natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tādēļ nākamo mēnešu laikā pēc uzbrukumiem Ņujorkai tika apstiprināti virkne pasākumu, arī Padomes Pamatlēmums 2002/475/JHA par terorisma apkarošanu, kura mērķis paredz dažādās dalībvalstīs tuvināt teroristisku nodarījumu definīcijas un nodrošināt, ka atbilstīgas sankcijas tiek piemērotas tām fiziskām vai juridiskām personām, kas izdarījušas šādus nodarījumus vai ir atbildīgas par tiem.
Hence a whole series of measures was adopted over the months following the attacks in New York, including Framework Decision 2002/475/JHA on action to combat terrorism (the purpose of which is to further approximate the definitions of terrorist offences in the various Member States and to ensure that suitable sanctions can be imposed on natural or legal persons who perpetrate or who are responsible for such offences).
Uzdevumu vēl vairāk sarežģī tas, ka teroristu izmantotie instrumenti un metodes tiek atjaunināti un kļūst daudzveidīgāki.
This task is rendered all the more difficult on account of the fact that the tools and the methods used by terrorists have been redesigned and diversified.
Informācijas un komunikāciju tehnoloģiju, jo īpaši interneta, attīstība faktiski teroristiem rada pasaules mēroga tribīni, no kuras, ar minimālām izmaksām un risku, tie var sludināt savu propagandu, kā arī tiešsaistē izplatīt norādījumus un rokasgrāmatas.
The development of information and communication technologies (in particular the Internet), provides terrorists with a genuine world platform from which to disseminate (at minimum cost and risk) propaganda messages and on-line instructions and training manuals.
Lai ES un tās dalībvalstis spētu efektīvāk vērsties pret mūsdienu terorismu un tā jaunajiem izpausmes veidiem, Eiropas Komisija ierosināja pārskatīt 2002. gada Pamatlēmumu
With a view to enabling the EU and its Member States to respond more effectively to modern terrorism and the latter's new modus operandi , the Commission has proposed revising the 2002 framework decision
http://conventions.coe.int/Treaty/FR/Treaties/Html/196.htm , proti, terorisma jēdzienā iekļaujot konkrētu sagatavošanās rīcību: publisku aicinājumu veikt teroristiskus nodarījumus, teroristu vervēšanu un teroristu apmācību.
http://conventions.coe.int/Treaty/EN/Treaties/Html/196.htm namely the inclusion of the concept of terrorism in certain specific preparatory acts: public provocation to commit terrorist offences, recruitment for terrorism and training for terrorism.
Referente atzinīgi vērtē Komisijas vēlmi stiprināt Eiropas Savienības darbību cīņā pret teroristu vervēšanu un teroristu apmācību un uzskata, ka, šo darbību iekļaujot ES integrētajā iestāžu sistēmā (bez ilgstošām parakstīšanas un ratifikācijas procedūrām), attiecībā uz šo konkrēto sagatavošanās rīcību ieviešot vienotu tiesisko režīmu, jo īpaši saistībā ar kriminālsankciju veidiem un līmeni, kā arī radot iespēju aktivizēt ES sadarbības mehānismus saistībā ar atsauci uz 2002. gada pamatlēmumu
The rapporteur welcomes the Commission's intention to step up EU action to combat recruitment and training for terrorism and considers that there is genuine added value to be derived from incorporating such action into the EU's integrated institutional framework (no lengthy signing and ratification procedures), from providing for those specific preparatory acts a uniform legal framework as regards the nature and the level of penal sanctions, and from enabling the EU's cooperation mechanisms relating to the 2002 framework decision
Tomēr referente uzskata, ka Komisijas priekšlikums, kas paredz noteikt kriminālatbildību par „publisku aicinājumu veikt teroristiskus nodarījumus”, varētu apdraudēt pamattiesības un pamatbrīvības, jo šajā gadījumā runa ir par sodu piemērošanu ne tikai par teroristiskajiem nodarījumiem, bet arī par tādiem mutiskiem vai rakstiskiem izteikumiem, kas, iespējams, veikti, lai īstenotu teroristisku nodarījumu, vai kam varētu būt šāds nolūks.
The rapporteur considers, however, that the Commission proposal (which provides for 'public provocation to commit a terrorist offence' to be criminalised) could pose a threat to fundamental rights and freedoms, since penalties would no longer be imposed solely on terrorist offences themselves but also on words (either spoken or written) which are deemed to have caused a terrorist offence to be committed or may simply have that effect.
Tomēr, kā uzskata referente, šajā situācijā Komisijas priekšlikums neļauj pietiekami skaidrā veidā noteikt un precizēt iespējami noziedzīgu rīcību un tādā pašā veidā reaģēt saistībā ar diviem nešķiramiem mērķiem, proti, terorisma apkarošanu un cilvēktiesību un pamatbrīvību ievērošanu.
In the rapporteur's view the proposal does not enable the types of behaviour which are to be criminalised to be defined clearly and precisely enough or a clear, precise response to be given to the two indissoluble objectives constituted by the fight against terrorism and the upholding of human rights and basic freedoms.
Turklāt, ņemot vērā, ka reizēm praksē starp vārda brīvību un tiesību pārkāpšanu tiek novilkta robeža, referente šaubās, vai šie trūkumi nevar pavērt ceļu pārkāpumiem.
And since the dividing line between freedom of speech and law-breaking is in practice sometimes rather blurred, the rapporteur fears that such shortcomings may open the door to abuse.
Tādēļ viņa iesaka šajā ziņojuma projektā ieviest noteiktu skaitu grozījumu, kuru mērķis ir atjaunot līdzsvaru Komisijas dokumentā un uzlabot tā tiesisko noteiktību.
Hence she suggests in this draft report that a number of changes should be made in order to shift the balance within the Commission text and to increase the level of legal certainty therein.
Darbs galvenokārt attiecas uz šādiem jautājumiem — „publiska aicinājuma” jēdzienu un tā definīciju, garantijām saistībā ar pamatbrīvību aizsardzību, kriminālatbildības noteikšanu par mēģinājumu paveikt kādu no trim jaunajiem nodarījumiem, kā arī jurisdikcijas noteikumiem, kas piemērojami šādiem nodarījumiem.
This mainly concerns the following points: the concept of 'public provocation' and the definition thereof, safeguards relating to the protection of fundamental freedoms, the criminalisation of any attempt to commit one of the three new offences and the jurisdictional rules applicable thereto.
Jēdziens „publisks aicinājums veikt teroristiskus nodarījumus”
The concept of 'public provocation to commit a terrorist offence'
Referente uzskata, ka ir nepieciešams vairāk precizēt definīciju par „publisku aicinājumu veikt teroristiskus nodarījumus”.
The rapporteur considers that the definition of 'public provocation to commit a terrorist offence' should be tightened up.
Visupirms viņa uzskata, ka formulējums „aicinājums”, ņemot vērā tā izplūdušo nozīmi, var radīt neskaidrību, un tādēļ to būtu vēlams aizstāt ar formulējumu „kūdīšana”, kas parasti tiek izmantots krimināltiesību jomā.
Firstly, she believes the very term 'provocation' may create confusion on account of its imprecision and that it should therefore be replaced by the term 'incitement', which is more commonly used in legal language.
Komisija cita starpā savā pamatlēmuma priekšlikumā par rasisma un ksenofobijas apkarošanu
Furthermore, the Commission includes the concept of 'public incitement to violence or hatred' in its proposal
http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2001:0664:FIN:FR:PDF saglabāja jēdzienu „publiska kūdīšana uz vardarbību vai naidu”; tādu pašu izvēli izdarīja Padome savā 2008. gada 26. februāra dokumentā
http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2001:0664:FIN:FR:PDF for a framework decision on combating racism and xenophobia (a choice also made by the Council in its 26 February 2008 guideline
Attiecībā uz definīcijas saturu, kā uzskata referente, stingrāk jānodala iespējami noziedzīga rīcība.
Concerning the substance of the definition, the rapporteur thinks that the range of behaviour which may be criminalised should be more strictly delineated.
Viņa uzskata, ka attiecīgajai rīcībai jārada patiess, ne tikai hipotētisks, teroristiska nodarījuma risks, citiem vārdiem runājot, — jābūt pietiekami ciešai saiknei starp kūdīšanu un teroristiska nodarījuma iespējamību.
Hence she considers that the behaviour in question must constitute a 'genuine' danger - and not just a hypothetical one - that a terrorist offence would be committed (in other words, there must be a sufficiently close link between incitement and the possibility that a terrorist act will be perpetrated).
Drošības līdzekļi cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības jomā
Safeguards relating to the protection of human rights and fundamental freedoms
Referente pārliecinoši atbalsta dokumenta rezolutīvajā daļā iekļautās aizsardzības klauzulas, kas ir līdzvērtīgas tām klauzulām, kas iekļautas Eiropas Padomes 2005. gada Konvencijas par terorisma apkarošanu 12. pantā.
The rapporteur firmly supports the incorporation into the text of safeguard clauses equivalent to those laid down in Article 12 of the Council of Europe Convention on the Prevention of Terrorism.
Lai arī savā priekšlikumā Komisija ir pārņēmusi gandrīz vārds vārdā „publiska aicinājuma”, „teroristu vervēšanas” un „teroristu apmācības” definīcijas, kas ietvertas šajā Konvencijā, tā nav iekļāvusi 12. pantā paredzētos drošības līdzekļus, ko pati Eiropas Padome tomēr uzskata par nešķiramiem no kriminālatbildības noteikšanas par šiem nodarījumiem, jo tie ir būtiski interpretācijā.
Although in its proposal the Commission has incorporated almost word for word the definitions of 'public provocation', 'recruitment' and 'training' which are contained in that convention, it has omitted the safeguards provided for in Article 12 which the Council of Europe itself regards as indissociable from those concepts, since they have an essential role to play in interpreting them.
Referente vēlas samazināt šīs nepilnības un no tām izrietošo līdzsvara trūkumu, dokumentā ieviešot jaunus noteikumus, kas paredz dalībvalstīm atgādināt, no vienas puses, par nepieciešamību ievērot ES Pamattiesību hartu un savas saistības vārda un biedrošanās brīvības jomā, un, no otras puses, — par to, ka kriminālatbildības noteikšanai par nodarījumu jābūt samērīgai, „ņemot vērā iecerētos likumīgos mērķus un to nepieciešamību demokrātiskā sabiedrībā”, un nedrīkst pieļaut „nekādu patvaļu, diskrimināciju vai rasismu”.
The rapporteur wishes to remedy this omission and the resulting imbalance by incorporating into the text new provisions intended to remind the Member States on the one hand of the need for them to uphold the EU Charter of Fundamental Rights and to meet their obligations as regards freedom of speech and freedom of association, and on the other hand of the fact that penalties must be proportionate ‘having regard to the legitimate aims pursued and the necessity thereof in a democratic society’ and exclude ‘any form of arbitrariness or of discriminatory or racist treatment’.
Referente uzskata, ka šādas aizsardzības klauzulas ir nepieciešamas gan tādēļ, lai ES pilsoņiem būtu nodrošināta tiesiskā noteiktība, gan tādēļ, lai panāktu atbilstību Eiropas Padomes nostājai.
In the rapporteur’s opinion, such safeguard clauses are essential both in terms of legal certainty for European citizens and in terms of consistency with the Council of Europe’s position.
Kriminālatbildības noteikšana par mēģinājumu
Criminalisation of attempts
Attiecībā uz šo jautājumu referente piekrīt Komisijai, kas sava priekšlikuma 4. panta 2. punktā atceļ jebkādu pienākumu noteikt kriminālatbildību par mēģinājumu veikt kādu no trim jaunajiem nodarījumiem, kas minēti 3. panta 2. punkta a)– c) apakšpunktā.
In this respect the rapporteur is in agreement with the Commission which, in Article 4(2) of its proposal, excludes any obligation to criminalise an attempt to commit one of the three new offences listed in Article 3(2)(a) to (c).
Risinājums, pie kā Padome visbeidzot nonāca savā 2008. gada 18. aprīļa dokumentā un ko Eiropas Padome noteikusi savā Konvencijā par terorisma apkarošanu, paredz neobligātu kriminālatbildības noteikšanu par „teroristu vervēšanas” un „teroristu apmācības” mēģinājumiem.
The arrangement finally adopted by the Council in its 18 April 2008 guideline (and also by the Council of Europe in the Convention on the Prevention of Terrorism) is that of optional criminalisation of attempted recruitment and training.
Referente uzskata, ka gadījumā, ja šis risinājums ir pieņemamāks par obligātu kriminālatbildības noteikšanu, ko piedāvāja vairākas dalībvalstis, būtu vēlams palikt pie Komisijas formulējuma un tādējādi neiesniegt grozījumus par šo aspektu.
Although the rapporteur regards this arrangement as more reasonable than the mandatory criminalisation proposed by certain Member States, the rapporteur considers that it would be better to accept the Commission’s wording and hence not to table an amendment on this point.
Jaunajiem nodarījumiem piemērojamie jurisdikcijas noteikumi
The jurisdictional rules applicable to the new offences
Referente, tāpat kā Padome, uzskata, ka jaunais 1. a punkts, ko Komisija pievienojusi pamatlēmuma 9. pantam, ir pārāk tālejošs un tādējādi tas nav jāsaglabā.
Like the Council the rapporteur considers that the new paragraph 1a incorporated by the Commission into Article 9 of the framework decision goes much too far and should thus be dropped.
To, starp citu, sākotnēji piedāvāja vairākas delegācijas Padomē.
This is in any case what had initially been proposed by a number of delegations within the Council.
Referente ļoti nopietni uztver terorisma draudus un pauž bažas par pēdējo gadu laikā izveidoto terorismu popularizējošo tīmekļa vietņu skaita pieaugumu (patlaban to skaits ir ap 5 000) un ietekmi, ko šādas tīmekļa vietnes rada jo īpaši attiecībā uz rīcības radikalizāciju un teroristu vervēšanu.
The rapporteur takes the terrorist threat very seriously and is concerned at the huge increase over the last few years in the number of terrorist-propaganda sites (of which there are currently approximately 5000) and at the impact which those sites may have, particularly in terms of the radicalisation of behaviour and of recruitment to the terrorist cause.
Tomēr viņa uzskata, ka ir absolūti nepieciešami risināt šo problēmu, ir jābūt īpaši modriem attiecībā uz to, kādā veidā to darīt, jo tik jutīgā jautājumā pastāv risks, ka vēlme uzlabot pilsoņu drošību praksē izvēršas par šo pašu pilsoņu tiesību un brīvību ierobežošanu.
She nonetheless considers that, although tackling the problem is essential, particular care should be taken over how this is done, since in such a sensitive area the risk is that efforts to increase the security of European citizens will in practice result in restrictions on those citizens’ rights and freedoms.
Referentes galvenās bažas ir saistītas ar tāda līdzsvarota un juridiski skaidra dokumenta izstrādi, kas ļautu apvienot lielāku efektivitāti terorisma apkarošanā ar cilvēktiesību un pamatbrīvību augstāku aizsardzības līmeni.
Her first concern is thus to draw up a balanced and legally clear text which will enable greater effectiveness in the fight against terrorism to be combined with a high level of protection for human rights and basic freedoms.
par priekšlikumu Padomes lēmumam, ar ko groza Padomes Pamatlēmumu 2002/475/TI par terorisma apkarošanu
on the proposal for a Council framework decision amending Framework Decision 2002/475/JHA on combating terrorism
Padomes Pamatlēmums 2002/475/TI ir bijis pagrieziena punkts ES cīņā pret terorismu.
Framework Decision 2002/475/JHA was a landmark in the combating of terrorism in the EU.
Pateicoties šim pamatlēmumam, terorisma definīciju, kā arī šādai rīcībai piemērojamus soda veidus saskaņoja visās dalībvalstīs.
It enabled the definition of terrorism, and the penalties for it, to be harmonised across the Member States.
Lai pārskatītu šo juridisko instrumentu un, īpaši, paužot skaidru nodomu izveidot atbilstīgu tiesisku regulējumu kiberterorismam, Komisija ir iesniegusi priekšlikumu pamatlēmuma grozīšanai.
The Commission has submitted a proposal for the amendment of that Framework Decision with the aim of updating that legal arsenal and, above all, with the clear intention of establishing an appropriate legal framework against cyberterrorism.
Komisijas priekšlikumā ir ierosināts oriģinālajā tekstā iekļaut šādus trīs noziedzīgus nodarījumus:
The Commission proposal adds three further criminal offences to the original text:
§ publisku aicinājumu veikt teroristiskus nodarījumus;
§ public provocation to commit terrorist offences;
§ teroristu vervēšanu; un
§ recruitment for terrorism, and
§ teroristu apmācību.
§ training for terrorism.
Komisija lielā mērā pamatojās uz Eiropas Padomes Konvenciju par terorisma novēršanu, kurā cita starpā, ir aptverti šie trīs noziedzīgu nodarījumu veidi.
The Commission has to a large extent based its proposal on the Council of Europe Convention on the Prevention of Terrorism, which, inter alia , recognises those three types of criminal offence.
Par spīti šķietamajam, šo triju noziedzīgu nodarījumu iekļaušana radītu neapstrīdamu pievienoto vērtību, jo pamatlēmuma darbības joma ir plašāka:
Despite appearances, the inclusion of those three offences is unquestionably of added value since it broadens the scope of the Framework Decision:
Skatīt Eiropas Padomes konvencijas pielikumu. ) izraisīti civiliedzīvotāju nāves gadījumi; un
See the Annex to the Council of Europe Convention. ), and
§ otrkārt, pamatlēmuma tiesiskais regulējums ir ļoti pilnīgs un tajā ir iekļauts, piemēram, sankciju režīms , kuru automātiski jāpiemēro minētajiem trim noziedzīgajiem nodarījumiem.
§ Secondly, the legal regime established by the Framework Decision is very comprehensive, including, for example, a system of penalties that would apply automatically to the three offences mentioned.
Tomēr, dalībvalstīm ir ļoti būtiski pēc iespējas ātrāk ratificēt Eiropas Padomes konvenciju terorisma novēršanai, jo abu instrumentu paralēla un apvienota piemērošana sniegtu vislabāko garantiju Eiropas Savienības pilsoņiem un Eiropas Padomes dalībvalstu pilsoņiem.
Nevertheless, it is essential for the Member States to ratify the Council of Europe Convention on the prevention of terrorism as quickly as possible, since the parallel and combined implementation of both those instruments would provide maximum guarantees for citizens of the Union and nationals of the member states of the Council of Europe.
Saistībā ar cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzību, ir ārkārtīgi svarīgi jau no paša sākuma skaidri noteikt, ka pašreizējā tiesiskajā regulējumā šīs tiesības, un jo īpaši vārda un biedrošanās brīvība ir pilnībā garantētas gan pamatlēmuma (1. panta 2. punktā), gan Eiropas Savienības līmenī (LES 6. pantā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartā), kā arī Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijā, kuras principi un jurisdikcija attiecas uz ES.
As regards the protection of human rights and fundamental freedoms, it is vital to make it clear from the outset that, under the current legal framework, those rights, and particularly the freedom of expression and of association, are fully guaranteed at the level both of the Framework Decision (Article 1(2)) and of the European Union (Article 6 TEU and the EU Charter of Fundamental Rights), as well as in the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms, to whose principles and relevant case law the EU is subject.
Ir lietderīgi precizēt pamatlēmumu, pieprasot iekļaut vārda un biedrošanās brīvību, kā arī citējot Eiropas Savienības Pamattiesību hartu.
There is nothing superfluous in making clarifications to the Framework Decision that lay the emphasis on freedom of expression and association or refer to the Charter of Fundamental Rights.
Tomēr ir nepieciešama pilnīga skaidrība par to, ka pati par sevi ES tiesiskā sistēma nodrošina pilnīgu cilvēktiesību aizsardzību.
Nevertheless, it is vital to make it clear that the EU legal system, per se, fully protects human rights.
Jebkurš mēģinājums pretstatīt cīņu pret terorismu un cilvēktiesību aizsardzību (liekot saprast, ka apkarot terorismu var tikai apdraudot cilvēktiesības) ir stingri jānoraida, jo šie mērķi nebūt nav nesavienojami , tieši otrādi — visaugstākais mērķis cīņai pret terorismu ir cilvēktiesību aizsardzība.
Any attempt to counterpose the combating of terrorism and the protection of human rights (implying that terrorism can only be combated to the detriment of human rights) should be emphatically discarded: far from being mutually incompatible objectives, the protection of human rights is the main justification for the combating of terrorism.
Šāda dihotomija ir mākslīga, juridiski nepareiza un politiski bīstama.
Any notion of a dichotomy is artificial, legally flawed and politically dangerous.
Visbeidzot, saistībā ar teroristu apmācību, tiek ierosināts kā noziegumu klasificēt arī šādas apmācības mēģinājumu, jo ir jāapsver reāla iespēja atklāt apmācības infrastruktūru, un iznīcināt to vēl pirms tā tiek lietota.
Lastly, with regard to training for terrorism, it is suggested that attempting to provide training should also be qualified an offence, since there is a real possibility of training facilities being discovered and dismantled before they have been used, and this must be taken into consideration.
Tomēr, ja arī Komisijas priekšlikumu iespējams uzlabot, tas ir svarīgs kā ievērojams solis efektīvākā cīņā pret terorismu ES.
In short, and although it could be improved upon, the Commission proposal is an appropriate one, as it constitutes a major step towards a more effective combating of terrorism in the EU.
Ir jāuzsver, ka Komisijas priekšlikums ne tikai ļauj dalībvalstīm apkarot kiberterorismu, bet arī nepieļauj, ka kādā vietā un ar jebkura informācijas nesēja palīdzību rada publisku vēstījumu, kas aicinātu veikt teroristiskus nodarījumus vai attaisnotu tos.
It should be highlighted that the Commission proposal would enable the Member States not only to counteract cyberterrorism, but also to neutralise any publicity that constitutes public provocation to commit terrorism, or apologias for it, via any medium and in any place.
Minēto iemeslu dēļ un, iekļaujot šajā ziņojumā ierosinātos grozījumus, Komisijas priekšlikums ir jāatbalsta.
For the reasons stated above, the Commission proposal should be supported, subject solely to the amendments proposed in this report.
Juridiskā komiteja aicina par jautājumu atbildīgo Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komiteju savā ziņojumā iekļaut šādus grozījumus:
The Committee on Legal Affairs calls on the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affaire, as the committee responsible, to incorporate the following amendments in its report:
(4a) Kaut arī cīņa pret kiberterorismu ir prioritāte, visās Eiropas Savienības dalībvalstīs ir jāklasificē kā noziedzīgs nodarījums publisks aicinājums veikt teroristiskus nodarījumus, jo nedrīkst pieļaut, ka kādā vietā un ar jebkura informācijas nesēja palīdzību rada publisku vēstījumu, kas aicinātu veikt teroristiskus nodarījumus vai attaisnotu tos.
(4a) While the combating of cyberterrorism is a priority, the relevance of criminalising public provocation in all the EU Member States also stems from the need to neutralise any type of publicity that constitutes public provocation to commit terrorism, or apologias for it, via any medium and in any place.
(12a) Šajā priekšlikumā ietvertie grozījumi papildina Eiropas Padomes 2005. gada 16. maija Konvenciju par terorisma novēršanu un tādēļ, vienlaikus ar šī lēmuma stāšanos spēkā, ir būtiski visām dalībvalstīm ratificēt iepriekš minēto konvenciju.
(12a) The amendments contained in this proposal are complementary to the Council of Europe Convention on the Prevention of Terrorism of 16 May 2005, and it is therefore essential, in parallel with the entry into force of this Decision, that all Member States ratify that Convention.
Eiropas Padomes konvencijā paredzēto noziedzīgo nodarījumu iekļaušana Eiropas Savienības tiesiskajā regulējumā, un īpaši Pamatlēmumā 2002/475/TI rada neapšaubāmu pievienoto vērtību, jo šie noziedzīgie nodarījumi tiks iekļauti pilnīgākā tiesiskā sistēmā.
Including the offences set out in the Council of Europe Convention within the Union’s legal framework, and more specifically Framework Decision 2002 475/JHA, is unquestionably of added value since this would insert those offences into a more comprehensive legal regime.