natgillin/translations-raw huggingface dataset:
5. uzsver, ka paplašināta koordinācija un sadarbība starp Komisiju un dalībvalstīm ir izšķiroša attiecībā uz ES politiku klimata pārmaiņu un attīstības jomā, GCCA sniedzot unikālu iespēju īstenot principus, kas ir Eiropas konsensa un Parīzes Deklarācijas, kā arī 1994. gada Kairas Starptautiskās apdzīvotības un attīstības konferences (ICPD) rīcības programmas pamatā; pauž pārliecību, ka GCCA būtu svarīgi kļūt arī par dalībvalstu iniciatīvu „biržu”;
Emphasises that enhanced coordination and collaboration between the Commission and Member States is crucial in the area of EU policy on climate change and development; the GCCA representing a unique opportunity to live up to the principles underpinning the European Consensus and the Paris Declaration, as well as the Programme of Action of the 1994 Cairo International Conference on Population and Development (ICPD); further is convinced that one of the key roles of the GCCA should be to provide a “clearing house” for Member State initiatives;
13. ar interesi atzīmē 2008. gada 19. un 20. jūnija Eiropadomes secinājumus un to ietekmi uz budžetu; uzskata, ka šīs budžeta prasības var izpildīt tikai tad, ja izmanto līdzekļus, kādi paredzēti 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību
Notes with interest the Presidency Conclusions of the European Council of 19 and 20 June 2008 and their budgetary implications; considers that these budgetary requirements can only be addressed by having recourse to the means provided for by the Interinstitutional Agreement of 17 May 2006 on budgetary discipline and sound financial management
20. aicina Komisiju izmantot nākamo ES budžeta pārskatīšanu, lai pārvērtētu ES izdevumu kopējās prioritātes un piešķirtu papildu līdzekļus gan klimata pārmaiņu un attīstības jomai kopumā, gan jo īpaši GCCA ; šim nolūkam varētu pārdalīt arī kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) līdzekļus;
Calls on the Commission to use the upcoming review of the EU budget as an opportunity to re-evaluate the EU's overall spending priorities and channel additional funds to climate change and development in general and the GCCA in particular; including by reallocating Common Agricultural Policy (CAP) funds;
22. prasa Komisijai aicināt privāto sektoru kļūt par GCAA ciešu partneri, atzīstot, ka valsts līdzekļiem var būt katalizatora loma, stimulējot ieguldījumus un sniedzot piekļuvi tirgiem un tehnoloģijām; jo īpaši mudina Komisiju ieguldīt publiskā un privātā sektora partnerības attīstībā svarīgākajās jomās, piemēram, ūdensapgādes drošība un infrastruktūra vismazāk aizsargātajās teritorijās, kurās īpaši jūtams finansējuma trūkums, jo jāņem vērā, ka klimata pārmaiņas ietekmē daudzas politikas jomas (piekļuvi ūdenim, sabiedrības veselību, enerģijas apgādi, u.c.); un iesaistīt šajā procesā valsts un pašvaldības iestādes; atgādina, ka ES prioritātei jābūt sabiedrības rīcībspējas pastiprināšanai šajās jomās;
Calls on the Commission to invite the private sector to become a close partner to the GCCA, recognising that public money could play a catalysing role by incentivising investments and delivering access to markets and technology; specifically encourages the Commission to invest in developing Public-Private Partnership (PPP) models in key areas such as providing water security and infrastructure in vulnerable areas, where financing gaps currently are substantial, given that climate change affects many policy areas (access to water, public health, energy supply, etc.) involving intervention from the State and local authorities; recalls that the priority of the EU should be to reinforce capacity for public action in these areas;
24. pauž nožēlu, ka visā GCCA plānošanas procesā nepietiekami tika iesaistītas jaunattīstības valstu valdības, pilsoniskā sabiedrība un pašvaldības; aicina Komisiju nodrošināt, lai lēmumu pieņemšana izstrādes, īstenošanas, līdzekļu sadales un novērtēšanas procesos notiktu sadarbībā ar ieinteresētajām pusēm;
Regrets that overall involvement of developing country governments, civil society and local authorities has been inadequate throughout the programming process of the GCCA; calls on the Commission to ensure that decision-making throughout the elaboration, implementation, fund distribution and assessment processes takes place in partnership with interested parties;
31. prasa Komisijai kopā ar GCCA turpināt izstrādāt rīcību saistībā ar ES Rīcības plāna par klimata pārmaiņām un attīstību pārskatu, kurā ir daudzi svarīgi un vērā ņemami elementi, tostarp ir ierosināta pieejamu „biržu” izveide, lai uzlabotu koordināciju un piekļuvi informācijai;
Insists that the Commission, alongside the GCCA, must continue developing its response to the Review of the EU Action Plan on Climate Change and Development, containing many important elements which must not be lost, including the creation of on-the-field “clearing houses" to improve coordination and access to information;
40. atzinīgi vērtē Komisijas nodomu ierosināt ES stratēģiju attiecībā uz KRS, jo tas ir svarīgs pasākums, lai samazinātu plaisu starp centieniem KRS, attīstības un pielāgošanās jomā; šajā sakarā aicina Komisiju precizēt, kā GCCA var praktiski veicināt šo integrāciju;
Welcomes the Commission's intention to propose an EU Strategy for DRR, signifying an important step in bridging the gap between DRR, development and adaptation efforts; in this context calls on the Commission to clarify how the GCCA can facilitate this integration on a practical level;
42. uzsver, ka EuropeAid un ES delegācijām ļoti nepieciešami papildu darbinieki, lai nodrošinātu GCCA veiksmīgu īstenošanu; aicina Komisiju 2009. gada budžetā šīm vajadzībām piešķirt ievērojamus līdzekļus; aicina Komisiju arī kopumā veltīt daudz vairāk resursu personāla apmācībai saistībā ar pielāgošanos klimata pārmaiņām un KRS attiecīgajos Komisijas ģenerāldirektorātos un delegācijās, galveno uzmanību pievēršot praktiskās zinātības palielināšanai;
Stresses that there is a great need for additional human resources within EuropeAid and EU delegations in order to ensure a successful implementation of the GCCA; calls on the Commission to devote substantial resources to this area in the 2009 budget; more widely, also calls on the Commission to devote significantly more resources to staff training on climate change adaptation and DRR in concerned Commission Directorate Generals and delegations, particularly focusing on enhancing practical know-how;
46. uzskata, ka ierosinātais Pasaules energoefektivitātes un atjaunojamās enerģijas fonds ir svarīgs instruments šajā jomā, un tam var būt ievērojama loma energoefektivitātes projektos un atjaunojamās enerģijas veicināšanā jaunattīstības valstīs;
Believes that the proposed Global Energy Efficiency and Renewable Energy Fund is a remarkable instrument in this framework and that it could play an important role in energy-efficiency projects and in promoting renewable energy in developing countries;
Komisija ir ierosinājusi izveidot globālo klimata pārmaiņu aliansi starp ES un VAV (vismazāk attīstītajām valstīm) un MSJV (mazo salu jaunattīstības valstīm).
The Commission has proposed to launch a Global Climate Change Alliance between the EU and the LDCs (Least Developed Countries) and SIDS (Small Island Developing States).
Tās mērķis ir stiprināt ES ārējo darbību attiecībā uz kopīgajiem uzdevumiem klimata pārmaiņu un nabadzības samazināšanas jomā, un tas ir kārtējais solis ES Rīcības plāna par klimata pārmaiņām un attīstību (2004) īstenošanā, turklāt pamatojoties uz atziņu, ka sakarā ar klimata pārmaiņām ir jāmaina veids, kā ES risina ar attīstības palīdzību saistītos jautājumus.
The objective is to strengthen EU external action on the joint challenges of climate change and poverty reduction, and is a step in the implementation of the EU Action Plan on Climate Change and Development (2004), building on an increased recognition that climate change must change the way we think about development aid.
Globālajai klimata pārmaiņu aliansei ir divi galvenie mērķi: veicināt politisko dialogu par klimata pārmaiņām starp ES un jaunattīstības valstīm un pastiprināt ar klimata pārmaiņām saistīto jautājumu integrāciju nabadzības samazināšanas plānos vietējā un valsts līmenī.
The Global Climate Change Alliance has two main purposes: promoting a political dialogue on climate change between the EU and developing countries, and facilitating the integration of climate change concerns into poverty reduction plans on local and national levels.
Minētais otrais GCCA mērķis ir sīki aplūkots paziņojumā un iedalīts piecās galvenajās darba jomās: pielāgošanās, seku mazināšana, mežu izciršana, KRS un klimata pārmaiņu integrēšana attīstības centienos.
The latter goal of the GCCA is explicitly dealt with in the Communication by a division into five main areas of work: Adaptation, Mitigation, Deforestation, DRR and Integrating climate change into development efforts.
Komisija laika posmā no 2008. līdz 2010. gadam GCCA pasākumiem ir paredzējusi piešķirt EUR 60 miljonus, izmantojot Tematisko programmu „Vide un dabas resursu, tostarp enerģijas, ilgtspējīga apsaimniekošana”, kas ietilpst ASI (Attīstības sadarbības instrumentā).
The Commission has earmarked €60 million for the GCCA for the period 2008-2010, through the Thematic Program “Environment and Sustainable Management of Natural Resources, including Energy” (ENRTP), which falls under the DCI (Development Cooperation Instrument).
GCCA uzsākšana daudzējādā ziņā ir ļoti apsveicama un savlaicīga.
The launching of the GCCA is much welcome and timely in several ways.
Svarīgi, lai to varētu iekļaut arī starptautiskajās sarunās par klimata pārmaiņām Poznaņā 2008. gadā un Kopenhāgenā 2009. gadā.
Significantly, it has a potential to feed into the international climate change negotiations in Poznan 2008 and Copenhagen 2009.
Neuzticība starp rūpnieciskajām un jaunattīstības valstīm ir bijis viens no galvenajām šķēršļiem, lai vienotos par klimata pārmaiņu nolīgumu laika posmam pēc 2012. gada.
Mistrust between industrialized and developing countries has been one of the main barriers to agreement on a post-2012 climate change deal.
Jauna platforma dialogam starp ES un jaunattīstības valstīm varētu veicināt jaunas uzticības rašanos, taču ar nosacījumu, ka ES vienlaikus uzņemsies vadību pasaules mērogā, turpinot īstenot vispārēju mērķtiecīgu stratēģiju UNFCCC sarunās, kā arī būtiski palielinās atbalstu, lai stiprinātu VAV un MSJV valdību sarunu spēju.
Establishing a forum for dialogue between the EU and developing countries could play an important role in building new trust - provided that the EU simultaneously takes the lead globally with an overall ambitious strategy in UNFCCC negotiations, as well as substantially increases support to enhance the negotiating capacity of LDC & SIDS governments.
Turklāt GCCA var mazināt milzīgo plaisu, kāda šobrīd vērojama gan ES, gan starptautiskās sabiedrības attīstības darbībā, proti, plaisu starp zināšanām un darbību.
In addition, the GCCA has the potential of filling a huge gap in EU & international development communities: the gap between knowledge and action.
Neraugoties uz to, ka ir pieaugusi izpratne par saikni starp klimata pārmaiņām un attīstību
Despite increased awareness of the linkages between climate change and development
IPCC WGII ceturtais novērtējuma ziņojums „ Klimata pārmaiņas 2007. gadā: klimata pārmaiņu ietekme, adaptācija un neaizsargātība”; UNDP Pārskats par tautas attīstību 2007/2008 „Cīņa pret klimata pārmaiņām: solidaritāte sadalītā pasaulē”. vismaz attiecībā uz svarīgākajām jomām, piemēram, veselība, lauksaimniecība, mežsaimniecība un KRS, kas ir izšķirošas TAM sasniegšanā, tomēr attīstības plānošana un līdzekļu izlietošana joprojām notiek, īpaši neņemot vērā jaunos apstākļus, ko radījušas klimata pārmaiņas.
IPCC WGII Fourth Assessment Report: "Climate Change 2007: Climate Change Impacts, Adaptation and Vulnerability"; UNDP Human Development Report 2007/2008 "Fighting climate change: Human solidarity in a divided world" - not least in key areas such as health, agriculture, forestry, and DRR, crucial for obtainment of the MDGs - development planning & spending still takes place without much regard to the changed conditions posed by climate change.
Tāpēc centieni attīstības un nabadzības samazināšanas jomā ilgtermiņā var būt neveiksmīgi, apdraudot cilvēku dzīvību, cilvēktiesības, labklājību, kā arī mieru un stabilitāti.
As a result, development and poverty reduction efforts run the risk of long-term failure, at the expense of human lives, human rights, welfare, as well as peace and stability.
Izstrādājot novatoriskas un efektīvas pielāgošanās stratēģijas, GCCA var radīt jaunu pamatu centieniem iekļaut klimata pārmaiņas attīstības palīdzībā.
By developing innovative and effective adaptation strategies, the GCCA can break new ground in efforts to mainstream climate change into development aid.
Šajā sakarā svarīgs GCCA uzdevums varētu būt centieni likvidēt plaisu starp KRS, pielāgošanās un attīstības politikas virzieniem.
In this context, bridging existing gaps between DRR, adaptation and development policies could be an important task for the GCCA.
Dabas katastrofas, kas klimata pārmaiņu rezultātā var kļūt gan biežākas, gan arī nopietnākas, ir jārisina no proaktīvas riska pārvaldības viedokļa, nevis kā humanitāras problēmas, kā tas galvenokārt darīts līdz šim.
Natural hazards, which are likely to become both more frequent and severe as a consequence of climate change, must be tackled from the point of view of pro-active risk management and not primarily, as has been the case in the past, as humanitarian problems.
Jaunas, veiksmīgas stratēģijas šajā jomā varētu izmantot par paraugu ne tikai pašas Komisijas sniegtajai attīstības palīdzībai, bet arī dalībvalstīm, kā arī citiem palīdzības sniedzējiem.
New successful strategies in this field could be used as models not only for the Commission’s own development aid, but also for Member States as well as other donors.
Taču, lai GCCA būtu veiksmīga, ir jāatrisina vairākas problēmas, kas pašlaik apgrūtina efektīvu starptautisko darbību pielāgošanās jomā:
However, in order to be successful, the GCCA must confront a number of challenges currently obstructing effective international action on adaptation:
– klimata pārmaiņu pielāgošanās un attīstības jomā ir pārāk daudz dažādu ierosmju, kas jaunattīstības valstīs rada neskaidrību, sekmē pārmērīgu administrēšanu un neveicina efektivitāti;
– There is a plethora of initiatives in the field of climate change adaptation/development, resulting in confusion on the level of developing countries, excessive administration and inefficiency.
– palīdzības sniedzēju valstu valdības aizvien vairāk cenšas sekmēt jaunu ierosmju uzsākšanu un līdzekļu piešķiršanu pielāgošanās vajadzībām, un tas kopumā vērtējams pozitīvi.
– Donor country governments are increasingly competing to make their mark by launching new initiatives/ earmarking money for adaptation – which in itself is positive.
Tomēr bieži trūkst zināšanu par to, kā labāk izmantot šos līdzekļus, un tas sekmē nesaskaņotus un neefektīvus centienus;
However, often knowledge on how best to spend the money is lacking, leading to uncoordinated and ineffective efforts.
– neraugoties un lielo ierosmju skaitu, ļoti trūkst līdzekļu.
– Despite the large number of initiatives, there is a huge financing gap.
Lēš, ka pielāgošanās izmaksas jaunattīstības valstīs ir no 50 līdz 80 miljardiem ASV dolāru gadā.
Estimated annual adaptation costs in developing countries range between 50 and 80 billion USD.
Paredzams, ka ar pašreizējiem finansēšanas mehānismiem nevarēs nodrošināt pat 1 % no šī apjoma;
Current funding mechanisms are expected to generate not even 1% of these amounts.
– vēl arvien nav efektīvu instrumentu, lai nodrošinātu atbilstošu finansējumu par tiem ieguvumiem klimata, ekosistēmu un attīstības jomā, ko nodrošina pasaules tropiskie meži, un tā rezultātā vēršas plašumā mežu izciršana — šī ir milzīga kļūda gan no pielāgošanās, gan klimata pārmaiņu seku mazināšanas viedokļa;
– We are still lacking effective tools to provide adequate financing for the climate, ecosystem & development benefits provided by the world’s tropical forests, resulting in widespread deforestation, a huge failure from both adaptation and mitigation perspectives.
– vēl arvien nav arī politikas instrumentu, ar kuriem veicināt un pastiprināt klimata pārmaiņu seku mazināšanas darbības visnabadzīgākajās valstīs.
– We are also lacking policy tools to encourage and strengthen mitigation actions in the poorest countries.
Tīras attīstības mehānisms ir izrādījies nepietiekams, lai risinātu visnabadzīgāko valstu īpašās vajadzības, savukārt, sniedzot parasto palīdzību, seku mazināšanas uzdevumam nav pievērsta pienācīga uzmanība.
The CDM has proven to be inadequate to address the specific needs of the poorest countries, while conventional aid does not properly take mitigation concerns into account.
Ņemot vērā minēto, GCCA var būt izšķiroši svarīgs jo īpaši šādās jomās:
Against this background, the GCCA has a potential of playing a key role specifically in the following fields:
– kļūt par iniciatīvu „biržu” un veicināt sadarbību un koordināciju starp Komisiju, dalībvalstīm un citām pielāgošanās un KRS iniciatīvām;
– Being a “Clearing house” and promoting collaboration and coordination between Commission, MS and other adaptation/DRR initiatives.
– mobilizēt finansiālo un politisko atbalstu pielāgošanās un KRS pasākumiem, nosakot, ka tie ir neatņemama sastāvdaļa klimata pārmaiņu režīmā laikā pēc 2012. gada;
– Mobilizing financial and political support for adaptation/DRR, as an indispensable element of a future post-2012 climate change regime.
– uzsākt novatorisku, uz programmām pamatotu atbalstu pielāgošanās un KRS pasākumiem, īpašu uzmanību pievēršot VAV un MSJV makrolīmeņa pārvaldības struktūru stiprināšanai, kā arī veidojot saikni starp valsts līmeni un spēju palielināšanas centieniem vietējās kopienās;
– Launching innovative program-based support for adaptation/DRR, focusing specifically on strengthening LDC & SIDS macro-level governance structures, and establishing links from the national level to capacity building efforts in local communities.
– paātrināt dalībvalstu un Komisijas attīstības palīdzības izvērtēšanu saistībā ar klimata un KRS jautājumiem, izstrādāt un izplatīt jaunas metodoloģijas šajā jomā;
– Speeding up climate & DRR screening of MS & Commission development aid and developing and spreading new methodologies in this field.
– ieguldīt līdzekļus, lai veidotu jaunus publiskā un privātā sektora partnerības modeļus saistībā ar pielāgošanos klimata pārmaiņām un KRS;
– Investing in development of innovative Public-Private-Partnership (PPP) models in key areas for climate change adaptation and DRR.
– izpētīt un izstrādāt vēl citus riska nodošanas mehānismus, kuru viens no svarīgākajiem uzdevumiem būtu palīdzēt cilvēkiem atgriezties normālā dzīvē pēc lielām katastrofām;
– Exploring and developing further risk transfer mechanisms, one important objective being to help bring people back to normal in the context of major disasters.
– veicināt nabadzības samazināšanas un klimata pārmaiņu pielāgošanās darba kārtību sapludināšanu gan starptautiskā, gan arī valsts un vietējā līmenī.
– Contributing to the merging of the poverty reduction and climate change adaptation agendas, on international as well as national and local levels.
Visās minētajās jomās ļoti svarīgi nodrošināt, lai GCCA papildina, nevis atkārto to, ko jau dara citi dalībnieki šajā jomā.
In all the outlined areas, it is crucial that the GCCA is complementary – and not a copy – of what other actors in the field are already doing.
Pastāv atšķirība starp politiski pievilcīgo „citas identitātes radīšanu” un nedaudz mazāk valdzinošo „jau esošo ierosmju papildināšanu un saskaņošanu”.
There is a distinction between the politically attractive “creating a separate identity” and the slightly less glamorous “complementing & coordinating already existing initiatives”.
Komisijai nevajadzētu tik ļoti aizrauties ar pirmo aspektu, lai aizmirstu otro.
The Commission should not be so enticed by the former so as to forget the importance of the latter.
Tomēr GCCA var būt arī ļoti svarīga loma, izstrādājot pielāgošanās/KRS politiku un metodoloģiju tajās jomās, kur pašreiz to trūkst.
However, the GCCA can also potentially play an important role by developing adaptation/DRR policy and methodologies where gaps currently exist.
Papildus precīzai rīcībai tajās jomās, kas iepriekš norādītas kā GCCA svarīgākās, Komisijai steidzami jāizstrādā plašas papildu iniciatīvas, it īpaši mežsaimniecības un tehnoloģiskās sadarbības jomās, jo šajās nozarēs finansiālās vajadzības būtiski pārsniedz GCCA pašlaik paredzēto.
In addition to the focused actions identified above as key areas for the GCCA, the Commission must urgently develop ambitious complementary initiatives, particularly in the fields of forestry and technology cooperation, where financial needs widely exceed what is provided for within the GCCA at current.
Ir jāatzīst, ka GCCA līdz šim piešķirtie resursi ir pilnīgi nepietiekami pat iepriekš minēto ierobežoto mērķu īstenošanai.
It is fair to say that even when reduced to the limited set of objectives envisioned above, resources devoted to the GCCA so far are woefully inadequate.
Lai pasākumi būtu sekmīgi, Komisijai ir jāpiešķir daudz lielāks finansējums.
In order to be successful, the Commission must commit funding at a much larger scale.
Taču finanšu saistības ir arī dalībvalstīm, kuras līdz šim kopumā ir ieguldījušas tikai EUR 5,5 miljonus.
The responsibility to contribute financially however also lies on Member States, so far contributing only €5.5 million in total.
Jāsāk būtu ar ilgtermiņa finansēšanas mērķu noteikšanu, tādejādi uzsverot GCCA plašos mērķus un nozīmi.
To begin with, a long-term financing goal will be crucial to emphasize the extended focus and relevance of the GCCA.
Turklāt steidzami ir jāizstrādā novatoriski finanšu mehānismi, lai mēģinātu pietuvināties tiem finansējuma apjomiem, kādi nepieciešami pielāgošanās vajadzību apmierināšanai.
In addition, innovative finance mechanisms must be developed urgently in order to even get close to the amounts required to meet adaptation needs.
Viena no paziņojumā minētajām iespējām ir izmantot ES ETS izsoļu ieņēmumu līdzekļus, un šī iespēja būtu jāsāk nekavējoties īstenot.
Earmarking auctioning revenues from the EU ETS is one option mentioned in the Communication which should be implemented urgently.
Paredzams, ka ap 2020. gadu no izsolēm ieņems ap EUR 75 miljardiem gadā.
Revenues are estimated to amount to as much as 75 billion € annually by 2020.
Ja sākotnēji tiktu paredzēts 25 % no šiem līdzekļiem izlietot rīcībai klimata pārmaiņu jomā jaunattīstības valstīs, tostarp arī GCCA vajadzībām, tas būtu ļoti būtisks un ļoti vajadzīgs finansiāls ieguldījums šo mērķu īstenošanai.
An initial earmarking of 25 % of revenues for climate change action in developing countries, including for the GCCA, would represent a substantial and much needed financial contribution to these ends.
Komisijai būtu steidzami jācenšas panākt dalībvalstu pilnīgs atbalsts šai idejai un jāizmanto GCFM kā stratēģisks līdzeklis, lai vēl pirms 2009. gada UNFCCC augstākā līmeņa sanāksmes Kopenhāgenā nodrošinātu atbalstu pielāgošanās finansēšanai un rīcībai šajā jomā.
The Commission should urgently seek full Member State support for the idea, and launch the GCFM as a strategic move to gain momentum for adaptation funding and action ahead of the 2009 UNFCCC summit in Copenhagen.
2. atzīmē, ka Eiropas Savienība bija, ir un būs pasaules līdere klimata pārmaiņu jautājumu risināšanā; uzskata, ka ES iedzīvotājiem ir milzu atbildība būt par paraugu pārējai pasaulei attiecībā uz to, kā dzīvot videi draudzīgi;
Notes that the European Union was, is and will remain the world leader in tackling climate change; considers that EU citizens have a huge responsibility to serve as an example to the rest of the world on how to live in an environmentally friendly way;