87. atzīst Komisijas un Padomes centienus 2008. gada maijā organizēt Eiropas Savienības un Uzbekistānas dialoga par cilvēktiesībām otro kārtu un atzinīgi vērtē Komisijas centienus sarīkot pilsoniskās sabiedrības seminārus par plašsaziņas līdzekļu izpausmēm paralēli dialogam, iespējams, Taškentā; vēlreiz norāda, ka dialoga par cilvēktiesībām un ekspertu sanāksmju rīkošana par 2005. gada Andižanas masu slepkavību pati par sevi nav progress un to nevar izmantot par iemeslu, lai atceltu sankcijas; atzīmē, ka neatkarīgas starptautiskas izmeklēšanas par Andižanas masu slepkavību trūkums un jebkādu uzlabojumu trūkums Uzbekistānā cilvēktiesību jomā — tie ir nosacījumi, ko izvirzīja Eiropas Savienība sankciju atcelšanai — vietējā līmenī ir novedis pie tā, ka sankcijas pret Uzbekistānu ir pagarinātas; atzinīgi vērtē to, ka Vispārējo lietu un ārējo attiecību padomes 2007. gada 15. un 16. oktobra secinājumi ir ieviesuši īpašus nosacījumus, kuri jāievēro sešus mēnešus, lai vīzu ierobežojumu atcēlums tiktu saglabāts; aicina Komisiju un Padomi nopietni novērtēt ietekmi, kāda bijusi lēmumam uz sešiem mēnešiem atcelt dažus tādus vīzu ierobežojumus, kas veido daļu no Eiropas Savienības sankcijām pret Uzbekistānu, un pārskatīt vispārējo cilvēktiesību situāciju valstī; nosoda to, ka Uzbekistāna līdz šim nav sasniegusi nekādu progresu nevienā no šīm jomām; pauž atzinību par darbu, ko veikusi EP Cilvēktiesību apakškomiteja, cieši uzraugot cilvēktiesību situāciju ik pēc sešiem mēnešiem, lai Padomei sniegtu regulārus parlamentārus novērtējumus un ieteikumus attiecībā uz ES politiku, kas jāpieņem šajā jomā; pauž bažas par 2007. gada 23. decembra prezidenta vēlēšanām Uzbekistānā, kas saskaņā ar EDSO Demokrātisko institūciju un cilvēktiesību biroja informāciju „notika strikti kontrolētā politiskā vidē, nepieļaujot reālu opozīciju, un būtībā neievēroja daudzas Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas saistības attiecībā uz demokrātiskām vēlēšanām”; nosoda neatkarīgā Ilkhom teātra dibinātāja un mākslinieciskā direktora Mark Weil slepkavību 2007. gada 9. septembrī Taškentā un žurnālista un Uzbekistānas režīma kritiķa Alisher Saipov slepkavību Kirgizstānas pilsētā Osh 2007. gada 24. oktobrī; atkārtoti aicina nekavējoties atbrīvot politieslodzītos
Recognises attempts by the Commission and the Council to organise a second round of the European Union-Uzbekistan dialogue on human rights in May 2008 and commends the Commission on its efforts to organise a civil society seminar on media expression in the margins of the dialogue, possibly in Tashkent; points out once again that the holding of a dialogue on human rights and experts’ meetings on the 2005 Andijan massacre do not in themselves constitute progress and cannot be used as a reason for the lifting of sanctions; notes that the absence of an independent international inquiry into the Andijan massacre and the lack of any improvement in the human rights situation in Uzbekistan – these being the conditions laid down by the European Union for the lifting of sanctions – have logically led to the sanctions against Uzbekistan being extended; welcomes the fact that the conclusions of the General Affairs and External Relations Council of 15-16 October 2007 have introduced specific conditions which have to be met within a period of six months in order for the visa restriction suspension to be maintained ; invites the Commission and the Council to carry out a serious assessment of the impact of the decision to suspend for six months some of the visa restrictions that form part of the European Union sanctions against Uzbekistan, and to review the overall human rights situation in the country; deplores the fact that Uzbekistan has so far failed to deliver any progress in any of these respects; pays tribute to the work done by its Subcommittee on Human Rights in closely monitoring the human rights situation every six months so as to provide the Council with regular parliamentary assessments and recommendations as regards the EU policy to be adopted in this matter; is appalled by the presidential election held on 23 December 2007 in Uzbekistan, which according to the ODIHR was 'held in a strictly controlled political environment, leaving no room for real opposition, and ... generally failed to meet many OSCE commitments for democratic elections'; condemns the murders of Mark Weil, founder and art director of the independent Ilkhom Theatre, in Tashkent on 9 September 2007, and of the journalist and critic of the Uzbek regime Alisher Saipov in the Kyrgyz city of Osh on 24 October 2007; reiterates its call for the immediate release of political prisoners