natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Krāsojošus pārtikas produktus izmanto citu pārtikas produktu ražošanā kā piedevu krāsošanas nolūkā.
Colouring foods are used in production as ingredients of other foods for colouring purposes.
Jēdziena apzīmējums ļauj patērētājam atpazīt izmantošanas mērķi — krāsošana.
The term will make it easy for consumers to recognise that a substance listed in a list of ingredients is being used for colouring purposes.
Tā kā Kopienas tiesību aktos nav paredzēti noteikumi par obligātu informāciju attiecībā uz krāsojošiem pārtikas produktiem, ir lietderīgi specifisko apzīmējumu aizstāt ar kategorijas norādi.
As Community law does not lay down any requirement to provide information on colouring foods, it is appropriate to replace the specific designation with the indication of a category.
VI pielikums – B daļa – 17. rinda – 1. daļa
Annex VI – part B – row 17 – subparagraph 1
To zīdītāju un putnu sugu, kas atzītas par piemērotām cilvēku patēriņam, skeleta muskuļi, dabīgi savienoti ar tiem piederīgiem audiem, kuru kopējais tauku un saistaudu sastāvs nepārsniedz turpmāk minētos daudzumus un ja gaļa ir kāda cita pārtikas produkta sastāvdaļa.
Skeletal muscles of mammalian and bird species recognised as fit for human consumption with naturally included or adherent tissue, where the total fat and connective tissue content does not exceed the values indicated below and where the meat constitutes an ingredient of another food.
Produkti, uz kuriem attiecas Kopienas definīcija ,,mehāniski atdalīta gaļa”, šajā definīcijā nav ietverti.
The products covered by the definition of ‘mechanically separated meat’ are excluded from this definition.
Šī definīcija attiecas uz mehāniski atdalītu gaļu, uz kuru neattiecas mehāniski atdalītas gaļas definīcija Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulā (EK) Nr. 853/2004, ar ko nosaka īpašus higiēnas noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes pārtiku 1 .
This definition includes meat obtained from flesh-bearing bones by mechanical means and which is not covered by the definition of mechanically separated meat within the meaning of Regulation (EC) No 853/2004 of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 laying down specific hygiene rules for food of animal origin 1 .
Saskaņā ar definīciju mehāniski atdalīta gaļa, ko iegūst pēc Bādera tehnoloģijas („rupja maluma gaļa”), ir uzskatāma par gaļu.
In accordance with the definition of mechanically separated meat (MSM), meat produced using ‘Baader’ technology (‘viandes gros grain’) is meat.
ES pētniecības projekta 2007 Histalim secinājumos skaidri parādīts, ka no organoleptiskā, sastāva un mikrobioloģiskā viedokļa starp šo gaļas veidu un maltu gaļu nav atšķirības.
The conclusions of the EU's 2007 Histalim research project clearly showed that from an organoleptic, composition and microbiological point of view there is no difference between this type of meat and minced meat.
VI pielikums – C daļa – sleja – 9.a rinda (jauna)
Annex VI – part C – listing – row 9 a (new)
Fermenti 1
Enzymes 1
1 Konkrētais nosaukums vai EK numurs nav jānorāda.
1 The specific name or EC number shall not be required to be indicated.
Piedevas: daudzām pārtikas piedevām ir ļoti gari un/vai tehniski nosaukumi, kas nesniedz papildu informāciju patērētājiem, bet aizņem daudz vietas uz etiķetes.
Additives: A number of additives have very long and/or technical names, which do not provide additional information to consumers but occupy considerable space on the label.
Tas ir pietiekams iemesls atļaut lietot īsākus vai vispārīgākus nosaukumus.
Therefore it is justified to allow the use of shorter or more generic names.
Fermenti — fermentu īstie nosaukumi nav patērētājiem paredzētā informācija, un tos var atrast dažādās kategorijās.
Enzymes: The actual names of the enzymes are not consumer informative and might be found in various categories.
Vispārīgais nosaukums „fermenti” sniegs patērētājiem atbilstīgu informāciju par šo produktu.
The generic name "enzymes" will adequately inform consumers on the product.
Šī pieeja nav nekas jauns un to jau vairākus gadus izmanto attiecībā uz modificēto cieti.
This approach is not unique as it is already applied since years for modified starches.
VIII pielikums – 1. punkts – a apakšpunkts
Annex VIII – paragraph 1 – point a
a) kas var ievērojami zaudēt savu tilpumu vai masu un ko pārdod pēc skaita vai sver pircēja klātbūtnē; vai
(a) which are subject to considerable losses in their volume or mass and which are sold by number or weighed in the presence of the purchaser; or
a) kas var ievērojami zaudēt savu tilpumu vai masu , vai arī ko nefasētus pārdod pēc skaita vai sver pircēja klātbūtnē; vai
(a) which are subject to considerable losses in their volume or mass or which are non pre-packed sold by number or weighed in the presence of the purchaser; or
Minētie produkti patērētājam parasti pirms pirkšanas ir redzami nefasētā veidā.
The targeted products are usually presented non pre-packed when sold to the consumer.
Ar vārdu „vai” vārda „un” vietā precīzāk aptver šo kategoriju.
The wording "or" instead of "and" covers more correctly this product category.
VIII pielikums – 1. punkts – ba apakšpunkts (jauns)
Annex VIII – paragraph 1 – point b a (new)
ba) attiecībā uz kuriem ir noteikti atbrīvojumi citos tiesību aktos.
(ba) for which exemptions are laid down in other legal provisions.
Atsauce uz Direktīvas 2001/111/EK, kas attiecas uz cukuru, 2. panta 2. punktu (atbrīvojums attiecībā uz produktiem, kuru neto svars ir mazāks par 20 g).
R eference is made to Article 2(2) of Directive 2001/111/EC concerning sugars (exemption of products with a net weight of less than 20 g ).
Tādēļ 3. punktā ir nepārprotami jānorāda, ka šādi specifiski noteikumi paliek spēkā.
In paragraph 3, therefore, it should be made clear that such special provisions remain in force.
VIII pielikums – 5. punkts – 1. daļa
Annex VIII – point 5 – subparagraph 1
Ja cietais pārtikas produkts atrodas uzlietajā šķidrumā, marķējumā norāda arī pārtikas produkta sauso tīrsvaru.
Where a solid food is presented in a liquid medium, the drained net weight of the food shall also be indicated.
Ja cietais pārtikas produkts atrodas uzlietajā šķidrumā, marķējumā norāda arī pārtikas produkta sauso tīrsvaru fasēšanas brīdī .
Where a solid food is presented in a liquid medium, the drained net weight of the food at the moment of packing shall also be indicated.
Pielikums svītrots.
A nnex deleted.
Pārņemts normatīvā teksta 25. pantā.
Incorporated into the legislative text in Article 25.
XI pielikums – A daļa – virsraksts
Annex XI – Part A – title
VITAMĪNU UN MINERĀLVIELU DEVAS (PIEAUGUŠIE)
Reference intakes for vitamins and minerals (adults)
VITAMĪNU UN MINERĀLVIELU DIENNAKTS DEVAS (PIEAUGUŠIE)
Daily Reference intakes for vitamins and minerals (adults)
Redakcionāls labojums.
Editorial amendment.
XI pielikums – A daļa – 1. punkts – tabula
Annex XI – part A – paragraph 1 – table
Vitamīni un minerālvielas, kuras drīkst uzskaitīt marķējumā, un to ieteicamās diennakts devas (IDD)
Vitamins and minerals which may be declared and their recommended daily allowances (RDAs)
A vitamīns (µg)
Vitamin A (µg)
D vitamīns (µg)
Vitamin D (µg)
E vitamīns (mg)
Vitamin E (mg)
K vitamīns (µg)
Vitamin K (µg)
C vitamīns (mg)
Vitamin C (mg)
Tiamīns ( B1 vitamīns ) (mg)
Thiamin ( Vitamin B1 ) (mg)
B6 vitamīns (mg)
Vitamin B6 (mg)
B12 vitamīns (µg)
Vitamin B12 (µg)
B12 vitamīns (µg)
Vitamin B 12 (µg)
Jaunajā regulā jāņem vērā Komisijas 2008. gada 28. oktobra Direktīva 2008/100 par pārtikas produktu uzturvielu marķējumu attiecībā uz ieteicamajām diennakts devām, enerģētiskās vērtības pārrēķina koeficientiem un definīcijām.
The new regulation must take account of Directive 2008/100/EC on nutrition labelling for foodstuffs as regards recommended daily allowances, energy conversion factors and definitions, which was published in the Official Journal on 28 October 2008.
Tāpēc referente piedāvā aizstāt Komisijas ieteikto tabulu „Vitamīni un minerālvielas, kuras drīkst uzskaitīt marķējumā, un to ieteicamās diennakts devas (IDD)” ar tāda paša nosaukuma tabulu, kas ir Komisijas Direktīvā 2008/100, lai ņemtu vērā spēkā esošos tiesību aktus.
The rapporteur is thus suggesting that the table headed 'Vitamins and minerals which may be declared and their recommended daily allowances (RDAs)' proposed by the Commission should be replaced by that in Directive 2008/100/EC, for the sake of consistency in the legislation in force.
XI pielikums – A daļa – 2. punkts
Annex XI – part A – paragraph 2
Spriežot par to, kas ir uzskatāms par ievērojamu daudzumu, parasti būtu jāņem vērā 15 % no ieteicamās diennakts devas, kas norādīta šī pielikuma 1. punktā un ietilpst 100 g vai 100 ml produkta vai vienā iepakojumā, ja tas satur tikai vienu porciju.
As a rule, 15 % of the recommended allowance specified in point 1 supplied by 100 g or 100 ml or per package if the package contains only a single portion should be taken into consideration in deciding what constitutes a significant amount.
Spriežot par to, kas ir uzskatāms par ievērojamu daudzumu, parasti būtu jāņem vērā :
As a rule,
– 15 % no IDD uz 100 g vai porciju cietiem produktiem; vai
- 15 % of RDA per 100g or serving for solids ; or
– 7,5 % no IDD uz 100 ml vai porciju šķidrumiem; vai
- 7,5 % of RDA per 100ml or serving for liquids ; or
5 % no IDD uz 100 kcal (12 % no IDD 1 MJ) vai
- 5 % of RDA per 100kcal (12 % of RDA 1 MJ) ; or
– daudzums, ko nosaka kā izņēmumu saskaņā ar 6. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulā (EK) Nr. 1925/2006 par vitamīnu un minerālvielu, un dažu citu vielu pievienošanu pārtikai; vai
- an amount provided for by derogations granted in accordance with Article 6 of Regulation (EC) No 1925/2006 of the European Parliament and of the Council of 20 December 2006 on the addition of vitamins and minerals and of certain other substances to foods ; or
– vienā iepakojumā, ja tas satur tikai vienu porciju.
- per package if the package contains only a single portion should be taken into consideration in deciding what constitutes a significant amount.
Pašreizējā priekšlikumā noteiktais ievērojama daudzuma apjoms (15 % no ieteicamās diennakts devas) ir patvaļīgi izvēlēts līmenis un tas nozīmē, ka uz daudzu pārtikas pamatproduktu, piemēram, augļu, dārzeņu, kartupeļu, maizes un piena marķējuma nevajadzēs norādīt noteiktus minerālus un vitamīnus.
The current proposal for significant amount of 15% of the RDA per 100g or 100ml is an arbitrary level that excludes most of the basic foodstuffs like fruits, vegetables, potatoes, bread and milk from declaring certain vitamins and minerals on the label.
Šo pārtikas pamatproduktu grupas ir galvenās, kas nodrošina minerālu un vitamīnu uzņemšanu un ES valstīs tās iekļautas uztura vadlīnijās.
These basic food groups are a major contributor to the vitamin and mineral intake, and are recommended in dietary guidelines in EU countries.
Pašreizējais priekšlikums ir labvēlīgāks nevis pārtikas pamatproduktiem, kas satur dabīgus minerālus un vitamīnus, bet citiem produktiem, kam tie pievienoti.
The current proposal favours non-basic food stuffs with added vitamins and minerals over basic food groups with naturally present vitamins and minerals.
Turklāt priekšlikums nav labvēlīgs šķidriem pārtikas produktiem, kam ir mazs sausnes saturs un neliela enerģētiskā ietilpība.
In addition, the proposal penalises liquid foods with a low content of dry matter and a low energy density.
Tas jo īpaši attiecas uz dzērieniem, piemēram, pienu un šķidriem piena produktiem.
This is especially the case for beverages such as consumption milk and liquid milk products.
Visbeidzot, ar šo grozījumu nodrošina noteikumu atbilstību Pārtikas kodeksam.
Finally, this amendment will bring the provisions in line with the Codex Alimentarius.
XI pielikums – B daļa – virsraksts
Annex XI – part B – Title
Enerģētiskās un uzturvērtības devas, izņemot vitamīnus un minerālvielas (pieaugušie)
Reference intakes for energy and selected nutrients other than vitamins and minerals (adults)
Enerģētiskās un uzturvērtības diennakts devas, izņemot vitamīnus un minerālvielas (pieaugušie) 1
Reference daily intakes for energy and selected nutrients other than vitamins and minerals (adults) 1
Atsauces devas ir indikatīvi lielumi; tās precīzāk noteiks Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde.
1 The reference intakes are indicative values; they will be laid down more precisely by the European Food Safety Authority.
Atsauces devas ir indikatīvi lielumi; tās precīzāk noteiks Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde.
The reference intakes are indicative values; they will be laid down more precisely by the European Food Safety Authority.
XI pielikums – B daļa – tabula – 1. rinda
Annex XI – part B – table – row 1
Proteīns kā dzīvībai svarīga uzturviela, kam arī ir enerģētiska vērtība, ir jāiekļauj norādē.
Given that it constitutes an essential nutrient, which also contributes to energy intake, protein must also be indicated.
Atsevišķa norāde par cukuru nav nepieciešama, jo tiek sniegta norāde par ogļhidrātiem kopumā.
A separate indication for sugars is not relevant, as total carbohydrates are indicated.
Enerģētiskā vērtība būtu jānorāda tikai kilokalorijās, jo tā ir norāde, ko patērētāji saprot un attiecīgos gadījumos izmanto.
The energy content should be indicated only in kilo-calories, as this is the information which consumers understand and may use.
XI pielikums – B daļa – tabula – 1.a rinda (jauna)
Annex XI – part B – table – row 1 a new
XII pielikums – tabula
Annex XII – table
ogļhidrāti (izņemot poliolus)
carbohydrate (except polyols)
organiskās skābes
organic acid
Neatbilstīgu pārrēķina koeficientu dēļ aprēķins divās atšķirīgās mērvienībās noved pie pretrunīgiem rezultātiem.
The calculation with two different units leads to contradictory results because of inconsistent conversion factors.
Tā kā „kcal” ir patērētājiem vieglāk saprotama mērvienība nekā „kJ”, tad norādēm vajadzētu būt vienīgi kilokalorijās.
Since 'kcal' is a measurement unit more easily understood by consumers than the 'kJ' unit, the indication should be given solely in 'kcal'.
XIII pielikums – C daļa – tabula
Annex XIII – Part C – table
kJ un kcal
kJ and kcal
to skaitā:
of which
vitamīni un minerālvielas
vitamins and minerals
XI pielikuma A daļas 1. punktā minētās mērvienības
the units specified in point 1 of Part A of Annex XI
citas vielas
other substances
katrai atsevišķajai vielai atbilstīga mērvienība
units as appropriate for the individual substances concerned
A līdz C daļas kopsavilkums XIII pielikumā.
Condensed version of Parts A to C in Annex XIII.
Patērētājiem ir tiesības zināt, kas ir pārtikas produktu sastāvā.
Consumers have a right to know what their food contains.
Tādēļ informācija par pārtikas produkta sastāvu un uzturvērtību ir obligāta, jo tieši tā ļauj patērētājiem veikt mērķtiecīgu izvēli.
For that reason, information on the composition and nutritional value of foods is essential, since only on that basis can consumers make selective purchasing decisions.
Kopienas tiesībās gan ir virkne regulu un direktīvu par pārtikas produktu sastāvdaļām un marķējumu, tomēr līdz šim nav ieviests visaptverošs obligātais marķējums.
Although Community law contains a series of regulations and directives dealing with food ingredients and food labelling, as yet it lays down no comprehensive rules on compulsory labelling.
Līdzās apstāklim, ka vairums vispārīgo un specifisko Kopienas tiesību aktu attiecībā uz informāciju par pārtikas produktiem šobrīd jau ir kļuvuši grūti pārskatāmi un tādējādi drīzāk rada tiesisku nedrošību, valsts papildu tiesību akti Eiropas Savienības iekšējā tirgū rada konkurences traucējumus un tirdzniecības šķēršļus.
Quite apart from the fact that the range of general and specific Community legal provisions on food information has now expanded so much as to become simply confusing, thus giving rise to legal uncertainty, additional national rules are creating distortions of competition and barriers to trade in the European Union's internal market.
Šādu situāciju var risināt tikai visā ES vienots pārtikas produktu marķējums.
Only uniform EU rules on food labelling can remedy these problems.
Procedūras gaita
Procedural stages
Komisija 2008. gada janvāra beigās Parlamentā un Padomē iesniedza ES noteikumu par pārtikas produktu marķējumu jaunas redakcijas priekšlikumu.
In late January 2008 the Commission submitted to Parliament and the Council a proposal for a revision of the EU rules on food labelling.
Eiropas Parlaments 2008. gada augusta beigās ievēla savu ziņojuma sagatavotāju.
Towards the end of August 2008 the European Parliament appointed its rapporteur.
Ar viņas ziņojumu par Komisijas priekšlikumu 2008. gada decembra sākumā tika iepazīstināta atbildīgā Eiropas Parlamenta Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteja ( ENVI ), un par to tika diskutēts.
Her report on the Commission proposal was presented and debated in the committee responsible, the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety, at the beginning of December 2008.
Pēc grozījumu iesniegšanas termiņa beigām atbildīgā komiteja 2009. gada februāra vidū vēlreiz pievērsās ziņojumam, un proti, jo īpaši tam faktam, ka ierosināto grozījumu kopskaits bija sasniedzis 1332.
After the deadline for tabling amendments had expired, the committee responsible again considered the report in mid-February 2009, giving particular consideration to the fact that 1332 amendments had now been tabled.
Sakarā ar šo grozījumu priekšlikumu lielo skaitu un sakarā ar gaidāmajām Eiropas Parlamenta vēlēšanām atbildīgā komiteja 2009. gada 16. martā nolēma saskaņā ar Eiropas Parlamenta Reglamenta 185. panta 5. punktu pārcelt jautājuma izskatīšanu uz jauno Parlamenta sasaukumu.
Because so many amendments had been tabled and in view of the impending European elections, the committee responsible decided on 16 March 2009 to hold consideration of the proposal over until the next parliamentary term, pursuant to Rule 185(5) of the Rules of Procedure of the European Parliament.
Ziņojuma sagatavotājai tika uzdots iesniegt jaunu ziņojuma projektu, kurā būtu ievērots pēc iespējas vairāk grozījumu priekšlikumu.
Your rapporteur was thus asked to submit a new draft report, taking into account as many as possible of the amendments tabled.
Jūsu priekšā ir šis jaunais ziņojums.
This new report is the one before you.
Grozījumu iesniegšanai attiecībā uz šo projektu tiek noteikts jauns termiņš.
A new deadline will be set for amendments to this draft.
Komisijas priekšlikums par ES noteikumu par pārtikas produktu marķējumu jauno redakciju ir paredzēts, lai nodrošinātu labāka regulējuma principu, tas ir, vienkāršotu šā brīža pārtikas produktu marķējuma tiesību struktūru, apvienojot un aizstājot septiņas direktīvas un vienu regulu.
The Commission proposal for the reformulation of the EU's provisions on food labelling is intended to meet the requirements of better law-making (in the case of the legal framework on food labelling) by combining and replacing seven directives and a regulation.
Līdzās jau minētajam šā priekšlikuma mērķis ir mazināt birokrātiju, radīt lielāku tiesisko drošību pārtikas produktu ķēdē iesaistītajiem uzņēmumiem, palielināt Eiropas pārtikas rūpniecības konkurētspēju, nodrošināt pārtikas produktu drošumu un patērētāju visaptverošu informētību par pārtikas produktiem un veicināt veselīgu uzturu kā elementu Eiropas Savienības stratēģijai pret lieko svaru.
In addition, it is designed to reduce red tape, offer stakeholders in the food chain a greater degree of legal certainty, improve the competitiveness of the European food industry, guarantee food safety, ensure that consumers are provided with comprehensive information about foods and promote healthy eating as part of the European Union's strategy against obesity.
Regulas projektā ir iekļauti turpmāk minētie galvenie ierosinājumi.
The proposal for a regulation contains the following key proposals:
Obligātās ziņas
Mandatory particulars
Tiesību akta projektā Komisija pārtikas produktu marķējumā paredz virkni jaunu obligāto ziņu (9. pants).
The Commission proposal lays down a series of new mandatory particulars to be included on food labels (Article 9).
To vidū, citu starpā, ir arī informācija par alerģiju izraisošām vielām nefasētu produktu marķējumā (22. pants), kā arī visaptverošs paziņojums par uzturvērtību.
It extends mandatory allergen labelling to non-prepacked foods (Article 22) and provides for a comprehensive nutrition declaration.
Komisija uzskata, ka visa obligātā informācija ir jānorāda ar vismaz 3 mm lieliem burtiem.
The Commission proposes a minimum font size of 3 mm for all mandatory labelling elements.
Obligātā marķējuma noteikumi paredz izņēmumus alkoholiskajiem dzērieniem, proti, vīnam, alum un stiprajiem alkoholiskajiem dzērieniem.
In the case of alcoholic drinks, particularly wine, beer and spirits, the Commission proposes derogations from the labelling requirements.
Informācijas par uzturvērtību saturs un noformējums
Indication and presentation of nutritional values
Līdzās jau minētajam Komisija ierosina ieviest visaptverošu paziņojumu par uzturvērtību pārtikas produkta iesaiņojuma „galvenajā redzamības laukā” (no 29. līdz 34. pantam).
In addition, the Commission is proposing the introduction of a comprehensive nutrition declaration which is to be placed in the 'principal field of vision' of the packaging (Articles 29 to 34).
Noteikumos paredzētā informācija par pārtikas produkta enerģētisko vērtību un tādām uzturvielām kā tauki, piesātinātās taukskābes, ogļhidrāti, cukurs un sāls (29. panta 1. punkts) atbilstīgā secībā ir jānorāda iesaiņojuma priekšpusē, izsakot to daudzumu uz 100 g vai uz 100 ml, vai uz porciju.
Mandatory particulars relating to the energy value of the food and the nutrients fat, saturates, carbohydrates, sugar and salt (Article 29(1)) must be given in the appropriate order on the front of the package, expressed per 100 g or 100 ml or per portion.
Papildu informāciju (29. panta 2. punkts) var norādīt kādā citā vietā uz iesaiņojuma, tomēr katrā ziņā šī informācija ir jānoformē uzturvērtības tabulas formā (34. panta 2. punkts).
Details of other particulars (Article 29(2)) may be given elsewhere on the packaging, but must at all events be set out in table format, in a 'nutrition box' (Article 34(2)).
Visas sastāvdaļas ir jāizsaka uz 100 g/ 100 ml vai uz porciju, ja pārtikas produkts iesaiņots pa porcijām, un tās ir jānorāda kā konkrētās uzturvielas ieteiktās dienas devas procentuāls daudzums (31. pants).
All particulars must relate to standard amounts of 100 g/100 ml or – in the case of food packaged in portions – to a portion and must be expressed as a percentage of the recommended daily intake of the given nutrient (Article 31).
Valsts marķējuma shēmas
National labelling systems
Komisijas priekšlikumā dalībvalstīm tiek piešķirtas plašas iespējas noteikt valstisko regulējumu.
The Commission proposal allows the Member States considerable scope to adopt national labelling rules.
Saskaņā ar VI un VII nodaļu dalībvalstis īpašos gadījumos var izsludināt tiesību aktus par atsevišķām pārtikas produktu kategorijām un papildus šajā regulā aprakstītajai noformējuma formai tās drīkst izstrādāt valstiskas marķējuma shēmas (44. panta 3. punkts un 34. panta 5. punkts).
Pursuant to Chapters VI and VII, in exceptional cases Member States would be able to adopt legal provisions governing specific categories of food and, in addition to the mandatory forms of expression, develop national labelling systems (Articles 44(3) and 34(5)).
Turklāt dalībvalstu kompetencē ir izstrādāt valstiskas shēmas par marķējuma noformēšanu neiesaiņotiem pārtikas produktiem, piemēram, konditorejas un desu izstrādājumiem, kā arī sabiedriskās ēdināšanas produktiem restorānos, sabiedriskās ēdināšanas uzņēmumos u. tml., kā arī nesniegt atsevišķas obligātās ziņas, izņemot informāciju par alergēnām vielām (41. pants).
In addition, in the case of non-prepacked food, e.g. bakery and processed meat products, and food prepared in the context of mass catering in restaurants, large-scale kitchens, etc., Member States would be able to lay down national rules governing the manner in which particulars are to be shown or – with the exception of allergen labelling – decide not to require the provision of certain particulars (Article 41).
Ziņojuma sagatavotājas piezīmes
Rapporteur’s remarks