natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pieprasot, lai rēķins tiktu izsniegts līdz nākamā mēneša 15. datumam pēc mēneša, kurā noticis nodokļa iekasējamības gadījums, rēķins joprojām būs galvenais dokuments, kas apliecina Kopienas iekšējo piegādi.
By requiring the invoice to be issued by the 15th day of the month following the chargeable event, the invoice will still remain the principle document evidencing the intra-Community supply.
Turklāt datums, kurā nodoklis par Kopienas iekšējām iegādēm kļūst iekasējams, tiek grozīts tā, lai tas atbilstu Kopienas iekšējās piegādes datumam.
Furthermore, the date of the chargeability to tax for intra-Community acquisitions is amended so as to correspond with the intra-Community supply.
Tiesības uz nodokļa atskaitījumu
Right of deduction
Priekšlikumā tiesības uz nodokļa atskaitījumu tiek saistītas ar prasību saglabāt rēķinu.
The proposal links the right of deduction to the requirement to hold an invoice for deduction.
Tādā veidā Komisija vēlas nodrošināt, ka par līdzvērtīgu tiek uzskatīta prasība par to, ka piegādātājam jāizsniedz rēķins, un prasība, ka pircējam vai pakalpojumu saņēmējam jāsaglabā rēķins, lai izmantotu savas tiesības veikt nodokļa atskaitījumu.
In doing so, the Commission wants to ensure equal treatment between the requirements of the supplier to issue an invoice and the customer to hold an invoice in order to exercise his right of deduction.
Rēķina izsniegšana
Issuance of an invoice
Pašlaik nav īsti skaidrs, kurās dalībvalstīs piemērojami noteikumi par rēķinu piesūtīšanu.
There is some ambiguity at present regarding in which Member State the rules on invoicing are applicable.
Tas uzņēmumiem rada zināmas grūtības.
This causes certain difficulties for businesses.
Nodokļa maksātājam, kas veic piegādi, par kuru maksājams nodoklis citā dalībvalstī, būtu jāievēro nosacījumi attiecībā uz rēķinu piesūtīšanu attiecīgajā dalībvalstī, un šie noteikumi var atšķirties no tās dalībvalsts noteikumiem, kurā nodokļa maksātājs veic uzņēmējdarbību.
A taxable person making supplies in which the tax is due in another Member State would have to meet the conditions on invoicing in the other Member States and these rules may be different to the Member State where he is established.
Priekšlikuma mērķis ir atrisināt šo problēmu, izveidojot saskaņotu noteikumu kopumu attiecībā uz uzņēmumu savstarpējiem rēķiniem, lai nodokļa maksātājam, kas izsniedz rēķinu dalībvalstī, kurā tam ir PVN reģistrācijas numurs, būtu tiesiskā noteiktība, ka rēķins ir derīgs visā ES.
The proposal aims to resolve the problem by creating a set of harmonised rules for Business to Business (B2B) invoices with the consequence that a taxable person issuing an invoice from where he is identified for VAT will have legal certainty that the invoice is valid throughout the EU.
Rēķina saturs
Contents of an invoice
Priekšlikuma mērķis ir izveidot divpakāpju sistēmu rēķinu piesūtīšanā.
The proposal aims to create a two tier system of invoicing.
Pirmkārt, pastāv detalizēts PVN rēķins, kas ir obligāts rēķins, kurā norādīta plaša informācija par uzņēmumu savstarpējām piegādēm, ja ir ticams, ka pircējs izmantos tiesības veikt atskaitījumu.
Firstly there is a full VAT invoice which is a compulsory invoice containing an extensive set of details for B2B supplies when there is the likelihood that the customer will be exercising a right to deduction.
Otrkārt, pastāv iespēja vai – atsevišķos gadījumos – prasība izsniegt vienkāršotu rēķinu.
Secondly, there is the option, or in certain cases the requirement, for a simplified invoice.
Attiecībā uz detalizētu PVN rēķinu ir trīs ievērojamas izmaiņas spēkā esošās PVN direktīvas 226. panta prasībās:
Regarding a full VAT invoice, there are three notable changes to the current requirements in Article 226 of the VAT Directive:
– prasība piegādātājam rēķinā uzrādīt pircēja PVN reģistrācijas numuru;
– requirement for the supplier to state on the invoice the customer’s VAT identification number
– otrā izmaiņa ir tāda, ka preču piegādes vai pakalpojumu sniegšanas datums tiek aizstāts ar datumu, kurā nodoklis kļūst iekasējams.
– the second change is that the date of the supply of goods or services is replaced by the date the tax becomes chargeable.
Tādējādi pircējs vai pakalpojumu saņēmējs zina, kurā periodā tas var izmantot savas tiesības veikt atskaitījumu;
In this way the recipient of the supply knows in what period he can exercise his right of deduction.
– trešā izmaiņa saistīta ar piegādēm, kurām nodokļa maksātājs pats veic nodokļa aprēķinu: piegādātājam būs iespēja detalizētā rēķinā neuzrādīt PVN likmi un maksājamo PVN summu, ja piegāde notiek citā dalībvalstī.
– the third change relates to reverse charge supplies: the supplier will be able to omit the VAT rate and the VAT amount payable from the full invoice when the supply takes place in another Member State.
Vēl viena izmaiņa, ko ir vērts pieminēt, attiecas uz valūtas maiņas kursu, ko izmanto, lai izteiktu maksājamo vai kreditējamo PVN summu tās dalībvalsts valūtā, kurā piegādātas preces vai sniegti pakalpojumi.
Another change which is worth mentioning concerns the exchange rate to be used for expressing the amount of VAT payable or to be credited in the national currency of the Member State in which the supply of goods or services takes place.
Komisija ierosina izmantot Eiropas Centrālās bankas publicēto valūtas maiņas kursu.
The Commission proposes to use the exchange rate which is published by the European Central Bank.
Attiecībā uz e-rēķinu piesūtīšanu Komisija ierosina rēķinus papīra formātā un elektroniskos rēķinus uzskatīt par vienlīdzīgiem.
As regards e-invoicing, as already stated, the Commission proposes to put paper invoices and e-invoices on equal foot.
Visbeidzot, priekšlikumā ir noteikts kopīgs termiņš rēķinu glabāšanai visā ES – 6 gadi.
Finally, the proposal sets out a common EU time period of 6 years for which invoices must be stored.
Tas ļauj dalībvalstīm vienoti apmainīties ar rēķiniem.
This allows uniformity for the exchange of invoices between Member States.
Daži jautājumi diskusijai
Some issues for discussion
Referents priekšlikumu kopumā vērtē pozitīvi.
Your rapporteur has a global positive assessment of the proposal.
Tomēr ir vairāki jautājumi, kam būtu vērts pievērst Ekonomikas un monetārās komitejas locekļu uzmanību.
There are, however, a number of issues that he would like to bring to the ECON members attention.
Sākotnējā Komisijas priekšlikuma izskatīšanas laikā referents ievēroja, ka daži ierosinātie pasākumi varētu radīt problēmas noteiktām nodokļu administrācijas iestādēm, jo tie varētu negatīvi ietekmēt veidus, kādos tiek veikti noteikti kontroles pasākumi, it īpaši mazajās dalībvalstīs.
In the course of his examination of the original proposal by the Commission, your rapporteur noticed that some proposed measures could create problems for certain tax administrations as these could impact negatively on the ways certain controls are performed, especially in small member states.
Tam varētu būt negatīva ietekme uz ieņēmumiem.
This could have a negative impact on revenue.
Referentam šķiet, ka ir svarīgi atrast līdzsvaru starp vienkāršošanas procedūrām un efektīviem kontroles pasākumiem, kas jāveic nodokļu administrācijas iestādēm, ņemot vērā arī apjomradīto ietaupījumu jautājumu.
The rapporteur feels that it is important that a balance should be found between simplification procedures and effective controls to be made by tax administrations taking into consideration also the issue of economies of scale.
Tādēļ referents ierosina neaizliegt dalībvalstīm piemērot stingrus noteikumus attiecībā uz rēķiniem, piemēram, prasību, lai reģistrēti mazumtirgotāji izsniegtu čeku no kases aparāta, ko apstiprinājušas nodokļu iestādes.
Therefore, your rapporteur proposes no to prevent Member States to impose strict invoice rules such as, for example, the requirement for registered retailers to issue a receipt out of a fiscal cash register that is approved by the tax authorities.
Līdzīgi jūsu referents ierosina, ka nodokļu iestādēm būtu jādod iespēja vienkāršotiem rēķiniem izvirzīt papildu oficiālas prasības (piemēram, kārtas numurus).
In like vein, your rapporteur also proposes that tax authorities be granted the option to request additional formal requirements (e.g. sequential numbers) for simplified invoices
Attiecībā uz prasību saglabāt derīgu rēķinu, lai varētu izmantot tiesības uz nodokļa atskaitījumu, ir paustas bažas par to, vai šāds noteikums nevarētu radīt grūtības godprātīgajiem uzņēmumiem, kas saņem preces vai pakalpojumus no valstīm ārpus ES, jo piegādātāji, kas nav no ES, ne vienmēr pārzina PVN rēķinu piesūtīšanu Eiropas Savienībā.
As regards the requirement to hold a valid invoice in order to be able to use the right of deduction, concerns have been expressed as to whether such rule could create difficulties for honest businesses receiving goods or services from outside the EU, since non EU suppliers are not necessary familiar with VAT invoicing in the EU.
Līdzīgi jautājumi rodas saistībā ar prasību visos gadījumos izsniegt PVN rēķinus par piegādēm vai pakalpojumiem, kas atbrīvoti no nodokļa, ņemot vērā, ka dalībvalstīs, kurās šobrīd par piegādēm vai pakalpojumiem, kas atbrīvoti no nodokļa, rēķini netiek prasīti, būs jāievieš dārgas izmaiņas sistēmās, lai sagatavotu rēķinus.
Similar issues arise with regard to the requirement to issue VAT invoices for exempt supplies in all cases, bearing in mind that Member States where invoices are not currently required for exempt supplies, would have to introduce costly changes to systems to produce invoices.
Rodas arī jautājums, vai prasība izmantot Eiropas Centrālās bankas dienas valūtas kursu gadījumā, ja rēķins tiek izdots valūtā, kas nav tās dalībvalsts valūta, kurā ir jāmaksā nodoklis, neradīs smagu nastu uzņēmumiem.
The question also arises whether the requirement to use the ECB daily rate in case an invoice is issued in a currency other than that of the Member State in which tax is payable could place a huge burden on businesses.
Attiecībā uz jaunajiem noteikumiem par rēķinu izsniegšanu referents ierosina, cik vien iespējams, samazināt administratīvo slogu piegādātājiem, precizējot, ka noteiktā skaitā gadījumu uz rēķina izsniegšanu attieksies noteikumi, kas tiek piemēroti piegādātāja dalībvalstī.
As the new rules on the issue of invoices, your rapporteur suggests to limit as much as possible the administrative burden for suppliers, by clarifying that in a certain number of cases the issue of invoice shall be subject to the rules applying in the supplier's Member State.
Būtu arī lietderīgi precizēt, ka gadījumā, ja piegādātājam Kopienā nav iestādes, no kuras tiek veikta piegāde, uz rēķinu izsniegšanu neattiecas šajā direktīvā paredzētie noteikumi.
It would be also appropriate to clarify that in the case where the supplier does not have an establishment in the Community from which the supply is made, the issue of invoice shall not be subject to the rules laid down in this Directive.
Tas noteikti sekmēs noteikumu par priekšnodokļa atskaitījumu pareizu piemērošanu.
This will certainly facilitate the correct implementation of the rules on the deduction of input VAT
Attiecībā uz prasību izmantot pircēja PVN reģistrācijas numuru – arī šāds pasākums varētu radīt papildu slogu.
As regards the requirement to use customer VAT ID-No for domestic supplies, such a measure could also imply an additional burden.
Šobrīd daudzās dalībvalstīs iekšzemes piegādēm pircēja PVN numurs netiek pieprasīts.
At this moment, an important number of Member States do not require the VAT number of the customer for domestic supplies.
Visbeidzot, lai sistēma labi darbotos, ir ļoti svarīgi, ka dalībvalstīm, kurās jaunās IT tehnoloģijas nodokļu piemērošanas jomā vēl nav pilnībā ieviestas, tiek sniegts nepieciešamais atbalsts, izmantojot vai nu esošo FISCALIS programmu, vai arī citas finansēšanas iespējas.
Finally, it is of crucial importance for the good functioning of the system that Member States where the introduction of new IT technologies in the taxation area is not yet fully implemented are given the necessary support, either via the existing FISCALIS programme or through other funding possibilities.
Referents atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu, tas ir pozitīvi vērtējams solis skaidrības un tiesiskās noteiktības nodrošināšanā gan nodokļu maksātājiem, gan pārvaldes iestādēm, tajā pašā laikā nodrošinot papildu līdzekļus cīņai pret krāpniecību saistībā ar PVN.
The rapporteur welcomes the Commission's proposal as a positive step towards bringing clarity and legal certainty both for taxable persons and for the administrations, whilst providing additional means to fight against VAT fraud.
Atzinumu sagatavoja: Alexandra Thein
Rapporteur: Alexandra Thein
Tikai salīdzinoši neliela daļa no Komisijas ierosinātajiem grozījumiem Direktīvā par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu attiecas uz rēķinu piesūtīšanu.
In the Directive on the common system of value added tax, the rules on invoicing, which are to be amended under the Commission’s proposal, take up relatively little space.
Tomēr rēķini ir pievienotās vērtības nodokļu sistēmas pamatelements, jo tiem kā būtiskam apliecinošajam dokumentam par pievienotās vērtības nodokļa nomaksu ir izšķirošā loma uzņēmējdarbības grāmatvedībā.
However, invoices are a core component of the system of value added tax, since they are important proof of tax payment for the deduction of VAT and therefore have a key role in commercial exchanges.
Tomēr pašlaik spēkā esošie noteikumi par rēķinu piesūtīšanu rada nevajadzīgu administratīvo slogu un pārsvarā nav izrādījušies lietderīgi.
However, the current rules on invoicing lead to unnecessary administrative burdens and have mostly not proven their worth in practice.
Neskaitāmas sūdzības, kas saņemtas no ekonomikas dalībniekiem, bija par iemeslu tam, lai Komisija pārskatītu noteikumus par rēķinu piesūtīšanu.
Numerous complaints by economic operators have incited the Commission to revise the rules on invoicing.
Tiek paredzēti vienkāršoti noteikumi un daļēja saskaņošana, lai atvieglotu uzņēmumiem pārrobežu darījumus.
Firstly, simpler rules and partial harmonisation are planned in order to facilitate cross-border business for companies.
Turklāt jāņem vērā tehnikas progress, ierosinot atteikties no tā, ka tiek dalīti elektroniskā ceļā nosūtīti rēķini, no vienas puses, un rēķini papīra formātā, no otras puses.
Secondly, it is proposed to take technological advances into account by abandoning the distinction between electronically transmitted invoices on the one hand and paper invoices on the other hand.
Referente atbalsta Komisijas priekšlikuma motivāciju un mērķus.
The rapporteur supports the Commission proposal’s reasoning and objectives.
Nevajadzīgs administratīvais slogs uzņēmumiem rada izmaksas un rada šķēršļus izaugsmei un jauninājumiem.
Unnecessary administrative burdens are costly for companies, they hamper growth and inhibit innovation.
Ierosinātie pasākumi pirmkārt palīdzēs atvieglot MVU darījumus.
The proposed measures will above all contribute to the simplification of business for SMEs.
Jo īpaši pozitīvi vērtējams tas, ka tiek paredzēts atcelt prasību, lai e-rēķinam būtu progresīvs elektroniskais paraksts vai tā nosūtīšanā izmantotu elektronisko datu apmaiņu ( EDI ).
In particular, the planned removal of the requirement that electronic invoices should bear an advanced electronic signature or be transmitted by EDI is welcomed.
Turpmākā vienlīdzīgā attieksme pret e-rēķiniem un rēķiniem papīra formātā veicinās plašāku elektronisku rēķinu piesūtīšanu un tādējādi slēpj sevī milzīgas iespējas uzņēmumiem mazināt izdevumus.
The future equal treatment of electronic invoices and paper invoices will lead to increased use of electronic invoicing and thus provide companies with a great potential to reduce costs.
Referente neuzskata, ka tikai elektroniskais paraksts vai EDI metode garantētu pietiekamu drošību pret krāpšanu nodokļu jomā.
The rapporteur does not believe that only electronic signatures or EDI provide sufficient protection from tax fraud.
Pirmkārt, rēķins nav vienīgais dokuments, kurš ļauj izdarīt secinājumus par to, ka maksājums patiešām ir veikts.
Firstly, the invoice is not the only document which permits inferences to be made regarding the actual existence of a transaction.
Otrkārt, daudzi uzņēmumi ir iestrādājuši drošības pasākumus jau uzņēmuma procesos, kas garantē drošu datu nosūtīšanu elektroniskā ceļā.
Secondly, many companies have already included safety measures in company procedures in order to guarantee the safe electronic transmission of data.
Treškārt, arī pašreizējās augstākās prasības nevar novērst krāpnieciskās darbības.
Thirdly, fraudulent activities cannot be prevented even by the currently existing higher requirements.
Visbeidzot, to, vai nodokļu process ir pienācīgs, var noskaidrot tikai revīzijā.
Ultimately, the regularity of tax operations can only be verified by an audit of the company.
Kritiski jāvērtē tas, ka iepriekš Komisija, ņemot vērā tās paredzēto apstiprinājuma potenciālu 18 miljardu EUR apmērā, nav iesniegusi visaptverošu ietekmes novērtējumu, kas izskaidrotu pamatojumu apstiprinājuma potenciāla apjoma noteikšanai.
In view of the Commission’s announcement of prospective savings amounting to EUR 18 billion, your rapporteur criticises the Commission for not submitting in advance a comprehensive impact assessment providing an explanation for the basis of the calculation of the amount of savings.
Tādējādi referente uzskata, ka Komisija nonāk pretrunā pati savām 2009. gada janvāra ietekmes novērtējumu pamatnostādnēm.
As the rapporteur’s understands it, the Commission has thereby acted contrary to its own guidelines of January 2009 on carrying out impact assessments.
Referente uzskata, ka ierosināto 249. panta jauno redakciju nevar pieņemt.
The rapporteur is also of the opinion that the proposed reformulation of Article 249 cannot be accepted.
Pašreiz spēkā esošajā redakcijā šis pants atļauj elektronisku piekļuvi ar nodokli apliekamo personu datu saglabāšanas iekārtās tikai tām iestādēm, kuru dalībvalstī šī ar nodokli apliekamā persona ir reģistrēta.
In the current version, the article only allows authorities of a Member State in which a taxable person is established to electronically access the latter’s data storage devices.
Tas ir spēkā arī tad, ja ar nodokli apliekamā persona savus nodokļu dokumentus glabā citā dalībvalstī, nevis tajā dalībvalstī, kurā reģistrēta viņas juridiskā adrese.
The same applies where taxable persons keep their tax documents in a Member State other than their Member State of establishment.
Izņēmuma gadījumos, kad ar nodokli apliekama persona kļūst par nodokļu maksātāju ārpus tās dalībvalsts, kurā ir reģistrēta viņas juridiskā adrese, attiecīgajai dalībvalstij, lai pārbaudītu aizdomīgus gadījumus, jāizmanto iestāžu palīdzības procedūra.
In those exceptional cases in which a taxable person is taxable outside the Member State of establishment, the relevant Member State must rely on mutual assistance to investigate suspicious cases.
Tā tam būtu arī jāpaliek turpmāk.
This should remain so.
Tomēr Komisijas priekšlikumā ir paredzēts, ka arī minētajos izņēmuma gadījumos jābūt iespējai piekļūt datiem elektroniskā veidā.
However, under the Commission proposal, electronic data access would in future be possible even in the exceptional cases mentioned above.
Vadoties no tā, piemēram, turpmāk vācu nodokļu iestādes var piekļūt elektroniskā ceļā tāda uzņēmuma datiem, kura juridiskā adrese ir reģistrēta Beļģijā, tiklīdz tas kļūst par nodokļu maksātāju Vācijā.
For example, under this proposal, German tax authorities would in future be permitted to electronically access data of a company established in Belgium if it became taxable in Germany.
Tādējādi tiktu pirmoreiz pavērta iespēja tam, lai dalībvalsts gūtu ieskatu elektroniskā ceļā par kāda uzņēmuma nodokļu procesiem, kura juridiskā adrese reģistrēta kādā citā dalībvalstī.
This would for the first time create the possibility for a Member State to gain electronic access to the tax operations of a company established in another Member State.
Grūti iedomāties, kā notiks piekļuve konkrētiem datiem elektroniskā ceļā, vienlaikus negūstot ieskatu arī par tādiem datiem, kuri neattiecas uz nodokļu procesu.
It is difficult to imagine how electronic access to specific data is possible without at the same time consulting data that is not relevant to the tax operation in question.
Nenoliedzot vajadzību pēc efektīvas cīņas pret krāpšanu, ar to tomēr nedrīkst attaisnot tik tālejošas pārrobežu iejaukšanās pilnvaras uzņēmumu ekonomiskās brīvības tiesībās.
Whilst your rapporteur recognises that it is necessary to combat fraud efficiently, this cannot justify such sweeping cross-border rights to encroach on the economic freedoms of companies.
Nepieciešams atbilstošs līdzsvars starp interesēm, kas pārstāv cīņu pret krāpšanu, no vienas puses, un datu aizsardzības interesēm, no otras puses.
There must be an appropriate balance between the objective of combating fraud on the one hand and the objective of protecting data on the other hand.
Komisija nav arī izklāstījusi, kāpēc būtu vajadzīga tik dziļa iejaukšanās.
The Commission has also not explained why such far-reaching intervention is deemed necessary.
Uz saņemšanu un maksājumiem balstīta grāmatvedības sistēma, kura ir kļuvusi MVU obligāta, faktiski būs ekonomisks pasākums, kurš veicina to darījumus, kas noteikti ir attaisnojoši pašreizējās ekonomiskās krīzes apstākļos.
The accounting system based on receipts and payments, having become compulsory for SMEs, will effectively be an economic measure encouraging transactions by them, something which is eminently justifiable in the context of the current economic crisis.
Šis pasākums arī vairāk atbildīs MUA mērķim.
This measure will also be more in line with the objective of the SBA.
244 pants – 3. punkts
Article 244 –paragraph 3
Rēķinu glabāšanai piemēro noteikumus, kas ir spēkā dalībvalstī , kurā nodokļa maksātājs reģistrējis uzņēmumu vai tam ir pastāvīga iestāde, no kuras tiek veikta piegāde vai kam tiek veikta piegāde, vai – ja šādas uzņēmējdarbības veikšanas vietas vai pastāvīgas iestādes nav – dalībvalstī , kurā ir tā pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta, vai arī tam jāreģistrējas PVN maksāšanas nolūkā.
The storage of an invoice shall be subject to the rules applying in the Member State in which the taxable person has established his business or has a fixed establishment from or for which the supply is made or, in the absence of such a place of business or fixed establishment, in which he has his permanent address or usually resides or is otherwise required to be identified for VAT purposes.
Rēķinu glabāšanai piemēro tās dalībvalsts tiesību aktus , kurā nodokļa maksātājs reģistrējis uzņēmumu vai tam ir pastāvīga iestāde, no kuras tiek veikta piegāde vai kam tiek veikta piegāde, vai – ja šādas uzņēmējdarbības veikšanas vietas vai pastāvīgas iestādes nav – tās dalībvalsts tiesību aktus , kurā ir tā pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta, vai arī tam jāreģistrējas PVN maksāšanas nolūkā.
The law applicable to the storage of invoices shall be that of the Member State in which the taxable person has established his business or has a fixed establishment from or for which the supply is made or, in the absence of such a place of business or fixed establishment, the law of the Member State in which he has his permanent address or usually resides or is otherwise required to be identified for VAT purposes
Precizējums, jo rēķina glabāšana var nozīmēt ne vien izvēlēto metodi un palīglīdzekļus, bet arī uzglabāšanas laiku.
For clarification, since 'the storage of an invoice' can mean not only the method and support selected but also the period of storage.
Nodokļa maksātājs nodrošina rēķinu glabāšanu sešus gadus.
The taxable person shall ensure the storage of invoices for a period of six years.
Nodokļa maksātājs nodrošina rēķinu glabāšanu vismaz sešus gadus.
The taxable person shall ensure the storage of invoices for a period of at least six years.