natgillin/translations-raw huggingface dataset:
22. tāpat iebilst pret Komisijas secinājumiem, saskaņā ar kuriem spekulācijas finanšu tirgos būtiski neietekmējot cenu veidošanās procesu; uzskata, ka Komisijai vajadzētu uzņemties iniciatīvu par nestandartizētu nākotnes līgumu tirgu stingrāku pārraudzību attiecībā uz lauksaimniecības pamata izejvielām;
Maintains its reservations concerning the Commission's conclusions that speculation on the financial markets has not played a significant role in the process of price formation; considers that the Commission should take initiatives to strengthen monitoring of the futures markets in basic agricultural commodities;
– galapatērētāju (ražotāju un patērētāju) cenu pieaugumu saistībā ar nepamatām cerībām par cenu attīstību;
– the increase in price for end buyers (producers and consumers) resulting from the creation of false expectations of price trends,
– šķēršļu un papildu nedrošības rašanos nesen dibinātiem un maziem ražošanas uzņēmumiem, kas balstās uz lauksaimniecisko ražošanu, kā rezultātā noteiktos tirgos, iespējams, rodas šķēršļi iekļūšanai tirgū, kā arī konkurences stiprināšanas procesam;
– the creation of disincentives and additional uncertainty for early-stage and small producer enterprises reliant on agricultural products, resulting, possibly, in the creation of obstacles to market entry and impediments to the process of strengthening competition on certain markets,
25. uzskata, ka Eiropas Komisija pēdējo piecu gadu laikā ir uzlabojusi karteļu pārraudzību, gan ar labākiem konkurences tiesību aktiem, gan īstenojot spēkā esošos tiesību aktus; uzskata, ka tādi pasākumi, kā, piemēram, pieteikumi iecietības režīma piemērošanai, strīdu atrisināšanas procedūras un informācijas tehnoloģiju izmantošana tiesu jomā ir devuši nozīmīgu ieguldījumu; tomēr uzskata, ka dalībvalstīm joprojām ir jāuzlabo to saturs un īstenošana;
Considers that the Commission has, during the last five years, improved its supervision of cartels, both through the introduction of better competition legislation and implementation of existing legislation; considers that measures such as leniency applications, the settlement procedure and forensic IT have made an important contribution; considers however, that there are still improvements to be made on their content and on implementation by the Member States;
27. aicina Komisiju savos gada pārskatos analizēt starpību starp ražotāju un patērētāju cenām, cenu atšķirības dalībvalstīs un cenu atšķirības attiecībā uz dažādiem lauksaimniecības produktiem;
Calls on the Commission to analyse, in its annual reports, the gap between producer and consumer prices, differences between prices in the Member States and differences in prices between various agricultural products;
Eiropas Savienības loma
European Union role
Tirgus nepilnību novēršana
Reacting to market imbalances
31. aicina Komisiju izstrādāt Kopienas tiesisko regulējumu, kas cita starpā ietvertu Direktīvas 2000/35/EK pamatīgu pārskatīšanu un veicinātu līdzsvarotas attiecības starp dažādiem pārtikas piegādes ķēdes dalībniekiem, novērstu ļaunprātīgu praksi un veicinātu tirdzniecības peļņas normas taisnīgu sadalīšanu;
Calls on the Commission to establish a Community legal framework which will include, amongst other measures, the in-depth revision of Directive 2000/35/EC and will encourage balanced relations between the various agents in the food chain, by preventing all abusive practices and encouraging a fairer distribution of profit margins;
34. aicina ikvienu ražošanas un izplatīšanas ķēdē iesaistīto personu kopīgi izstrādāt paraugpraksi vai progresa ziņojumus, lai veicinātu lauksaimniecības produktu cenu pārredzamību;
Calls on the various players in the production and distribution chain to work together to develop ‘best practices’ or ‘scoreboards’ to promote price transparency for agricultural products;
40. uzskata, ka iecietības modelis ir jāizmanto gan valsts, gan Kopienas līmenī, lai atbildīgās konkurences iestādes plašāk informētu par tādiem prakses gadījumiem pārtikas piegādes ķēdē, kas ir vērsti pret konkurenci;
Takes the view that the leniency programme should be employed both at national and at Community level, so that the competent competition authorities can learn about more anti-competitive practices in the food supply chain;
42. uzsver, ka arī starptautiskā līmenī ir jāreaģē uz pašreizējo pārtikas krīzi; aicina izveidot ar FAO saistītu starptautisku tīklu, lai nodrošinātu pietiekamus pārtikas preču krājumus pasaulē;
Stresses the fact that the responses to the current food crisis should also take place at the international level; calls for the creation of an international network around the FAO to ensure sufficient world food stocks;
45. aicina ieviest mehānismus, lai apkarotu finanšu tirgū novērojamās spekulācijas ar lauksaimniecības precēm, kā arī uz to balstītus finanšu instrumentus; atbalsta Komisijas nodomu pārbaudīt, kādus pasākumus varētu veikt, lai sekmētu cenu nepastāvības samazinājumu lauksaimniecības pamatproduktu tirgū;
Calls for the introduction of mechanisms to combat speculation in the financial markets with agricultural commodities and financial instruments based on those commodities; supports the Commission's intention to examine what measures could be taken to contribute to a reduction in price volatility in agricultural commodity markets;
47. aicina Komisiju pastiprināti uzraudzīt pārtikas produktu importu jo īpaši attiecībā uz Eiropas higiēnas un vides standartu ievērošanu, lai importa produkti nepakļautu ES patērētājus lielākam riskam;
Calls on the Commission to monitor food imports more closely for compliance with European hygiene and environmental standards, in particular, so that imported products do not expose EU consumers to higher risks;
49. aicina atjanot Eiropas Pārtikas ražotāju konsultatīvo dienestu, kas sniegtu padomus lauksaimniekiem un ražošanas organizācijām par preču sadali, mazumtirdzniecības tirgu un iespējām konkrētu produktu ražošanā;
Calls for the reinstatement of a European Food Producer Consulting Service giving advice to farmers and producer organizations on product distribution, the retail market and opportunities for the production of specific products;
Tuvinot ražotāju patērētājam
Bringing the producer closer to the consumer
55. uzskata, ka, lai radītu uzticēšanās atmosfēru sistēmā, ir ārkārtīgi svarīgi sniegt patērētājiem visaptverošu un izsmeļošāku informāciju, un jādara viss iespējamais, lai izglītotu, pareizi informētu patērētāju, un nodrošinātu tam neitrālu informāciju;
Considers that wider and better information to consumers is paramount, in order to encourage a climate of confidence in the system, and all efforts should be taken towards educating and correctly informing the consumer and providing them with neutral information;
66. uzskata, ka, pamatojoties uz pieejamiem paraugiem, jāizstrādā rūpīgāks pētījums par īpašu Eiropas lauksaimniecības produktu marķējumu; uzskata, ka šim marķējumam ir jānodrošina Eiropas Savienības ražošanas standartu ievērošana, piemēram, taisnīga attieksme pret tirgus dalībniekiem visā ražošanas un izplatīšanas ķēdē; turklāt uzskata, ka šāds marķējums mudinātu patērētājus vairāk lietot Kopienas produktus un tādējādi atbalstītu Eiropas ražotājus;
Takes the view that the option of a special label on European agricultural products should be explored in greater depth, based on existing models; considers that this label should guarantee compliance with European production standards, such as fair treatment of market participants all throughout the production and distribution chain; considers further that such a label would act as a stimulus to consumers, encouraging their consumption of Community products, and hence supporting European producers;
Jautājums saistībā ar atšķirību starp ražotāja un patērētāja cenām ir nonācis posmā, kad tiek gaidīta tūlītēja ES iestāžu rīcība.
The issue of the gap between producer and consumer prices has come to a point where immediate action from European institutions is expected.
Līdz ar pašreizējo pārtikas drošības krīzi Eiropas robežās ir konstatētas ievērojamas cenu atšķirības – ne tikai absolūtos skaitļos, bet arī attiecībā uz atšķirību starp ražotāja un patērētāja cenām, turklāt starp dažādām nozarēm ir ievērojamas atšķirības.
With the ongoing food security crisis considerable price differences have been identified across Europe, not only in absolute terms, but also with regards to the difference between consumer and producer prices, with significant variations noticed among sectors.
Eiropā un citur pasaulē nesen ir noticis ievērojams cenu lēciens lauksaimniecības un pārtikas produktiem, kas neviennozīmīgi ietekmē lauksaimniecības nozari, kur daži ražotāji ir ieguvēji no cenu palielināšanās, turpretī citi – galvenokārt pārtikas rūpniecības uzņēmumi – sastopas ar daudz augstākām izmaksām.
Europe and the world have recently experienced a significant price surge in agricultural and food products, with ambiguous effects on the agricultural sector, with some gaining from the rise in prices and others - mostly on the food processing side - incurring much greater costs.
Šī krīze ir negatīvi ietekmējusi patērētājus, izraisot vispārēju pārtikas cenu inflācijas paaugstināšanos daudzās ES dalībvalstīs.
The crisis has had a negative impact on the consumers, with an overall increase in food price inflation across many member states of the EU.
Tas ir visvairāk ietekmējis mājsaimniecības ar maziem ienākumiem, kur galvenā izdevumu daļa tiek atvēlēta pārtikai, taču arī vairāki mazie un vidējie pārtikas rūpniecības uzņēmumi ir no tā ievērojami cietuši.
This has impacted most heavily on low-income households, where food represents the main destination of expenses, but also many small and medium sized food processing enterprises have been deeply affected.
Daļēji sakarā ar vairākiem strukturāliem faktoriem, kā arī lielā mērā saistībā ar pārtikas tirgus nepilnībām visā Eiropā ir novērota lielāka plaisa starp ražotāja un patērētāja cenām.
Partly due to a series of structural factors and largely on account of imperfections in the food market, a widening gap between producer and consumer prices has been registered all across Europe.
To faktoru vidū, kas ietekmē cenu pārneses mehānismu un plaisu starp ražotāja un patērētāja cenām, referente ir minējusi mazumtirgotāju rīcību tirgū, pastiprinātu starpnieku iesaistīšanu, spekulēšanu ar pārtiku kā ar patēriņa preci, augošo ar lauksaimniecību nesaistīto izmaksu procentu (kas galvenokārt saistīts ar enerģiju un darbaspēka izmaksām), valsts līmeņa likumdošanas un normatīvās sistēmas, kā arī tādus faktorus, kurus nav iespējams ietekmēt ar politikas instrumentiem, piemēram, produktiem raksturīgo ātrbojīgumu, produktu pārkraušanas, uzglabāšanas un apstrādes pakāpi vai arī patērētāju izvēli.
Among the factors that influence the price transmission mechanism and the gap between producer and consumer process the rapporteur has identified marketing behaviour of retailers, increased involvement of intermediaries, speculation with food as a commodity, the increasing share of non-agricultural costs (principally energy and labour), national legislative and regulatory frameworks but also factors that are beyond the reach of policy instruments, such as the perishable nature of the product, the degree of product handling, storage and processing or consumer purchasing preferences.
Viens no nemainīgiem faktoriem referenta veiktajā šī jautājuma izpētē ir bijis pārtikas pārdošanas un izplatīšanas koncentrācijas pakāpe.
One constant factor in the rapporteur's investigation of the matter has been the degree of concentration of food marketing and distribution.
Daudzi pētījumi liecina, ka tajās dalībvalstīs, kurās tirgus koncentrācija ir izrādījusies visaugstākā, pastāv lielāka plaisa starp ražotāju un patērētāju cenām.
Numerous studies show that in those Member States where market concentration has been found highest, there is a wider gap between producer and consumer prices.
Pēdējo desmit gadu laikā Eiropas pārtikas tirgos ir sākuši dominēt lieli mazumtirdzniecības uzņēmumi.
In the last decade, large retailers have come to dominate the European food markets.
Piemēram, 15 ES valstu ietvaros šī koncentrācijas pakāpe ir augusi no vidēji 21,7 % 1993. gadā līdz vairāk nekā 70 % pašlaik.
For instance, across the EU 15, the degree of concentration has grown from an average 21.7% in 1993 to more than 70% at present.
Fakti liecina, ka lieli lielveikali ļaunprātīgi izmanto savu pirktspēju, lai piespiedu kārtā samazinātu cenas, ko tie maksā piegādātājiem (gan no ES valstīm, gan citām valstīm), līdz nepieņemamam līmenim, kā arī piemērotu tiem negodīgus noteikumus.
Evidence suggests big supermarkets are abusing their buying power to force down prices paid to suppliers (based both within the EU and overseas) to unsustainable levels and impose unfair conditions upon them.
Lieli mazumtirdzniecības uzņēmumi Eiropā pastāvīgi kļūst par sava veida „vārtniekiem”, kuri regulē zemnieku un citu piegādātāju piekļuvi ES patērētājiem.
Large retailers across Europe are steadily becoming ‘gatekeepers’, controlling farmers’ and other suppliers’ access to EU consumers.
Tajā pašā laikā galīgā cena, kuru maksā patērētājs Eiropā, ir vienu līdz piecas reizes augstāka nekā cena brīdī, kad produkts atstāj zemnieku saimniecību.
At the same time, the final consumer price in Europe is in the range of one to five times that at the farm gate.
Pirms piecdesmit gadiem zemnieki Eiropā saņēma aptuveni pusi no pārtikas mazumtirdzniecības cenas.
Farmers in Europe received approximately half of the retail price of food fifty years ago.
Attiecībā uz maizi atšķirība starp mazumtirdzniecības cenu un pašizmaksu var būt pat 30 reizes, kur zemnieki parasti saņem aptuveni 8 % no galīgās mazumtirdzniecības cenas.
In the case of bread, the farm-gate retail spread can be as high as 30 times the farm gate price, with farmers receiving in general around 8% of the final retail price.
Paturot prātā visus šos faktorus, referente cieši tic, ka Eiropas sabiedrības interesēs ir saglabāt adekvātu cenu līmeni un nodrošināt godīgu konkurenci, īpaši attiecībā uz stratēģiski svarīgām precēm, piemēram, lauksaimniecības un pārtikas produktiem.
Bearing in mind all these factors, the rapporteur strongly believes that it is in the European public interest to maintain an adequate level of prices and ensure fair competition, especially with regards to strategic merchandise such as agricultural and food products.
Eiropai būtu jānodrošina patērētāji ar pārtiku par saprātīgu cenu, bet zemnieki – ar stabiliem ienākumiem.
Europe should provide consumers with food at reasonable prices and farmers with a stable income.
Tajā pašā laikā ir nepieciešams maksāt saprātīgas cenas zemniekiem, lai nodrošinātu konstantu kvalitatīvas pārtikas piegādes apjomu, kas ražota Eiropas vides un drošības apstākļos.
At the same time, reasonable prices need to be paid to farmers to guarantee a constant supply of good quality food, produced under European environmental and safety conditions.
PĀRTIKAS TIRGUS NEPILNĪBAS
FOOD MARKET IMPERFECTIONS
Ziņojums sākas ar to trūkumu sarakstu, kas atklāti pārtikas pārdošanas un izplatīšanas nozarē.
The report sets out by drawing a list of shortcomings identified in the food marketing and distribution sector.
Tas pamatojas uz tā fakta atzīšanu, ka tajās dalībvalstīs, kur tirgus koncentrācija ir izrādījusies visaugstākā, bija arī lielāka plaisa starp ražotāja un patērētāja cenām.
It departs from the recognition of the fact that in those Member States where market concentration has been found highest, there was also a wider gap between producer and consumer prices.
Referente noteica virkni kopīgu mārketinga prakšu, kuras kropļo konkurenci pārtikas nozarē un pastiprina pieaugošo plaisu starp mazumtirgotāju un zemnieku peļņu.
The rapporteur identified a series of common marketing practices that distort free competition in the food sector and contribute to a widening gap between retailers' and farmers' earnings.
Ziņojumā aprakstīti tādi gadījumi kā pārdošana zem pašizmaksas, draudi izņemt preces no sortimenta, speciāli lielveikalu nodokļi konkrētu marku pārtikas produktu uzņemšanai sortimentā, nodevas par iekļaušanu sortimentā, maksa par preču izvietošanu, ar atpakaļejošu datumu piemērotas atlaides par jau pārdotām precēm vai arī nepamatoti augstas iemaksas mazumtirgotāju reklāmas izdevumos, vai ekskluzīvas piegādes pieprasīšana.
Instances such as under the cost selling, threats of delisting, special supermarket taxes for putting certain brands of food on the shelves, listing charges, slotting allowances, retroactive discounts on goods already sold or unjustified high contributions to retailer promotion expenses or insistence on exclusive supply are all addressed in the report.
Attiecībā uz katru no šīm praksēm referente pieprasa koordinētu Eiropas, kā arī nacionālā līmeņa plānu, kā arī speciālus pretpasākumus.
For each of these practices, the rapporteur demands coordinated European and national action and specific counteracting measures.
Ziņojumā arī uzsvērts, kā koncentrācija un cenu kari starp lielajiem mazumtirdzniecības uzņēmumiem ietekmē nodarbinātību lauksaimniecības un pārtikas rūpniecības nozarē ar spraigas izmaksu samazināšanas konkurences, kā arī darbaspēka izmaksu samazināšanas starpniecību, vai arī atceļot regulējumu attiecībā uz veikalu darba stundām vai darbu brīvdienās.
Furthermore, the report underlines the effects concentration and price wars among big retailers have on employment in the agricultural and producer sectors, through severe cost cutting competition and reductions in labour costs or deregulation of opening hours or week-end work.
Ir atklāts, ka nesaudzīga cenu konkurence ir novedusi pie produktu kvalitātes pazemināšanās, to uzturvērtības mazināšanās, kā arī sezonas augļu un dārzeņu ražošanas traucējumiem.
Aggressive price competition has also been found to have lead to poorer product quality, with a lesser nutritional value of products, as well as to a disruption in the production of seasonal fruit and vegetables.
Lai gan ir atzīts, ka tirgus koncentrācija var novest pie zemāka pārtikas cenu līmeņa, tas var radīt arī negatīvas sekas vidējā termiņā un ilgtermiņā, kropļojot brīvo konkurenci un izspiežot no tirgus mazos uzņēmumus, kā arī tiešos ražotājus.
While admittedly market concentration can lead to lower price levels for food, this can also bear negative effects on the medium and long term, by damaging free competition and driving small businesses as well as direct producers out of the market.
Tādēļ referente uzsver faktu, ka daudzi mazie un vidējie uzņēmumi pārtikas sektorā ir īpaši ievainojumi, it īpaši, ja tie lielā mērā ir atkarīgi no konkrēta liela mazumtirdzniecības veikala.
Therefore, the rapporteur stresses the fact that many SMEs in the food sector are extremely vulnerable especially if they are largely dependent on a large retail store.
Tas ir tādēļ, ka mazumtirgotāji bieži izmanto sacensību starp vairākiem maziem piegādātājiem par zemāko cenu, kuriem, lai paliktu tirgū, ir jāsamazina izmaksas un peļņas norma.
This is because retailers often employ race to the bottom price competitions between several small suppliers, who in order to stay in business need to cut costs and profit margins.
Turklāt KLP reformas sakarā un it īpaši saistībā ar atsaisti zemnieku lēmumus par to, ko ražot, arvien vairāk ietekmē signāli, kas pienāk no mazumtirdzniecības sektora saistībā ar cenām un pieprasījumu – tie nosaka vairāk nekā Eiropas un dalībvalstu līmeņa lauksaimniecības politika.
Moreover, in the context of the CAP reform and in particular decoupling, farmers' decisions on what to produce are more and more influenced by signals coming from the retail sector in terms of prices and demand, than by European and national agricultural policies.
Visbeidzot šajā ziņojumā arī aplūkots jautājums par spekulēšanas pastiprināšanos ar pārtiku kā ar patēriņa preci.
Lastly, the report also deals with the issue of increased speculation with food as a tradable commodity.
Eiropas Komisija tiek aicināta sākt izpēti par spekulāciju ar pārtiku; referente vēlas arī, lai Komisijas Augsta līmeņa grupa lauksaimniecības un pārtikas rūpniecības konkurētspējas jautājumos risinātu problēmas saistībā ar nesabalansētību pārtikas tirgū.
The European Commission is called upon to launch an investigation on food speculation; furthermore, the rapporteur wishes to see effective measures being put forward by the Commission High Level Group on the Competitiveness of the agri-food industry to address the imbalances in the food market.
EIROPAS ATBILDE
EUROPEAN RESPONSES
Referente piedāvā divēju pasākumu kopumu, kas būtu jāveic Eiropas institūcijām: vienai pusei ir reaktīvs raksturs, atbildot uz iepriekš aprakstītajām tirgus nepilnībām, savukārt otrā pusē ietilpst pasākumi, kas paredzēti, lai aktīvi veicinātu tiešas attiecības starp patērētāju un ražotāju.
The rapporteur proposes a twofold set of measures to be undertaken by European institutions: one is reactive to the market imperfections described above and the other puts forward measures designed to proactively promote direct consumer-producer relations.
Reaktīva Eiropas atbilde
Reactive European response:
Reaktīvā rakstura Eiropas atbildē ietilpst pasākumi, kas paredzēti, lai uzlabotu pārredzamību, un tirgus regulāciju, kā arī padarītu efektīvāku izmaksu un cenu kontroles sistēmu.
The reactive European response consists of measures designed to achieve greater transparency, better regulation of the market and a more effective cost and price monitoring system.
Lai uzlabotu cenu struktūras un mazumtirgotāju peļņas normas pārredzamību , referente aicina pastāvošās konkurences iestādes dalībvalstu un Eiropas līmenī izpētīt un izvērtēt patērētāja cenas visā ES teritorijā, lai nodrošinātu adekvātas konkurences respektēšanu visas Kopienas robežās.
In order to achieve greater transparency of the pricing structure and profit margins of retailers, processors and primary producers, the rapporteur calls on the existing competition authorities at national and European levels to investigate and evaluate consumer prices throughout the EU to ensure that adequate competition is respected throughout the Community.
Konkrēto šim nolūkam piedāvāto pasākumu skaitā ir šādi:
Among the concrete measures proposed to this aim:
· Pilsoņiem viegli pieejama Eiropas datu bāze, kurā atrodas atsauces cenu saraksti ar produktu cenām visā Eiropā;
· A European wide data base easily accessible to citizens with reference price lists of products from all across Europe;
· Komisijas darba grupa darbam saistībā ar pārtikas piegādes procesu, darbojoties kopīgi ar dalībvalstu konkurences iestādēm;
· A Commission task force on the food supply chain, working together with national competition authorities;
· Eiropas Komisijas veidota Zaļā grāmata par lielo mazumtirdzniecības uzņēmumu pirktspējas jautājumu;
· European Commission to launch a Green Paper on the issue of the buying power of large retailers;
· Patērētāju informētības uzlabošana un centieni izglītot un pareizi informēt patērētāju;
· Better information to consumers and efforts towards educating and correctly informing the consumer;
· Eiropas pārtikas ražotāju konsultatīvā dienesta izveide, kas konsultētu zemniekus un ražotāju organizācijas par produktu izplatīšanu, mazumtirdzniecības tirgu un konkrētu produktu ražošanas iespējām
· A European Food Producer Consulting Service giving advice to farmers and producer organizations on product distribution, the retail market and opportunities for the production of specific products;
· Eiropas patērētāju centru lomas stiprināšana — šādi centri jau pastāv gandrīz visās dalībvalstīs; Eiropas patērētāju centru tīklam būtu jāpiešķir vairāk līdzekļu, kā arī tāds budžets, kas labāk atbilstu to darbībai;
· The reinforcement of the role of the European Consumer Centres already existing in almost all member states; the ECC network should be endowed with more attributions and a budget more consistent with its actions;