natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(i) Dalībvalstis šo principu nepiemēro pareizi vai vispār nepiemēro.
(i) Member states not applying the principle correctly or at all.
(ii) Gan uzņēmumiem, gan dalībvalstīm trūkst zināšanu par savstarpējās atzīšanas principu.
(ii) Lack of knowledge on the part of both the economic operators and Member States about the principle of mutual recognition.
(iii) Juridiska neskaidrība par to, kā šis princips būtu praktiski jāīsteno.
(iii) Legal uncertainty on how the principle should be implemented in practice.
Galvenie Komisijas priekšlikuma punkti
Main points of the Commission's proposal
Priekšlikuma darbības joma (2. un 3. pants).
Scope of the proposal (Articles 2 and 3).
Šī regula attiecas uz lēmumiem, kas tieši vai netieši ietekmē to, ka ražojumu, ko likumīgi tirgo kāda citā dalībvalstī, nevar tā esošajā veidolā paturēt vai laist citas dalībvalsts tirgū.
The regulation applies to decisions having the direct or indirect effect that the product lawfully marketed in another Member State cannot remain or cannot be put on the market of another Member State in its current form.
Attiecīgie ražojumi ir pakļauti tehniskajiem noteikumiem, ko nesaskaņo Kopienas mērogā.
Products concerned fall under technical rules which are not subject of harmonisation at Community level.
Procedūra gadījumā, kad dalībvalsts paredz piemērot savus tehniskos noteikumus (4., 5. un 6. pants).
Procedure in case a Member State intends to apply its own technical rules (Articles 4, 5 and 6).
Gadījumā, ja iestāde nolemj īstenot savus tehniskos noteikumus (t.i., kad jebkādu iemeslu dēļ nepiemēro savstarpēju atzīšanu), iestādei šāda rīcība ir jāpamato.
In case the authority decides to implement its own technical rule (i.e. when mutual recognition is not applied for any reason), the authority is required to justify the reasons for doing so.
Uzņēmums var 20 dienu laikā reaģēt uz iestāžu sniegto pamatojumu, pirms iestādes var pieņemt galīgo lēmumu par savu tehnisko noteikumu piemērošanu vai nepiemērošanu.
The economic operator concerned is given 20 days to react on the justification of the authorities before the authorities can take the final decision on applying or not applying its own technical rules.
Ražojumu informācijas punktu uzdevumi (7. un 8. pants).
Tasks of the Product Contact Points (Articles 7 and 8).
Galvenais uzdevums ir nodrošināt uzņēmumiem un citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm informāciju par tehniskajiem noteikumiem.
The main task involves providing information on technical rules to enterprises and to the competent authorities of other member States.
Telemātikas tīkls (9. pants).
Telematics network (Article 9).
Šis pants ļauj izveidot telemātikas tīklu saskaņā ar Lēmumu 2004/387/EK, lai uzlabotu savstarpējās atzīšanas principa piemērošanu.
This article gives the possibility to establish a telematics network, in accordance with Decision 2004/387/EC to enhance the application of mutual recognition.
Ziņošanas sistēma (10. pants) par šīs regulas īstenošanu ir noteikta šajā pantā.
A reporting scheme (Article 10) on the implementation of this regulation is laid down in this article.
Referenta nostāja
Rapporteur's position
Referents pilnībā atbalsta Komisijas izvirzīto mērķi likt savstarpējās atzīšanas principam darboties ar visu potenciālu un nodrošināt uzņēmumiem, kā arī dalībvalstīm juridisko skaidrību par to, kā šis princips būtu jāīsteno.
The Rapporteur fully endorses the Commission's aim at making the principle of mutual recognition to work up to its full potential and to give legal clarity to economic operators as well as to Member States on how the principle should be implemented.
Priekšmets un darbības joma (1. nodaļa)
Subject-matter and scope (Chapter 1)
Referents uzskata, ka priekšlikumā skaidrāk jānosaka tā galvenais mērķis, proti, nodrošināt preču brīvu apriti nesaskaņotajā jomā.
The Rapporteur considers that the Proposal should state more clearly its principal aim, namely to ensure the free movement of goods in the non-harmonised area.
Lai nodrošinātu labāku juridisko skaidrību, rūpnieciski ražotu izstrādājumu vietā tika ieviests jēdziens „visi ražojumi”.
In order to bring more legal clarity, industrially manufactured products have been changed to all products.
Piemēram, izstrādājumus, ko ražo pašu patēriņam, joprojām izslēdz, jo šos ražojumus nekad nevienā dalībvalstī netirgo.
Products produced for own use, for example, are still excluded as these products are not marketed in any Member State at any point of time.
Referents uzskata, ka ražojuma aizliegšana ir līdzvērtīga ražojuma noraidīšanai vai izņemšanai no tirgus.
The Rapporteur considers that to ban a product is equivalent to the refusal or withdrawal of the product from the market.
„Tehnisko noteikumu” definīcija tika aizgūta no Direktīvas 98/34/EK.
The definition of 'technical rule' has been taken from Directive 98/34/EC.
Lielākas skaidrības labad referents pārbaudes un sertifikātus ierindo atsevišķā apakšnodaļā.
For enhanced clarity the Rapporteur groups testing and certificates as a separate sub-paragraph.
Tā kā atbilstības novērtēšanas procedūru (vai iepriekšējas atļaujas procedūru saskaņā ar EKT nolēmumiem) pastāvēšana nav tehnisks noteikums, visas pārbaudes, pārbaužu metodes un sertifikāti ir tehniskie noteikumi un līdz ar to ietilpst šīs regulas darbības jomā.
Whereas the existence of conformity assessment procedures (or prior authorisation procedures in line with ECJ rulings) do not constitute a technical rule, all testing and test methods and certificates are technical rules and thus within the scope of this regulation.
Ir svarīgi ar šo regulu novērst ražojumu nepamatotu papildu pārbaudīšanu galamērķa dalībvalstī.
It is essential to avoid unjustified additional testing of products in the Member State of destination with the means of this regulation.
Referents uzskata, ka nav nepieciešams izslēgt no šīs regulas darbības jomas Regulas (EK) Nr. 882/2004 54. pantu, jo ar Regulu (EK) Nr. 178/2002 jau ir nodrošināts, lai bīstamu pārtiku vai barību varētu izņemt no tirgus.
In the exclusions from the scope of this regulation the Rapporteur sees Article 54 of Regulation (EC) No 882/2004 unnecessary as Regulation (EC) No 178/2002 already ensures that dangerous food or feed can be withdrawn from the market.
Tomēr Regulas (EK) Nr. 882/2004 54. panta izslēgšana ļautu dalībvalstīm izņemt no tirgus ražojumus, kas neatbilst šo valstu tiesību aktiem, neparedzot nepieciešamību, lai tās piemērotu savstarpējās atzīšanas principu.
However, exclusion of Article 54 of Regulation (EC) No 882/2004 would enable Member states to withdraw products which do not comply with their own national legislation from the market without needing to apply the principle of mutual recognition.
Referents saskata, ka šīs regulas 4. pantā ir atspoguļots parasto tirdzniecības uzraudzības darbību kulminācijas punkts.
The Rapporteur sees that Article 4 of this regulation depicts a culmination of regular market surveillance activities.
Parasti pirms šā kulminācijas punkta uzņēmējs un dalībvalsts kompetentā iestāde sāk dialogu par tirgus uzraudzību.
Normally before that point of culmination the economic operator and the competent authority of the Member State engage into a market surveillance dialogue.
Referents uzskata par nepieciešamu izskaidrot, ka šajā dialogā uzņēmējam ir jāsniedz informācija par to, saskaņā ar kādiem noteikumiem ražojumu tirgoja citā dalībvalstī.
The Rapporteur deems necessary to clarify that during this dialogue the economic operator needs to provide information about the provisions under which the product has been marketed in another Member State.
Lai uzņēmējam sniegtu lielāku noteiktību, kad tas plāno savu darbību, referents ir noteicis termiņu 20 dienas, ko rēķina no brīža, kad ir pagājis termiņš, kurā uzņēmējs var iesniegt komentārus.
In order to give stronger certainty to the economic operator in the planning of its activities, the Rapporteur has introduced a deadline of 20 days counting from the expiry of the deadline for receipt of comments from the economic operator.
Tādējādi uzņēmējam vismaz būs 20 dienas laika, lai reaģētu uz paziņojumu.
Thus, the economic operator will have at least 20 days to react to the notice.
Pēc tam dalībvalsts joprojām saglabā 20 darba dienu periodu, kurā tā sagatavos lēmuma galīgo redakciju, ņemot vērā uzņēmēja komentārus.
After these, the Member State still holds a period of 20 working days to come up with its final decision taking into account the comments of the economic operator.
Neatkarīgi no tā, kāda būs dalībvalsts lēmuma galīgā redakcija, uzņēmējs var plānot savu darbību ar lielāku noteiktību attiecībā uz šā lēmuma grafiku.
Whatever the final decision of the Member State, the economic operator can plan its activities with more certainty concerning the timing of this decision.
Ja dalībvalsts neizdod galīgo lēmumu, uzskata, ka ražojums minētās dalībvalsts tirgū ir legāls.
If no final decision is issued by the Member State, the product is deemed to be legally on the market of that Member State.
4.a pants (jauns)
Article 4a (new)
Parasti ražojums, ko novēro šīs regulas procedūrās, paliek galamērķa dalībvalsts tirgū visu procedūru laiku, līdz dalībvalsts izdod lēmuma galīgo redakciju.
By default the product being observed within the procedures of this regulation remains on the market of the Member State of destination throughout the procedures until the final decision is issued by the Member State.
Šajā jaunajā pantā tiek noteikts, ka dalībvalsts var uz laiku izņemt no tirgus bīstamu ražojumu vai tādu ražojumu, uz ko attiecas pilnīgs aizliegums, pamatojoties uz sabiedrības morāles vai drošības apsvērumiem.
This new article states that the Member State can temporarily withdraw from the market a dangerous product or a product subject to a total ban on grounds of public morality or security.
Tomēr šo izņemšanu uzskata par pagaidu pasākumu.
The withdrawal is, however, to be considered as an interim measure.
Dalībvalstij, izdodot lēmuma galīgo redakciju, joprojām jāuzrāda zinātnisks pierādījums un jāņem vērā uzņēmēja komentāri.
The Member State needs still to show scientific evidence and take into account the comments of economic operator while issuing the final decision.
Tādēļ lēmuma galīgā redakcija var izrādīties pretēja sākotnējam pasākumam, ar kuru notika izņemšana no tirgus.
Thus the final decision can be opposite to the interim measure of withdrawal from the market.
Šajā pantā referents cenšas noskaidrot, kam jānosūta paziņojums un dalībvalsts lēmums.
In this article the Rapporteur has seeks to clarify to whom the notice and decision done by the Member State should be sent.
Referents, lai nodrošinātu labāku saskaņotību ar 2. nodaļu, iekļauj 6. panta tekstu 4. panta 2. punktā.
To give greater coherence to Chapter 2, the Rapporteur includes the text of Article 6 to the Paragraph 2 of Article 4.
Ražojumu informācijas punkti (3. nodaļa)
Product Contact Points (Chapter 3)
7. un 8. pants
Articles 7 and 8
referents groza šos abus pantus, lai skaidri paustu, ka ražojumu informācijas punktiem būtu:
The Rapporteur amends these two articles to clarify that the Product contact points should:
- pirmām kārtām jāsniedz informācija par savstarpējās atzīšanas principu un turpmākajām uzņēmēja un dalībvalstu tiesībām;
- provide first and foremost information on the principle of mutual recognition and the subsequent rights of the economic operators and of the Member States.
- jāstrādā par palīdzības dienestu, kas nodrošina praktisku (bet nekādā gadījumā ne juridisku) palīdzību savstarpējās atzīšanas principa īstenošanā;
- serve as helpdesks providing practical (but by no means legal) assistance on the implementation of the principal of mutual recognition.
- jāsniedz informācija gan uzņēmumiem, gan dalībvalstu kompetentajām iestādēm;
- provide information both to the economic operators as well as to the competent authorities of the Member States.
- jāveido valstīs savstarpējas saiknes, lai veidotu efektīvu informācijas tīklu.
- liaise with one another across countries to form an efficient network of information.
Nobeiguma noteikumi (4. nodaļa)
Final Provisions (Charter 4)
Referents uzskata, ka jēdziens „pēc tās pieprasījuma” rada juridisku neskaidrību dalībvalstīm un tās nevar zināt, kad tieši tām būs jāpilda ziņošanas saistības.
The Rapporteur believes that the term «upon its request» creates legal uncertainty for Member States, which cannot know when exactly they will need to fulfil their reporting obligations.
Tādēļ referents ir paredzējis dalībvalstīm ikgadējas ziņošanas saistības.
Hence, the Rapporteur introduces a yearly reporting obligation to Member States.
Tas tālāk nodrošinās, lai Komisija tiktu regulāri informēta par šīs regulas piemērošanu dalībvalstīs.
This would further ensure, that the Commission is regularly informed about the application of this regulation in the Member States.
Komisija arī analizēs šos ziņojumus un reaģēs uz pārkāpumiem.
The Commission shall also analyse these reports and act upon infringements.
Lai celtu savstarpējās atzīšanas principa apzināšanos un sniegtu turpmākus norādījumus uzņēmumiem attiecībā uz tām jomām, kurās šo principu piemēro, referents uzskata par nepieciešamu, lai Komisija publicētu indikatīvu to ražojumu sarakstu, kas ietilpst šīs regulas darbības jomā.
In order to raise awareness on the principle of mutual recognition and to give further guidance to economic operators on the areas where the principle applies, the Rapporteur deems necessary for the Commission to publish an indicative list of products falling under the scope of this regulation.
Saraksts nekādā ziņā nebūtu pilnīgs un kalpotu tikai indikatīvam paraugam.
The list would by no means even attempt to be exhaustive and would serve merely as an indication through examples.
Referents uzskata, ka dalībvalstīm ir jāatvēl sešus mēnešus ilgs laiks, lai pēc regulas spēkā stāšanās izveidotu ražojumu informācijas punktus.
The Rapporteur considers that the Member States need to be given six months time to set up the Product Contact Points upon entry into force of the regulation.
Tomēr pati regula stātos spēkā 20 dienas pēc tās publicēšanas.
The regulation itself, however should enter into force within 20 days of its publishing.
Tas sniegtu uzņēmējam iespēju sākumā efektīvāk izmantot savstarpējo atzīšanu, pat ja tas pirmos sešus mēnešus nesaņemtu ražojumu informācijas punktu palīdzību.
This would give the economic operator the possibility to use mutual recognition in a more efficient manner from the beginning on be it then even without the assistance of Product Contact Points in the first six months.
par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko nosaka procedūras, lai dažus valstu tehniskos noteikumus piemērotu citā dalībvalstī likumīgi tirgotiem ražojumiem, un ar ko atceļ Lēmumu 3052/95/EK
on the proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council laying down procedures relating to the application of certain national technical rules to products lawfully marketed in another Member State and repealing Decision 3052/95/EC
Preču brīva aprite ir viena no četrām pamatbrīvībām, uz ko pamatojas Eiropas Savienība.
The free movement of goods is one of the four basic freedoms on which the European Union is founded.
Šo brīvību Eiropas Savienība ir nodrošinājusi, it īpaši atceļot muitas nodokļus, kā arī veicot citus pasākumus, piemēram, saskaņojot tehniskās prasības dažu ražojumu kategorijām.
The Union has succeeded in achieving this freedom by, in particular, abolishing customs duties and through other measures such as harmonising technical requirements on certain categories of products.
Tomēr ir daudzi ražojumi, kuru tehniskie parametri ES līmenī joprojām nav saskaņoti.
Nevertheless, there are still a number of products whose technical parameters have not been harmonised at EU level.
Tas ļauj dalībvalstīm attiecībā uz šiem ražojumiem savos tiesību aktos noteikt specifiskas prasības.
This has allowed Member States to impose requirements on such products in their own legislation.
Šāda prakse ir radījusi ievērojamus un dārgus administratīvos šķēršļus uzņēmējiem, kam jāveic papildu administratīvās procedūras un jāpielāgo savi ražojumi, ja tiem nav paredzēti ES noteikumi, kurus izpildot, ir iespējams tos eksportēt uz citām dalībvalstīm.
However, this practice has created significant and costly administrative obstacles for traders, who have had to go through additional administrative procedures and adapt their products in the non-harmonised field in order to export them to other Member States.
Daudzos gadījumos tas ir novedis pie tā, ka uzņēmēji nevēlas eksportēt ražojumus uz noteiktām valstīm.
In a number of cases, this has led to traders deciding not to export their products to certain countries.
Eiropas Kopienu Tiesa 1979. gadā atrisināja šo problēmu Cassis de Dijon lietā, ieviešot savstarpējas atzīšanas principu, kas balstīts uz EK līgumu.
In 1979, a solution was found by the European Court of Justice, which, in its judgment on the ‘Cassis de Dijon’ case, established a ‘principle of mutual recognition’ on the basis of the EC Treaty.
Saskaņā ar šo principu preces, kas ražotas vai laistas tirgū vienā dalībvalstī, ir jāatzīst arī citās dalībvalstīs pat tad, ja tās nepilnīgi atbilst attiecīgajām valsts prasībām.
According to this principle, goods produced or placed on the market in one Member State may have access to the market of another Member State even if they do not entirely fulfil the relevant national requirements.
Šāda pieeja ir pilnībā saprotama, jo var pieņemt, ka sabiedrības intereses, piemēram, veselības aizsardzība vai atbilstība vides prasībām, dažādās dalībvalstīs tiek nodrošinātas līdzīgā līmenī.
This approach is perfectly understandable because it can be assumed that the public interest, e.g. protection of health or of the environment, is safeguarded in a similar way in the different Member States.
Dalībvalsts var ierobežot piekļuvi tās tirgum tikai tad, ja tā pierāda, ka sabiedrības intereses ir apdraudētas.
A Member State may restrict access to its market only when it can demonstrate that the public interest is threatened.
Skaidrībai jānorāda, ka savstarpējas atzīšanas princips neattiecas uz nekvalitatīviem ražojumiem, kas ir patērētājiem bīstami vai kaitīgi.
For clarification, it should be pointed out that the principle of mutual recognition does not apply to non-quality products that are immediately dangerous or harmful to consumers.
Saskaņā ar Direktīvu 2001/95/EK par produktu vispārēju drošību šādus ražojumus var nekavējoties izņemt no aprites tirgū un informāciju par attiecīgo atgadījumu valsts iestādes var paziņot citām dalībvalstīm, izmantojot Kopienas ātrās ziņošanas sistēmu ( RAPEX ).
Pursuant to Directive 2001/95/EC on general product safety, such products may be withdrawn from the market immediately and information on their incidence communicated by the national authorities to other Member States through the Community Rapid Information System (RAPEX).
Taču saskaņā ar dalībvalstu un Komisijas sniegto informāciju situācija nav apmierinoša pat pēc 25 gadiem, kopš Eiropas Savienībā darbojas savstarpējas atzīšanas princips.
However, according to information provided by the Member States and the Commission, the situation, even after 25 years of application of the principle of mutual recognition in the EU, is unsatisfactory.
Dalībvalstu iestāžu vispārēja prakse ir pieprasīt, lai uzņēmēji ražojumus pielāgo attiecīgās valsts noteikumiem un iziet dārgas un ilglaicīgas procedūras, piemēram, vietējās pārbaudes, lai gan vairumā gadījumu tas ir pretrunā ar Eiropas Savienības tiesību aktiem.
It is common practice for national authorities in the Member States to request that traders adapt their products to local rules and undergo costly and time-consuming processes, such as subjecting products to local checks, although in the majority of cases this contravenes European law.
Tādēļ Komisija ir izstrādājusi regulas priekšlikumu, kuras mērķis ir uzņēmējiem un pašām valstu iestādēm palielināt juridisko noteiktību, nosakot precīzus savstarpējas atzīšanas noteikumus.
That is why the Commission has come forward with a draft regulation intended to increase legal certainty for traders – and for national authorities themselves – by setting clear rules on mutual recognition.
Regulas priekšlikumam ir vairāki pamataspekti:
The draft regulation contains several key aspects:
– obligāta procedūra valsts iestādēm gadījumā, ja tās nolemj nepiemērot savstarpējas atzīšanas principu, bet tā vietā ierobežo ražojumu brīvu ievešanu no citas dalībvalsts;
- a compulsory procedure for national authorities in the event that they decide not to apply the principle of mutual recognition but instead to restrict the movement of a product from another Member State onto their market;
– pietiekams laiks uzņēmējiem apsvērumu iesniegšanai pirms valsts iestāde pieņem rakstisku gala lēmumu;
- sufficient time for observations to traders to be acted upon before a final written decision is issued by the national authority;
– attiecībā uz uzņēmēja iesniegto informāciju valsts iestādei gala lēmuma pamatojums jāsniedz rakstiski;
- concerning the information submitted by the trader, the national authority must justify its final decision in writing;
– valsts kompetentajai iestādei arī jāpamato, kāpēc tā uzskata par nepieciešamu ierobežot ražojumu ievešanu tirgū no citas dalībvalsts un kāpēc jāpiemēro īpaši valsts noteikumi;
- the national authority also bears the burden of proof as to why it deems it necessary to restrict access of a product from another Member State to its market and why a special national rule needs to be applied;
– uzņēmējs var arī šādu lēmumu iesūdzēt tiesā;
- the trader can also appeal against such a decision in court;
– būtiska priekšlikuma daļa ir katrā ES dalībvalstī izveidot informācijas punktus, kuros gan valsts iestādes, gan uzņēmēji varēs iegūt informāciju par konkrētiem ražojumiem.
- an important part of the proposal is the creation of contact and information points in individual EU Member States from whom both national authorities and traders can request information on specific products.
Šie punkti būs savienoti telemātikas tīklā.
These points will be connected in a ‘telematic’ network.
Atzinuma sagatavotājs no Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu attiecībā uz savstarpējas atzīšanas principa piemērošanu ražojumiem jomās, uz kurām neattiecas saskaņošana, un priekšlikuma saturu, jo tam ir liela nozīme savstarpējas atzīšanas principa īstenošanā un preču brīvas aprites nodrošināšanā.
Concerning the application of the principle of mutual recognition in the non-harmonised field of products and the text of the proposal, the draftsman of the opinion of the Committee on Industry, Research and Energy welcomes the Commission’s proposal because it is of great significance for the implementation of the principle of mutual recognition and for the free movement of goods.
Tas tādēļ, ka līdz šim nav bijusi vienota prakse.
This is because practice has not, to date, been uniform.
Lai gan pats princips ir iekļauts EK līguma 28. un 30. pantā, vairākiem uzņēmumiem, ļoti bieži nezinot šo principu vai nezinot, uz ko tas attiecas, ir problēmas piekļūt citu ES dalībvalstu tirgiem.
Although the principle itself is enshrined in Articles 28 and 30 of the EC Treaty, several companies are confronted with problems when seeking access to another market within the EU, often because of ignorance of the existence or scope of the principle.
Priekšlikumā ļoti pareizi pierādīšanas slogs tiek pārlikts uz dalībvalstīm, kurām jāpierāda, ka ražojums atbilst vienam no kritērijiem, kas minēti Līguma 30. pantā, vai uz to attiecas citi Eiropas Kopienu Tiesas spriedumi un ka tādēļ savstarpējās atzīšanas princips nav jāpiemēro.
The proposal itself rightly transfers the burden of proof back to the Member States, who must demonstrate that a product fulfils one of the criteria laid down in Article 30 of the Treaty or in other judgments of the European Court of Justice and that, therefore, the principle of mutual recognition does not have to be applied.