natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Šis „savlaicīga brīdinājuma” mehānisms pat pieprasa Komisijai pārskatīt priekšlikumu, ja viena trešā daļa no dalībvalstu parlamentiem uzskata, ka attiecīgais priekšlikums neatbilst subsidiaritātes principam.
An 'early warning' mechanism even requires the Commission to reconsider its proposal should one-third of the national parliaments consider that the proposal in question does not comply with the subsidiarity principle.
Papildus šim mehānismam, kas bija paredzēts jau Konstitūcijā, Starpvaldību konference 2007. gadā pievienoja „pastiprinātas savlaicīgas brīdināšanas” mehānismu, kas nosaka, ka saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, ja pamatotie atzinumi pārstāv vismaz pusi no dalībvalstu parlamentu nodotajām balsīm un Komisija nolemj saglabāt savu priekšlikumu pēc tā pārskatīšanas, tai pamatotā atzinumā ir jāsniedz paskaidrojums.
The 2007 IGC supplemented this mechanism, already provided for under the Constitution, with a provision which works as follows: if, under the ordinary legislative procedure, the number of reasoned opinions on the non-compliance of a proposal for a legislative act with the principle of subsidiarity represents at least half the number of national parliaments, and if the Commission, following its review of the proposal, decides to maintain it, it must also justify that step in a reasoned opinion.
Visi šie atzinumi jāiesniedz diviem likumdevējiem, Eiropas Parlamentam un Padomei, kuriem pirms pirmā lasījuma pabeigšanas jāizskata jautājums par atbilstību subsidiaritātes principam.
All these opinions will then be forwarded to the two branches of the legislative authority, the EP and the Council, which must assess the issue of subsidiarity before the first reading.
Ja ar Eiropas Parlamenta deputātu balsu vairākumu vai ar 55 % Padomes locekļu balsu vairākumu nolemj atbalstīt dalībvalstu parlamentu iebildumus, tiesību akta priekšlikumu pārtrauc izskatīt.
If the EP, acting by a majority of its component Members, or the Council, acting by a 55% majority of the Member States, decides to uphold the objection raised by the national parliaments, the legislative procedure is halted.
Visbeidzot, tas pats protokols piedāvā dalībvalstīm iesniegt prasību Eiropas Savienības Tiesā sava valsts parlamenta vārdā vai, ja valsts tiesību sistēmā pastāv šāds nosacījums, vienas palātas vārdā, pret leģislatīvā akta pieņemšanu, ja tas pārkāpj subsidiaritātes principu.
Finally, that same protocol also offers the Member States the possibility, if the national legal system allows such provision, of bringing an action before the Court of Justice, on behalf of their national parliament or one of its chambers, against a legislative act on the grounds that it violates the subsidiarity principle.
Arī Reģionu komitejai ir tiesības iesniegt šādas prasības pret leģislatīvajiem aktiem, kuru pieņemšanai Līgumos ir paredzēta apspriešanās ar to.
The Committee of the Regions also gains the right to bring such actions against legislative acts on which, under the Treaties, it must be consulted prior to their adoption.
Šie mehānismi piedāvā būtisku papildu drošību pret potenciāli nepareizi izmantotām Savienības kompetencēm un lielā mērā veicina efektīvāku Kopienas tiesību aktu demokrātisku kontroli.
These mechanisms offer further important safeguards against any potentially ill-considered exercise of Union competences and will clear the way for much more detailed democratic scrutiny of Community legislation.
Šie mehānismi ievērojami stiprina arī dalībvalstu parlamentu lomu.
In particular, they also strengthen substantially the role of the national parliaments.
Protams, lai gūtu pilnīgu priekšstatu par šo kompetenču izmantošanas specifiskajām metodēm, definīcijas ir jāskata kopā ar īpašajiem noteikumiem, kas minēti LESD III un IV daļā.
It is true that in order to gain a full picture of the specific methods for implementing these competences the definition must be read in conjunction with the specific provisions set out in Parts III and IV of the TFEU.
Tomēr tajā pašā laikā, vien izlasot šos noteikumus, Eiropas pilsoņi gūs pietiekami skaidru izpratni par pilnvaru un pienākumu sadali Eiropā.
However, it is equally true that a simple reading of these provisions will give European citizens a fairly clear insight into who does what in Europe.
Attiecībā uz pārredzamību šis fakts ir zināms uzlabojums, tomēr šāds uzlabojums varētu būt efektīvāks, ja visus noteikumus par ES kompetencēm apvienotu vienā sadaļā LES kā tas tika izdarīts Konstitūcijas I daļā.
This represents a degree of improvement in terms of transparency, but that improvement could have been greater if all the provisions concerning the Union’s competences had been brought together in a single title in the TEU, as they were in Part I of the Constitution.
Nākamā apsveicamā iezīme ir tas, ka jaunajā Līgumā ar klauzulu, kas ir līdzīga pašreizējam EKL 308. pantam (jaunajam LESD 352. pantam), nodrošina pietiekami elastīgu sistēmu, kas pilnvaro Padomi vajadzības gadījumā iejaukties tajās jomā, kurā Savienībai nav skaidri noteiktas kompetences.
One of the further welcome features is that the new Treaty provides the system with the requisite degree of flexibility by means of a clause similar to the current Article 308 TEC (new Article 352 TFEU), which authorises the Council, should the need arise, to adopt measures in areas where the Union has no explicit competences.
Šī elastīguma klauzula dalībvalstīm nodrošina visas garantijas — vienprātīgu lēmumu pieņemšanu, klauzulas izmantošanu vienīgi saistībā ar Līgumos definētajām politikas jomām un Līgumos noteikto mērķu sasniegšanai; tās īstenošanas procedūra ir kļuvusi demokrātiskāka, jo to ir jāapstiprina Eiropas Parlamentam un par to savlaicīgi jāinformē dalībvalstu parlamenti pirms lēmuma pieņemšanas.
This flexibility clause offers the Member States full safeguards: decision-making by unanimity and clause to be used only in the context of the policies defined in the Treaties or to achieve the objectives laid down therein; the procedure to put it into effect has become more democratic, in that it is subject to approval by Parliament and the national parliaments must be notified in good time before the decision is taken.
Turklāt 2007. gadā Starpvaldību konference precizēja arī to, ka pasākumi, kuru pamatā ir šī klauzula, nevar būt par iemeslu normatīvo aktu saskaņošanai tajās jomās, kurās Līgumi neparedz šādu saskaņošanu.
In addition, the 2007 IGC went further by making clear that measures based on that clause cannot provide for legislative harmonisation in areas where the Treaties rule this out.
Šo pantu vairs nevar izmantot, lai sasniegtu mērķus, kas saistīti ar kopējo ārpolitiku un drošības politiku.
This article can likewise not be used with a view to achieving objectives under the common foreign and security policy.
Uzlabotā institucionālā struktūra stiprākai, demokrātiskākai un pārredzamākai Savienībai
A revamped institutional framework for a stronger, more democratic and more transparent Union
Viens no galvenajiem jautājumiem, kas jaunajā Līgumā bija jārisina, attiecās uz izmaiņām Savienības iestādēs, lai tās varētu tikt galā ar jauno situāciju, ko noteica Savienības paplašināšanās, it īpaši ņemot vērā to, ka Savienības iestāžu organizācijas pamatā bija viena un tā pati struktūra gandrīz 50 gadus, lai gan Savienības uzdevumi bija ievērojami palielinājušies un dalībvalstu skaits pieaudzis no 6 līdz 27.
One of the key questions which the new Treaty was required to resolve was that of the changes to be made to the Union institutions in order to enable them to deal with the new situation resulting from the enlargement, particularly as the Union's institutional organisation has essentially been based on the same structures for almost 50 years, even though the Union’s range of tasks has expanded substantially and the number of Member States has increased from six to 27.
Neskatoties uz daudzu starpvaldību konferenču darbu, galvenie institucionālie jautājumi palika neatrisināti, un risinājumi, par kuriem vienojās Nicā, neapmierināja pat atsevišķus dalībniekus, kuri par tiem risināja sarunas.
Despite the work of a series of Intergovernmental Conferences, the key institutional issues had remained unresolved and the solutions agreed on at Nice were not satisfactory even to some of those who had negotiated them.
No savas puses Parlaments atkārtoti vērsa sabiedrības un dalībvalstu vadītāju uzmanību uz to, ka nepieciešama radikāla institucionāla reforma, lai nodrošinātu Savienībā efektīvas, demokrātiskas un pārredzamas iestādes, vienlaikus saglabājot institucionālo līdzsvaru un Kopienas metodi — Komisija, kas ierosina tiesību aktus, Parlaments un Padome, kas pieņem lēmumus, un Tiesa, kas garantē pieņemto tiesību aktu piemērošanu.
For its part, Parliament has repeatedly drawn the attention of the public and the leaders of the Member States to the need for a radical institutional reform to endow the Union with effective, democratic and transparent institutions, whilst safeguarding the institutional balance and the Community method: the Commission which proposes legislation, Parliament and the Council which take the decisions, and the Court of Justice which guarantees the application of the texts adopted.
Konstitūcijā jau bija ietverti būtiski institucionāli grozījumi, kas bija atbilstīgi šim ieteikumam un kas netika būtiski apspriesti ratifikācijas procesā.
The Constitution already contained significant institutional changes which satisfied that need and which had not been fundamentally called into question during the ratification procedure.
Papildus dažiem grozījumiem, kas tiešā veidā bija saistīti ar atteikšanos no Konstitūcijas jēdziena un divu pašreizējo Līgumu saglabāšanu, veicot tajos grozījumus, kā arī ar atteikšanos no simboliskiem un valodiskiem elementiem, kas varēja atsaukties uz valstiskiem jēdzieniem, 2007. gada sarunās institucionālie jautājumi neizvirzījās par galveno tematu.
Apart from certain changes stemming directly from the abandonment of the idea of a constitution and the retention of the two current Treaties in amended form, and from the abandonment of symbols or vocabulary which might prompt comparisons with a State, institutional issues were not set to be a focal point of the 2007 negotiations.
Šie nebija vienīgie jautājumi, kas nenonāca sabiedrisko debašu uzmanības centrā, jo īpaši tajās dalībvalstīs, kurās visvairāk tika balsots pret izmaiņām, jo liela daļa dalībvalstu līdzīgi nevēlējās uzsākt diskusijas par iestāžu paketi, apzinoties, ka tas nozīmētu pārskatīt visu attiecīgo struktūru.
Not only had these issues not been at the heart of the public debates, in particular in those Member States which had voted against the Constitutional Treaty, but what is more, most Member States did not want to re-open the discussion on the institutional package, aware that any such step would call the whole agreement into question.
Tomēr, ir zināms, ka daži no šiem jautājumiem bija uzmanības centrā sarunās, ko 2007. gadā risināja Starpvaldību konference, lai arī var apgalvot, ka būtībā jau 2004. gadā panāktā vienošanās bija rezultatīva.
Nevertheless, although some of these questions were central to the discussions at the 2007 IGC, the 2004 agreement was essentially left untouched.
(1) Lisabonas līgums būtiski palielina Eiropas Parlamenta, vienīgās pilsoņu tieši ievēlētās Eiropas iestādes, lomu:
(1) The Treaty of Lisbon substantially enhances the role of the European Parliament, the only European institution directly elected by citizens:
- tā loma kā vienam no likumdevējiem ir pilnībā atzīta, pateicoties pašreizējās koplēmuma procedūras nostiprināšanai, kura tiek pielīdzināta parastai likumdošanas procedūrai, kā arī lielākai Parlamenta līdzdalībai īpašās likumdošanas procedūrās.
- its role as a co-legislator is fully recognised, thanks to the general application of the existing codecision procedure, which is elevated to the rank of the ordinary legislative procedure, but also thanks to an increase in Parliament's participation in special legislative procedures.
Turpmāk sabiedrība varēs skaidri redzēt, ka Eiropas tiesību aktus pieņem iestāde, kas pārstāv sabiedrību, un iestāde, kas pārstāv valstis; turklāt starptautisko līgumu jomā apstiprināšana Parlamentā būs obligāts nosacījums;
In future the public will clearly be able to see that European legislative acts are adopted by the chamber which represents them and by the chamber which represents States; in parallel, in the field of international agreements its approval will also be required as a general rule;
- tas iegūst tiesības pieprasīt Līgumu pārskatīšanu un ir šajā procesā iesaistīts, piedaloties Konventa darbā (turklāt, ja Padome nolemj nesasaukt Konventu, tai ir nepieciešama Parlamenta piekrišana);
- it acquires a concurrent right of initiative for revision of the Treaties and participates in that procedure through its involvement in the Convention convened to prepare the revision (its approval is required for the Council to decide not to convene the Convention);
- budžeta pilnvaras, ko tas dala ar Padomi uz līdztiesīgiem pamatiem, tagad tiek attiecinātas uz visiem Savienības izdevumiem;
- its budgetary powers, which it shares with the Council on an equal footing, now extend to all Union expenditure;
- tā politiskās kontroles funkcijas ir palielinātas, it īpaši attiecībā uz Komisijas priekšsēdētāja ievēlēšanu;
- its powers of political scrutiny are enhanced, particularly by means of the election of the President of the Commission;
- dažādi Savienībai svarīgi lēmumi, kas līdz šim bija vienīgi Padomes kompetencē, tagad ir jāapstiprina arī Parlamentam — lēmums uzsākt ciešāku sadarbību; elastīguma klauzulas izmantošana, kas ļauj Savienībai veikt tādus pasākumus, kas nav noteikti Līgumos, lai panāktu rezultātus, kurus tie nosaka; lēmums par vispārēju pārejas noteikumu izmantošanu, vienprātīgu balsojumu aizstājot ar kvalificētu balsu vairākumu vai īpašās likumdošanas procedūras aizvietojot ar parasto likumdošanas procedūru; daži lēmumi, kas ļauj paplašināt Līgumos paredzēto juridisko pamatojumu piemērošanas jomu, piemēram, tie, kas attiecas uz Eiropas Prokuratūru vai tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās;
- various decisions which are of great importance in the life of the Union and which hitherto have rested solely with the Council are now also subject to approval by Parliament: the decision to initiate enhanced cooperation; the use of the flexibility clause enabling the Union to take measures not provided for in the Treaties in order to attain ends for which they do provide; decisions on the use of the general ‘bridging clauses’ (‘passerelles’) substituting qualified majority voting for unanimous voting or replacing special legislative procedures with the ordinary legislative procedure; certain decisions making it possible to extend the scope of legal bases provided for in the Treaties, such as those concerning the European Public Prosecutor's Office or judicial cooperation in criminal matters;
- pat tādā jomā kā kopējā ārpolitika un drošības politika, kurā tas nav pilnvarots pieņemt lēmumus, Eiropas Parlamentam ir tiesības tikt informētam un saņemt konsultācijas.
- even in the field of the common foreign and security policy, where it has no decision-making powers, the European Parliament acquires a general right to be informed and consulted.
(2) Nobeigumā var teikt, ka, izņemot dažas jomas, kurās bija iespējams iet tālāk, Eiropas Parlaments ir ieguvis līdzdalību lēmumu pieņemšanā gandrīz visās Savienības politikas jomās.
(2) In conclusion it may be said that, although it might have been possible to go further in certain areas, the European Parliament acquires powers of codecision in virtually all areas of Union policy.
Faktiski, tas nozīmē īstenot ES kā valstu un pilsoņu savienības dubulto leģitimitāti, kas ir Eiropas integrācijas pamatā, neskatoties uz to, ka jaunajos Līgumos tas netiek nepārprotami atzīts.
Basically, this is a matter of putting into practice the twofold legitimacy of the EU as a Union of States and of citizens, which, despite the lack of any explicit recognition of its importance in the new Treaties, is the basis for the European integration process.
Tādējādi Lisabonas līgums nenoliedzami ir nozīmīgs ES demokrātijas dimensiju pastiprinošs faktors.
The Treaty of Lisbon thus undeniably represents a significant enhancement of the democratic dimension of the Union.
(3) Eiropas Parlamentā nedrīkst būt vairāk par 751 deputātu
(3) The number of Members of the European Parliament is limited to 751
Precīzāk — 750 deputāti un priekšsēdētājs; tas noteikts atbilstīgi LES 14. pantam.
More exactly 750 'plus the President', to employ the wording of Article 14 of the TEU.
Papildus šim papildinājumam, kas tika veikts pēdējā brīdī, lai apmierinātu Itālijas iebildumus, noteikumi par Eiropas Parlamenta sastāvu un tā izveidošanas procedūru ir identiski Konstitūcijā ietvertajiem noteikumiem.
Apart from this last-minute addition made to placate Italy, the rules governing the composition of the EP and the procedure for determining that composition are identical to those set out in the Constitution.
Eiropadome, kuras sanāksme notika 2007. gada jūnijā, bija uzaicinājusi oktobrī paredzētajā Eiropadomes sanāksmē Parlamentu savlaicīgi iesniegt priekšlikumu par vietu sadali Parlamentā atbilstīgi jaunajiem noteikumiem; tas tika izdarīts, pieņemot rezolūciju, kas ietverta A. Lamassoure/A. Severin ziņojumā (Parlamenta 2007. gada 11. oktobra rezolūcija par Eiropas Parlamenta sastāvu, P6_TA-PROV(2007)0429 ).
The June 2007 European Council asked the EP to submit, in time for the October European Council, a proposal for the redistribution of seats in the EP in accordance with the new rules, which Parliament then did by adopting the resolution contained in the Lamassoure-Severin report (Parliament resolution of 11 October 2007 on the composition of the European Parliament, P6_TA-PROV(2007)0429 ).
Parlaments savā ziņojumā mēģināja ierosināt tādu vietu sadali, kas vairāk atbilstu regresīvās proporcionalitātes principam, kas paredzēts jaunajā Līgumā un kas nevienai dalībvalstij neliek samazināt vietu skaitu, protams, ievērojot Bulgārijas un Rumānijas pievienošanās līgumā paredzēto samazinājumu.
In that report, the EP endeavoured to propose a redistribution which was more consistent with the concept of degressive proportionality laid down in the new Treaty and which did not involve any further loss of seats for any Member State beyond what had already been agreed in the Accession Treaty for Bulgaria and Romania.
Itālija nebija apmierināta ar šo priekšlikumu un galu galā panāca, ka Līgumā tai tiek noteikta viena papildu vieta, atkāpjoties no degresīvās proporcionalitātes principa, lai tādējādi saglabātu tās balsu skaita līdzvērtība AK balsu skaitam.
Italy was not satisfied with that proposal and ultimately secured agreement that the Treaty should make provision for an additional seat, in a departure from the principle of digressive proportionality, in order to maintain its parity with the United Kingdom.
Deklarācijā Nr. 4, kas pievienota Lisabonas līgumam, noteikts, ka „papildu vietu Eiropas Parlamentā piešķirs Itālijai”.
A declaration (No 4) annexed to the Treaty of Lisbon states that 'the additional seat in the European Parliament shall be allocated to Italy'.
Protams, jaunais vietu sadalījums stāsies spēkā vienīgi pēc Līguma stāšanās spēkā un 9.c pantā paredzētā lēmuma oficiālās pieņemšanas. .
Naturally enough, the new distribution of seats will take effect only once the Treaty has entered into force and the decision provided for in Article 9c has been formally adopted. .
Grozītais LES nenosaka, kā tiek sadalītas vietas starp dalībvalstīm, bet uzdod Eiropadomei pēc Eiropas Parlamenta iniciatīvas un ar tā piekrišanu, pirms 2009. gada vēlēšanām pieņemt lēmumu par šo sastāvu, pamatojoties uz „ līdzsvaroti proporcionālas ” pārstāvības principu, ar ne mazāk par 6 un ne vairāk par 96 vietām katrai dalībvalstij (Konvents ierosināja ne mazāk par 4 vietām, nenosakot maksimālo vietu skaitu).
The amended TEU does not state how the seats are to be distributed among Member States, but instructs the European Council, acting on the initiative of the European Parliament and with its assent, to decide, before the 2009 elections, what its composition should be, on the basis of the principle of ' degressively proportional ' representation, with a minimum of six and a maximum of 96 seats per Member State (the Convention proposed a minimum of four and no maximum).
Šāds risinājums ļautu elastīgāk rīkoties attiecībā uz turpmāko ES attīstību, ņemot vērā katras dalībvalsts intereses, tomēr minimālā vietu skaita palielināšana līdz 6 vietām galu galā radīs problēmas.
This solution will make it possible to respond more flexibly to the future development of the EU, whilst preserving the interests of each Member State, although the raising of the minimum number of seats to 6 will ultimately give rise to problems.
Eiropadome tiek atzīta par autonomu iestādi, kurai ir politiskā virzītājspēka loma, LES expressis verbis norādot, ka tā neveic likumdošanas funkcijas
The European Council is recognised as an autonomous institution whose role is to impart political impetus: the TEU expressly states that it is not to perform any legislative functions
Lai gan „drošības bremžu” mehānisma īstenošanā Eiropadomei uzticētā loma attiecībā uz dažiem lēmumiem par sociālo drošību un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās nozīmē to, ka tā var izšķirošā veidā iejaukties likumdošanas procedūrās, pat ja tā tieši nepilda likumdošanas funkcijas (nepiedalās tiesību aktu pieņemšanā) — sk. 9.1. un 9.2. punktu . .
Although the role assigned to the European Council in operating an 'emergency brake' in connection with certain decisions concerning social security and judicial cooperation in criminal matters may mean that, even if it does not directly perform legislative functions (it does not participate in the adoption of legally binding rules) it may at least interfere in a virtually decisive manner in a legislative procedure - cf. below, points 9.1. and 9.2 . .
Galvenais Lisabonas līguma jauninājums, pārņemot Konstitūcijas noteikumus, ir prezidentūras rotācijas sistēmas nomaiņa ar priekšsēdētāju, ko Eiropadome ievēlē uz 30 mēnešiem, ar iespēju pārvēlēt viņu uz vēl vienu termiņu.
The most important innovation introduced by the Treaty of Lisbon, taking its cue, moreover, from the Constitution, is the abolition of the six-month rotating Presidency and its replacement with a President elected by the members of the European Council for a term of 30 months, which may be renewed once.
Viņa pienākums ir izveidot un vadīt Eiropadomes darbu un pārstāvēt Savienību aiz tās robežām, lai palielinātu tās atpazīstamību un uzlabotu tās pārstāvniecības nepārtrauktību un konsekvenci gan pašā Eiropas Savienībā, gan ārpus tās robežām.
The President's duties will be to prepare and direct the work of the European Council and represent the Union externally in order to raise the Union's profile and improve the continuity and consistency of its representation, both internal and external.
Noteikumi paredz nodrošināt, ka Eiropadomes priekšsēdētājs nepilda izpildvaras funkcijas, lai nenonāktu konfliktā ar Komisijas priekšsēdētāju vai priekšēdētāja vietnieku/Augsto pārstāvi ārpolitikas un drošības politikas jomā.
Provisions are included to prevent the President from exercising executive powers and to avoid any conflicts with the President of the Commission or the Vice-President/High Representative for Foreign Affairs and Security Policy.
Tikai prakse rādīs, vai šie noteikumi ir pietiekami.
Only practice will show whether these provisions are adequate.
(1) Galvenais jautājums saistībā ar reformu procesu attiecās uz balsošanas procedūru Padomē, kad tā pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu.
(1) One of the key issues of the reform process was that of the procedure for voting within the Council when it acts by a qualified majority.
Briselē 2003. gada decembrī notikušā sammita neveiksme daļēji izskaidrojama ar dalībvalstu viedokļu atšķirību šajā jautājumā.
The failure of the Brussels summit in December 2003 was partly due to differences of opinion between Member States on this subject.