natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Potenciālā spriedze, no vienas puses, starp augošo biodegvielas ražošanas apjomu un, no otras puses, pārtikas ražošanu, bioloģiskās daudzveidības samazināšanos un mežu izciršanu, ir jāuztver nopietni.
The potential tension between, on the one hand, increased bio-fuels production and, on the other hand, food production, biodiversity loss and deforestation have to be taken seriously.
Jāpieņem smagi kompromisi.
Difficult trade-offs have to be made.
Īpaši grūti būs izvairīties no turpmākas mežu izciršanas.
A particular challenge will be to avoid contributing to further deforestation.
Nepareizas izvēles risks ir acīmredzams.
The risk for displacement is obvious.
Piemēram, ja augu izcelsmes eļļu arvien vairāk izmanto biodīzeļdegvielas ražošanā, tad mežu platības tropos nekavējoties piedāvā sevi kā alternatīvu.
For instance, when vegetable oils are increasingly used for bio-diesel, forest lands in the tropics present themselves as alternatives immediately.
Vienīgais efektīvais veids, kā līdzsvarot šādu spiedienu, ir izmantot kādu kompensācijas shēmu tur, kur tiek pārtraukta mežu izciršana.
The only effective way to balance such pressures would be through some kind of a compensation scheme for “avoided deforestation”.
Galvenās iespējas tropu zemēs
Major potential in tropical countries
Biomasas kultūraugi, kurus audzē tropiskajos un subtropiskajos reģionos, enerģijas izteiksmē uz vienu zemes vienību ir vidēji 4–6 reizes produktīvāki nekā parastie kultūraugi, kurus audzē mērenā klimatā.
Biomass crops grown in tropical and sub-tropical regions, in terms of energy per unit of land, are 4-6 times more productive on average than typical crops grown in temperate climates .
Tropu zemes negatīvi ietekmē spēcīgi subsidētā lauksaimniecības nozare ESAO valstīs.
Tropical countries have been impacted negatively by the heavily-subsidized agricultural sectors in OECD countries.
Lauksaimniecības reforma varētu piedāvāt reālas iespējas modernizēt lauksaimniecības nozari, izmantojot biodegvielu kā virzītājspēku, tostarp arī vismazāk attīstītajām valstīm.
Agricultural reform could offer real opportunities, not l east for the LDCs, to modernize their agricultural sectors, using bio-fuels as somewhat of a driver.
Ziemeļu-Dienvidu bioenerģijas tirdzniecībai pakārtotā loģika izriet galvenokārt no lielās atšķirības produktivitātē un ražošanas izmaksās.
The underlying logic for North-South bio-energy trade arises mainly from the large differences in productivity and cost of production.
Tādēļ ir tikai dabiski atzīt lielās iespējas efektīvai biodegvielas ražošanai, kādas piedāvā daudzas Āfrikas un Latīņamerikas valstis.
It is therefore natural to recognize the huge potential for effective bio-fuels production offered by many African and Latin American countries .
Importu no šiem kontinentiem vajadzētu uzskatīt par Eiropas Savienībai labvēlīgu iespēju, ar nosacījumu, ka ražošana norit saskaņā ar stingriem ilgtspējīgas attīstības kritērijiem.
Imports from these continents ought to be a favored alternative for the Europea n Union, provided the production is guided by strict sustainability criteria.
Taču, lai attīstītu biodegvielas rūpniecību, vairumam valstu ar maziem ienākumiem ir ļoti nepieciešama kapacitātes palielināšana.
However, to develop a bio-fuels industry most low-income countries are in great need of capacity building.
Lielisks instruments šim nolūkam ir nesenā Komisijas iniciatīva Pasaules klimata pārmaiņu alianse.
The recent Commission Initiative, the Global Climate Change Alliance, should be a perfect instrument for this.
Ieteicama piesardzīga pieeja
Cautious approach recommended
Ziņojuma sagatavotājs uzskata, ka šī ziņojuma sagatavošana ir milzu atbildība.
Being draftsman of this report therefore feels like a huge responsibility.
Steidzami nepieciešami ilgtspējīgas attīstības kritēriji biodegvielas ražošanai, bet tajā pašā laikā tos ir ārkārtīgi sarežģīti izstrādāt.
The sustainability criteria for bio-fuels are urgently needed, at the same time immensely complex to develop.
Ja tiks izstrādāti pareizi kritēriji, tad biodegvielai vajadzētu nodrošināt pozitīvu ieguldījumu klimata pārmaiņu novēršanas un energodrošības jomā.
If done the right way, bio-fuels should be able to contribute positively to climate change mitigation and energy security.
Ja nē, tad pastāv acīmredzams risks, ka biodegvielas iniciatīva varētu izrādīties neveiksmīga.
If not, the risk is obvious that the bio-fuels initiative could end in a big failure.
Pašreiz mēs esam biodegvielas attīstības agrīnajā posmā.
We are presently in the early stages of bio-fuel developments.
Pieņemtajai politikai ir jābūt cieši saistītai ar mēģinājumiem panākt paaugstinātu degvielas efektivitāti, kā arī elektrisko transportlīdzekļu, kurināmā elementu transportlīdzekļu utt. attīstīšanu.
The policy pursued has to be closely integrated with the efforts for enhanced fuel efficiency as well as the development of electric vehicles, fuel-cells etc.
Turklāt politikai jānosaka spēcīgi atvieglojumi inovāciju jomā attiecībā uz veidu, kādā biomasa tiek izmantota.
Moreover, the policy must provide strong incentives for innovation in the way biomass is used.
Lai gan pētījumi par nākamās paaudzes biodegvielām šķiet daudzsološi, lielākā problēma ir laiks.
While research efforts into the next generation of bio- fuels look promising, the problem is the time perspective.
Vairums ekspertu apšauba, ka tehnoloģijas, kas pamatotas uz lignocelulozi, būs komerciāli dzīvotspējīgas nākamo desmit līdz piecpadsmit gadu laikā.
Most experts doubt that technologies based on ligno-cellulose will be commercially viable in a significant way within the next ten to fifteen years.
Ja šī prognoze ir pareiza, tad ES saglabās 10 % saistošo mērķi — biodegvielas ražošana attīstīsies ātri, galvenokārt pamatojoties uz lauksaimniecībā ražotajām degvielām.
If this prediction is right - and the EU would maintain the 10% binding target – bio-fuels production will expand rapidly, based primarily on agro-fuels.
Tam varētu būt nozīmīga ietekme uz nodrošinātību ar pārtiku, bioloģisko daudzveidību, kā arī uz mūžamežu iznīcināšanas tempu.
This could have serious implications for food security, for biodiversity as well as for the rate of rainforest destruction.
Vairāki nezināmi faktori gan attiecībā uz tehnoloģiju attīstību, gan izmaiņām zemes izmantošanā ir pietiekams arguments piesardzības ievērošanai un pakāpeniskai pieejai.
Because of all the unknowns – both with regard to technology developments but also to land use changes – there is a compelling argument for caution and a step-by-step approach.
Ierosinātais 10 % saistošais mērķis šķiet pārāk optimistisks.
The proposed 10% binding target appears too optimistic.
Nevajadzētu censties sasniegt šo mērķi par katru cenu, drīzāk vajadzētu piemērot politiku, kas ir labvēlīga klimatam.
The objective should not be to reach the target at all costs, rather to implement policies which result in a significant benefit for the climate.
Komisijas priekšlikums — kritisks pārskats
The Commission Proposal – a critical review
Komisijas priekšlikums par ilgtspējīgas attīstības kritērijiem biodegvielai ir nepārprotami vērtīgs.
The Commission proposal on sustainability criteria for bio-fuels has its clear merits .
Tomēr nepieciešamas nozīmīgas izmaiņas.
However, there is need for significant changes.
Sākumā ir jāpaskaidro svarīgs jautājums.
At the outset, an important point has to be made.
Nosakot ilgtspējīgas attīstības kritērijus ES rada uzcenojumu tirgu transportlīdzekļu degvielai, kas pamatota uz atjaunojamo enerģiju.
By establishing the sustainability criteria, the EU is creating a premium market for transport fuels based on renewable energy.
No tā dabiski izriet, ka ES vajadzētu būt visām tiesībām noteikt īpašas prasības šādai degvielai.
From this naturally follows, that the EU should have all the right to introduce specific demands on such fuels.
Nākamais vispārīgais komentārs attiecas uz faktu, ka ES nav vienīgā, kas cenšas regulēt transportlīdzekļu degvielas ieviešanu, pamatojoties uz atjaunojamo enerģiju.
A further general comment concerns the fact that EU is not alone in making efforts to regulate the introduction of transport fuels based on renewable energy.
Galīgajam mērķim vajadzētu būt starptautiski plaši atzītu ilgtspējīgas attīstības kritēriju pieņemšanai.
The ultimate goal ought to be the adoption of sustainability criteria that are widely accepted internationally.
Komisiju aicina paplašināt dialogu ar citām galvenajām iesaistītajām personām, lai panāktu cik vien iespējams kopīgu vienošanos.
The Commission is called upon to broaden the dialogue with other major actors, the objective being to reach as common an understanding as possible.
Saistošā mērķa atkārtota izskatīšana
Revise the binding target
Kad Eiropadome sākotnēji vienojās par mērķi, tam izvirzīja nosacījumus.
When the target was first agreed upon by the European Council it was conditional.
Trīs nosacījumi bija šādi: 1) ilgtspējīgas attīstības kritēriju noteikšana; 2) otrās paaudzes biodegvielas pieejamība tirdzniecībā; 3) degvielas kvalitātes direktīvas grozījumi.
The three conditions set were: 1) the establishment of the sustainability criteria , 2) the commercial availability of second generation bio-fuels, and 3) the amendment of the Fuel Quality Directive.
Izpētot nesenos zinātniskos ziņojumus, atklājas, ka pastāv vairākas neskaidrības attiecībā uz biodegvielas izplatību.
When taking stock of recent scientific reports the uncertainties linked to the expansion of bio-fuels are many.
Tādēļ gan Eiropas Vides aģentūras zinātniskā komiteja, gan Kopīgais pētniecības centrs pat ieteica atcelt 10 % mērķi.
This is the background why both the EEA Scientific Committee as well as the JRC went as far as recommending a suspension of the 10% target.
Galvenie jautājumi attiecas uz otrās paaudzes biodegvielas pieejamību tirdzniecībā un tiešās, kā arī netiešās zemes izmantošanas ietekmi biodegvielas ražošanā.
Major questionmarks concern the commercial availability of second generation bio-fuels and the direc t as well as indirect land use effects of bio-fuels production.
Ņemot vērā daudzos nezināmos faktorus, atbildīgāk šķiet anulēt lēmumu par 10 % atjaunojamo avotu enerģijas īpatsvaru un tā vietā izvirzīt zemāku mērķi, piemēram, 8 % , kā arī regulāri pārskatīt visu politiku, arī mērķi.
Given the many unknowns today, the responsible way forward seems to be to reverse the decision about the 10% renewable target and, instead, go for a lower target – like 8 % - and undertake regular reviews of the whole policy, including the target.
Ieviest atjaunojamās enerģijas ilgtspējīgas attīstības kategorijas
Introduce sustainable categories of renewable energy
Direktīvas mērķis ir veicināt atjaunojamās enerģijas izmantošanu.
The purpose of the Directive is to promote renewable energy.
20 % mērķa sasniegšanai ir jādara viss iespējamais, lai vienkāršotu likumus un noteikumus, kas attiecas uz atjaunojamās enerģijas ražošanu, kā arī pieeju tīklam, un lai vienkāršotu administratīvo procedūru.
To reach the 20% target, everything possible should be done to facilitate the rules and regulations pertaining to renewables production, including access to the grid and simplified administrative procedures.
Noteikumiem par projektēšanu ir jābūt elastīgākiem ne tikai attiecībā uz tiem atjaunojamās enerģijas projektu veidiem, kurus a priori var definēt kā ilgtspējīgus.
Planning rules need to be made more flexible, not least for such types of renewable energy projects that a priori can be defined as sustainable.
Attiecināt ilgtspējīgas attīstības kritērijus arī uz biomasas izmantošanu enerģijai
Expand the sustainability criteria to biomass for energy
Ir ļoti nepieciešami ilgtspējīgas attīstības kritēriji, kas regulētu biodegvielas ražošanu.
The need is strong for sustainability criteria guiding bio-fuels production.
Taču nav saprātīgi izcelt tikai vienu daļu — biomasas izmantošanu enerģijas iegūšanai.
However, it is not logical to single out only one part of the use of biomass for energy purposes from the rest.
Tādēļ tiek piedāvāts ilgtspējīgas attīstības kritērijus attiecināt arī uz visiem biomasas izmantošanas veidiem enerģijas iegūšanai.
It is therefore proposed to extend the sustainability criteria to all uses of biomass for energy.
Siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas kritēriji
Criteria for GHG savings
Pēc ziņojuma sagatavotāja domām, ierosinātais siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājums 35 % apjomā ir pārāk zems mērķis.
The proposed GHG saving of 35% is, in the opinion of your draftsman, too little ambitious .
Nosakot tik zemu mērķi, lielākā daļa pašlaik tirgū esošās biodegvielas atbildīs šim mērķim, bet pastāvēs risks, ka ražošana kļūs neefektīva, tā dos nelielu ieguldījumu klimata pārmaiņu novēršanā, bet atstās smagas sekas uz netiešo zemes izmantošanu.
By setting such a low target, the majority of biofuels in the market today will qualify, with a risk of locking production into inefficient production with limited climate benefits and potential large in-direct land use effects.
Turklāt, nosakot siltumnīcefekta gāzu emisiju robežvērtību tikai 35 % līmenī, tiek mazināts biodegvielas efektīvas ražošanas nozīmīgais potenciāls tropu zemēs.
Moreover, with a GHG threshold of only 35%, the significant potential for efficient bio-fuels production in the tropics is being downplayed.
Visbeidzot, Komisijas priekšlikumā nav piedāvāti atvieglojumi inovāciju jomā un siltumnīcefekta gāzu emisiju rādītāju uzlabošanas veidi.
Lastly, but not the least, no real incentive for innovation and GHG performance improvement is offered in the Commission proposal.
Lai nākotnē ražotā biodegviela būtu labvēlīgāka klimatam, ziņojuma sagatavotājs ierosina noteikt siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumu 50 % apjomā no nosacījuma spēkā stāšanās brīža.
In order for future biofuels to deliver more in terms of climate benefits the proposal of your draftsman is a GHG saving threshold of 50% from the entry into force.
Turklāt, lai stimulētu labākās alternatīvas atjaunojamās enerģijas, kā arī elektrības un ūdeņraža izmantošanai transporta jomā, iespējamām atbalsta shēmām, kā arī subsīdijām dalībvalstīs ir jābūt proporcionālām siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumam.
In addition, in order to give incentives to the best alternatives for renewable energy in transport (including also electricity and hydrogen) possible support schemes, including subsidies, in Member States should be proportional to the GHG saving.
Kritēriji neizmantojamām zonām
Criteria for "No-go areas"
Komisijas priekšlikumā dažas augsnes ir aizliegts izmantot biodegvielas ražošanai, nosakot neizmantojamās zonas , piemēram, neskartus mežus, dabas liegumus, bioloģiski daudzveidīgas zālaugu platības utt.
The Commission proposal excludes certain types of land for the production of bio-fuels – in the form of “no-go” areas - like undisturbed forests, areas designated for nature protection, highly bio-diverse grassland etc.
Tas ir atzinīgi vērtējams.
This is positive.
Taču ierosinātajā neizmantojamo zonu sarakstā nav ietvertas dažas jutīgas zonas, un to vajadzētu papildināt, piemēram, pieņemot augstas saglabāšanas vērtības zemes platību kategorijas.
However, the proposed list of “no-go” areas does omit certain sensitive areas and ought to be complemented, for instance by adopting the High Conservation Value Land categories.
Komisijas priekšlikumā attiecībā uz zemes izmantošanu pasaule ir krāsota vai nu pārāk balta, vai melna.
The Commission proposal paints the world too much in black and white with regard to land use..
Zemes platību izmantošana pilnīgai apstrādei ir vai nu atļauta, vai aizliegta.
Land areas are either open to full production or prohibited for use.
Eiropas, kā arī tropu mežos ir jābūt ilgtspējīgas apsaimniekošanas iespējām, lai varētu izmantot ierobežotu biomasas apjomu, ja to izmanto ilgtspējīgā veidā.
In European forests, as well as in tropical forests, sustainable management ought to be possible, so that limited amounts of biomass can be used, if it is done in a sustainable way.
Sociālie kritēriji
Social criteria
Šajā ziņojumā Komisijai ierosināts reizi divos gados sagatavot īpašu ziņojumu par augošā pieprasījuma pēc biodegvielas un biodegvielas izmantošanas sociālajām sekām.
The proposal of this report is for the Commission to draw up a special report every second year, pertaining to a whole range of social impacts of the increased demand and use of bio-fuels.
Siltumnīcefekta gāzu emisijas samazinājuma aprēķina metodes
Methodology for calculation of GHG savings
Nepieciešamo siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumu aprēķina, izmantojot vietējo kompetento iestāžu (VKI ) metodoloģiju, kas izklāstīta VII pielikumā.
The called-for GHG saving is calculated through a LCA methodology, described in annex VII.
Principā metode ir saprātīga un pietiekami elastīga, lai tajā ieviestu izmaiņas pēc direktīvas pieņemšanas.
The methodology is in principle sound and sufficiently flexible to allow for adjustments after the Directive has been agreed upon.
Kā atsauces punktu iesaka izmantot īpašu sākotnējo vērtību biodegvielas kultivēšanai, ražošanai un transportēšanai, kā arī zemes izmantošanas izmaiņām.
Specific default values are suggested for the cultivation, production and transport of bio-fuels - as well as for land use changes - to be used as reference points.
Jāapšauba vispārīgais veids, kādā sākotnējā vērtība tiek noteikta attiecībā uz zemes izmantošanu un zemes izmantošanas izmaiņām, kā arī kultivēšanu.
The generalized way by which the default values are established must be questioned - in relation to land us e and land use change , but, as well, to cultivation.
Komisijas priekšlikuma pamatā ir ideja, ka noteikts zemes izmantošanas veids, piemēram, zālaugu platību kultivēšana, novedīs pie vienāda siltumnīcefekta gāzu samazinājuma un/vai vienāda oglekļa zuduma neatkarīgi no tā, kur ražošana notiek.
The logic of the Commission proposal seems to be that a certain type of land use, like cultivating grasslands, will lead to the same GHG savings and/or the same carbon losses, regardless of where production takes place.
Taču zālaugu platības atšķiras pēc oglekļa daudzuma, kādu tās satur, un tādēļ tās nevar raksturot, izmantojot vienādu sākotnējo vērtību.
But grasslands differ in the amount of carbon stored , and hence cannot be described through a single default value .
Tiek lēsts, ka Brazīlijā vien ir desmit dažāda veida zālaugu platību ( cerrados ) tipi, kuriem piemīt atšķirīgas īpašības.
In Brazil alone, there are an estimated ten different types of grasslands (cerrados) with different characteristics.
Ņemot vērā, ka zinātne saistībā ar biodegvielas ražošanu ir ļoti komplicēta, it īpaši attiecībā uz tiešas un netiešas zemes izmantošanas izmaiņu, iespējams, lielo ietekmi, katrā reģionā ir nepieciešama atšķirīga pieeja.
Considering that the whole science around bio-fuels production is enormously complex, in particular when it comes to the potentially large effects of direct and indirect land use changes, there is need for a more regional approach.
Attiecībā uz emisijām, kas rodas no zemes izmantošanas izmaiņām, tiek ierosināts izmantot pirmšķirīgu metodoloģiju, izmantojot Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes dokumentu, kas piedāvā atšķirīgu sākotnējo vērtību katram reģionam.
In particular with regard to emissions from land use change a superior methodology is proposed, drawing upon work by the IPCC which provides specific default values for different regions.
Ir pamatoti iemesli Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes metodoloģijas izmantošanai.
There are strong reasons to make use of the IPCC methodology.
Tā ir elastīgāka, un šķiet, ka tā gūst plašu atbalstu, jo to jau šobrīd plaši izmanto.
It provides more flexibility and is likely to meet with broad approval since it is already being used widely.
Oglekļa daudzuma augsnē nozīme ir jāskaidro plašāk.
The role of soil carbon needs to be accounted for more explicitly.
Dažas ilggadīgas kultūras palielina oglekļa daudzumu augsnē un tādējādi var palīdzēt pārvērst noplicinātu vai atmatā aizlaistu zemi auglīgā zemē.
Some production, based in particular on perennial crops, will increase the carbon stored in soils and can thus help turn degraded or marginal land into productive land.
Metodoloģijā Komisija nav analizējusi tematu par siltumnīcefekta gāzu emisijām no netiešas zemes izmantošanas izmaiņām, kad biodegvielas ražošana noved pie iepriekš audzētu pārtikas kultūru pārvietošanas uz citām zemes platībām.
In the methodology the Commission has left out potential GHG emissions from indirect land use change, like when the production of bio-fuels leads to displacement of previously grown food crops on-to other lands.
Daudzi eksperti uzskata, ka šāda ietekme ir nozīmīga.
Such effects are by many experts considered to be significant.
Taču nav modeļa globālā mērogā, kas sniegtu precīzus rādītājus par šādu ietekmi.
However, no global model exists to provide us with precise estimates of the scale of such effects.
Šķiet, ka VKI metode ir jāpapildina ar rādītājiem par šādu ietekmi.
It appears essential to complement the LCA methodology with an estimate for such effects.
Viena iespēja, kuru izstrādāja OKO - Institut , būs izmantot tā dēvēto riska pievienotāju, t.i., naudas sodu par paredzamajām netiešas zemes izmantošanas izmaiņām, ko pievieno siltumnīcefekta gāzu emisiju aprēķiniem par biodegvielas ražošanu, izmantojot aramzemes platības.
One possibility, developed by the OKO-Institut, would be to use a so-called risk adder, i e a penalty for the expected indirect land use changes that is added to the GHG emissions calculations for the production of biofuels on arable land.
ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 175. panta 1. punktu un 95. pantu,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 175(1) thereof and Article 95 thereof
ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 175. panta 1. punktu un 95. pantu saistībā ar 12. panta 6. punktu un 15., 16. un 17. pantu ,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 175(1) thereof and Article 95 thereof in relation to Articles 12(6) and 15, 16 and 17 ,
(2) Arvien plašāka biodegvielas izmantošana transporta nozarē ir viens no efektīvākajiem paņēmieniem, kā Kopienai samazināt atkarību no naftas importa — jomas, kurā apgādes nodrošināšanas problēma arvien ir akūta, — un ietekmēt degvielas tirgu .
(2) In particular, increased use of biofuels for transport is one of the most effective tools by which the Community can reduce its dependence on imported oil – where the security of supply problem is most acute - and influence the fuel market for transport .
(2) Uzlabojumi energoefektivitātes jomā un arvien plašāka no biomasas un citiem atjaunojamiem enerģijas avotiem iegūtas enerģijas izmantošana transporta nozarē ir daži no efektīvākajiem paņēmieniem, kā Kopienai samazināt atkarību no naftas importa transporta nozarē — jomas, kurā apgādes nodrošināšanas problēma arvien ir akūta, — un virzīt šo nozari uz ilgtspējīgu attīstību.
(2) In addition to energy efficiency improvements, increased use of energy from biomass and other renewable sources in the transport sector are some of the most effective tools by which the Community can reduce its dependence on imported oil in the transport sector – where the security of supply problem is most acute - and lead the sector towards a sustainable pathway.
(4) Atjaunojamās enerģijas plānā norādīts, ka 20% atjaunojamo enerģijas avotu ģenerētas enerģijas īpatsvars kopējā energopatēriņā un 10% atjaunojamo enerģijas īpatsvars transporta nozarē ir pienācīgi un sasniedzami mērķi un ka regulējumam, kurā iestrādāti obligātie mērķi, jābūt tādam, lai uzņēmējiem nodrošinātu ilgtermiņa stabilitāti, kas tiem vajadzīga, lai pieņemtu racionālus lēmumus par investīcijām atjaunojamo enerģijas avotu nozarē.
(4) The Renewable Energy Roadmap demonstrated that a 20% target for the overall share of energy from renewable sources and a 10% target for renewable energy in transport would be appropriate and achievable objectives , and that a framework that includes mandatory targets should provide the business community with the long term stability it needs to make rational investment decisions in the renewable energy sector.