski attīstīties; tomēr norāda, ka jaunattīstības valstīm nevajadzētu radīt piesārņojumu līdzīgi tam, kā to darīja industrializētās valstis, un tāpēc lūdz pievērst lielāku uzmanību tehnoloģiskajai sadarbībai un resursu palielināšanai ilgtspējīgas energoapgādes jomā;
Stresses that economic development is a right for all developing countries; emphasises, however, that developing countries do not have to repeat the polluting practices of the industrialised countries, and calls therefore for increased attention to be paid to technology cooperation and capacity building in the field of sustainable energy;
aicina Komisiju un Padomi ES attīstības sadarbībā par prioritāru uzdevumu padarīt piekļuvi efektīvām un zema oglekļa satura energotehnoloģijām;
Calls on the Commission and the Council to make access to efficient and low-carbon energy technologies a priority within EU development cooperation;
uzsver, ka ir īpaši svarīgi turpmākajā klimata pārmaiņu sistēmā iesaistīt jaunattīstības valstis, kurās strauji attīstās rūpniecība, vienlaikus pilnībā ņemot vērā to vitālās intereses saistībā ar ekonomikas attīstības veicināšanu un nabadzības izskaušanu;
Emphasises the key importance of engaging the rapidly industrialising developing countries in a future international climate change regime, while fully respecting their vital concerns about promoting their economic development and fighting poverty;
atzinīgi vērtē darbu, ko veic UNFCCC darba grupa jaunattīstības valstu atmežošanas izraisīto emisiju samazināšanai, tostarp arī rezultātus, kas sasniegti tās pēdējā sanāksmē Romā no 2006. gada 30. augusta līdz 1. septembrim, un atzīmē vispārējo vienošanos, kas panākta saistībā ar nepieciešamību maksāt par ekosistēmas pakalpojumiem, turklāt mudina otrajā Kioto Protokola saistību periodā nekavējoties iekļaut atmežošanas aizliegumu, kas būtu ieguldījums Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanā;
Welcomes the work of the UNFCCC Workshop on reducing emissions from deforestation in developing countries, most recently at its meeting in Rome from 30 August to 1 September 2006, and notes the broad agreement achieved on the need for payments for eco-system services and urges the rapid inclusion of avoided deforestation, as a contribution to achieving the Millennium Development Goals, in the second commitment period of the Kyoto Protocol;
norāda, ka Āfrikai un citiem jaunattīstības reģioniem jādod iespēja piedalīties pasaules siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanā un ka starptautiskajās sarunās jāiekļauj jautājums par veicinošiem pasākumiem atmežošanas novēršanai; turklāt aicina dalībvalstis iesaistīties ilgtspējīgos tīras attīstības mehānisma projektos saistībā ar mežsaimniecību;
Notes that Africa and other developing regions should be able to participate in the reduction of global greenhouse gas emissions and that international negotiations should include incentives to avoid deforestation; furthermore calls on Member States to engage in sustainable CDM forestry projects;
uzskata, ka, lai efektīvi risinātu ar klimata pārmaiņām saistītās problēmas, globālās klimata politikas ietvaros rūpniecības nozarē jāizveido līdzvērtīgas konkurences apstākļi, tādējādi veicinot jauninājumus un energoefektivitāti un novēršot oglekļa emisijas; tāpēc ierosina pasaules mērogā noteikt darbības standartus un mērķus dažādās jomās, tostarp arī patēriņa preču un transporta jomā;
Believes that in order to effectively tackle climate change global climate policy needs to create a level playing field for industry, thus encouraging innovations and energy efficiency and avoiding carbon leakage; suggests therefore, that global performance standards and targets be created for different activities, including consumer products and transportation at global level;
uzsver, ka būtu labāk jāizprot klimata pārmaiņu ietekme uz sabiedrību; tāpēc aicina Komisiju izpētīt, kā vislabāk organizēt darba grupas — Eiropā un citur pasaulē, piedaloties attiecīgajām ieinteresētajām pusēm, piemēram, pilsoņu grupām, rūpniecības nozares pārstāvjiem, lauksaimniecības kopienām, ekspertiem drošības jautājumos un ekonomistiem, — lai precīzāk izprastu klimata pārmaiņu radītās sekas;
Stresses that the impact of climate change upon society must be better understood; calls on the Commission therefore to examine how to best organise workshops - in Europe and elsewhere with relevant stakeholders such as citizen groups, industry, farming communities, security experts and economists - to better understand the consequences of climate change in more detail;
pieprasa, lai atsevišķas ES valstis un Eiropas Savienība kopumā izpildītu Kioto Protokola pašreizējās saistības un ievērotu vienošanos par kopējo atbildību, jo ES zaudēs vadošo stāvokli starptautiskās sarunās, ja to nevarēs panākt;
Insists that individual EU countries, and the European Union as a whole, live up to their existing commitments under the Kyoto Protocol and the burden sharing agreement, since the EU’s leading position in international talks will be undermined if this cannot be achieved;
Pamatojoties uz jautājumiem, uz ko sniedz mutisku atbildi B6‑0438/2006 un B6‑0439/2006 ,
further to Questions for Oral Answer B6‑0438/2006 and B6‑0439/2006
iesniedza Karl-Heinz Florenz un Ria Oomen-Ruijten
by Karl-Heinz Florenz and Ria Oomen-Ruijten
par papildu pasākumiem saistībā ar Parlamenta atzinumu par vides aizsardzību — noziegumu apkarošana, noziedzīgu nodarījumu pazīmes un sankcijas
on the follow-up to Parliament's opinion on environmental protection: combating crime, criminal offences and penalties
Eiropas Parlamenta rezolūcija par papildu pasākumiem saistībā ar Parlamenta atzinumu par vides aizsardzību — noziegumu apkarošana, noziedzīgu nodarījumu pazīmes un sankcijas
European Parliament resolution on the follow-up to Parliament's opinion on environmental protection: combating crime, criminal offences and penalties
ņemot vērā priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par vides aizsardzību, nosakot attiecīgu atbildību krimināllikumā OV C 180 E, 26.2.2001., 238. lpp. ,
having regard to the proposal for a directive of the European Parliament and of the Council on the protection of the environment through criminal law OJ C 180 E, 26.2.2001, p.238 ,
ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu par Tiesas 2005. gada 13. septembra sprieduma konsekvencēm (C–176/03 Komisija/Padome) (2006/2007(INI)) Pieņemtie teksti , 14.6.2006., P6_TA-PROV(2006)0260 . ,
having regard to the report of the Committee on Legal Affairs on the consequences of the judgment of the Court of 13 September 2005, (C-176/03 Commission/Council), (2006/2007(INI)) Texts adopted of 14.6.2006, P6_TA-PROV(2006)0260 ,
tā kā Eiropas Kopienu Tiesa 2005. gada 13. septembra spriedumā noteica, ka Eiropas Kopienai ir tiesības pieņemt pasākumus, kas attiecas uz dalībvalstu krimināltiesībām un kurus tā uzskata par nepieciešamiem, lai nodrošinātu, ka par vides aizsardzību pieņemtie noteikumi tiktu pilnībā efektīvi īstenoti;
whereas the Court of Justice, in its judgment of 13 September 2005, ruled that the European Community is entitled to take measures which relate to the criminal law of the Member States which it considers necessary in order to ensure that the rules which it lays down on environmental protection are fully effective,
tā kā Eiropas Kopienas Tiesa uzskata, ka „viss pamatlēmums kopumā, kas ir nedalāms, pārkāpj ES Līguma 47. pantu, jo aizskar pilnvaras, kas ar EK Līguma 175. pantu ir piešķirtas Kopienai”;
whereas the Court of Justice considers that, 'the entire framework decision, being indivisible, infringes Article 47 EU as it encroaches on the powers which Article 175 EC confers on the Community',
tā kā Eiropas Komisija savā paziņojumā par Tiesas 2005. gada 13. septembra sprieduma sekām, ir konstatējusi, ka krimināltiesību noteikumi, kas ir nepieciešami, lai efektīvi īstenotu Kopienu tiesības, ir EK līgumā regulējams jautājums;
whereas the European Commission, in its communication on the implications of the Court's judgment of 13 September 2005, stated that the provisions of criminal law required for the effective implementation of Community law are a matter for the TEC,
atzinīgi vērtē Eiropas Kopienu Tiesas spriedumu, ar ko atceļ pamatlēmumu par vides aizsardzību, kurš kļūdaini tika pieņemts saistībā ar trešo nevis pirmo pīlāru;
Welcomes the judgment of the Court of Justice, which annulled the framework decision on environmental protection which had been adopted mistakenly under the third, rather than the first, pillar;
atzīmē, ka šāds Eiropas Kopienu tiesas lēmums izraisa situāciju, kad krimināllikumā nav paredzēta atbildība ar mērķi aizsargāt vidi;
Notes that the Court of Justice decision leads to a legal vacuum regarding the protection of the environment through criminal law;
uzskata, ka fakts, ka Padome ir pieņēmusi pamatlēmumu, liecina par to, ka dalībvalstis atzīst, ka ir vajadzīgas krimināltiesību normas, lai nostiprinātu to tiesību aktu ieviešanu, kuri reglamentē vides aizsardzību;
Considers that the adoption of the framework decision by the Council shows that the Member States recognise that criminal law instruments are necessary to strengthen the enforcement of environmental protection laws;
uzskata, ka fakts, ka Padome ir pieņēmusi pamatlēmumu, liecina, par to, ka dalībvalstis nešaubīgi atzīst nepieciešamību saskaņot tiesību aktus vides aizsardzības jomā, nosakot attiecīgu atbildību krimināllikumā;
Considers that the adoption of the framework decision by the Council shows that the Members States recognise the need for a certain harmonisation in the field of the protection of the environment through criminal law;
atzīmē, ka Tiesa nepārprotami ir konstatējusi, ka pamatlēmuma 1. līdz 7. punktu patiesībā varētu pieņemt saskaņā ar EK līguma 175. pantu;
Notes that the Court clearly stated that articles 1 to 7 of the framework decision could have been properly adopted under Article 175 of the EC Treaty;
izsaka nožēlu, ka Eiropas Komisija savā paziņojumā par Tiesas 2005. gada 13. septembra sprieduma sekām, nav precīzi formulējusi darbības, kādas tā ir paredzējusi īstenot saistībā ar esošo priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par vides aizsardzību, nosakot attiecīgu atbildību krimināllikumā;
Regrets that the European Commission, in its communication on the implications of the Court's judgment of 13 September 2005, is not more explicit on the action it intends to take in relation to the existing proposal for a directive of the European Parliament and of the Council on the protection of the environment through criminal law;
aicina Padomi izskatīt Komisijas sākotnējo priekšlikumu, lai tā rezultātā grozītu šo priekšlikumu vai sniegtu ieteikumus jauna priekšlikuma izstrādāšanai par vides aizsardzību, kurā, pamatojoties uz Līguma 175. pantu, paredzētu attiecīgas atbildības noteikšanu krimināllikumā;
Calls on the Council to examine the Commission's original proposal with a view to amending it or providing guidance for a new proposal on the protection of the environment through criminal law on the basis of Article 175 of the EC Treaty;