natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(6) Deputātu imunitāte beidzas jaunievēlētās Nacionālās Padomes pirmajā sanākšanas dienā, bet attiecībā uz tām Nacionālās Padomes struktūrām, kuru pilnvaru laiks beidzas pēc šī datuma, imunitāte beidzas ar to funkciju izbeigšanos.
(6) The immunity of members ends on the day on which the newly elected National Council is convened; the immunity of persons holding office in the National Council beyond that date shall end on expiry of their term of office.
Lietas apstākļi
The facts
2008. gada 12. novembrī ar Originaltext Service (OTS) starpniecību, kurš ir Austrijas Preses aģentūras īpašumā, tika publicēts paziņojums presei ar šādu saturu:
On 12 November 2008 a press release was published on the Austria Press Agency's Original Text Service (OTS) that reads as follows:
„Swoboda: V. Klausa tikšanās ar ES reformu līguma pretinieku Īrijā bija skandaloza
'Swoboda: Meeting between Klaus and Irish opponents of the EU Reform Treaty is scandalous
Apakšvirsraksts: „Čehijas ES prezidentūra vēl pirms tās sākšanās pieļāvusi kļūdu”
Subheading: " Czech EU Presidency has got off to a false start before it has even begun"
Tieši tas ir arī reformu līguma uzdevumus”, nobeigumā uzsvēra Swoboda.
The task of the Reform Treaty is precisely that" , concluded Swoboda.
Atsaucoties uz 10. panta a) punktu Protokolā (Nr. 36) par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās (1965. g.), Vīnes apgabaltiesas Krimināllietu tiesas palāta pieprasa atcelt H. Swoboda imunitāti un piekrist kriminālvajāšanas uzsākšanai pret viņu, kā arī saukšanai pie atbildības saskaņā ar tiesību aktiem plašsaziņas līdzekļu jomā.
The Vienna Regional Criminal Court is requesting a waiver of Mr Swoboda's immunity pursuant to Article 10(a) of the Protocol (No 36) on the Privileges and Immunities of the European Communities (1965) and consent to proceedings against him under criminal and media law.
Savu pieprasījumu Vīnes apgabaltiesas Krimināllietu tiesas palāta pamato šādi:
The Regional Criminal Court provides the following justification for its request:
„Vīnes apgabaltiesas Krimināllietu tiesas palātai adresētajā 2008. gada 21. novembra sūdzībā Deklans Genlejs pieprasa notiesāt Dr. Hannes Swoboda pēc Austrijas Kriminālkodeksa 111. panta par neslavas celšanu, jo viņš Austrijas sociāldemokrātu preses dienestam 2008. gada 12. novembrī sniedzis šādu paziņojumu, kas izplatīts ar Austrijas preses aģentūras īpašumā esošā Originaltext-Service (OTS) starpniecību: „Tas nav tādēļ, ka D. Genlejs ir Lisabonas līguma pretinieks, bet gan tālab, ka šis cilvēks izplatījis ļoti daudz melu, un turklāt viņa darbības finansējums notiek ārkārtīgi nepārredzami un apšaubāmā veidā”.
'In a private prosecution brought before the Vienna Regional Criminal Court on 21 November 2008, Declan Ganley called for Dr Hannes Swoboda to be sentenced for defamation in accordance with Article 111 of the Austrian Criminal Code on the grounds that he had made the following statement to the SPÖ press service, published in a release issu ed by the Austria Press Agency (APA) Original Text Service (OTS) on 12 November 2008: " Not because Ganley is an opponent of the Lisbon Treaty, but because this man spreads many lies and moreover the funding of his activities is extremely opaque and dubious" .
Privātās sūdzības iesniedzējs šajā apgalvojumā saskata neslavas celšanas noziedzīga nodarījuma sastāvu, jo ar šo izteikumu Dr. Hannes Swoboda viņam pārmet melošanu.
The private plaintiff regards this claim as constituting defamation, since in this statement Dr Hannes Swoboda accuse d the plaintiff of lying.
Šis izteikums būtībā nozīmējot to, ka privātsūdzības iesniedzējs tiekot nosaukts par (visiem pazīstamu) meli.
The significance of the statement was that the private plaintif f was described as a (notorious) liar.
Pārmetums par melīgumu esot sodāms kā šim nodarījumam raksturīgs pārmetums.
The allegation of mendacity constituted punishable defamation of character.
Ar šo apgalvojumu par melu izplatīšanu tiekot celtas pretenzijas par darbīgu, kas paredzēta Austrijas kriminālkodeksa 111. panta 1. punktā.
The allegation of lying constituted an allegation as regards behaviour within the meaning of Article 111(1) of the Austrian Criminal Code.
Ar šo izteikumu par privātsūdzības iesniedzēju tiekot apgalvots, ka viņš apzināti (nepārtraukti) izplatot nepatiesību.
The allegation insinuated that the private plaintiff had consciously (consistently) made untrue statements.
Tā kā apgalvojumi par melu izplatīšanu netiek konkretizēti, runa ir par ķengāšanu Austrijas Kriminālkodeksa 111. panta 1. punkta pirmās alternatīvas izpratnē.
In the absence of specific details to support the allegation of lying, that allegation constituted defamation within the meaning of Article 111(1), option 1 of the Austrian Criminal Code.
Apgalvojums, ka privātsūdzības iesniedzējs esot melis, respektīvi, ka viņš melo nepārtraukti un izplata daudz melu, padarot viņu sabiedrībā nicināmu.
The allegation of being a liar or of notoriously lying and spreading many lies made the plaintiff contemptible in public esteem.
Dr. Hannes Swoboda darbības atbilstot Austrijas Kriminālkodeksa 111. panta 2. punktā paredzēta nodarījuma objektīvajai pusei.
Dr Hannes Swoboda should be required to justify carrying out the actions described in Article 111(2) of the Austrian Criminal Code.
Dr. Hannes Swoboda nodarījuma objektīvajai pusei atbilstošie izteikumi esot publiskoti ar viņa partijas paziņojumu presei, un šī publiskošana arī bijusi viņa nodoms.
The offending statement by Dr Hannes Swoboda was published in a press release issued by his party, as he had intended.
Dr. Hannes Swoboda tieši tāpēc esot izteicis šo nepamatoto un krimināltiesības pārkāpjošo apgalvojumu preses dienestam, respektīvi, pieprasījis, lai tas tiek izplatīts, jo tādējādi šis apgalvojums tiekot izplatīts tālāk un padarīts pieejams ļoti plašām masām.
It was precisely for this reason that Dr Hannes Swoboda had made the untenable and unlawful accusation to the press service and encouraged its dissemination , so that this allegation would be passed on and made accessible to a broad section of the public.
Cita starpā privātsūdzības iesniedzējs lūdzis, lai Vīnes apgabaltiesas Krimināllietu tiesas palāta pieprasa Dr. Hannes Swoboda imunitātes atcelšanu, iesniedzot iesniegumu Eiropas Parlamenta priekšsēdētājam.
Inter alia, the private plaintiff requested that the Vienna Regional Criminal Court should secure a waiver of Dr Hannes Swoboda's immunity by means of a request to the President of the European Parliament.
Inkriminētos apgalvojumus apsūdzētais neesot izteicis plenārsēdē, bet gan presei, un tādēļ objektīvi imunitāte uz viņu neattiecas, un pret viņu varot celt apsūdzību.”
The accused had not made the offending statement during a session of Parliament but to the press, and the fact that he did not enjoy substantive immunity meant that he could be prosecuted.'
Saskaņā ar Protokola par privilēģijām un imunitāti 9. pantu Eiropas Parlamenta deputāti „ saistībā ar viedokli, ko viņi ir pauduši, pildot pienākumus, ” bez ierobežojumiem tiek aizsargāti no tiesu iestāžu vajāšanas.
Pursuant to Article 9 of the Protocol on Privileges and Immunities, Members of the European Parliament enjoy unlimited protection from legal proceedings 'in respect of opinions expressed […] by them in the performance of their duties' .
Imunitātes atcelšana nav iespējama, ja deputāta darbības veiktas, pildot amata pienākumus, vai ciešā saistībā ar šiem pienākumiem.
There can be no question of waiving immunity if the actions of which the Member is being accused were carried out in the performance of his duties or in direct connection with those duties.
Tātad Parlamentam saskaņā ar 9. pantu jāaizstāv ikviena deputāta imunitāte, ja attiecīgās darbības veiktas, pildot amata pienākumus, vai ir ciešā saistībā ar šiem pienākumiem.
It follows that Parliament must defend a Member's immunity pursuant to Article 9 if the actions in question were carried out in performance of his duties or in direct connection with them.
H. Swoboda izteikumus attiecībā uz privātsūdzības iesniedzēju tādā veidā, kā tie ir atspoguļoti 2008. gada 12. novembra paziņojumā presei, nevar aplūkot atrauti no pārējā teksta.
Mr Swoboda's statements that refer to the private plaintiff, as reproduced in the press release of 12 November 2008, cannot be separated from their overall context.
Proti, tie ir tieši saistīti ar H. Swoboda komentāriem un vērtējumiem sakarā Čehijas Valsts prezidenta Vaclava Klausa tikšanos ar privātsūdzības iesniedzēju Deklanu Genleju, kurš minētajā laika posmā bija pazīstams ka Lisabonas līguma pretinieks, un šie komentāri un vērtējumi bija par (toreiz gaidāmo) Čehijas prezidentūru, ES iestādēm un Lisabonas līguma uzdevumiem.
They are jointly and directly connected to the comments and opinions expressed by Mr Swoboda in relation to a meeting between the Czech President Vaclav Klaus and the private plaintiff, Mr Declan Ganley, a known opponent of the Lisbon Treaty, on the subject of the (then forthcoming) Czech Presidency, the EU institutions and the tasks of the Lisbon Treaty.
Paužot saviem vēlētājiem viedokli par tik principiāliem ar Eiropas Savienību saistītiem jautājumiem, viņš īstenoja Eiropas Parlamenta deputāta amata pilnvaras.
In expressing his views on such fundamental European Union issues to his voters, he was performing his duties as a Member of the European Parliament.
Tas, ka izteikums īpaši attiecās uz tās ES dalībvalsts valsts prezidenta nostāju Lisabonas līguma jautājumā, kurai visdrīzākajā laikā vajadzēja pārņemt prezidentūru, liecina par to, ka šis izteikums minēts likumīgas politiskas diskusijas kontekstā.
The fact that his statements also concerned, in particular, the attitude to the Lisbon Treaty of the President of the EU Member State that was shortly to take over the Council Presidency places those statements in the context of a legitimate political discussion.
Šī diskusija jāvērtē kopumā, un to nevar sadalīt atsevišķās daļās.
This discussion must be seen in its context and cannot be divided up into individual components.
Tāpēc uz H. Swoboda saistībā ar šajā sakarībā, pildot amata pienākumus, minētajiem izteikumiem, pilnībā attiecas aizsardzība, kas paredzēta 9. pantā Protokolā par privilēģijām un imunitāti.
It follows that Mr Swoboda enjoys the absolute protection afforded by Article 9 of the Protocol on Privileges and Immunities with regard to all the statements he made in this connection in performance of his duties.
Jāuzsver, ka komiteja neizsaka viedokli par deputāta vainu vai nevainīgumu, respektīvi, par kriminālvajāšanas lietderīgumu saistībā ar deputātam inkriminētajiem izteikumiem.
It should be stressed that the committee is not expressing a view on the guilt or innocence of the Member concerned or on the advisability of bringing criminal proceedings on the grounds of the statements attributed to the Member.
Tiek apskatīts vienīgi jautājums par to, vai deputātam inkriminētais izteikums ir veikts „īstenojot amata pienākumus”.
It is simply a question of whether the statement attributed to the Member was made ‘in the performance of his duties’.
Tomēr, atsaucoties arī uz Protokola 10. panta 1. punkta a) apakšpunktu, H. Swoboda tiek aizsargāts saistībā ar 2008. gada 12. novembra paziņojumā presei atspoguļotajiem izteikumiem, un viņa imunitāti nevar atcelt.
However, Mr Swoboda also enjoys protection with regard to his statements as reproduced in the press release of 12 November 2008 on the basis of point (a) of the first paragraph of Article 10 of the Protocol, and his immunity should not be waived.
Pirmām kārtām, jāuzsver, ka Parlamenta deputāta imunitāte nav atsevišķu Parlamenta deputātu privilēģija, bet gan Parlamenta un tā deputātu neatkarības garantija no citām iestādēm.
Firstly, it should be stressed that parliamentary immunity is not a privilege granted to individual Members of Parliament but the guarantee for the independence of Parliament and its Members from other institutions.
Komiteja vienmēr ir uzsvērusi, ka Parlamenta deputāta imunitātes nolūks ir aizsargāt Parlamenta deputātu uzskatu un politisko debašu brīvību.
The committee has repeatedly stressed that parliamentary immunity is intended in particular to protect Members’ freedom of expression and freedom of political debate.
Tāpēc Parlamenta kompetentā komiteja vienmēr ir uzskatījusi, ka principiāli nekāda gadījumā nenotiek imunitātes atcelšana, ja deputātam inkriminētās darbības vai izteikumi ir viņa politiskās darbības sastāvdaļa, respektīvi, ir tieši saistīti ar to.
The relevant committee in the European Parliament has always held as a fundamental principle that, in all cases where the actions or statements of which a Member is accused are an integral part of, or directly connected with, his political activity, immunity cannot be waived.
Šajā sakarībā, piemēram, jāmin viedokļu paušana, attiecībā uz kuriem jāpieņem, ka tie saistīti ar deputāta politisko darbību, piemēram, izteikumi demonstrācijās, publiskās sanāksmēs, politiskās publikācijās, presē, grāmatās, televīzijā, parakstot politiskas vienošanās, kā arī tādi, kas minēti tiesas sēdēs.
This includes, for example, expressions of opinion deemed to be part of a Member’s political activity made at demonstrations, at public meetings, in political publications, in the press, in a book, on television, by signing a political tract and even in a court of law.
Ņemot vērā šos aspektus, apskatītie izteikumi ir saistīti ar deputāta politisko darbību.
In this light too, the remarks in question are linked to the Member’s political activity.
Turklāt šajā gadījumā var pieņemt, ka kriminālprocesuālajās tiesībās paredzētās privātsūdzības iesniegšanas pamatā pret H. Swoboda ir nodoms kaitēt deputāta politiskajai darbībai.
Furthermore, it can be assumed that the case involves ‘fumus persecutionis’ , i.e. the suspicion that criminal proceedings by way of a private prosecution have been brought against Mr Swoboda with the intention of undermining the Member’s political activity.
Pamatojoties uz iepriekš izklāstītajiem apsvērumiem, Juridiskā komiteja, izskatījusi argumentus par un pret imunitātes aizstāvēšanu, nolēma noraidīt pieprasījumu par Hannes Swoboda imunitātes atcelšanu.
In the light of the above considerations and after examining the reasons for and against a waiver of immunity, the Committee on Legal Affairs decides not to waive Mr Swoboda’s immunity.
EIROPAS PARLAMENTA NORMATĪVĀS REZOLŪCIJAS PROJEKTS..........................5
DRAFT EUROPEAN PARLIAMENT LEGISLATIVE RESOLUTION.....................................4
JURIDISKĀS KOMITEJAS ATZINUMS................................................................................88
OPINION OF THE COMMITTEE ON LEGAL AFFAIRS......................................................87
– ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Eiropas Parlamentam un Padomei ( COM(2008)0704 ),
– having regard to the Commission proposal to the European Parliament and the Council ( COM(2008)0704 ),
– ņemot vērā EK līguma 251. panta 2. punktu un 95. pantu, saskaņā ar kuriem Komisija tam ir iesniegusi priekšlikumu ( C6-0397/2008 ),
– having regard to Article 251(2) and Article 95 of the EC Treaty, pursuant to which the Commission submitted the proposal to Parliament ( C6‑0397/2008 ),
– ņemot vērā Ekonomikas un monetārās komitejas ziņojumu un Juridiskās komitejas atzinumu ( A6-0191/2009 ),
– having regard to the report of the Committee on Economic and Monetary Affairs and the opinion of the Committee on Legal Affairs ( A6-0191/2009 ),
(1) Kredītvērtējuma aģentūrām ir svarīga nozīme pasaules vērtspapīru tirgos un banku nozarē, jo to kredītvērtējumus izmanto ieguldītāji, aizņēmēji, emitenti un valdības, lai pieņemtu informētus lēmumus par ieguldījumiem un finansēm.
(1) Credit rating agencies play an important role in global securities and banking markets, as their ratings are used by investors, borrowers, issuers and governments to make informed investment and financing decisions.
Kredītiestādes, ieguldījumu sabiedrības, apdrošināšanas uzņēmumi, dzīvības apdrošināšanas uzņēmumi, pārapdrošināšanas uzņēmumi, pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi (PVKIU) un papildpensijas kapitāla uzkrāšanas institūcijas var izmantot šos kredītvērtējumus kā atsauces, lai aprēķinātu sev nepieciešamo kapitālu maksātspējas nodrošināšanai vai lai aprēķinātu savu ieguldījumu darbību riskus.
Credit institutions, investments firms, insurance undertakings, assurance undertakings, reinsurance undertakings, undertakings for collective investment in transferable securities (UCITS) and institutions for occupational retirement provision , may use those ratings as the reference for the calculation of their capital requirements for solvency purposes or for calculating risks in their investment activity.
Tādējādi kredītvērtējumiem ir svarīga ietekme uz ieguldītāju un patērētāju uzticību un paļāvību.
Consequently, credit ratings have a significant impact on the trust and confidence of investors and consumers.
Tādēļ ir būtiski, ka Kopienā izmantotie kredītvērtējumi ir neatkarīgi, objektīvi un ļoti kvalitatīvi.
It is essential, therefore, that credit ratings used in the Community are independent, objective and of the highest quality.
(1) Kredītvērtējuma aģentūrām ir svarīga nozīme pasaules vērtspapīru tirgos un banku nozarē, jo to kredītvērtējumus izmanto ieguldītāji, aizņēmēji, emitenti un valdības, pieņemot informētus lēmumus par ieguldījumiem un finansēm.
(1) Credit rating agencies play an important role in global securities and banking markets, as their credit ratings are used by investors, borrowers, issuers and governments as part of making informed investment and financing decisions.
Kredītiestādes, ieguldījumu sabiedrības, apdrošināšanas uzņēmumi, dzīvības apdrošināšanas uzņēmumi, pārapdrošināšanas uzņēmumi, pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi (PVKIU) un papildpensijas kapitāla uzkrāšanas institūcijas var izmantot šos kredītvērtējumus kā atsauces, lai aprēķinātu sev nepieciešamo kapitālu maksātspējas nodrošināšanai vai lai aprēķinātu savu ieguldījumu darbību riskus.
Credit institutions, investment firms, insurance undertakings, assurance undertakings, reinsurance undertakings, undertakings for collective investment in transferable securities (UCITS) and institutions for occupational retirement provision may use those credit ratings as the reference for the calculation of their capital requirements solvency purposes or for calculating risks in their investment activity.
Tādējādi kredītvērtējumiem ir svarīga ietekme uz tirgu darbību un uz ieguldītāju un patērētāju uzticību un paļāvību.
Consequently, credit ratings have a significant impact on the operation of the markets and on the trust and confidence of investors and consumers.
Tādēļ ir būtiski, ka kredītvērtējuma aģentūras ievēro integritātes, pārredzamības , atbildīguma, labas pārvaldības un iestāžu sadarbības principus, lai nodrošinātu, ka Kopienā izmantotie kredītvērtējumi ir neatkarīgi, objektīvi un ļoti kvalitatīvi.
It is essential, therefore, that credit rating agencies observe the principles of integrity, transparency, responsibility, good governance, and institutional cooperation in order to ensure that resulting credit ratings used in the Community are independent, objective and of the highest quality.
(2) Pašlaik lielākajai daļai kredītvērtējuma aģentūru galvenie biroji atrodas ārpus Kopienas.
(2) Currently, most credit rating agencies have their headquarters outside the Community.
Vairākums dalībvalstu nereglamentē kredītvērtējuma aģentūru darbības vai kredītvērtējumu izsniegšanas nosacījumus.
Most Member States do not regulate the activities of credit rating agencies or the conditions for the issuance of credit ratings.
Neraugoties uz kredītvērtējumu lielo nozīmi finanšu tirgu funkcionēšanā, kredītvērtējuma aģentūrām tikai ierobežotā mērā piemēro Kopienas tiesību aktus, proti, Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 28. janvāra Direktīvu 2003/6/EK par iekšējās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu un tirgus manipulācijām.
Despite their significant importance for the functioning of the financial markets, credit rating agencies are only to a limited extent subject to Community legislation, notably Directive 2003/6/EC of the European Parliament and of the Council of 28 January 2003 on insider dealing and market manipulation.
Bez tam uz kredītvērtējuma aģentūrām attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Direktīva 2006/48/EK par kredītiestāžu darbības sākšanu un veikšanu un Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Direktīva 2006/49/EK par ieguldījumu sabiedrību un kredītiestāžu kapitāla pietiekamību.
Moreover, Directive 2006/48/EC of the European Parliament and of the Council of 14 June 2006 relating to the taking up and pursuit of the business of credit institutions and Directive 2006/49/EC of the European Parliament and of the Council of 14 June 2006 on the capital adequacy of investment firms and credit institutions refer to credit rating agencies.
Tādēļ ir svarīgi paredzēt noteikumus, kas nodrošina, ka visi kredītvērtējumi, kurus izmanto finanšu iestādes, ko reglamentē Kopienas tiesību akti, ir ļoti kvalitatīvi un ka tos izsniedz kredītvērtējuma aģentūras, kurām piemēro stingras prasības.
It is therefore important to lay down rules ensuring that all ratings used by financial institutions governed by Community legislation are of high quality and issued by credit rating agencies subject to stringent requirements.
Komisija un tās starptautiskie partneri turpinās strādāt, lai nodrošinātu to noteikumu konverģenci, ko piemēro kredītvērtējuma aģentūrām.
The Commission will continue to work with its international partners to ensure convergence of the rules applying to credit rating agencies.
Neraugoties uz kredītvērtējumu lielo nozīmi finanšu tirgu funkcionēšanā, kredītvērtējuma aģentūrām tikai noteiktās jomās piemēro Kopienas tiesību aktus, proti, Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 28. janvāra Direktīvu 2003/6/EK par iekšējās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu un tirgus manipulācijām.
Despite their significant importance for the functioning of the financial markets, credit rating agencies are subject to Community legislation only in limited areas , notably Directive 2003/6/EC of the European Parliament and of the Council of 28 January 2003 on insider dealing and market manipulation.
Tādēļ ir svarīgi paredzēt noteikumus, kas nodrošina, ka visi kredītvērtējumi, kurus izmanto finanšu iestādes, ko reglamentē Kopienas tiesību akti, ir ļoti kvalitatīvi un ka tos izsniedz kredītvērtējuma aģentūras, kurām piemēro stingras prasības.
It is therefore important to lay down rules ensuring that all credit ratings used by financial institutions governed by Community legislation are of high quality and issued by credit rating agencies subject to stringent requirements.
Šādi tiek precizēts, ka uz kredītvērtējuma aģentūrām attiecas tikai ļoti neliels skaits Kopienas tiesību aktu.
This clarifies that credit rating agencies are only subject to a very small number of Community legislation.
(3) Kredītvērtējuma aģentūras brīvprātīgi var piemērot Rīcības kodeksa pamatprincipus kredītvērtējuma aģentūrām, ko pieņēma Starptautiskā vērtspapīru komisiju organizācija (turpmāk tekstā – IOSCO kodekss).
(3) Credit rating agencies may apply on a voluntary basis the Code of Conduct Fundamentals for credit rating agencies issued by the International Organisation of Securities Commissions, hereinafter the "IOSCO code".
Komisijas 2006. gada paziņojumā par kredītvērtējuma aģentūrām Eiropas Vērtspapīru regulatoru komiteju (turpmāk tekstā – CESR ) aicināja uzraudzīt IOSCO kodeksa ievērošanu un reizi gadā Komisijai iesniegt ziņojumu.
In 2006 a Communication from the Commission on Credit Rating Agencies invited the Committee of European Securities Regulators, hereinafter "CESR", to monitor compliance with the IOSCO Code and report back to the Commission on an annual basis.
(3) Kredītvērtējuma aģentūrām būtu jāpiemēro Rīcības kodeksa pamatprincipi kredītvērtējuma aģentūrām, ko pieņēma Starptautiskā vērtspapīru komisiju organizācija (turpmāk tekstā – IOSCO kodekss).
(3) Credit rating agencies sh ould apply the Code of Conduct Fundamentals for credit rating agencies issued by the International Organisation of Securities Commissions, hereinafter the "IOSCO code".