natgillin/translations-raw huggingface dataset:
D. tā kā, pat ja krīze sākotnēji galvenokārt skāra vīriešus, faktiski darba vietu likvidēšanas temps bija identisks gan vīriešiem, gan sievietēm, kuru skaits darba tirgū ir salīdzinoši mazāks vairumā Eiropas Savienības dalībvalstu; tā kā citas krīzes ir mums parādījušas, ka sievietes vairāk ir pakļautas riskam neatrast jaunu darbu pēc iepriekšējā zaudēšanas un vīriešu un sieviešu līdztiesības ievērošana labvēlīgi ietekmē produktivitāti un ekonomikas izaugsmi, kā arī sieviešu līdzdalībai darba tirgū ir daudz sociālo un ekonomisko priekšrocību;
D. whereas although it is true that initially the crisis affected men more, currently the rate of job loss is similar for men and women, and women’s presence in the labour market is lower than that of men in most countries of the EU; whereas we have learned from other crises that women who lose their jobs are more likely to be unable to find other work; whereas equality between men and women has a positive impact on productivity and economic growth, and participation of women in the labour market has many social and economic benefits,
E. uzsverot, ka, pamatojoties uz dalībvalstu 2009. gada stratēģiskajiem ziņojumiem un Komisijas 2010. gada stratēģisko ziņojumu par kohēzijas politiku un programmu īstenošanu 2007.–2013. gadā, dalībvalstis visai atšķirīgā veidā ir izmantojušas instrumentus, līdzekļus un metodes, lai īstenotu Komisijas ierosināto kohēzijas politiku nolūkā apkarot krīzi un palielināt faktiskos izdevumus, proti, tādi pasākumi kā darba programmu stratēģisko pamatnostādņu, virzienu un finansējuma izmaiņas un reaģēšana saistībā ar īstenošanas procedūru vienkāršošanu;
E. stressing the fact that, based on the National Strategic Reports for 2009, and the Strategic Report 2010 of the Commission regarding cohesion policy and the implementation of the programmes 2007-2013, the Member States appear to have made rather different uses of the instruments, means and methods for facilitating cohesion policy proposed by the Commission to combat the crisis and increase actual expenditure, such as changes to the strategic guidelines, the axes and financing for the operational programmes and the response to the simplification of implementing procedures,
F. uzsverot, ka kopš 2008. gada oktobra Komisija ir ierosinājusi vairākus pasākumus, kuru mērķis ir paātrināt kohēzijas politikas 2007.–2013. gadam programmu īstenošanu, lai mobilizētu visus tās resursus un līdzekļus nolūkā nekavējoties un efektīvi atbalstīt ekonomikas atveseļošanās centienus gan dalībvalstu, gan reģionālā mērogā;
F. stressing that from October 2008 onwards the Commission proposed a series of measures aimed at speeding up implementation of programmes under the cohesion policy 2007-2013 in order to mobilise all its resources and means to provide immediate and effective support for recovery efforts at national and regional level,
2. norāda, ka struktūrfondi ir ietekmīgs instruments, kas izstrādāts, lai palīdzētu reģioniem ekonomikas un sociālās jomas pārstrukturēšanā un sekmētu teritoriālo kohēziju, kā arī lai īstenotu Eiropas ekonomikas atveseļošanas plānu un jo īpaši — attīstītu konkurētspēju un radītu jaunas darba vietas, atbalstot struktūrfondu sistemātisku un efektīvu izmantošanu; uzsver, ka konkurētspējas mērķi nedrīkst īstenot, mazinot reģionu sadarbību un solidaritāti;
Notes that the Structural Funds are powerful instruments, designed for helping the regions in their economic and social restructuring and in promoting economic, social and territorial cohesion, as well as for implementation of the European Economic Recovery Plan and, in particular, development of competitiveness and job creation, by supporting their systematic and effective use; stresses that the aim of competitiveness cannot be attained to the detriment of cooperation and solidarity between regions;
5. ar bažām norāda uz krīzes nelabvēlīgo sociālo ietekmi uz 2. mērķa reģioniem, kā rezultātā palielinās bezdarbs, nabadzība un sociālā atstumtība un tiek apgrūtināta mazāk aizsargātu sociālo grupu (bezdarbnieku, sieviešu, vecļaužu) dzīve, un aicina Komisiju izstrādāt atbalsta iniciatīvas MVU, lai nodrošinātu pašreizējo darba vietu dzīvotspēju un iespējami lielāka jaunu darba vietu skaita radīšanu;
Notes with concern the negative social consequences that have been brought about by the crisis in Objective 2 regions, with an increase in unemployment, poverty and social exclusion and harm to the most vulnerable social groups (the unemployed, women, the elderly), and calls on the Commission to take initiatives to support SMEs in securing the viability of existing jobs and creating, where possible, more new jobs;
7. uzsver, ka daudzu dalībvalstu milzīgo finanšu problēmu dēļ ievērojami samazinājies valstu līdzfinansējums programmām, kas ietekmē arī 2. mērķa jomas, un atbalsta Komisijas politiku par Kopienas ieguldījuma izmantošanu; tādēļ uzskata, ka nekavējoties jāīsteno Regulas Nr. 1083/2006 grozījums tā pašreizējā redakcijā, kā to pieņēmis Parlaments, un uzskata, ka 100 % finansējums ir pārsteidzīgs, jo tādējādi dalībvalstīm zūd stimuls ar līdzfinansējuma palīdzību nodrošināt atbalstāmo pasākumu efektivitāti un rezultativitāti, un atbalsta Padomes viedokli, ar kuru saskaņā noraida tā dēvēto „priekšapmaksu”;
Underlines the significant problem posed by the reduction in the contribution of national co-financing to programmes, which also has implications for Objective 2 owing to the major financial problems of many Member States, and supports Commission policy regarding the use of the Community contribution; considers it necessary, therefore, for the amendment of Regulation 1083/2006 in its present form, as adopted by Parliament, to be speedily implemented, considers 100% financing to be excessive, since it takes away the incentive for the Member States to ensure that the measures supported are effective and efficient through national co-financing, and concurs with the view taken by the Council in rejecting ‘frontloading’ as its stands;
10. atbalsta Padomes priekšlikumu 2010. gadā par 4 % palielināt avansa maksājumus ESF un par 2 % — Kohēzijas fondam, taču tikai tām dalībvalstīm, kuru IKP apjoms ir samazinājies vairāk nekā par diviem cipariem vai kuras ir saņēmušas SVF maksājumu bilances atbalstu; aicina Komisiju noskaidrot, kāpēc kavējas n+2/n+3 noteikumu īstenošana, un aicina rast elastīgus risinājumus, lai dalībvalstis nezaudētu šos līdzekļus;
Supports the Council’s proposal to increase advances for 2010 by 4% in the case of the ESF and by 2% in the case of the Cohesion Fund, but only for Member States whose GDP has fallen by more than two digits or which have received IMF balance-of-payments support; calls on the Commission to study the causes of the delays in implementation and to find flexible solutions for the n+2/n+3 rules, so that funds are not forfeited to the Member States;
14. aicina Komisiju un dalībvalstis pastāvīgi uzraudzīt krīzes ietekmi dažādās strukturālās un attīstības jomās, kā arī uzraudzīt iespēju izmantošanu, ko nodrošina 2. mērķim paredzētie finansēšanas instrumenti, lai atbalstītu uzņēmējdarbību, MVU un struktūras, kas darbojas integrējošas ekonomikas jomā, nolūkā palielināt to konkurētspēju un līdz ar to nodarbinātības izaugsmes potenciālu, kā arī atvieglot to piekļuvi finansēšanas instrumentiem ( Jaspers , Jeremie , Jessica , Jasmine ); aicina Komisiju un dalībvalstis iegūtos pierādījumus izmantot, lai sagatavotu un formulētu turpmāko ES 2. mērķa kohēzijas politiku reģionālā un vietējā mērogā tajās jomās, kurās ir pierādāma ES intervences pievienotā vērtība (jo īpaši tādās jomās kā inovācijas tūrisma, pakalpojumu, IT un ražošanas nozarēs, vienlaikus nodrošinot vides aizsardzību un uzlabošanu un atjaunīgās enerģijas vai tehnoloģiju potenciāla attīstību, kas ievērojami uzlabos to uzņēmumu darbību, kuri izmanto konvencionālo enerģiju, samazinot emisijas un atkritumu daudzumu, kā arī sekmēs inovācijas primārās ražošanas sektorā);
Calls on the Commission and the Member States to monitor, on a continuous basis, the impact of the crisis in various structural and development fields and the use made of the opportunities offered by the financing instruments earmarked for Objective 2 primarily to support entrepreneurship and SMEs and bodies working for a social, inclusive economy, with a view to increasing their competitiveness and thus the potential for greater employment, and facilitating their access to financial engineering instruments (Jaspers, Jeremie, Jessica, Jasmine); calls on the Commission and the Member States to use this evidence to prepare and target the future Objective 2 EU Cohesion to those areas, at regional and local level, where added value of EU interventions can be demonstrated (in particular innovations in the tourism, service, IT, and industrial sectors, alongside protection and improvement of the environment and the potential development of renewable energy or technologies that would significantly improve conventional energy undertakings, targeting low emissions and minimising waste production, as well as innovations in the primary sector);
18. norāda, ka urbāniski reģioni un pilsētu centri to īpatnību dēļ rada specifiskas un būtiskas sociālās problēmas (paaugstināts bezdarba līmenis, marginalizācija, sociālā atstumtība utt.), kas ir padziļinājušās krīzes ietekmē un kas ir rūpīgi jāanalizē, lai veiktu atbilstīgus īstermiņa un ilgtermiņa pasākumus;
Notes that urban regions and urban centres present, by their very nature, particular and significant social problems (high unemployment, marginalisation, social exclusion etc.), which have increased owing to the impact of the crisis and which must be studied carefully in order to take appropriate action and both short- and long-term measures;
22. prasa, lai konkrētos apstākļos (tādos kā ekonomikas krīze) padarītu elastīgāku N+2 noteikumu, ņemot vērā kohēzijas politikas mērķus un ciklisku ekonomisko pārmaiņu ietekmi uz valsts finansēm un privātiem ieguldījumiem;
Insists that in special circumstances (such as the economic crisis) greater flexibility can be exceptionally required in the N+2 rule in view of the objectives pursued by the cohesion policy and the effects of cyclical economic changes on public finances and private investment;
Saistībā ar globālo finanšu un ekonomikas krīzi un pašreizējo ekonomikas lejupslīdi Eiropā būtisku ieguldījumu Eiropas ekonomikas atveseļošanas plāna realizācijā sniedz ES reģionālā politika, kas ir lielākais Kopienas reālās ekonomikas ieguldījumu avots un ievērojami atbalsta valsts ieguldījumus, tostarp reģionālā un vietējā mērogā.
In the context of the global financial and economic crisis and the economic slowdown in Europe, EU regional policy makes a decisive contribution to the Economic Recovery Plan, constituting the main Community source of investment in the real economy and providing notable support for public investment, including at regional and local level.
Ņemot vērā, ka ES trūkst efektīvu ekonomikas koordinēšanas un līdzsvarotas izaugsmes mehānismu, izšķiroša nozīme ir kohēzijas politikai, ko īsteno ar struktūrfondu un citu pasākumu palīdzību.
Given the EU’s lack of effective mechanisms for economic coordination and balanced growth, cohesion policy, through the Structural Funds and other actions, is of prime importance.
Reģionālā politika ir ne tikai veids, kā nekavējoties mazināt krīzes nelabvēlīgo ietekmi uz ekonomiku un sociālo jomu, bet tā ir arī ilgtermiņa politika, lai izskaustu krīzes apstākļos pamanītās un radītās strukturālās problēmas, jo īpaši attiecībā uz konkurētspēju un nodarbinātību 2. mērķa dalībvalstīs.
Regional policy is not only a way to immediately ‘damp down’ the negative economic and social effects of the crisis but is also a long-term policy for combating the structural problems revealed and created against the background of the crisis, particularly as regards competitiveness and employment in the Objective 2 Member States.
Šajā ziņojumā galvenā uzmanība pievērsta darbībām, kuru mērķis ir nostiprināt Eiropas ekonomikas atveseļošanas plāna divus galvenos pīlārus, jo īpaši konkurētspējas pīlāru, sistemātiski un efektīvi izmantojot tiem atbilstīgās apropriācijas un līdzekļus.
This report focuses on actions to implement the two main pillars of the European Economic Recovery Plan, in particular the competitiveness pillar, through systematic and effective use of appropriations and the means corresponding to them.
Ekonomikas krīze un reģionālā konkurētspēja un nodarbinātība
The economic crisis and ‘regional competitiveness and employment’
2. mērķis bija un ir viens no nozīmīgākajiem kohēzijas politikas pīlāriem un šodien saistībā ar ekonomikas krīzes pārvarēšanu iegūst īpašu nozīmi, lai palielinātu Eiropas reģionu konkurētspēju un gatavību izaugsmei pēckrīzes periodā.
Objective 2 has been and remains one of the most important pillars of cohesion policy and takes on particular significance today, in the context of exiting the economic crisis, for increasing the competitiveness of the European regions and their readiness for growth in the post-crisis era.
Laikposmā no 2000. līdz 2006. gadam 2. mērķis, kas attiecas uz ekonomikas un sociālās jomas pārbūvi vāji attīstītos reģionos, bija paredzēts 15,2 % Eiropas iedzīvotāju (2. mērķa jomas aptvēra apmēram 69,8 miljonus cilvēku).
In the period 2000-2006, Objective 2, which related to support for the economic and social conversion of areas lagging behind in their development, was aimed at 15.2% of Europeans (around 69.8 million inhabitants lived in Objective 2 areas).
Viņi saņēma finansējumu 22,5 miljardu euro kopsummā (9,6 % no visiem līdzekļiem), un aplēsts, ka tika izveidotas 730 000 bruto darba vietas.
They benefited from total financing of EUR 22.5 billion (9.6% of overall resources), while it is calculated that 730 000 gross jobs have been created.
Šie reģioni klasificējami kā a) rūpniecības rajoni (8,5 %), kuros nodarbinātības līmenis ir augstāks nekā vidēji Kopienā, rūpniecībā nodarbināto skaits lielāks nekā vidēji Kopienā un tas pastāvīgi samazinās, b) lauku rajoni (5,2 %), kuros iedzīvotāju blīvums ir mazāks kā 100 iedzīvotāji uz km 2 , nodarbinātības līmenis lauksaimniecības sektorā ir divreiz lielāks nekā vidēji Kopienā, bezdarba līmenis ir lielāks nekā vidēji Kopienā un pastāvīgi samazinās iedzīvotāju skaits, c) pilsētu rajoni (1,9 %), kuros ilgstošā bezdarba līmenis ir lielāks nekā vidēji Kopienā, augsts nabadzības līmenis, sevišķi degradēta sociālā vide, augsts noziedzības līmenis un vāja izglītības sistēma, d) zvejniecības rajoni (0,3 %), e) jaukti rajoni (2,1 %).
These regions may be classed as: (a) industrial areas (8.5%) with unemployment rates higher than the Community average, with industrial employment greater than the Community average and in steady decline, (b) rural areas (5.2%) with a population density of fewer than 100 inhabitants per square kilometre, with an employment rate in the rural sector more than double the Community average, with an unemployment rate higher than the Community average and with a steadily declining population, (c) urban areas (1.9%) with long-term unemployment greater than the Community average, with a high level of poverty, with a particularly damaged social environment, with a high crime rate, with low educational performance, (d) fisheries areas (0.3%), (e) mixed areas (2.1%).
Līdz ar 2006. gada reformu 2. mērķis tagad attiecas uz reģionālās konkurētspējas un nodarbinātības palielināšanu 19 dalībvalstu 168 reģionos (sk. I pielikumu), t.i., ietver 314 miljonus iedzīvotāju un kopējais finansējums 2007.–2013. gadam ir 54,7 miljardi euro (gandrīz 16 % no kopējiem līdzekļiem).
With the 2006 reform, Objective 2 now relates to strengthening regional competitiveness and employment in a total of 168 regions in 19 Member States (see Annex I), i.e. 314 million inhabitants, with total financing for 2007-2013 of EUR 54.7 billion (almost 16% of overall resources).
Tāpēc ir būtiski, lai 2. mērķis tiktu pilnībā apgūts un pilnā mērā sniegtu ieguldījumu mūsu tautsaimniecību atveseļošanas kopējās stratēģijas īstenošanā, kā arī konkurētspējas palielināšanā.
It is therefore important for Objective 2 to be fully exploited and to make a full contribution to the overall strategy for our economies’ recovery, as well as to their competitiveness.
Īpaši svarīgi, ka apmēram 73,7 % no šā līdzekļu daudzuma ir piešķirti a) zināšanu uzlabošanai un inovācijai (33,7 %) un b) vairāk un labākām darba vietām (40 %).
It is particularly important that around 73.7% of this amount is earmarked for (a) improving knowledge and innovation (33.7%), and (b) more and better jobs (40%).
Procentuālā attiecība, kas atbilst 1. mērķa reģioniem, ir ievērojami zemāka, tikai 40 %, lai gan absolūto skaitļu izteiksmē tā ir būtiski lielāka, jo attiecīgo rajonu vajadzības ir augstākas (sk. II pielikumu).
The corresponding percentage for Objective 1 regions is markedly lower, just 40%, even though, in absolute figures, it is significantly higher due to the greater needs of the areas in question (see Annex II).
Komisijas jaunākajā progresa ziņojumā par ekonomisko un sociālo kohēziju ietvertie dati liecina, ka periodā pirms ekonomikas krīzes par augstiem izpildes līmeņiem 2. mērķa reģionos liecina vairums rādītāju, tādi kā nodarbinātība, inovācija, pētniecība un izstrāde (R&D), cilvēku kapitāla noslodze, izglītība un apmācība, mūžizglītība, savukārt citi rādītāji, tādi kā ārvalstu tiešie ieguldījumi (ĀTI) un produktivitāte, augstākus izpildes līmeņus uzrāda konverģences reģionos (sk. III pielikumu).
The latest progress report from the Commission on economic and social cohesion shows that most indicators in the Objective 2 regions recorded high performance levels before the economic crisis, such as employment, innovation, research and development (R&D), human capital intensity, education and training and lifelong learning, while for others, such as increased foreign direct investment (FDI) and productivity, the convergence regions show higher performance levels (see Annex III).
Piemēram, pirms krīzes laikposmā no 2000. līdz 2006. gadam IKP uz vienu iedzīvotāju attiecībā pret vidējo rādītāju ES kopumā pieauga par sešiem punktiem, ievietojot konverģences reģionus ES vidējā rādītāja četru procentu punktu robežās un sasniedzot 59 % līmeni, kas ir tuvāks minimālajai 75 % robežvērtībai, tomēr ievērojami atpaliek no tās.
By way of example, before the crisis, between 2000 and 2006,GDP per head relative to the EU average increased by six points overall, bringing the convergence regions within four percentage points of the EU average, at 59%, closer to but still well below the minimum threshold of 75%.
Lai arī konkurētspējas un nodarbinātības reģioni (2. mērķis) ievērojami apsteidz citus reģionus, sasniedzot 122 % līmeni, tomēr tajos konstatēta 4,4 % lejupslīde laikposmā no 2000. līdz 2006. gadam.
The competitiveness and employment regions (Objective 2), while they are quite a way ahead of the others at 122%, nevertheless experienced a drop of 4.4% in the 2000-2006 period.
Milzīgais konverģences reģionu produktivitātes pieaugums ir galvenais iemesls, kādēļ ievērojami samazinājās IKP uz vienu iedzīvotāju rādītāju atšķirības (sk. IV pielikumu).
The large rise in productivity of the convergence regions is the main reason why the difference in per capita GDP has significantly decreased (see Annex IV).
Sākot no 2000. gada, rūpniecības un pakalpojumu produktivitāte konverģences reģionos ir pieaugusi par 2 % gadā, kas ir divreiz vairāk nekā procentuālā attiecība 2. mērķa konkurētspējas un nodarbinātības reģionos.
From 2000 onwards productivity in industry and services shows a 2% annual increase in the convergence regions, double the percentage in the competitiveness and employment regions under Objective 2.
Šo pieaugumu sekmēja atbalsts izglītībai, labāka un plašāka IKT izmantošana un augsts ārvalstu tiešo ieguldījumu piesaistes līmenis.
This increase has been supported by assistance for education, better and wider use of ICT and high inflow of foreign direct investment.
Vienlaikus starp reģioniem joprojām pastāv lielas atšķirības izglītības standartu jomā.
At the same time, there are still major disparities in educational standards between regions.
Absolventu skaits 2. mērķa reģionos ir gandrīz par 9 % lielāks nekā konverģences reģionos.
The proportion of graduates is almost 9% higher in the Objective 2 regions than in the convergence regions.
Turklāt konverģences reģionos ievērojami atpaliek arī līdzdalība mūžizglītībā, proti, 2. mērķa reģionos tā ir uz pusi lielāka.
Also, participation in lifelong learning lags behind significantly in the convergence regions, where the proportion is half that in the Objective 2 regions.
Finanšu un ekonomikas krīze uzrāda Eiropas konverģences jomu vājās vietas un Eiropas reģionu strukturālās nepilnības, jo īpaši attiecībā uz konkurētspēju un nodarbinātību.
The financial and economic crisis highlights the weaknesses of the European convergence areas and the structural disadvantages, particularly as regards competitiveness and employment, of the European regions.
Pamatojoties uz Komisijas jaunākajām prognozēm (2009.–2011. gads), situācija darba tirgū joprojām būs nelabvēlīga, sagaidāms, ka bezdarba līmenis ES sasniegs 10,25 %, un darba vietu skaits samazināsies par 2,25 % 2009. gadā un par 1,25 % 2010. gadā.
Based on the latest Commission forecasts (2009-2011), the situation in the labour market will remain unfavourable and the unemployment rate is expected to reach 10.25% in the EU, with the loss of 2.25% of jobs for 2009 and 1.25% for 2010.
Krīze, skarot ekonomikas pamatnozares, ir arī izraisījusi šādas sekas pašreizējā periodā: a) pieaudzis jaunu pasūtījumu skaits un uzticība, kā arī panākts ES rūpniecības kopainas uzlabojums, kā rezultātā stabilizējusies rūpnieciskā ražošana, lai gan nav konstatēta ievērojama rūpniecības atveseļošanās, t.i., ražošanas apjoms ir par 20 % zemāks nekā 2008. gada sākumā (sk. IV pielikumu), b) joprojām samazinās darbība rūpniecības sektorā un c) MVU joprojām ir sarežģīti saņemt mikrokredītus/finansējumu.
The crisis, with its impact in the key sectors of the economy, has the following consequences in the current period also: (a) an increase in new orders and confidence and an improvement in the EU industrial picture, leading to stabilisation of industrial production but without a dramatic recovery, i.e. at a rate 20% lower than at the start of 2008 (see Annex IV), (b) continued decline in activities in the manufacturing sector, and (c) continued difficulty for SMEs in accessing micro-credit/financing.
Daudzu dalībvalstu lielās finanšu problēmas (liels valsts parāds, liels budžeta deficīts) arī ir bremzējošs faktors un apgrūtina dalībvalstu līdzfinansējuma piešķiršanu 2. mērķa programmām.
The major financial problems of many Member States (high public debt, high budget deficit) are also an inhibiting factor and a constraint on the contribution of national co-financing to programmes relating to Objective 2.
Diemžēl šajā posmā nav pieejams kvalitatīvo un kvantitatīvie datu apkopojums par finanšu un ekonomikas krīzes īstermiņa un ilgtermiņa ietekmi ES reģionos un nav izstrādāti nozīmīgākie ekonomiskie un sociālie rādītāji.
Unfortunately, at this stage there is a lack of aggregated qualitative and quantitative data on the short-term and long-term impact of the financial and economic crisis in the EU regions and the shaping of the most significant economic and social indicators.
Referente uzskata, ka Komisijai ir jāiesniedz īpašs ziņojums/pētījums par finanšu un ekonomikas krīzes sekām ES reģionos, jo īpaši 2. mērķa reģionos, ņemot vērā krīzes sevišķi nelabvēlīgo ietekmi uz nodarbinātību un konkurētspēju.
The rapporteur takes the view that the Commission should present a special report/study on the consequences of the financial and economic crisis in the EU regions, in particular the Objective 2 regions, given its particularly negative impact on employment and competitiveness.
Reģionālās politikas ieguldījums ekonomikas krīzes apkarošanā saistībā ar 2. mērķi
Contribution of regional policy to fighting the economic crisis within the framework of Objective 2