natgillin/translations-raw huggingface dataset:
40. prasa nodrošināt augsta līmeņa patērētāju aizsardzību visā ES, lai veicinātu, ka turpmāk tiek stiprināts iekšējais tirgus finanšu pakalpojumu un protekcionisma apkarošanas jomā;
Calls for a high level of consumer protection to be established throughout the EU, so that the internal market in the field of financial services can be further strengthened and protectionist practices combated;
44. aicina Komisiju Patērētāju programmā uzsvērt standartizācijas nozīmi, lai vienkāršotu sarežģītos procesus un patērētāju sarežģīto informēšanu, piemēram, par pakalpojumiem, un nodrošinātu, ka gan patērētāju organizācijas, gan valsts iestādes ir iesaistītas šajā svarīgajā uzdevumā;
Calls on the Commission to highlight the importance of standardisation in the Consumer Agenda, with a view to simplifying complex processes and complex consumer information on services, for example, and to ensure that both consumer organisations and national authorities are involved in this important task;
45. aicina Komisiju iekļaut pieejamības patērētājiem aspektu Patērētāju programmā, lai nodrošinātu, ka neaizsargātajām grupām ir pieejami vajadzīgie pamata produkti un pakalpojumi;
Calls on the Commission to include a consumer accessibility element in the Consumer Agenda in order to make sure that vulnerable groups have access to the essential products and services they need;
52. aicina Komisiju izmantot visas pilnvaras saskaņā ar Līgumiem, lai uzlabotu visu ar patērētājiem saistīto ES tiesību aktu transponēšanu, piemērošanu un izpildi; aicina dalībvalstis pastiprināt centienus, lai pilnībā un pareizi īstenotu šos tiesību aktus;
Calls on the Commission to use all its powers under the Treaties to improve the transposition, application and enforcement of all consumer-related EU legislation; calls on the Member States to step up their efforts to fully and correctly implement this legislation;
58. aicina Komisiju uzsākt starpiestāžu debates par atbilstošu veidu, kā uzlabot patērētāju turpmāko tiesisko aizsardzību viņu tirgus darījumos, pienācīgi ņemot vērā pieeju, kas izklāstīta Patērētāju tiesību direktīvā;
Calls on the Commission to launch an interinstitutional debate on the appropriate way forward in order to improve the legal protection of consumers in their market transactions, with due regard to the approach set out in the Consumer Rights Directive;
Referente vispirms vēlētos pateikties par lielo ieguldījumu bijušajai EP deputātei Eva Britta Svensson , kura diemžēl veselības iemeslu dēļ pārtrauca darbu Eiropas Parlamentā šā ziņojuma projekta sagatavošanas posmā.
The Rapporteur would like to start by thanking Mrs Eva Britta Svensson (former MEP) who regrettably resigned from the European Parliament due to health reasons during the preparation phase of the draft report for her excellent input.
Eiropas Komisijai jāpublicē Patērētāju programma līdz 2012. gada maijam, turpinot ES Patērētāju stratēģiju 2007.–2013. gadam (COM (2007) 99 galīgā redakcija).
The European Commission is set to publish a Consumers Agenda by May 2012 as the follow-up to the 2007-2013 EU Consumer Strategy (COM (2007) 99 final).
Tā tiks publicēta kā Komisijas paziņojums un ietvers visas iniciatīvas attiecībā uz patērētājiem, sākot no 2012. gada, tomēr tā aptvers plašāku darbības jomu nekā ES Patērētāju stratēģija 2007.–2013. gadam.
It will be published as a Commission Communication and will include all initiatives for consumers from 2012 and beyond but will go further than the scope of the 2007-2013 EU Consumer Strategy.
Mēs atzinīgi vērtējam šo vērienīgo pieeju un mudinām Komisiju izstrādāt arī Zaļo grāmatu, lai patērētāju tiesību organizācijām, pilsoņiem, valstu parlamentiem un valdībām būtu reāls pamats diskusijām.
We welcome this ambitious approach and urge the Commission to also launch a green paper so there can be a real ground for discussion for consumer rights organisation, citizens, national parliaments and governments.
Patērētāju programmai vispusīgi jāaptver visas svarīgās tēmas un uzdevumi, kuri būs jārisina patērētāju jomā.
The Consumer Agenda should be an umbrella for all the important topics and challenges that we have ahead of us in the consumer area.
Tai jābūt ES patērētāju politikas stūrakmenim un pirmo reizi jāpiešķir konkrēta nozīme ES līguma principam, saskaņā ar kuru patērētāju intereses ir jāņem vērā visās citās svarīgās ES politikās.
It should be a milestone in EU consumer policy and for the first time gives concrete meaning to the EU Treaty principle according to which consumer interests have to be taken into account in all other relevant EU policies.
Lai nodrošinātu pārtikas nekaitīgumu, veselībai un produktu drošumam ir jābūt galvenajai prioritātei Patērētāju programmā.
To ensure safe food, health and product safety should be the highest priority in the Consumer Agenda.
Tomēr mums nepieciešama arī tāda Patērētāju programma, kas samazinās nevienlīdzību starp patērētājiem Eiropā, veicinās ekonomiku, kas rada mazas oglekļa emisijas, kā tas nolemts stratēģijā „ES 2020”, un aizsargās bērnus no reklāmas.
But we also need a Consumer Agenda that will lower the inequalities between consumers in Europe, contribute to a low carbon economy as decided in the EU 2020 strategy and to protect children from advertising.
Vispārīgāk runājot, ir jārisina jaunas problēmas, ar kuriem jāsastopas modernajai sabiedrībai, piemēram, mūsu tirgu globalizācija, ekonomikas digitalizācija un sabiedrības novecošanās, kā arī tiesību/tiesiskās aizsardzības īstenošanas instrumenti un atbalsts patērētāju organizācijām.
More globally, the new challenges that modern societies have to face, need to be addressed, such as the globalisation of our markets, the digitalisation of the economy and ageing population as well as the importance of enforcement/redress instruments and support to consumer organisations.
Patēriņa tirgus pārskati un Patērētāju iespēju palielināšanas programma
The Consumer Scoreboard s and the Consumer Empowerment Agenda
Neseni Komisija pētījumi rāda, ka ievērojami jāpalielina patērētāju iespējas.
Recent studies from the Commission shows that consumers needs to become increasingly empowered.
Patērētāju iespējas ir atkarīgas no patērētāju tiesību un informācijas pārzināšanas, labi zināmām un efektīvām nevalstiskajām organizācijām un sabiedriskajām iestādēm, aktīviem medijiem un vienkāršas un pieejamas tiesiskās aizsardzības.
Consumer empowerment depends on knowledge of consumer rights and information, well known and effective non-governmental organisations and public authorities, an active media and simple and accessible means of redress.
Patērētāju apstākļu kvalitāte dalībvalstīs tiek uzraudzīta, izmantojot 2011. gada marta Patēriņa tirgus pārskatu (SEC (2011)).
The quality of consumer conditions in the Member States is monitored through the Consumer Conditions Scoreboard March 2011 (SEC (2011)).
Patēriņa tirgus pārskats arī apstiprina plaisas pieaugumu starp vietējo un pārrobežu elektronisko komerciju, plašu nabadzību un daudzu Eiropas pilsoņu nespēju piekļūt pamatprecēm un pakalpojumiem, kā arī milzīgas patērētāju bažas par pārtikas nekaitīgumu.
The Scoreboard also confirms a growing gap between domestic and cross-border e-commerce, an extensive poverty and lack of access to basic goods and services among many citizens in Europe and a vast concern among consumers about the safety of food.
Patērētāju iespēju pakete, kuru Eiropas Komisija publicēja 2011. gada 11. aprīlī, ir parādījusi patērētāju zināšanu trūkumu par savām tiesībām un apstiprinājusi vajadzību palielināt patērētāju iespējas.
The Consumer empowerment package published by the European Commission on 11 April 2011 has exposed the lack of consumer awareness of their rights and confirmed the need to tackle consumers’ empowerment.
Patērētājiem jāspēj saprast, kādi ir interneta laikmeta vislabākie iespējamie rīki, lai zinātu, varētu izvēlēties un vislabākajā veidā izmantotu savas tiesības aizvien mainīgākajā tirgū.
Consumers have to be able to understand the best possible tools of the internet age in order to be aware, able to choose, and make the best use of their rights in an increasingly challenging market.
Būtiska ir sabiedrisko iestāžu, kā arī patērētāju organizāciju aktīva iesaistīšanās, tāpēc jānodrošina to finansējums.
The active role of public authorities as well as of consumer organisations is essential, therefore their funding should be ensured.
Veidojot un atbalstot spēcīgas un kompetentas patērētāju organizācijas, var patiesi palīdzēt paaugstināt patērētāju informētību un pārstāvēt viņu intereses gan politikas veidošanā, gan īstenajā dzīvē.
Building and supporting strong and competent consumer organisations can really help consumers raise their awareness and represent their interests both in policy-making and in real life.
2011. gada oktobrī Patēriņa tirgus pārskata 6. izdevums parādīs 50 galvenos patērētāju tirgus atbilstoši patērētāju priekšstatiem par pārredzamību, salīdzināmību, uzticamību, problēmām, sūdzībām, pāreju un kopējo apmierinātību.
In October 2011 the 6th edition of the Scoreboard will highlight the 50 main consumer markets according to consumer perceptions of transparency, comparability, trust, problems, complaints, switching and overall satisfaction.
Iepriekš minētie pētījumi Eiropas Savienībai sniedz spēcīgu signālu veikt konkrētas darbības, lai palielinātu patērētāju iespējas un patērētāju aizsardzību.
The studies mentioned above gives a strong imperative to the European Union to take concrete action to increase consumer empowerment and consumer protection.
Sociālā un vides ilgtspēja
S ocial and environmental s ustainability
Patērētāju apstākļi Eiropā ievērojami atšķiras.
The conditions for consumers vary greatly across Europe.
Ir 499 miljoni iedzīvotāju, pilsoņu, cilvēku, un katram no viņiem ir atšķirīgi apstākļi.
With 499 million people, citizens, human beings, we all face different conditions.
Aptuveni 80 miljoni cilvēku, no kuriem 19 miljoni ir bērnu, nevar atļauties tādas pamatlietas kā siltu mājokli, maksāt īres maksu vai atļauties vasaras brīvdienas ārpus savām mājām.
Approximately 80 million people, of which 19 million are children, cannot afford basic things such as a warm home, to pay the rent or to afford a summer holiday outside the home.
Jāvēršas pret šo patērētāju apstākļu nevienlīdzību, un Patērētāju programmā jāparedz pieejamības perspektīva patērētājiem.
These conditions of inequality for consumers need to be addressed and there needs to be a consumer affordability perspective in the Consumer Agenda.
Lai samazinātu nevienlīdzību starp patērētājiem un pilsoņiem, ir svarīgi, lai sociālie pakalpojumi tiktu finansēti solidāri un tie būtu pieejami ikvienam.
Crucial to reducing the inequalities between consumers and citizens is that welfare services should be financed in solidarity and accessible for everyone.
Saskaņā ar stratēģiju „ES 2020” Eiropas mērķis ir izveidot gudru, ilgtspējīgu un integrējošu izaugsmi.
According to the EU 2020 strategy, Europe is aiming for creating a smart, sustainable and inclusive growth.
ES ir izvirzījusi vērienīgus mērķus, lai samazinātu CO 2 emisijas, un, ja mēs vēlamies sasniegt šos mērķus un Eiropas Savienībā izveidot ekonomiku, kas rada mazas oglekļa emisijas, mums jānodrošina, lai privātais patēriņš kļūst ilgtspējīgāks, jo tas nodrošina 56 % no ES IKP.
The EU has set up ambitious targets for reducing CO 2 emissions, and if we are to reach these targets and create a low carbon economy in the European Union, we have to make sure that the private consumption becomes more sustainable as it represents 56 % of EU GDP.
Patērētāju programmā jānorāda, kā privātais patēriņš var veicināt ekonomiku, kura rada mazas oglekļa emisijas.
The Consumer Agenda has to address in which way the private consumption can promote a low carbon economy.
Visstraujāk pieaugošo CO 2 emisiju avotu Eiropas Savienībā rada transporta un enerģētikas nozares.
The fastest source of growing CO 2 emissions in the EU comes from transportation and energy.
Iekšējais tirgus veido ārējās ietekmes CO 2 emisiju veidā.
The internal market creates externalities in terms of CO 2 emissions.
Patērētāju programmai jāveicina pāreja uz ekonomiku, kas rada mazas oglekļa emisijas, un tas paredz veicināt vietējo patēriņu, lai samazinātu CO 2 emisijas, ko rada transporta nozare ES.
The Consumer Agenda must promote the transition to a low carbon economy, and this implies more local consumption to reduce CO 2 emissions from transportation in the EU.
Tas arī nozīmē veicināt pārstrādi un otrreizējo patēriņu, tomēr nepietiek tikai ar pārstrādi, patērētājiem piedāvātajiem produktiem jābūt visenergoefektīvākajiem.
It also means promoting recycling and second hand consumption, but recycling is not enough, the products that are offered to consumers must be the most energy efficient.
Vēl viena problēma, kas jārisina Patērētāju programmā, ir pārtikas atkritumi, jo katru gadu ES atkritumos nokļūst 90 miljoni tonnu pārtikas.
Another problem that needs to be addressed in the Consumer Agenda is the waste of food, as around 90 million tons of food is wasted every year in the EU.
2050. gadā pasaules iedzīvotāju skaits pieaugs līdz 9 miljardiem cilvēku, un pārtikas pieprasījums palielināsies par 70 %.
The world population will grow to 9 billion people in 2050 and the demand for food will increase with 70 percent.
Tas radīs lielu izaicinājumu globālajām lauksaimniecības sistēmām un arī patērētājiem Eiropā.
This will pose great challenges to the global agricultural systems, and also to consumers in Europe.
Tas ir tikai vēl viens iemesls, lai veicinātu lokālāku un videi draudzīgāku pārtikas ražošanu.
This is just another reason to promote more local and ecological production of food.
Patērētāju programmai jābūt holistiskai un ar vīziju, tai ir jāatspoguļo pasaulē notiekošais.
The Consumer Agenda needs to be visionary and holistic; it needs to reflect what is happening in the world.
Pašlaik mēs varam gaidīt potenciāli postošus notikumus klimata pārmaiņu jomā, tāpēc patērētāju sabiedrībai ir pamatīgi jāmainās.
Currently we are facing a potential disastrous development with climate change, and therefore the consumption society has to change profoundly.
Patērētāju programmai jāveicina stratēģijas „ES 2020” ilgtspējīgas izaugsmes mērķis, un līdz ar to ilgtspējīgu pakalpojumu, piemēram, izglītības, veselības aprūpes un vecu cilvēku aprūpes, sabiedriskā patēriņa pieaugums.
The Consumer Agenda has to promote the goal of sustainable growth in the EU 2020 strategy, and therefore the increase of sustainable public consumption of services such as education, health care and old age care.
Tieši tas ir nozīmīgākais mūsu dzīvē; tas veido kopienu un nerada CO 2 emisijas.
This is what really matters in life; it creates community and does not generate CO 2 emissions.
Lai veicinātu ilgtspējīgu patēriņu, svarīga nozīme ir arī publiskajiem iepirkumiem.
To promote sustainable consumption, also public procurement has a crucial role.
Publiskos iepirkumos ne tikai jāatļauj augsti vides aizsardzības, kā arī darba tiesību un kolektīvo līgumu standarti, bet tie pat jānosaka par obligātiem.
It should be not only allowed but also mandatory in public procurement to set a high standard for environmental protection, as well as labour rights and collective agreements.
Pārtikas nekaitīgums un produktu drošums
Safety of food and products
Saskaņā ar aptauju BEUC dalīborganizācijās galvenās divas prioritātes patērētājiem ir labāka aizsardzība finanšu pakalpojumu un pārtikas nozarē, ietverot arī neseno pārtikas cenu pieaugumu.
According to a poll among the member organisations of BEUC the top two priorities for consumers are better protection in the field of financial services and food, including the recent increase in food prices.
Kā patērētāji mēs tērējam lielu ienākumu daļu pārtikas iegādei, un tāpēc ir būtiski, lai Patērētāju programmā tiktu iekļauti tādi pārtikas aspekti kā nekaitīgums, marķējums u.c.
As consumers we spend much of our incomes on food, and it is therefore essential that the safety, labelling and other aspects of food are included in the Consumer Agenda.
Lai cīnītos pret aptaukošanos un veicinātu veselīgu izvēli, patērētājiem nepieciešama skaidrāka informācija nekā šobrīd.
To tackle obesity and promote healthy choices, consumers need clearer information than today.
Informācijai par pārtiku jābūt pilnīgai un viegli saprotamai.
Food information needs to be complete and easy to understand.
Ir nepieciešami arī augstāki pārtikas nekaitīguma standarti un ilgtspējīga pārtikas marķējuma redzējums, lai patērētāji varētu veikt kompetentāku izvēli.
There is also a need for higher food safety standards and a vision for sustainable labelling of food so that consumers can make more informed choices.
Pārtikas marķēšana notiek saskaņā ar priekšlikumu par regulu par pārtikas informācijas sniegšanu patērētājiem, tomēr pārtikas marķēšanas jautājums jārisina arī Patērētāju programmā, jo pārtika patērētājiem ir būtiska.
Food labelling is dealt with under the proposal on Regulation on Food Information to Consumers, but labelling of food should also be addressed in the Consumer Agenda as food is an essential for consumers.
Tomēr nepietiek tikai ar marķēšanu, lai risinātu jautājumus par aptaukošanos, pesticīdiem un citām bīstamām ķīmiskām vielām.
But labelling is not enough to fight obesity, pesticides and other hazardous chemicals.
Tirgū jāaizliedz un jāierobežo daudz vairāk vielu, piemēram, mākslīgās transtaukskābes, ko izmanto vairumā pārstrādātas pārtikas un kas veicina sirds un asinsvadu slimības un milzīgus veselības aprūpes sistēmu izdevumus.
We need to ban and restrict many more substances on the market, such as artificial transfats that is used in most processed food and is contributing to cardiovascular diseases and enormous costs for our health care systems.
Saistībā ar pārtiku, veselību un nekaitīgumu jaunajai Patērētāju programmai jārisina arī jautājums par apdraudējumu, ko rada pret antibiotikām rezistentas baktērijas.
Concerning food, health and safety, the new Consumer Agenda also needs to address the threat of antibiotic resistant bacteria.
Ja mēs nerīkosimies tagad, tas izraisīs lielas veselības problēmas un veselības aprūpes izmaksas.
If we don’t act now, this will cause major challenges for our health and expenses for health care.
Patērētāju programmai jārisina jautājums par šo milzīgo apdraudējumu, uzsākot pakāpeniski pārtraukt plaši izplatīto un medicīniski nepamatoto antibiotiku lietošanu gaļas rūpniecībā, kas rada lielas problēmas sabiedrības veselībai.
The Consumer Agenda needs to address this enormous threat by starting to phase out the widespread and medically unmotivated use of antibiotics in the meat industry that poses big problems for the public health.
Komisijai arī jāparedz konkrēti pasākumi Patērētāju programmā, lai samazinātu patērētāju un vides pakļaušanu vielām, kas satur kaitīgas ķīmiskas vielas.
The Commission also needs to take concrete action in the Consumer Agenda to lower the exposure of consumers and the environment to hazardous chemicals including substances.
Patērētāji katru dienu sastopas ar tādu ķīmisko vielu sajaukumiem, par kuriem zināms, ka tie izraisa vēzi un izjauc hormonālo sistēmu, piemēram, parabēni, kurus izmanto kā konservantus gandrīz visā kosmētikā, krēmos un šampūnos.
Consumers are faced with cocktails of chemicals on a daily basis which are known to cause cancer and disturb the hormone system, such as parabens that is used as a preservative in almost all cosmetics, creams and shampoos.
Ņemot vērā šo ķīmisko vielu bīstamību un plašo pielietojumu patēriņa produktos, nepietiek tikai ar marķēšanu.
With such dangerous and widely used chemicals in consumer products, labelling is not enough.
Komisijai jānodrošina plašāki pētījumi par parabēnu veselības riskiem.
The Commission should make sure there is more extensive research on the health risks of parabens.
Ir rūpīgi jāizskata arī Dānijas piemērs, kurā parabēni ir aizliegti maziem bērniem paredzētos produktos.
One should also take a close look at the example of Denmark where parabens are banned in products that are directed towards young children.
Ir nepieciešams, lai RAPEX ziņojumu sistēma kļūtu vēl skaidrāka un efektīvāka, lai likumdevēji būtu labāk informēti par riskiem, ko rada atsevišķi patēriņa produkti.
There is a need for the RAPEX notification system to become more transparent and effective for legislators to become more aware of the risks posed by specific consumer products.
Jāpastiprina un atbilstoši jāievieš noteikumi par vispārējo produktu drošumu, un jāizstrādā vai jāuzlabo īpaši noteikumi par bīstamiem produktiem.
Rules on general product safety have to be strengthened and well implemented and specific rules for hazardous products needs to be developed or improved.
Atbilstoši jāreglamentē nanotehnoloģijas, un jāmarķē produkti, kuri satur nanomateriālus.
Nanotechnology needs to be adequately regulated and products containing nanomaterial must be labelled.
Noteiktos gadījumos nepieciešamas arī rotaļlietu drošuma pārbaudes, ko veic neatkarīga trešās puse.
Also an independent third-party testing of the safety of toys is required in specific cases.
Bērni un reklāma
Children and advertising
Bērni ir viena no visneaizsargātākajām patērētāju grupām.
Children belong to one of the most vulnerable groups of consumers.
Lai gan bērni nav tādi patērētāji kā pieaugušie patērētāji, jo viņi nevar izdarīt kompetentu izvēli, viņi tiek pakļauti intensīvai reklāmai.
But although children are not ‘consumers’ as adult consumers as they cannot make informed choices, they are exposed to extensive advertising.
Patērētāju programmai šī problēma jārisina.
This problem has to be addressed in the Consumer Agenda.
Šī nepieciešamība ir īpaši steidzama, lai pasargātu bērnus no neveselīgas pārtikas reklāmas.
The need is especially urgent to protect children from advertising on unhealthy food.
177 miljoni bērnu pasaulē cieš no aptaukošanās, un, atsaucoties uz patērētāju organizācijām, viens no tā iemesliem ir milzīgais reklāmas daudzums, kas ietekmē bērnus.
177 million children in the world suffer from obesity and one of the reasons for this is according to consumer organisations the massive amount of advertising that children are exposed to.
Eiropas Savienībai jārisina šī problēma un Patērētāju programmā jāaizsargā bērni no reklāmas.
The European Union needs to address this problem and protect children from advertising in the Consumer Agenda.
Šāds aizliegums pastāv Zviedrijā kopš 1991. gada, un tas aizliedz jebkāda veida reklāmu televīzijā un tiešo reklāmu, kuras mērķauditorija ir bērni līdz 12 gadiem.
Such a ban has been in use in Sweden since 1991, and it forbids all advertising on TV and direct advertising towards children under the age of 12.
Bērni ir bērni, nevis patērētāji.
Children are children and not consumers.
Tāpēc galvenajai Patērētāju programmas prioritātei jābūt bērna perspektīvas ieviešanai un televīzijas un bērniem līdz 12 gadiem paredzētas tiešās reklāmas aizlieguma ierosināšanai.
It should therefore be a main priority of the Consumer Agenda to implement a child perspective and propose a ban on TV and direct advertising towards children under the age of 12 years.
Digitālā vide
Digital environment
„Digitālā patērētāja” interešu atbalstīšana ir galvenais izaicinājums patērētāju politikas nākotnē.
The promotion of the interests of the ‘digital consumer’ constitutes a major challenge for the future of consumer policy.
Šajā jomā ir nozīmīgas problēmas, kurām jāmeklē risinājums, piemēram, patērētāja nodrošināšana ar drošu digitālo vidi, garantēta piekļuve telekomunikāciju tīkliem kā sociālās un ekonomiskās integrācijas līdzeklim, patērētāju pamattiesību ievērošana, jo īpaši personas datu aizsardzība.
There are significant challenges to tackle in this area such as to provide the consumer with a safe digital environment, access to telecommunications networks must be guaranteed, as a means of social and economic inclusion and consumers’ fundamental rights should be respected, especially the protection of their personal data.
Turklāt ES telekomunikāciju tirgū jābūt konkurencei, lai patērētājiem nodrošinātu izvēli un kvalitāti.
Moreover, competition in the EU telecoms market must be to ensure consumer choice and quality.
Tiesību un tiesiskās aizsardzības īstenošana
Enforcement and Redress