natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ja deputātu aiztur pārkāpuma izdarīšanas laikā, viņš nevar atsaukties uz imunitāti, un tā neliedz Eiropas Parlamentam izmantot tiesības kādam no tā deputātiem atņemt imunitāti.”
Immunity cannot be claimed when a Member is found in the act of committing an offence and shall not prevent the European Parliament from exercising its right to waive the immunity of one of its Members.
Francijas Konstitūcijas 26. pantā
Article 26
Pants grozīts ar 1995. gada 4. augusta Konstitucionālo likumu Nr. 95-880. ir paredzēts:
Article amended by Constitutional Law No 95-880 of 4 August 1995. of the French Constitution provides as follows:
„Attiecībā uz Parlamenta deputātiem nedrīkst uzsākt tiesvedību, izmeklēšanu, viņus arestēt, aizturēt vai notiesāt par viedokļiem, ko viņi pauduši, vai balsojumu, kādu viņi ir veikuši, pildot savus pienākumus.
"No Member of Parliament shall be subject to legal proceedings, investigations, arrest, detention or judgment for opinions expressed or votes cast by him while carrying out his duties.
Nevienu Parlamenta locekli nedrīkst aizturēt vai viņam vai viņai piemērot jebkādus citus drošības līdzekļus, kas liedz vai ierobežo deputāta brīvību, par kriminālpārkāpumiem vai mazāk smagiem noziegumiem, ja Asambleja, kuras loceklis viņš vai viņa ir, nav devusi atļauju, izņemot gadīj umus, kad deputāts ir izdarījis noziegumu flagrante delicto, vai galīgā sprieduma pieņemšanas gadījumā.
No Member of Parliament may be arrested or subject to any other measure depriving the Member of freedom or restricting that freedom for criminal or minor offences without the authorisation of the Assembly to which he belongs, except in the case of a crime or flagrante delicto or of final sentence.
Aizturēšanu, deputāta brīvību liedzošu vai ierobežojošu drošības līdzekļu piemērošanu vai Parlamenta deputāta kriminālvajāšanu aptur uz sesijas laiku, ja Asambleja, kuras loceklis viņš vai viņa ir, to pieprasa.
Detention, measures depriving the Member of his freedom or restricting that freedom or the prosecution of the Member of Parliament shall be suspended during the session if the Assembly of which he is a Member so demands.
Attiecīgā asambleja tiek ipso iure sasaukta uz papildu sanāksmi, lai konkrētos gadījumos nodrošinātu iepriekšējā punkta normu piemērošanu. ”
The Assembly concerned shall meet automatically for additional sittings to enable, where appropriate, the provisions of the preceding paragraph to be applied."
„ 6. pants: Imunitātes atcelšana
Rule 6 - Waiver of immunity:
Īstenojot savas pilnvaras attiecībā uz privilēģijām un imunitāti, Parlamenta mērķis ir pirmām kārtām saglabāt savu demokrātiskas likumdevējas asamblejas integritāti un nodrošināt deputātu neatkarību, viņiem veicot savus pienākumus. [..]
In the exercise of its powers in respect of privileges and immunities, Parliament shall seek primarily to uphold its integrity as a democratic legislative assembly and to secure the independence of its Members in performance of their duties. (...)
Ja deputāts ir aizturēts vai viņam ir liegta pārvietošanās brīvība, acīm redzami pārkāpjot viņa privilēģijas un imunitāti, Parlamenta priekšsēdētājs pēc apspriešanās ar atbildīgās komitejas priekšsēdētāju un referentu var steidzamā kārtā uzņemties iniciatīvu apstiprināt attiecīgā deputāta privilēģijas un imunitāti .
As a matter of urgency, in circumstances where Members are arrested or have their freedom of movement curtailed in apparent breach of their privileges and immunities, the President, after having consulted the chair and rapporteur of the committee responsible, may take an initiative to assert the privileges and immunities of the Member concerned.
Par savu iniciatīvu Parlamenta priekšsēdētājs paziņo komitejai un informē Parlamentu .
The President shall notify the committee of that initiative and inform Parliament.
7. pants: Ar imunitāti saistītās procedūras
Rule 7 - Procedure on immunity:
Atbildīgā komiteja iesniedz pamatota lēmuma priekšlikumu, kurā ir ieteikums pieņemt vai noraidīt pieprasījumu atcelt imunitāti vai aizstāvēt imunitāti un privilēģijas.
The committee shall make a proposal for a decision which simply recommends the adoption or rejection of the request for the waiver of immunity or for the defence of immunity and privileges.
Viņu var pārstāvēt cits deputāts. [..]
He may be represented by another Member. (...)
7 Komiteja var sniegt pamatotu atzinumu par attiecīgās iestādes kompetenci un par pieprasījuma pieņemamību, taču tā nekādā gadījumā neizsakās par deputāta vainīgumu vai nevainīgumu un par to, vai ir nepieciešama kriminālvajāšana par uzskatiem vai darbībām, kas deputātam piedēvēti, pat tad ne, ja pieprasījuma izskatīšana ļauj komitejai iegūt detalizētas ziņas par lietas materiāliem. [..]”
7 The committee may offer a reasoned opinion about the competence of the authority in question and about the admissibility of the request, but shall not, under any circumstances, pronounce on the guilt or otherwise of the Member nor on whether or not the opinions or acts attributed to him or her justify prosecution, even if, in considering the request, it acquires detailed knowledge of the facts of the case. (...)
Protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 8. pantu Bruno Gollnisch savā pieprasījumā nebija minējis un tas šajā lietā nav jāpiemēro.
Article 8 of the Protocol on the Privileges and Immunities of the European Union was not invoked by Bruno Gollnisch in his request and it is not applicable in this case.
Ņemot vērā, ka tiesvedība ir ierosināta par pārkāpumu, kas saskaņā ar saņemto informāciju ir izdarīts Francijā, kuras pilsonis Bruno Gollnisch bija noziedzīga nodarījuma izdarīšanas laikā, saskaņā ar Protokola 9. pantu ir piemērojama ir tikai tā panta daļa, atbilstīgi kurai „ Eiropas Parlamenta sesijās tā deputātiem ir : a) savā valstī — imunitāte, ko piešķir attiecīgās valsts parlamenta deputātiem”.
As for Article 9 of the Protocol, given that the proceedings concern an offence allegedly committed in France, whose citizenship Bruno Gollnisch enjoyed at the material time, the only applicable part is the one pursuant to which ‘ during the sessions of the European Parliament its Members shall enjoy: a) in the territory of their own State, the immunities accorded to members of their parliament ’.
Piemērojamās Francijas tiesības ir Francijas konstitūcijas 26. pants un it īpaši šā panta 2. un 3. punkts, kuros paredzēts, ka:
The applicable French law is Article 26 of the French Constitution, and in particular paragraphs 2 and 3 thereof which state that:
„ Nevienu Parlamenta locekli nedrīkst aizturēt vai viņam vai viņai piemērot jebkādus citus drošības līdzekļus, kas liedz vai ierobežo deputāta brīvību, par kriminālpārkāpumiem vai mazāk smagiem noziegumiem, ja Asambleja, kuras loceklis viņš vai viņa ir, nav devusi atļauju, izņemot gadīj umus, kad deputāts ir izdarījis noziegumu flagrante delicto, vai galīgā sprieduma pieņemšanas gadījumā.
"No Member of Parliament may be arrested or subject to any other measure depriving the Member of freedom or restricting that freedom for criminal or minor offences without the authorisation of the Assembly to which he belongs, except in the case of a crime or flagrante delicto or of final sentence.
Aizturēšanu, deputāta brīvību liedzošu vai ierobežojošu drošības līdzekļu piemērošanu vai Parlamenta deputāta kriminālvajāšanu aptur uz sesijas laiku, ja Asambleja, kuras loceklis viņš vai viņa ir, to pieprasa. ”
Detention, measures depriving the Member of his freedom or restricting that freedom or the prosecution of the Member of Parliament shall be suspended during the session if the Assembly of which he is a Member so demands".
No apstākļiem lietā, kura ir saņemta no Francijas iestādēm, izriet, ka dažādie aicinājumi ierasties, kas ir parakstīti attiecīgi 2009. gada 17. novembrī un 2010. gada 11. maijā un kas Bruno Gollnisch bija jāievēro, ir uzskatāmi par drošības līdzekļiem, kuri saskaņā ar Francijas konstitūcijas 26. panta otro daļu „liedz vai ierobežo deputāta brīvību”.
From the facts of the case communicated by the French authorities, it seems that the various summons issued by the investigating judge on 17 November 2009 and on 11 May 2010 respectively, to which Bruno Gollnisch was subject constitute measures "depriving the Member of freedom or restricting that freedom" under the second subparagraph of Article 26 of the French Constitution.
Šajā normā tomēr ir konkrēti teikts, ka pirms šādu brīvību ierobežojošu drošības līdzekļu piemērošanas ir nepieciešama Parlamenta atļauja.
That provision specifies however that the authorisation of the Parliament is necessary prior to the adoption of such freedom-restricting measures.
Taču lūgumu par atcelšanu Parlaments no Francijas iestādēm saņēma tikai 2010. gada 3. novembrī.
However, the request for waiver from the French authorities was received by Parliament on 3 November 2010 only.
Šādas atšķirības laikā sekas, ja tāda patiešām ir pieļauta, ir Parlamenta prerogatīvu pārkāpums, par kuru Parlaments pauž nožēlu.
The consequences of such a discrepancy, should it in fact have occurred, are a regrettable infringement of Parliament's prerogatives.
Tomēr, tā kā Francijas iestādes tagad oficiāli ir pieprasījušas Bruno Gollnisch imunitātes atcelšanu, lai vēlāk piemērotu šādu brīvību ierobežojošu drošības līdzekli, viņa imunitāte šajā jautājumā vairs nav jāaizstāv.
However, given that the French authorities have now formally requested the waiver of his immunity in order to adopt such freedom-restricting measures in the future, it is no longer necessary to defend Bruno Gollnisch's immunity in that regard.
Lai izlemtu jautājumu par parlamentārās imunitātes aizstāvēšanu, Parlaments konsekventi piemēro savus principus.
In order to decide whether or not to defend parliamentary immunity, Parliament applies its own consistent principles.
Šajā lietā Parlamentam nav pierādījumu par fumus persecutionis , proti, pietiekami pamatotas un precīzas aizdomas par to, ka prasība ir iesniegta, lai kaitētu deputāta politiskajai reputācijai.
In the present case, the Committee has found no evidence of fumus persecutionis , i.e. a sufficiently serious and precise suspicion that the case has been brought with the intention of causing political damage to the Member.
Otrkārt, lieta neattiecas uz Bruno Gollnisch politiskās darbības jomu, pildot Eiropas Parlamenta deputāta pienākumus.
Secondly, the case does not come within the scope of Bruno Gollnisch's political activities as member of the European Parliament.
Tā gluži otrādi — attiecas tikai uz Bruno Gollnisch darbību reģionālā un vietējā līmenī, ieņemot Ronas-Alpu reģionālā domnieka amatu, kurā viņš tika ievēlēts tiešās un vispārējās vēlēšanās
It concerns instead activities of a purely regional and local nature of Bruno Gollnisch as regional councillor for Rhône-Alpes, a mandate to which he was elected by direct universal suffrage
Francijas vēlēšanu kodeksa L336-338. panti. un kas nav saistīts ar Eiropas Parlamenta deputāta amatu
French electoral code, Articles L336-338. and which is distinct from that of Member of the European Parliament
Treškārt, Bruno Gollnisch ir sniedzis paskaidrojumu par paziņojumu presei, kura dēļ ir ierosināta tiesvedība un ko publicēja viņa pārstāvētā Ronas-Alpu Reģiona padomes politiskā frakcija, informējot, ka to sagatavoja Front National reģionālā nodaļa, tostarp šīs grupas atbildīgā persona par saziņu, kura bija „pilnvarota uzstāties Front National ievēlēto amatpersonu vārdā”.
Thirdly, Bruno Gollnisch has given an explanation of the publication of the incriminated press release by his political group in the Rhône-Alpes Regional Council stating that it had been written by the Front National team in that region, including its head of communications, who was "empowered to speak on behalf of the Front-National elected officials".
Parlamentārās imunitātes piemērošana šādām situācijām tiek uzskatīta par nevajadzīgu šo noteikumu darbības jomas pārsniegšanu, jo tie ir paredzēti, lai novērstu jebkādu ietekmi uz Parlamenta darbību un neatkarību.
The application of parliamentary immunity to such a situation is considered to constitute an undue extension of those rules, which are intended to avoid any interference with the functioning and independence of the Parliament .
Visbeidzot — to, kādā mērā ir pārkāptas Francijas tiesībās noteiktais rasu naidu kurināšanas aizliegums un kādas varētu būt tiesiskās sekas, ievērojot visas demokrātiskās garantijas, izlemj kompetentās tiesu iestādes, nevis Parlaments.
Finally, it is not for Parliament but for the competent judicial authorities to decide, whilst respecting all democratic guarantees, to what extent French law on incitement to racial hatred has been broken and what the judicial consequences might be.
Pamatojoties uz iepriekš minētajiem apsvērumiem un saskaņā ar Reglamenta 6. panta 3. punktu, pēc tam, kad ir izvērtēti visi deputāta imunitātes aizstāvēšanas vai neaizstāvēšanas iemesli, Juridiskā komiteja Eiropas Parlamentam iesaka neaizstāvēt Bruno Gollnisch deputāta imunitāti.
On the basis of the above considerations and pursuant to Article 6(3) of the Rules of Procedure, after considering the reasons for and against defending the Member’s immunity, the Committee on Legal Affairs recommends that the European Parliament should not defend the parliamentary immunity of Bruno Gollnisch.
par pieprasījumu atcelt Bruno Gollnisch deputāta imunitāti
on the request for waiver of the immunity of Bruno Gollnisch
– ņemot vērā Bruno Gollnisch deputāta imunitātes atcelšanas pieprasījumu, ko Francijas iestādes nosūtījušas 2010. gada 3. novembrī un kas paziņots 2010. gada 24. novembra plenārsēdē,
– having regard to the request for waiver of the immunity of Bruno Gollnisch, forwarded by the French authorities on 3 November 2010 and announced in plenary sitting on 24 November 2010,
– ņemot vērā 9. pantu 1965. gada 8. aprīļa Protokolā par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā, kā arī 6. panta 2. punktu 1976. gada 20. septembra Aktā par Eiropas Parlamenta deputātu ievēlēšanu tiešās vispārējās vēlēšanās,
– having regard to Article 9 of the Protocol on the Privileges and Immunities of the European Union of 8 April 1965 , and to Article 6(2) of the Act of 20 September 1976 concerning the election of the members of the European Parliament by direct universal suffrage,
– ņemot vērā Eiropas Savienības Tiesas 1964. gada 12. maija, 1986. gada 10. jūlija, 2008. gada 15. un 21. oktobra spriedumu un 2010. gada 19. marta spriedumu
– having regard to the judgments of the Court of Justice of the European Union of 12 May 1964, 10 July 1986, 15 and 21 October 2008 and 19 March 2010
– ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu ( A7-0155/2011 ),
– having regard to the report of the Committee on Legal Affairs ( A7-0155/2011 ),
A. tā kā Francijas Republikas prokurors ir pieprasījis atcelt Eiropas Parlamenta deputāta Bruno Gollnisch parlamentāro imunitāti, lai varētu izmeklēt sūdzību par rasu naida kurināšanu un vajadzības gadījumā panākt Bruno Gollnisch tiesāšanu Francijas pirmās instances, apelācijas un kasācijas tiesā;
A. whereas a French public prosecutor has requested the waiver of the parliamentary immunity of Bruno Gollnisch, a Member of the European Parliament, so that a complaint alleging incitement to racial hatred can be investigated and so that, if appropriate, Bruno Gollnisch can be tried before the French Court of First Instance, the Appeal Court and the Court of Cassation,
B. tā kā pieprasījums atcelt Bruno Gollnisch imunitāti attiecas uz rasu naida kurināšanu, kas it kā izriet no Bruno Gollnisch vadītās Ronas-Alpu Front National reģionālās nodaļas sagatavotā 2008. gada 3. oktobra paziņojumā presei;
B. whereas the waiver of the immunity of Bruno Gollnisch relates to an alleged offence of incitement to racial hatred as a result of a press release issued on 3 October 2008 by the Rhône-Alpes Region ‘Front National’ Group, of which Bruno Gollnisch was President,
C. tā kā saskaņā ar Protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 9. pantu Eiropas Parlamenta sesiju laikā tā deputātiem savas valsts teritorijā ir tāda pati imunitāte, kāda ir piešķirta attiecīgās valsts parlamenta deputātiem; tā kā tas neliedz Eiropas Parlamentam izmantot tiesības atcelt kāda sava deputāta imunitāti;
C. whereas, in accordance with Article 9 of the Protocol on the Privileges and Immunities of the European Union, during the sessions of the European Parliament its Members enjoy in the territory of their own State the immunities accorded to members of their parliament; and whereas this does not prevent the European Parliament from exercising its right to waive the immunity of one of its Members,
D. tā kā saskaņā ar Francijas Republikas konstitūcijas 26. pantu nevienu Parlamenta locekli nedrīkst aizturēt vai viņam vai viņai piemērot jebkādus citus drošības līdzekļus, kas liedz vai ierobežo deputāta brīvību, par kriminālpārkāpumiem vai mazāk smagiem noziegumiem, ja Asambleja, kuras loceklis viņš vai viņa ir, nav devusi atļauju, izņemot gadījumus, kad deputāts ir izdarījis noziegumu flagrante delicto , vai galīgā sprieduma pieņemšanas gadījumā;
D. whereas, in accordance with Article 26 of the Constitution of the French Republic, no Member of Parliament may be arrested or subject to any other measure depriving him or her of freedom or restricting that freedom as a result of criminal or minor offences without the authorisation of the Assembly to which he or she belongs, except if a serious crime has been committed, in the event of flagrante delicto or if a final judgment has been handed down,
E. tā kā šajā lietā Parlamentam nav pierādījumu par fumus persecutionis , proti, pietiekami pamatotas un precīzas aizdomas par to, ka prasība ir celta, lai kaitētu deputāta politiskajai reputācijai;
E. whereas, in the present case, Parliament has found no evidence of fumus persecutionis , i.e. a sufficiently serious and precise suspicion that the case has been brought with the intention of causing political damage to the Member,
F. tā kā Francijas iestāžu pieprasījums neattiecas uz Bruno Gollnisch politisko darbību, pildot Eiropas Parlamenta deputāta pienākumus; tā kā gluži otrādi — tā attiecas tika uz Bruno Gollnisch darbību vietējā un reģionālā līmenī, ieņemot Ronas-Alpu reģionālā domnieka amatu, kurā viņš tika ievēlēts tiešās un vispārējās vēlēšanās un kas nav saistīts ar Eiropas Parlamenta deputāta amatu;
F. whereas the request from the French authorities does not relate to Bruno Gollnisch’s political activities as a Member of the European Parliament; whereas it concerns instead activities of a purely regional and local nature as a Rhône-Alpes regional councillor, a mandate to which Bruno Gollnisch was elected by direct universal suffrage and which is distinct from that of Member of the European Parliament,
G. tā kā Bruno Gollnisch ir sniedzis paskaidrojumu par tāda paziņojumu presei izstrādes iemesliem, kura dēļ tiek pieprasīts atcelt deputāta imunitāti un kuru pieņēma viņa pārstāvētā Ronas-Alpu Reģiona padomes politiskā frakcija, informējot, ka to sagatavoja Front National reģionālā nodaļa, tostarp šīs grupas atbildīgā persona par saziņu, kura bija „pilnvarota uzstāties Front National ievēlēto amatpersonu vārdā”; tā kā parlamentārās imunitātes piemērošana šādām situācijām būtu uzskatāma par nevajadzīgu šo noteikumu darbības jomas pārsniegšanu, jo tie ir paredzēti, lai novērstu jebkādu ietekmi uz Parlamenta darbību un neatkarību;
G. whereas Bruno Gollnisch has given an explanation as to why the press release which has prompted the request for waiver of immunity was issued by his political group in the Rhône-Alpes Regional Council, stating that it had been written by the Front National team in that region, including its head of communications, who was ‘empowered to speak on behalf of the Front National’s elected officials’; whereas the application of parliamentary immunity to such a situation would constitute an undue extension of those rules, which are intended to prevent any interference with the functioning and independence of Parliament,
H. tā kā to, kādā mērā ir pārkāptas Francijas tiesībās noteiktais rasu naida kurināšanas aizliegums un kādas varētu būt tiesiskās sekas, ievērojot visas demokrātiskās garantijas, izlemj kompetentās tiesu iestādes, nevis Parlaments;
H. whereas it is not for Parliament but for the competent judicial authorities to decide, whilst respecting all democratic guarantees, to what extent French law on incitement to racial hatred has been broken and what the judicial consequences might be,
I. tā kā tāpēc šajā gadījumā varētu ieteikt parlamentārās imunitātes atcelšanu,
I. whereas it is therefore appropriate to recommend a waiver of parliamentary immunity in this instance,
Priekšsēdētājs 2010. gada24. novembra plenārsēdē saskaņā ar Reglamenta 6. panta 2. punktu paziņoja, ka ir saņēmis Francijas iestāžu 2010. gada 3. novembrī nosūtītu vēstuli par pieprasījumu atcelt Bruno Gollnisch parlamentāro imunitāti.
At the sitting of 24 November 2010 the President announced, under Rule 6(2) of the Rules of Procedure, that he had received a letter sent by the French authorities on 3 November 2010 requesting the waiver of the parliamentary immunity of Bruno Gollnisch.
Priekšsēdētājs pieprasījumu saskaņā ar Reglamenta 6. panta 2. punktu nodeva izskatīšanai Juridiskajai komitejai.
The President referred the request to the Committee on Legal Affairs under Rule 6(2).
Lionas Apelācijas tiesas prokurors pieprasa, lai Eiropas Parlaments atceļ deputāta Bruno Gollnisch imunitāti, jo šī tiesa ir sākusi izmeklēšanu krimināllietā.
The Prosecutor at the Court of Appeal of Lyon is asking the European Parliament to waive the immunity of its Member, Bruno Gollnisch, in connection with a criminal investigation by that court.
Izmeklēšana ir uzsākta, pamatojoties uz sūdzību un zaudējumu atlīdzības prasību ( plainte avec constitution de partie civile ), kuru 2009. gada 26. janvārī pret anonīmu personu par rasu naida kurināšanu iesniedza Starptautiskā Līga pret rasismu un antisemītismu (turpmāk „ LICRA ”)
The investigation concerns an action and claim for compensation ( plainte avec constitution de partie civile ) brought by the International League Against Racism and Anti-Semitism (hereinafter, the LICRA) on 26 January 2009 against an unnamed person for incitement to racial hatred
Tāda grozīta Preses brīvības likuma 24. pants, kas pieņemts 1881. gada 29. jūlijā, . .
Article 24 of the Law of 29 July 1881 on press freedom, as amended. .
Paziņojumu publicēja pēc tam, kad Ronas-Alpu Reģiona padomes priekšsēdētājs Jean-Jack Queyranne nosūtīja atklātu vēstuli iekšlietu ministrei Michèle Alliot-Marie , kurā viņš kritizēja atsevišķu civildienesta ierēdņu vidū veikto aptauju, lai pārliecinātos, vai darbinieki, kas nav kristieši, nav lūguši mainīt darba laiku vai dienesta apstākļus tā, lai viņi varētu veikt reliģiskos rituālus.
The press release followed an open letter from the President of the Rhône-Alpes Regional Council, Jean-Jack Queyranne, to Michèle Alliot-Marie, Minister of the Interior, criticising a survey among certain civil servants, the aim of which was to ascertain whether staff members of religions other than Christianity had asked for their hours of work or conditions of service to be altered to enable them to practise their religion.
“[Ronas-Alpu Reģiona padomes reakcija] liecina par šā brīža īstenības neizpratni, jo cilvēki, kas „atzīmē” gavēšanas perioda beigas (dienā, kuras laikā pastāvošos ierobežojumus viņi kompensē naktī), iznīcinot un aizdedzinot īpašumu un metot akmeņus, neatgādina kristiešus.
"[the reaction from the Rhône-Alpes Regional Council] ignores current realities, because the people who are 'celebrating' the end of a period of fasting (by day, a deprivation which they make up for at night) by destroying and setting fire to property and throwing stones do not appear to be Christians.