natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Eiropas Savienība, 2001. gadā publicējot Balto grāmatu par Eiropas transporta politiku, apņēmās īstenot ambiciozu mērķi līdz 2010. gadam samazināt ceļu satiksmes negadījumos bojāgājušo skaitu uz pusi, un šīs mērķis ir attiecināms uz visām 27 dalībvalstīm.
On the occasion of the White Paper on European transport policy published in 2001, the European Union set itself the ambitious objective of reducing by 50% the number of persons killed on the roads by 2010, a target that now applies to all the 27 Member States.
Pēc Baltās grāmatas publicēšanas 25 dalībvalstu Eiropā ceļu satiksmes negadījumos bojāgājušo skaits sasniedza 54 000 personas
When the White Paper was issued in a Europe of 25 Member States, the number of road traffic fatalities was 54 000
Avots: CARE (ES ceļu satiksmes negadījumu datubāze) vai dalībvalstu publikācijas. .
Source: Care (EU database on road accidents) or national publications. .
Kopš tā laika stāvoklis ir ievērojami uzlabojies, un ir vērojama minētā skaita pakāpeniska samazināšanās.
Since then significant progress has been made, and there has been a general downward trend in road deaths.
Tomēr šāda tendence bija vērojama tikai šīs desmitgades pirmajā pusē.
However, this progress took place mostly during the first half of the decade.
Kopš 2005. gada bojāgājušo skaita samazināšanās ir palēninājusies.
Since 2005 the reduction in the number of road deaths has been slowing down.
2007. gadā Eiropas Savienībā ceļu satiksmes negadījumos gāja bojā vairāk nekā 40 000 cilvēku, kas liecina, ka visā minētajā laikposmā nāves gadījumu skaits uz ceļiem ir samazinājies par aptuveni 20 %.
In 2007 over 40 000 people were killed in the European Union: this represents a fall in the number of road deaths by some 20% over the entire period.
Tomēr šis rezultāts ir lielā mērā nepietiekams, ņemot vērā 2010. gadam izvirzīto mērķi, kura sasniegšanai tādā pašā laikposmā būtu jānodrošina 37 % samazinājums.
This result falls far short of the target fixed for 2010 which required a reduction of 37% over the same period.
Turklāt 2007. gadā nāves gadījumu skaits nesamazinājās.
Even more seriously, the number of road traffic deaths did not fall in 2007.
Eiropas Komisijas veiktie pētījumi tajā pašā periodā liecina, ka ceļu satiksmes pārkāpumos iesaistīto nerezidentu īpatsvars ir lielāks nekā to īpatsvars dalībvalstu ceļu satiksmes dalībnieku vidū, jo īpaši tas attiecas uz ātruma pārsniegšanu.
Over the same period, studies commissioned by the Commission show that non-residents account for a disproportionately high number of road traffic accidents, particularly as regards speeding.
Šī parādība ir daļēji saistīta ar Eiropas Savienībā pieaugošo mobilitāti un robežu atvēršanu starp dalībvalstīm.
This phenomenon is partly linked to increased mobility within the European Union and the opening of borders between Member States.
Par minētajiem pārkāpumiem, kas izdarīti tādas dalībvalsts teritorijā, kura nav transportlīdzekļa vadītāja mītnes valsts, visbiežāk piemēro sankcijas, kurām nav reālu seku.
However, sanctions imposed for offences committed on the territory of Member States other than the driver's country of residence are most frequently not enforced.
Tas jo īpaši attiecas uz automātiski reģistrētajiem pārkāpumiem, kuru skaits ir palielinājies pēc ievērojama skaita automātisko radaru uzstādīšanas uz Eiropas autoceļiem.
This is particularly the case for automatically recorded offences, which have greatly increased with the widespread installation of automatic radar systems on European roads.
Šī relatīvā nesodāmība traucē ceļu satiksmes drošības mērķu sasniegšanu, sekmējot to, ka vadītāji neievēro dalībvalstu ceļu satiksmes noteikumus, jo jūtas pasargāti no sankcijām.
This relative impunity undermines the objectives of road safety and encourages drivers not to respect road traffic rules in other Member States because they feel that sanctions will not be enforced.
Šī nesodāmība arī vājina minētās kontroles leģitimitāti ES pilsoņu acīs, kuri tās pamatojumu var apstrīdēt, prasot nodrošināt vienlīdzīgu attieksmi pret rezidentiem un nerezidentiem.
But it also undermines the legitimacy of these controls in the eyes of European citizens generally who could call them into question, arguing that residents and non-residents must be treated equally.
Tādējādi pašreizējā priekšlikuma mērķis pēc vairākām Komisijas uzsāktām iniciatīvām, piemēram, 2004. gada 6. aprīļa Ieteikuma par īstenošanas pasākumiem ceļu satiksmes drošības jomā (2004/345/EK), ir atrisināt šo dubulto problēmu.
The objective of the proposal under review is therefore to address these two concerns, coming, as it does, in the wake of a number of initiatives launched by the Commission, such as the recommendation of 6 April 2004 on enforcement in the field of road safety (2004/345/CE).
Eiropas Parlaments ar Transporta un tūrisma komitejā strādājošo deputātu starpniecību ir vairākkārt izteicis prasību izstrādāti tiesību aktus par soda sankciju pārrobežu piemērošanu saistībā ar ceļu satiksmes noteikumu pārkāpumiem.
The European Parliament, through members of the Committee on Transport and Tourism, demanded on a number of occasions that legislation be introduced on the cross-border enforcement of sanctions linked to road safety.
Komisijas iesniegtais direktīvas priekšlikums
The Commission's proposal for a directive
Komisija vēlas sekmēt sankciju piemērošanu vadītājiem, kuri izdarījuši ceļu satiksmes noteikumu pārkāpumu, kas saistīts ar atļautā ātruma pārsniegšanu, transportlīdzekļa vadīšanu alkohola reibumā, drošības jostas nelietošanu un sarkanā gaismas signāla neievērošanu citā dalībvalstī, kas nav vadītāja mītnes valsts.
The Commission seeks to facilitate the enforcement of penalties against drivers who have committed offences relating to speeding, drink-driving, a failure to wear a seatbelt or failure to stop at red lights in a Member State other than their own.
Komisija ir apzināti izvēlējusies īstenot jaunu pieeju Eiropas ceļu satiksmes drošības politikas jomā un ierobežot minētās direktīvas piemērošanas jomu, attiecinot to tikai uz četriem galvenajiem pārkāpumu veidiem (sk. 1. pantu), kuri izraisa vislielāko bojāgājušo skaitu Eiropas Savienībā.
The Commission deliberately chose to limit the scope of the Directive, which marks a new approach in European road safety policy - to the four offences (Article 1) which are responsible for most fatalities in the EU.
Visus četrus minētos pārkāpumus uzskata par pārkāpumiem visās 27 Eiropas Savienības dalībvalstīs.
Furthermore, they are all considered offences in the 27 EU Member States.
Priekšlikuma mērķis ir ieviest informācijas apmaiņas procedūru dalībvalstu starpā (3. pants), izmantojot elektronisko datu apmaiņas tīklu (4. pants), kas ļaus noteikt/noskaidrot transportlīdzekli, ar kuru izdarīts pārkāpums.
The proposal seeks to establish a procedure for exchanging information between Member States (Article 3) through an electronic data exchange network (Article 4) to identify a vehicle which has committed an offence.
Pēc tam attiecīgā iestāde valstī, kurā izdarīts pārkāpums, nosūta reģistrācijas apliecības turētājam paziņojumu par pārkāpumu (5. pants) ar sīku pārkāpuma aprakstu, norādot soda naudu, kas jānomaksā, maksāšanas kārtību — šai kārtībai jābūt tādai, kas, cik iespējams, atvieglo bankas pārskaitījumus starp valstīm — un pārsūdzības līdzekļus.
Following identification, an offence notification is sent by the relevant authority in the State of offence to the holder of the registration certificate of the vehicle concerned (Article 5) which describes the details of the offence, the amount of the financial penalty that the holder is required to pay, the payment procedures - these procedures must facilitate as far as possible crossborder banking transactions - and appeals procedures.
Soda piemērošanas uzraudzība jau ir nākamais pārkāpumu apstrādes posms, ko nodrošina Padomes Pamatlēmums 2005/214/TI par savstarpējas atzīšanas principa piemērošanu attiecībā uz finansiālām sankcijām.
As far as follow-up is concerned, this constitutes the second phase of the treatment of the penalty under Framework Decision 2005/214/JHA of the Council on the application of the principle of mutual recognition to financial penalties.
Direktīvas priekšlikumā turklāt paredzētas garantijas attiecībā uz personas datu aizsardzību (7. pants), atsaucoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvu 95/46/EK par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti.
The proposal for a directive also provides personal data protection safeguards (Article 7), referring in this connection to Directive 95/46/EC of the European Parliament and Council of 24 October 1995 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data.
Visbeidzot, šis priekšlikums paredz ieviest komitoloģijas procedūru (8. pants), izstrādājot kopīgus noteikumus elektroniskā tīkla izveidei vai pārkāpuma paziņojuma parauga pielāgošanai.
Finally, the proposal introduces comitology measures (Article 8) concerning the drawing up of common rules for the establishment of the electronic network or the adjustment of the offence notification model.
Referentes atzinums par Komisijas priekšlikumu
The rapporteur's position on the Commission proposal
Referente atbalsta Eiropas Komisijas mērķus ceļu satiksmes drošības jomā un uzskata, ka tā ir pareiza pieeja, lai samazinātu ceļu satiksmes pārkāpumu skaitu Eiropas Savienībā.
Your rapporteur shares the Commission's objectives as regards road safety and takes the view that the approach adopted will indeed reduce the number of offences on European roads.
Jo īpaši var atbalstīt to, ka Eiropas Komisija kā prioritāti ir izvēlējusies četrus pārkāpumu veidus, kas minēti direktīvas priekšlikuma 1. pantā, liekot uzsvaru uz ceļu satiksmes drošības pārkāpumiem, kuru dēļ iet bojā visvairāk cilvēku.
She supports in particular the priority given by the Commission to the four offences referred to in Article 1 of the proposal for a directive, the purpose being to concentrate on those road safety offences that are responsible for most fatalities.
Tomēr daži aspekti būtu vēl jāuzlabo, kā arī jānovērš dažas priekšlikuma nepilnības.
However, a number of points should be addressed with a view to making improvements or overcoming certain shortcomings in the proposal.
1) Attiecībā uz pārkāpumu uzraudzību ir jānorāda, ka, ciktāl iespējams, tā jāveic, piemērojot Pamatlēmumu 2005/214/TI.
1) The follow-up of offences : your rapporteur reiterates that this should take place, as far as possible, through Framework Decision 2005/214/JHA.
Tomēr, ņemot vērā atšķirīgas tiesību normas katrā valstī, saskaņā ar kurām pieņem lēmumus par ceļu satiksmes noteikumu pārkāpumiem, jāatzīst, ka bez atsauces uz pamatlēmumu ir jāparedz lēmumu izpildes garantijas gadījumos, kad nevar piemērot šo pamatlēmumu.
However, in order to take into account differences between national legislations as regard road traffic sanction decisions, your rapporteur would also like enforcement safeguards to be provided where the framework decision is not applicable.
Dažās Eiropas Savienības dalībvalstīs, lemjot par soda piemērošanu par šādiem pārkāpumiem, tiešām izmanto administratīvo procesu, nevis kriminālprocesu.
For in some EU Member States sanctions are an administrative rather than criminal matter.
Tieši tāpēc, ņemot vērā minētās atšķirības, es piedāvāju papildinājumu, kas ļauj pārsūtīt lēmumus par soda piemērošanu attiecīgajai iestādei pārkāpēja mītnes valstī, kas arī uzņemsies uzraudzību.
In order to take into account these specific national features, your rapporteur has proposed an addition allowing the penalty decision to be transmitted to and followed up by the authorities of the State of residence of the person having committed the offence.
2) Attiecībā uz ceļu satiksmes drošības kontroli dalībvalstīm tā jāuzlabo, nosakot obligātos kritērijus, kas būtu salīdzināmi un saskaņā ar pamatnostādnēm.
2) Road safety control practices : your rapporteur would like Member States to strengthen these practices by establishing minimum comparable criteria by means of guidelines.
3) Attiecībā uz personas datu aizsardzību ir ņemti vērā daži Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāja (EDAU) apsvērumi, par kuriem viņš izteica bažas 2008. gada 8. maijā paziņojumā.
3) Personal data protection : your rapporteur has taken on board a number of concerns voiced by the European Data Protection Supervisor (EDPS) in his opinion of 8 May 2008.
Izteiktie priekšlikumi ļauj kontrolēt tehniskos pasākumus, kas noteikti, izmantojot komitoloģijas procedūru, saistībā ar elektroniskā datu apmaiņas tīkla pārvaldīšanu, un norādīt direktīvas reglamentējošajā daļā, kā arī pielikumā iekļautajā pārkāpuma paziņojuma paraugā dažas tiesības, kuras noteiktas Direktīvā 95/45/EK.
The proposals that have been made will thus allow the technical measures taken in comitology on the management of the electronic data exchange network to be incorporated and safeguard a number of rights provided by Directive 95/45/EC to be enshrined in the body of the directive and in the offence notification contained in the Annex.
4) Auto vadītāju informēšana Eiropas Savienībā : auto vadītāji Eiropas Savienībā ir jāinformē par šīs direktīvas īstenošanu, jo īpaši šķērsojot robežu starp dalībvalstīm.
4) Informing European drivers : European drivers must be informed of the implementation of this directive, in particular when they cross from one Member State to another.
5) Ziņojums un direktīvas novērtēšana : ierosinu iekļaut direktīvā prasību Eiropas Komisijai divu gadu laika pēc direktīvas stāšanās spēkā sagatavot ziņojumu par tās īstenošanu un pieredzi, kas gūta novērtēšanas gaitā.
5) Report and evaluation of the directive : your rapporteur proposes inserting in the directive an obligation for the Commission to report, two years after the entry into force of the directive, on its implementation and experience gathered following this evaluation.
Pamatojoties uz šo ziņojumu, Komisijai būs jāiesniedz priekšlikumi direktīvas grozījumiem, jo īpaši attiecībā uz īstenošanas efektivitāti, piemērošanas jomu, kontroles pasākumiem un kontrolierīču standartizēšanu.
On the basis of this report, the Commission will be required to proposals for amending the directive, in particular as regards the effectiveness of implementation, its scope, the control practices and the standardisation of control equipment.
Šajā priekšlikumā iekļauto tiesību normu mērķis ir atvieglot soda piemērošanu saistībā ar ceļu satiksmes noteikumu pārkāpumiem (neatkarīgi no tā, vai tie ir uzskatāmi par krimināliem vai administratīviem pārkāpumiem), kad nav iespējams uzreiz noteikt pārkāpēju, piemēram, ja pārkāpums ir konstatēts, izmantojot elektroniskās ierīces, vai pārkāpējs ir zināms uzreiz, bet ir vajadzīga papildu izmeklēšana, kā tas paredzēts šajā priekšlikumā, ja transportlīdzekli vada alkohola reibumā.
Rules set in the proposal are intended to facilitate the enforcement of sanctions provided for traffic offences (irrespective of their qualification as criminal or administrative offences) where the offender cannot be immediately identified, for instance because the offence was detected by means of electronic devices, or the offender is immediately identified but further investigation is required as, according to the proposal, it is the case for drink-driving.
Priekšlikuma darbības joma ir visai ierobežota un aptver četrus ceļu satiksmes noteikumu pārkāpumus, proti, atļautā ātruma pārsniegšanu, transportlīdzekļa vadīšanu alkohola reibumā, drošības jostas nelietošanu un sarkanā gaismas signāla neievērošanu.
The scope of the proposal is rather narrow and covers four road traffic offences, meaning: speeding, drink-driving, non-use of seat-belt and failing to stop at a red traffic light.
Šis priekšlikums rada zināmas bažas saistībā ar pamattiesību aizsardzību.
The proposal raises some concern from the point of view of the protection of fundamental rights.
Attiecībā uz transportlīdzekļa vadīšanu alkohola reibumā ir jāatzīmē, ka saskaņā ar 2. panta f) punktu šis pārkāpums ir „transportlīdzekļa vadīšana, ja alkohola līmenis autovadītāja asinīs pārsniedz maksimālo daudzumu, kas ir atļauts valstī, kurā izdarīts pārkāpums”.
With regard to the offence of drink-driving, it must be noted that according to Article 2 (f) drink-driving means "driving with a blood alcohol level higher then the maximum level in force in the State of offence".
Tas nozīmē, ka neatkarīgi no tā, ka pastāv arī mazinvazīvas metodes, lai konstatētu transportlīdzekļa vadīšanu alkohola reibumā, piemēram, ar elpas analizatora palīdzību, priekšlikumā nav ņemta vērā iespēja noteikt transportlīdzekļa vadīšanu alkohola reibumā, kas neparedz ņemt asins paraugu aizdomās turamajai personai.
This means that, irrespective from the fact that there are other less intrusive ways to detect drink driving, such as the breathalyzer, the proposal does not take into consideration the option of detecting drink-driving in a way which does not imply taking a blood sample from the suspect.
Tas var ievērojami apdraudēt pamattiesības, kamēr direktīvā nav skaidri noteikts, ka nevienu nedrīkst piespiest šim nolūkam nodot asins paraugu, un transportlīdzekļa vadīšana alkohola reibumā vienmēr ir jānosaka vispirms ar elpas analizatora palīdzību.
This might deeply affect fundamental rights as far as no provision in the Directive clearly states that nobody can be obliged to provide a blood sample for this purpose and that drink-driving should in first instance always be detected by means of a breathalyzer.
Attiecībā uz procesuālām garantijām Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komiteja uzskata, ka direktīvā ir jāparedz, ka pārkāpumi konstatējami ar automātiskajām ierīcēm vai tos konstatē kompetentās tiesībaizsardzības iestādes to izdarīšanas brīdī un paziņošanas procedūra atbilst tiesiskuma principiem, cita starpā ievērojot arī tiesības neliecināt pret sevi.
With regard to procedural guaranties, it is the opinion of the LIBE Committee that the Directive should provide that the offence must be detected by automated equipments or by competent law enforcement authorities at the time of its occurrence and that the notification procedure is compliant with the rule of law and notably with the principle of non self-incrimination.
Visbeidzot, Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komiteja piekrīt Eiropas datu aizsardzības uzraudzītāja izteiktajam viedoklim, ka šajā priekšlikumā ir ievērotas datu aizsardzības prasības.
Finally, the LIBE Committee agrees with the opinion delivered by the EDPS, stating that the proposal is compliant with data protection requirements.
1. pants – 1. punkts – de apakšpunkts (jauns)
Article 1 – paragraph 1 – point d e (new)
de) jebkādi citi nozīmīgi ceļu satiksmes drošības pārkāpumi;
(de) any other major road safety offences;
Šajā direktīvā ir jāņem vērā Eiropas pilsētu un reģionu centieni īstenot inovatīvu un ilgtspējīgu transporta politiku, piemēram, ieviešot maksas autoceļus, zaļās zonas un satiksmes ierobežojumus, lai palielinātu sabiedriskā transporta ātrumu pilsētās ar mērķi mudināt citu transporta veidu izmantošanu.
The directive should reflect the efforts of Europe’s cities and regions to implement innovative sustainable transport policies such as road charging, green zones and traffic restrictions to improve the speed of public transport modes in cities to encourage modal shift.
Klimata pārmaiņas, vides piesārņojums un satiksmes plūsmas pārslogotība ir kopīgas problēmas visām Eiropas pilsētām, un, lai īstenotu šos inovatīvos politikas virzienus, izšķirīga nozīme ir efektīvam pārrobežu izpildes nodrošināšanas mehānismam.
Challenges such as climate change, pollution and congestion are common to all Europe’s cities and an effective cross-border enforcement mechanism to underpin these innovative policies is crucial.
1. pants - 1.a punkts (jauns)
Article 1 - paragraph 1 a (new)
1.a Pārkāpumu „transportlīdzekļa vadīšana alkohola reibumā” vispirms drīkst noteikt tikai ar elpas analizatora palīdzību.
(1a) The offence of drink-driving may be detected in first instance only by means of a breathalyzer.
Asins paraugu drīkst noņemt tikai ar aizdomās turamā piekrišanu.
Blood samples may be taken only with the consent of the suspect.
Aizdomās turamā atteikumam nodot asins paraugu nedrīkst būt juridiskas sekas.
No legal consequence may come from the refusal of the suspect to give a blood sample
Asins paraugu ņemšana bez aizdomās turamā piekrišanas ir nopietns pamattiesību pārkāpums.
Taking blood samples could deeply affect fundamental rights if done without the consent of the suspect.
Tāpēc priekšroka ir jādod mazinvazīvām noteikšanas metodēm, piemēram, izmantojot elpas analizatoru.
Priority should therefore be given to other less intrusive means of detection such as the breathalyzer.
Tāpēc ir skaidri jānosaka, ka nevienu nedrīkst piespiest nodot asins paraugu, ņemot vērā direktīvas darbības jomu (ceļu satiksmes noteikumu pārkāpumi, nevis smagi noziegumi).
A provision clearly stating that nobody can be obliged to provide a blood sample is therefore required keeping in mind the scope of the Directive (traffic offences not serious crimes).
1. pants - 2.a punkts (jauns)
Article 1 - paragraph 2 a (new)
2.a Šī direktīva attiecas tikai uz ceļu satiksmes noteikumu pārkāpumiem, kas noteikti ar automātiskajām ierīcēm vai, ja izmanto neautomātiskas ierīces, kurus izdarīšanas brīdī konstatē kompetentās tiesībaizsardzības iestādes.
(2a) This Directive shall apply only to the road traffic offences detected by means of automated equipment or, in the event of non-automated means being used, by competent law enforcement authorities at the time of its commission.
Atklājot pārkāpumus, vienmēr ir jānodrošina pārliecinoši pierādījumi un jāizvairās no ļaunprātīgas attieksmes.
Certainty and lack of abuses in the detection of offences should always been ensured.
Tāpēc ir jāpanāk, ka ceļu satiksmes noteikumu pārkāpumus, uz kuriem attiecas šī direktīva, konstatē tieši tiesībaizsardzības iestādes vai izmantojot automātiskās ierīces.
In this view, it should be provided that the road offences within the scope of this Directive are detected either directly by law enforcement authorities or by means of automated equipment.
(da) „centrālā iestāde” ir iestāde, kas atbildīga par datu aizsardzības nodrošināšanu katrā dalībvalstī;
(da) “central authority” means the authority responsible for ensuring data protection in each Member State ;
Paziņojums par pārkāpumu ietver attiecīgā pārkāpuma detalizētu aprakstu un turētājam piespriestā naudas soda apjomu, informāciju par iespēju turētājam apstrīdēt paziņojuma par pārkāpumu pamatojumu, kā arī iespēju pārsūdzēt lēmumu par uzlikto naudas sodu, un procedūru, kas jāievēro strīda vai pārsūdzības gadījumā.
The offence notification shall contain a description of the relevant details of the offence concerned and the amount of the financial penalty that the holder is required to pay, the possibilities for the holder to contest the grounds for the offence notification and to appeal against a decision imposing a financial penalty, and the procedure to be followed in case of dispute or appeal.