natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pieņemtais teksts: A7-0293/2010 . par ombuda īpašo ziņojumu (referente: Chrysoula Paliadeli , priekšsēdētājas vietniece), ko Parlaments pieņēma 2010. gada 27. oktobrī.
Adopted text: A7-0293/2010 on the Ombudsman's special report (rapporteur: Chrysoula Paliadeli, Vice-Chair), which was adopted by Parliament on 27 October 2010.
Attiecībā uz sūdzību tematiku — ombuda gada ziņojumā īpaši izceļas publiska piekļuve ES iestāžu dokumentiem, kuras dēļ iesniegtas daudzas sūdzības.
As regards the themes of complaints the Ombudsman's Annual Report public access to documents of EU institutions stands out clearly and triggered a large amount of complaints.
No visām 2010. gadā izbeigtajām izmeklēšanām 33 % bija saistīti ar piekļuvi dokumentiem.
33% of all inquiries closed in 2010 concerned access to documents.
Saskaņā ar Līgumu iestādēm jādarbojas maksimāli atklāti, lai veicinātu labu pārvaldību un nodrošinātu pilsoniskās sabiedrības dalību.
Institutions are bound by the Treaty to conduct their work as openly as possible in order to promote good governance and ensure the participation of civil society.
LESD 15. panta 3. punktā un Pamattiesību hartas 42. pantā paredzētas tiesības uz piekļuvi iestāžu dokumentiem.
Article 15(3) TFEU and Article 42 of the Charter of Fundamental Rights provide for a right of access to documents of the institutions.
Šīs tiesības ir noteiktas Regulā (EK) Nr. 1049/2001.
This right is implemented in Regulation 1049/2001.
Ombuds vienmēr ir stingri aizstāvējis tiesības uz piekļuvi ES dokumentiem un dažādos gadījumos ir sniedzis ievērojamu ieguldījumu diskusijās par Regulas (EK) Nr. 1049/2001 pārskatīšanu.
The Ombudsman has always been a staunch defender of the right of access to EU documents and he has on various occasions made important contributions to the discussion concerning the review of Regulation 1049/2001.
2010. gadā ombuds pabeidza 22 izmeklēšanas saistībā ar sūdzībām par Regulas (EK) Nr. 1049/2001 piemērošanu.
In 2010 the Ombudsman completed 22 inquiries into complaints concerning the application of Regulation 1049/2001.
Arī īpašais ziņojums, ko ombuds 2010. gadā nosūtīja Parlamentam, izrietēja no lietas, kas sākās ar sūdzību par atteikumu piešķirt piekļuvi dokumentiem.
In fact the special report sent to the Parliament in 2010 resulted from a case that started off with a complaint on refusal to give access to documents.
Ombudam, izmeklējot sūdzības par pārkāpumiem, ir arī tiesības izskatīt Komisijas analīzes un secinājumu būtību.
The Ombudsman also has the right to review the substance of the analyses and conclusions reached by the Commission when investigating infringement complaints.
Ombuds, piemēram, var pārbaudīt, vai tie ir saprātīgi, labi pamatoti un pilnībā un saprotami izskaidroti sūdzības iesniedzējiem.
He may check for example whether they are reasonable, well argued and explained fully and clearly to complainants.
Ombuds varēja palīdzēt sūdzības iesniedzējiem 70 % 2010. gadā izskatīto lietu, pats sākot izmeklēšanu, nododot sūdzību kompetentajai ES vai valsts struktūrai vai norādot sūdzības iesniedzējam, kur vērsties.
In 70% of all cases processed in 2010 the Ombudsman was able to help complainants by opening an inquiry himself, by transferring the complaint to a competent EU or national body or by advising the complainant where to turn.
Sūdzības, kas nav ombuda kompetencē, daudzos gadījumos vislabāk var izskatīt valsts vai reģiona ombuds.
Complaints which are not within the Ombudsman's mandate can in many cases best be handled by a national or a regional ombudsman.
2010. gadā 1435 sūdzības bija Eiropas Ombudu tīkla (kura pilntiesīgs loceklis ir Lūgumrakstu komiteja) dalībnieka kompetencē.
In 2010 1 435 complaints were within the mandate of a member of the European Network of Ombudsmen of which the Committee on Petitions is a full member.
2010. gadā ombuds 145 sūdzības nodeva Lūgumrakstu komitejai, bet citas sūdzības (601) tika nodotas Komisijai (176) un citām iestādēm un struktūrām, tostarp SOLVIT .
In 2010 the Ombudsman transferred 145 complaints to the Committee on Petitions, while other complaints (601) were transferred to the Commission (176) and other institutions and bodies, including SOLVIT.
2010. gada ziņojumā īpaša uzmanība ir pievērsta jaunajai stratēģijai, ko ombuds un viņa darbinieki izstrādājuši 2009.–2014. gada pilnvaru termiņam.
In the Annual Report 2010 special attention is drawn to the new strategy the Ombudsman and his staff have formulated for his mandate 2009-2014.
Mērķi ir šādi:
The objectives are:
• uzklausīt ieinteresētās personas, saņemot atsauksmes no sūdzību iesniedzējiem, paplašinot un padziļinot sakarus ar ES iestādēm un pilsonisko sabiedrību un nosakot labākās prakses;
• To listen to stakeholders by obtaining feedback from complainants, broadening and deepening contacts with the EU institutions and civil society, and identifying best practices.
• panākt rezultātus ātrāk, samazinot laiku, kas nepieciešams izmeklēšanas izbeigšanai, un izstrādājot vienkāršotas procedūras sūdzību ātras atrisināšanas veicināšanai;
• To deliver results faster by reducing the time needed to close inquiries and by developing simplified procedures to promote rapid resolutions of complaints.
• pozitīvi ietekmēt ES iestāžu pārvaldības kultūru, palīdzot uzlabot pārvaldības praksi un pievēršoties sistēmiskām problēmām;
• To impact positively on EU institutions' administrative culture by helping to improve administrative practices and focusing on systemic problems.
• sniegt savlaicīgu un lietderīgu informāciju ieinteresētajām personām un sabiedrībai, uzlabojot saziņu;
• To provide timely and useful information to stakeholders and the public by communicating better.
• pārskatīt resursu izmantojumu, piemērojot iestādē augstākos pārvaldības standartus.
• To rethink how resources are being used and applying the highest standards of administration in the institution.
Ombuda institūcija, kuras amatu saraksts pašlaik ietver 64 amatus (20 ierēdņi un 44 pagaidu darbinieki) un kuras budžets ir aptuveni EUR 9 miljoni, jauno stratēģiju izmantos, lai stiprinātu un vadītu savu darbību, kuras mērķis ir nodrošināt, ka ES pilsoņi var pilnībā baudīt savas tiesības, un uzlabot ES pārvaldības kvalitāti.
The Ombudsman institution, which currently has an establishment plan of 64 posts (20 officials and 44 temporary agents) and a budget of around 9 million euros, will use this new strategy to underpin and guide its actions, which are aimed at ensuring that EU citizens enjoy their rights fully and at enhancing the quality of the EU administration.
par ES pretterorisma politiku — galvenie sasniegumi un nākotnes uzdevumi
on the EU Counter-Terrorism Policy: main achievements and future challenges
Ārlietu komitejas atzinums ......................................................................................15
OPINION of the Committee on Foreign Affairs .................................................16
Juridiskās komitejas atzinums ................................................................................19
RESULT OF FINAL VOTE IN COMMITTEE.........................................................................24
- ņemot vērā Pamattiesību hartu, Līguma par Eiropas Savienību 2., 3. un 6. pantu un attiecīgos Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) pantus,
- having regard to the Charter of Fundamental Rights, to Articles 2, 3 and 6 of the Treaty on European Union, and to the relevant Articles of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU),
- ņemot vērā 2003. gada Eiropas drošības stratēģiju
- having regard to the 2003 European Security Strategy
Ziņojums par Eiropas Drošības stratēģijas īstenošanu — „Sniegt drošību mainīgā pasaulē”, S 407/08. ,
Report on the Implementation of the European Security Strategy - Providing Security in a Changing World, S 407/08 ,
- ņemot vērā Padomes 2002. gada 13. jūnija Pamatlēmumu 2002/475/TI par terorisma apkarošanu
- having regard to Council Framework Decision 2002/475/JHA of 13 June 2002 on combating terrorism
- ņemot vērā 2005. gada ES pretterorisma stratēģiju
- having regard to the 2005 EU Counter-Terrorism Strategy
Padomes dokuments 14469/4/05. ,
Council Document 14469/4/05. ,
- ņemot vērā ES stratēģiju, lai apkarotu radikalizāciju un vervēšanu terorismam
- having regard to the EU Strategy for Combating Radicalisation and Recruitment to Terrorism
Padomes dokuments 14781/1/05.
Council Document 14781/1/05.
Stratēģija pārskatīta 2008. gada novembrī.
The Strategy was revised in November 2008.
Padomes dokuments Nr. 15175/08. ,
Council Document 15175/08. ,
- ņemot vērā Stokholmas programmu „Atvērta un droša Eiropa tās pilsoņu un viņu aizsardzības labā”
- having regard to the Stockholm Programme - An Open and Secure Europe Serving and Protecting Citizens
- ņemot vērā Eiropola ziņojumu par terorisma situāciju un tendencēm ES 2011. gadā (TE-SAT 2011),
- having regard to the Europol EU Terrorism Situation and Trend Report for 2011 (TE‑SAT 2011),
- ņemot vērā Komisijas 2010. gada 20. jūlija paziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei „ES Pretterorisma politika: galvenie sasniegumi un nākotnes uzdevumi” ( COM(2010)0386 ),
- having regard to the Communication from the Commission to the European Parliament and the Council of 20 July 2010 on the EU Counter-Terrorism Policy: main achievements and future challenges ( COM(2010)0386 ),
- ņemot vērā Eiropas datu aizsardzības uzraudzītāja 2010. gada 24. novembra atzinumu par paziņojumu „ES Pretterorisma politika: galvenie sasniegumi un nākotnes uzdevumi”
- having regard to the Opinion of the European Data Protection Supervisor of 24 November 2010 on the Communication on the EU Counter-Terrorism Policy: main achievements and future challenges
- ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu par paziņojumu „ES Pretterorisma politika: galvenie sasniegumi un nākotnes uzdevumi”
- having regard to the Opinion of the European Economic and Social Committee on the Communication on the EU Counter-Terrorism Policy: main achievements and future challenges
- ņemot vērā Komisijas paziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei „ES iekšējās drošības stratēģija darbībā — pieci soļi pretim drošākai Eiropai” ( COM(2010)0673 ),
- having regard to the Communication from the Commission to the European Parliament and the Council on the EU Internal Security Strategy in Action: Five steps towards a more secure Europe ( COM(2010)0673 ),
- ņemot vērā Eiropas Padomes 1983. gada Konvenciju par kompensācijām vardarbīgos noziegumos cietušajiem (Eiropas Padomes līgumu sērija (EPLS) Nr. 116), Eiropas Padomes 2005. gada Konvenciju par terorisma apkarošanu (EPLS Nr. 196), Eiropas Padomes 2005. gada Vadlīnijas par terorisma aktos cietušo aizsardzību, Eiropas Padomes 2006. gada Rekomendāciju Rec(2006)8 par palīdzību noziegumos cietušajiem un Komisijas 2011. gada priekšlikumu direktīvai, ar ko nosaka noziegumos cietušo tiesību, atbalsta un aizsardzības minimuma standartus ( COM(2011)0275 ),
- having regard to the 1983 Council of Europe Convention on the Compensation of Victims of Violent Crimes (CETS No. 116), the 2005 Council of Europe Convention on the Prevention of Terrorism (CETS No. 196), the 2005 Council of Europe Guidelines on the Protection of Victims of Terrorist Acts, the 2006 Council of Europe Recommendation (2006)8 on Assistance to Crime Victims, and the 2011 Commission proposal for a Directive establishing minimum standards on the rights, support and protection of victims of crime ( COM(2011)0275 ),
- ņemot vērā 7. pētniecības pamatprogrammas termiņa vidusposma pārskatu un Zaļo grāmatu „No problēmām uz iespējām: virzība uz vienotu stratēģisko satvaru ES pētniecības un inovāciju finansējumam”,
- having regard to the mid-term review of the 7th Framework Programme for Research and to the Green Paper entitled "From challenges to opportunities: towards a common strategic framework for EU research and innovation funding",
- ņemot vērā daudzas iepriekšējās rezolūcijas par terorisma novēršanu,
- having regard to its various resolutions related to counter-terrorism,
- ņemot vērā Padomes 2001. gada 27. decembra Regulu (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām
- having regard to Council Regulation (EC) No 2580/2001 on specific restrictive measures directed against certain persons and entities with a view to combating terrorism
- ņemot vērā Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas ziņojumu un Ārlietu komitejas un Juridiskās komitejas atzinumus ( A7-0286/2011 ),
- having regard to the report of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs and the opinions of the Committee on Foreign Affairs and the Committee on Legal Affairs ( A7-0286/2011 ),
A. tā kā pēc 2001. gada 11. septembrī notikušajiem nežēlīgajiem uzbrukumiem 21. gadsimta pirmo desmitgadi var raksturot kā „karu pret terorismu”, it īpaši saistībā ar ASV pieeju; tā kā, lai gan šie vai citi līdzīgu apmēru uzbrukumi nenotika Eiropas teritorijā, tomēr uzbrukumu plānošana un gatavošanās daļēji notika Eiropā un daudzi eiropieši to uztvēra kā uzbrukumu viņu vērtībām un dzīvesveidam;
A. whereas after the atrocious attacks of 11 September 2001 the first decade of the 21st century has been marked by the ‘War on Terrorism’, especially with regard to the U.S. approach; whereas, although these attacks or other attacks of similar magnitude did not take place on European soil, the planning and preparation of the attacks took place partially in Europe, and many Europeans felt them to be an attack on their values and their way of life,
B. tā kā Eiropas Savienība 21. gadsimtā arvien biežāk ir bijusi terorisma mērķis un cietusi no tā un joprojām ir apdraudēta;
B. whereas the European Union has been a greater target for, and victim of, terrorism in the 21st century and faces an ever present threat,
C. tā kā smagajiem teroristu uzbrukumiem ES teritorijā kopš uzbrukumiem 11. septembrī Amerikas Savienotajās Valstīs, tostarp teroristu uzbrukumiem Madridē 2004. gadā un Londonā 2005. gadā, ir bijusi būtiska ietekme uz ES pilsoņu kopējās drošības apziņu;
C . whereas severe terrorist attacks on EU soil since the 9/11 attacks in the United States, including the 2004 terrorist attacks in Madrid and the 2005 attacks in London, have had a significant impact on the sense of common security among EU citizens ,
D. tā kā Eiropola ziņojumā par terorisma situāciju un tendencēm ES 2011. gadā (TE-SAT 2011) norādīts, ka joprojām saglabājas nopietni draudi saistībā ar teroristu uzbrukumiem Eiropas Savienībā un ka saikne starp terorismu un organizēto noziedzību, šķiet, palielinās, un konstatēts, ka salīdzinājumā ar 2006. gadu ir vērojama tendence samazināties teroristu uzbrukumiem, par kuriem atbildību uzņēmušās separātistu teroristiskās organizācijas vai kuri tām piedēvēti, tomēr ar tām joprojām ir saistīta lielākā daļa no ES notikušajiem teroristu uzbrukumiem;
D . w hereas the Europol 2011 EU Terrorism Situation and Trend Report (TE-SAT 2011) indicates that the threat of terrorist attacks in the EU remains serious, and that the links between terrorism and organised crime appear to be growing, and points to the fact that there is a decreasing trend of terrorist attacks claimed or attributed to separatist terrorist organisations as compared with 2006, although they still account for the majority of overall terrorist attacks in the EU ,
E. tā kā Stokholmas Programmā identificēti divi iekšējās drošības apdraudējumi — starptautiskais terorisms un organizētā noziedzība, kas daudzos gadījumos darbojas vienādās jomās, piemēram, tādās kā ieroču un narkotiku kontrabanda;
E. whereas the Stockholm Programme identifies two threats to internal security – international terrorism and organised crime – which, in many cases, operate in the same areas of activity, such as arms and drugs trafficking for example,
F. tā kā terorisms nav jauna parādība; tā kā pēdējās desmitgadēs terorismam ir parādījušās jaunas izpausmes, piemēram, kiberterorisms, un teroristu tīklu struktūra, līdzekļi un finansējums ir kļuvuši sarežģītāki, tādējādi padarot terorisma draudus kopumā vēl sarežģītākus; tā kā terorisma apkarošana vienmēr ir bijusi dalībvalstu kompetencē un parasto tiesībaizsardzības pasākumu jomā; tā kā 11. septembra notikumi un uzbrukumi Madridē un Londonā būtiski mainīja izpratni par terorisma parādību un tā apkarošanai izmantotajām metodēm un līdzekļiem; tā kā šo uzbrukumu rezultātā terorismu sāka uzskatīt par jautājumu, kas ietekmē visas Eiropas Savienības drošību, nevis tikai nacionālo drošību dalībvalstīs, kurām ir ļoti atšķirīgs tiesiskais regulējums;
F. whereas terrorism is not a recent phenomenon; whereas in recent decades terrorism has taken new forms such as cyber–terrorism, and terrorist networks have become more complex in structure, means and financing, thus making the terrorist threat all the more complex; whereas counter-terrorism has always been part of the sphere of competence of the Member States and of regular law enforcement action; whereas the 9/11, Madrid and London attacks led to a fundamental change in perception of the terrorist phenomenon and in the methods and instruments used to fight terrorism; and whereas as a result of those attacks terrorism became a matter affecting the security of the whole European Union and not just the national security of the Member States, with a very different legal framework,
G. tā kā terorismam nav noteikta nepārprotama un vispārpieņemta definīcija un tas traucē diskusijas par terorismu un tā apkarošanas veidiem;
G. whereas there is no unambiguous and universally accepted definition of terrorism, which hampers discussion concerning terrorism and how to combat it,
H. tā kā starptautiskā sadarbība ir būtiska, lai terorismam liegtu finanšu, loģistikas un operatīvo pamatu;
H. whereas international cooperation is essential to deprive terrorism of its financial, logistical and operational bases,
I. tā kā, kaut arī terorisma pieredze, kā arī apdraudējuma līmenis ES dalībvalstīs ir atšķirīgs, ir vajadzīga kopēja ES pieeja, jo teroristu operācijām bieži ir paneiropeisks raksturs un teroristi savas darbības īstenošanā izmanto Eiropā pastāvošās atšķirības tiesību aktos, terorisma apkarošanas iespējās un robežkontroles atcelšanu;
I. whereas although experiences of terrorism, as well as threat levels, vary across the EU Member States, a common EU approach is needed since terrorist operations are often pan-European and terrorists make use of European diversity in laws and anti-terrorism capabilities and the abolition of border controls when committing their acts,
J. tā kā ES pilsoņi un arī citas personas vēlas, lai tiktu nodrošināta viņu drošība un aizsardzība ES un citur, un ES šai sakarā ir nozīmīga loma;
J. whereas EU citizens and other persons also want their safety and security guaranteed within the EU and elsewhere and the EU has an important role to play in this regard,
K. tā kā terorisma akti būtiski apdraud cilvēktiesības un demokrātiju, tiecas destabilizēt likumīgi izveidotas valdības, grauj plurālistiskas pilsoniskās sabiedrības un apdraud ikviena cilvēka vēlmi dzīvot bez bailēm;
K. whereas terrorist acts seriously jeopardise human rights, threaten democracy, aim to destabilise legitimately constituted governments, undermine pluralistic civil societies and challenge everyone’s ideal of leading a life free from fear,
L. tā kā pretterorisma politiku nolūkam vajadzētu būt stāties pretī terorisma mērķiem un terora aktu īstenošanai, kas tiecas iznīcināt brīvu, atvērtu un demokrātisku sabiedrību struktūru; tā kā terorisma apkarošanas mērķiem jābūt aizsargāt un stiprināt šo demokrātiskās sabiedrības struktūru, atbalstot pilsoniskās brīvības un demokrātisko kontroli, sniedzot Eiropas pilsoņiem drošību un drošumu, identificējot terorisma īstenotājus un saucot viņus pie atbildības, un reaģēt uz teroristu uzbrukumu sekām ar integrējošu politiku, tiesu iestāžu un policijas pārrobežu sadarbību un efektīvu un koordinētu stratēģiju ES līmenī; tā kā pretterorisma politiku efektivitāte jāvērtē pēc šo mērķu sasniegšanas rezultātiem; tā kā pretterorisma pieejai būs visiedarbīgākā, ja pievērsīsies vardarbīga ekstrēmisma un eskalācijas profilaksei;
L. whereas the aim of counter-terrorism policies should be to combat the objectives of terrorism and the execution of terrorist acts, which seek to destroy the fabric of free, open and democratic societies; whereas the prime objective of counter-terrorism must be to protect and strengthen that fabric of democratic societies by strengthening civil liberties and democratic scrutiny, by ensuring the security and safety of European citizens, by identifying the parties responsible for perpetrating terrorism and prosecuting them, and by responding to the consequences of a terrorist attack through inclusion policies, cross-border judicial and police cooperation and an effective and coordinated strategy at EU level; whereas the effectiveness of counter-terrorism policies must be measured against these aims; and whereas the counter-terrorism approach most likely to succeed is that of focusing on prevention of violent extremism and escalation,
M. tā kā tāpēc Eiropas Savienības pretterorisma stratēģijā jāņem vērā ne tikai terorisma sekas, bet arī tā iemesli;
M. whereas the European Union’s counter-terrorism strategy should therefore address not only the consequences of terrorism but also its causes,
N. tā kā cīņa pret vardarbīgu ekstrēmismu ir būtisks elements terorisma profilaksē un apkarošanā;
N. whereas the fight against violent extremism is an essential element in the prevention and suppression of terrorism,
O. tā kā pretterorisma pasākumi nozīmē vēršanos pret visu veidu terorismu, tostarp kiberterorismu, narkoterorismu un teroristu grupu savstarpēju sadarbību dažādās noziedzīgās darbībās, kā arī pret izmantoto taktiku darbības uzturēšanai, piemēram, nelikumīgu finansēšanu, finanšu izspiešanu, naudas atmazgāšanu un teroristu grupu darbības slēpšanu aiz fiktīvām juridiskām personām vai institūcijām;
O. whereas counter-terrorism means countering all forms of terrorism, including cyber‑terrorism, narco-terrorism and the interconnectability of terrorist groups with and within multiple criminal operations, as well as the tactics it uses to be operational such as illegal funding, financial extortion, money laundering and disguising terrorist groups operations under assumed legal entities or institutions,
P. tā kā terorisms ir valsts problēma un tādēļ demokrātisko iestāžu uzdevums ir izstrādāt un uzturēt pretterorisma politikas galvenos virzienus, cenšoties rast pēc iespējas plašāku politisko un sociālo vienprātību; tā kā demokrātiska cīņa pret terorismu, noteikti ievērojot konstitucionālas valsts un tiesiskuma robežas, ir visu demokrātiskās iestādēs pārstāvētu politisko partiju uzdevums neatkarīgi no tā, vai tās ir valdībā vai opozīcijā; tā kā tāpēc ir vēlams saglabāt pretterorisma politikas definīciju, saskaņā ar kuru jebkurā demokrātiskā sabiedrībā tas ir uzdevums valdībai, kas izveidota likumīgā politisko partiju konfrontācijā un pēc konkurēšanas vēlēšanās;
P. whereas terrorism is a State problem and it is therefore the task of democratic institutions to draw up and preserve the main lines of counter-terrorism policy in a search for the widest possible political and social consensus; whereas the democratic fight against terrorism, necessarily within the bounds of the constitutional state and the rule of law, is a matter for all the political parties represented in democratic institutions, whether they be in government or opposition; and whereas this makes it advisable to preserve the definition of the counter-terrorism policy, according to which it is in any democratic society a matter for governments, arising from the lawful confrontation between political parties and thus from electoral competition,
Q. tā kā ir lietderīgi izvērtēt pretterorisma politiku izmaksas un ieguvumus, jo politikas izstrādātājiem būtu jāzina, vai viņu lēmumiem ir vēlamā ietekme, un pilsoņiem ir tiesības saukt savus ievēlētos pārstāvjus pie atbildības;
Q. whereas it is reasonable to measure the costs and benefits of counter-terrorism policies, as policy-makers should know if their decisions are having the desired impact and citizens have a right to hold their elected representatives to account,