natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Līgumiem, kas noslēgti ārpus uzņēmuma telpām (tiešā pārdošana), attīstības potenciālu pārrobežu valstīs ierobežo vairāki faktori, piemēram, atšķirīgie valstu noteikumi patērētāju aizsardzības jomā, kuri nozares pārstāvjiem jāievēro.
The cross-border potential of contracts negotiated away from business premises (direct selling) is constrained by a number of factors including the different national consumer protection rules imposed upon the industry.
Salīdzinājumā ar iekšzemes tiešās pārdošanas pieaugumu pēdējos gados, it īpaši pakalpojumu nozarē (piemēram, komunālie pakalpojumi), to patērētāju skaits, kuri izmanto šo pārrobežu tirdzniecības veidu, ir palicis nemainīgs.
Compared with the growth of domestic direct selling over the last few years, in particular in the services sector (e.g. utilities), the number of consumers using this channel for cross-border purchases has remained flat.
Reaģējot uz jaunām uzņēmējdarbības iespējām daudzās dalībvalstīs, maziem un vidējiem uzņēmumiem (ieskaitot individuālos uzņēmējus ) vai tiešās pārdošanas uzņēmumu aģentiem vajadzētu aktīvāk meklēt uzņēmējdarbības iespējas citās dalībvalstīs, it īpaši pierobežas reģionos.
Responding to increased business opportunities in many Member States, small and medium size enterprises (including individual entrepreneurs ) or agents of direct selling companies should be more inclined to seek business opportunities in other Member States, in particular in border regions.
Tāpēc patērētāju informācijas pilnīga saskaņošana un atteikuma tiesības distances līgumos un līgumos, kas noslēgti ārpus uzņēmuma telpām, sekmēs iekšējā tirgus labāku darbību starp uzņēmējiem un patērētājiem.
Therefore the full harmonisation of consumer information and the right of withdrawal in distance and off-premises contracts will contribute to the better functioning of the business to consumer internal market.
(5) Pilnībā netiek izmantotas iespējas, ko sniedz pārrobežu distances pārdošana, kam būtu jābūt vienam no galvenajiem iekšējā tirgus izveides reālajiem rezultātiem.
(5) The cross-border potential of distance selling which should be one of the main tangible results of the internal market is not fully exploited.
Reaģējot uz jaunām uzņēmējdarbības iespējām daudzās dalībvalstīs, maziem un vidējiem uzņēmumiem (ieskaitot individuālos tirgotājus ) vai tiešās pārdošanas uzņēmumu aģentiem vajadzētu aktīvāk meklēt uzņēmējdarbības iespējas citās dalībvalstīs, it īpaši pierobežas reģionos.
Responding to increased business opportunities in many Member States, small and medium size enterprises (including individual traders ) or agents of direct selling companies should be more inclined to seek business opportunities in other Member States, in particular in border regions.
Tāpēc noteiktu patērētāju informācijas un atteikuma tiesību distances līgumos un līgumos, kas noslēgti ārpus uzņēmuma telpām, iekļauto aspektu pilnīga saskaņošana sekmēs augstāku patērētāju aizsardzības līmeni un iekšējā tirgus labāku darbību starp uzņēmējiem un patērētājiem.
Therefore the full harmonisation of certain aspects of consumer information and of the right of withdrawal in distance and off-premises contracts will contribute to a high level of consumer protection and better functioning of the business to consumer internal market.
(6) Dalībvalstu tiesību aktos, kas attiecas uz patērētāju līgumiem, ir ievērojamas atšķirības, kas var radīt būtiskus konkurences traucējumus un šķēršļus iekšējā tirgus sekmīgai darbībai.
(6) The laws of the Member States on consumer contracts show marked differences which can generate appreciable distortions of competition and obstacles to the smooth functioning of the internal market.
Kopienas tiesību aktos, kuri pašlaik ir spēkā attiecībā uz distances līgumiem vai līgumiem, kas noslēgti ārpus uzņēmuma telpām, attiecībā uz patēriņa precēm un garantijām un uz negodīgiem līguma noteikumiem, ir noteikti minimālie standarti tiesību aktu saskaņošanai, kas ļauj dalībvalstīm vajadzības gadījumā paturēt spēkā vai ieviest stingrākus pasākumus, lai savā teritorijā nodrošinātu patērētāju tiesību aizsardzību augstākā līmenī.
The existing Community legislation in the field of consumer contracts concluded at a distance or away from business premises consumer goods and guarantees as well as unfair contract terms establishes minimum standards for harmonising legislation allowing the Member States the possibility to maintain or introduce more stringent measures which ensure a higher level of consumer protection in their territories.
Turklāt dažādās direktīvās daudzi jautājumi ir reglamentēti nekonsekventi vai vispār netiek pieminēti.
Furthermore, many issues are regulated inconsistently between directives or have been left open.
Šos jautājumus dažādās dalībvalstīs risina atšķirīgi.
These issues have been addressed differently by the Member States.
Līdz ar to valstu noteikumi, ar kuriem īsteno direktīvas par patērētāju līgumtiesībām, būtiski atšķiras.
As a result, the national provisions implementing directives on consumer contract law diverge significantly.
(7) Šīs atšķirības rada būtiskus šķēršļus iekšējā tirgus darbībai, un tas ietekmē uzņēmumus un patērētājus.
(7) These disparities create significant internal market barriers affecting business and consumers.
Uzņēmumiem, kuri vēlas uzsākt pārrobežu tirdzniecību, lai pārdotu preces vai sniegtu pakalpojumus, palielinās atbilstības nodrošināšanas izmaksas.
They increase compliance costs to business wishing to engage in cross border sale of goods or provision of services.
Sadrumstalotība arī mazina patērētāju uzticēšanos iekšējā tirgū.
Fragmentation also undermines consumer confidence in the internal market.
Nelabvēlīgo ietekmi uz patērētāju uzticēšanos vēl vairāk pastiprina nevienādais patērētāju aizsardzības līmenis Kopienā.
The negative effect on consumer confidence is strengthened by an uneven level of consumer protection across the Community.
Šī problēma ir sevišķi asa, ņemot vērā jaunākās tirgus attīstības tendences.
This problem is particularly acute in the light of new market developments.
(7) Dažas atšķirības dalībvalstu tiesību aktos patērētāju līgumtiesību jomā, īpaši noteikumos, kas attiecas uz līgumiem, kas noslēgti par distances pakalpojumiem, vai līgumiem, ko slēdz ārpus uzņēmuma telpām, rada būtiskus šķēršļus iekšējā tirgus darbībai, un tas ietekmē uzņēmumus un patērētājus.
(7) Certain disparities in the Member States’ legislation in the field of consumer contracts, particularly contracts concluded at a distance or away from business premises, create significant internal market barriers affecting business and consumers.
Nepamatota sadrumstalotība arī mazina patērētāju uzticēšanos iekšējā tirgū.
Inappropriate fragmentation also undermines consumer confidence in the internal market.
(8) Regulējuma galveno aspektu pilnīga saskaņošana būtiski stiprinās juridisku noteiktību gan patērētājiem, gan uzņēmējiem .
(8) Full harmonisation of some key regulatory aspects will considerably increase legal certainty for both consumers and business .
Gan patērētāji, gan uzņēmēji varēs paļauties uz vienotu reglamentējošo noteikumu sistēmu, kura būs balstīta uz skaidri definētiem juridiskiem jēdzieniem, kas reglamentē konkrētus aspektus attiecībā uz līgumu noslēgšanu starp uzņēmumiem un patērētājiem Kopienā .
Both consumers and business will be able to rely on a single regulatory framework based on clearly defined legal concepts regulating certain aspects of business-to-consumer contracts across the Community .
Rezultāts būs noteikumu sadrumstalotības radīto šķēršļu novēršana un iekšējā tirgus izveide šajā teritorijā.
The effect will be to eliminate the barriers stemming from the fragmentation of the rules and to complete the internal market in this area .
Šos šķēršļus var novērst, tikai nosakot vienotus noteikumus Kopienas līmenī.
These barriers can only be eliminated by establishing uniform rules at Community level.
Turklāt patērētājiem tiks nodrošināta patērētāju tiesību aizsardzība vienmērīgi augstā līmenī visā Kopienā .
Furthermore consumers will enjoy a high common level of protection across the Community .
(8) Ja vien nav noteikts citādi un saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 169. pantu, šajā direktīvā noteiktajiem pasākumiem nevajadzētu liegt dalībvalstīm savos tiesību aktos paredzēt vai saglabāt stingrākus pasākumus, ar kuriem palielina patērētāju aizsardzību.
(8) Unless otherwise specified and in accordance with Article 169 of the Treaty on the Functioning of the European Union, the provisions of this Directive should not hinder the Member States from adopting or maintaining more stringent measures of national law, which improve consumer protection.
Tomēr regulējuma galveno aspektu pilnīga saskaņošana ir pamatota, lai nodrošinātu vienotu patērētāju aizsardzības regulatīvo sistēmu un būtiski palielinātu juridisko noteiktību gan patērētājiem, gan tirgotājiem pārrobežu uzņēmējdarbības gadījumā .
However, the full harmonisation of some key regulatory aspects is justified in order to secure a single regulatory framework for consumer protection and in order to considerably increase legal certainty for both consumers and traders in cross-border business .
Šajā gadījumā gan patērētāji, gan tirgotāji varēs paļauties uz vienotu reglamentējošo noteikumu sistēmu, kura būs balstīta uz skaidri definētiem juridiskiem jēdzieniem, kas reglamentē konkrētus aspektus attiecībā uz līgumu noslēgšanu starp uzņēmumiem un patērētājiem Savienībā .
In this case, both consumers and traders will be able to rely on a single regulatory framework based on clearly defined legal concepts regulating certain aspects of business-to-consumer contracts across the Union .
Tādā veidā patērētājiem tiks nodrošināta patērētāju tiesību aizsardzība vienmērīgi augstā līmenī visā Savienībā .
Thus, the consumer will enjoy a high common level of protection across the Union .
Turklāt, izveidojot vienotus noteikumus Savienības līmenī, tiks novērsti nepamatotas nesamērīgas sadrumstalotības radītie šķēršļi un tiks pabeigta iekšējā tirgus izveide šajā jomā.
Furthermore, by establishing uniform rules at Union level, this should eliminate the barriers stemming from the disproportionate fragmentation of the rules and complete the internal market in this area.
(10a) Šo direktīvu nevajadzētu attiecināt uz veselības aprūpi, proti, veselības aprūpes pakalpojumiem, kurus pacientiem sniedz speciālisti viņu veselības stāvokļa novērtēšanai, saglabāšanai vai atjaunošanai.
(10a) This Directive should not apply to healthcare, that is to say health services provided by health professionals to patients to assess, maintain or restore their health.
(10b) No šīs direktīvas darbības jomas būtu jāizslēdz azartspēles, tostarp loterijas un derības, ņemot vērā šo darbību specifiku, kuras dēļ dalībvalstīm būtu jābūt iespējai piemērot šīm darbībām citus vai stingrākus patērētāju aizsardzības pasākumus.
(10b) Gambling activities, including lottery and betting transactions, should be excluded from the scope of this Directive in view of the very specific nature of those activities, in the light of which Member States should be able to adopt other or more stringent consumer protection measures in relation to such activities.
(11) Spēkā esošajos Kopienas tiesību aktos par patēriņa finanšu pakalpojumiem ir daudz noteikumu attiecībā uz patērētāju aizsardzību.
(11) The existing Community legislation on consumer financial services contains numerous rules on consumer protection.
Tāpēc šīs direktīvas noteikumi attiecas uz līgumiem, kuri ir saistīti ar finanšu pakalpojumiem, tikai tik lielā mērā, cik ir vajadzīgs, lai nodrošinātu trūkstošos noteikumus.
For this reason the provisions of this Directive cover contracts relating to financial services only insofar as this is necessary to fill the regulatory gaps .
(11) Spēkā esošajos Savienības tiesību aktos, cita starpā tajos, kas attiecas uz patēriņa finanšu pakalpojumiem vai kompleksajiem ceļojumiem, ir daudz noteikumu attiecībā uz patērētāju aizsardzību.
(11) The existing Union legislation inter alia relating to consumer financial services or package travel contains numerous rules on consumer protection.
Tāpēc šīs direktīvas 5. līdz 19. pantu un 23.a pantu nevajadzētu attiecināt līgumiem par finanšu pakalpojumiem un 9. līdz 19. pantu nevajadzētu attiecināt uz distances līgumiem un līgumiem, kas noslēgti ārpus uzņēmuma telpām, par kompleksajiem ceļojumiem, neskarot citus spēkā esošo Savienības tiesību aktu noteikumus.
For this reason , Articles 5 to 19 and Article 23a of this Directive should not apply to contracts relating to financial services and Articles 9 to 19 should not apply to distance and off-premises contracts relating to package travel, without prejudice to other provisions of existing Union legislation .
Attiecībā uz finanšu pakalpojumiem dalībvalstīm, veidojot tiesību aktus jomās, kuras nereglamentē Savienības līmenī, vajadzētu smelties iedvesmu spēkā esošajos šīs jomas Savienības tiesību aktos, lai nodrošinātu līdzvērtīgus konkurences apstākļus visiem patērētājiem un visiem līgumiem, kuri attiecas uz finanšu pakalpojumiem.
With regard to financial services, Member States should be encouraged to draw inspiration from existing Union legislation in that area when legislating in areas not regulated at Union level, in such a way that a level playing field for all consumers and all contracts relating to financial services is ensured.
Komisijas mērķim vajadzētu būt papildināt Savienības tiesību aktus finanšu pakalpojumu jomā, lai novērstu nepilnības un aizsargātu patērētājus visu veidu līgumu slēgšanas gadījumā.
The Commission should aim at complementing Union legislation in the field of financial services in order to close existing gaps and protect consumers in all types of contracts
(11a) Šīs direktīvas 9. līdz 19. pantam nevajadzētu skart dalībvalstu noteikumu piemērošanu attiecībā uz nekustamā īpašuma iegādi un ar nekustamo īpašumu saistītajām garantijām vai tiesību noteikšanu vai nodošanu attiecībā uz nekustamo īpašumu.
(11a) Articles 9 to 19 of this Directive should be without prejudice to the application of the provisions of the Member States relating to the acquisition of immovable property and guarantees relating to immovable property or the formation or transfer of rights in rem in immovable property.
Tos nevajadzētu attiecināt arī uz līgumiem, uz kuriem attiecas šādi tiesību akti, piemēram, līgumiem par nekustamā īpašuma tirdzniecību, pirms tas uzcelts, un iegādi uz nomaksu.
This includes agreements connected with such legal acts, such as sales of immovable property still to be developed and hire-purchase.
(11b) Ja līgumus apstiprina valsts ierēdnis atbilstīgi dalībvalsts tiesību aktu noteikumiem, sarežģīta psiholoģiska situācija nerodas, tādēļ šādus līgumus vajadzētu izslēgt no šīs direktīvas 9. līdz 19. panta darbības jomas.
(11b) As no difficult psychological situation applies when contracts, in accordance with the provisions of the Member States, are established by a public office-holder, such contracts should be excluded from the scope of Articles 9 to 19 of this Directive.
(11c) Šajā direktīvā mehānisko transportlīdzekļu izpirkumnomas līgumus uzskata pat motorizēto transportlīdzekļu īres līgumiem, ja, beidzoties līgumam, motorizētais transportlīdzeklis tiek atdots pārdevējam.
(11c) For the purposes of this Directive, leasing contracts for motor vehicles, where the motor vehicle is returned at the end of the contract, should be considered as motor vehicle rental services.
(11d) Daudzas dalībvalstis ir izvēlējušās piemērot savus patērētāju aizsardzības noteikumus arī citām organizācijām, piemēram, nevalstiskajām organizācijām, nesen darbību sākušiem uzņēmumiem un mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, un arī citas dalībvalstis var vēlēties rīkoties līdzīgi.
(11d) Many Member States have chosen to apply national consumer protection rules to other entities such as non-governmental organisations, start-up businesses and small and medium-sized enterprises, and others may wish to do so.
Jāatgādina, ka dalībvalstis var paplašināt šīs direktīvas īstenošanai pieņemto tiesību aktu darbības jomu, lai attiecinātu to uz fiziskām vai juridiskām personām, kas nav patērētāji šīs direktīvas izpratnē.
It should be recalled that Member States may extend the scope of the national rules adopted in order to implement this Directive to cover natural or legal persons who are not consumers within the meaning of this Directive.
(11e) Digitāls saturs, ko patērētājam nodod digitālā formātā, kā rezultātā patērētājs iegūst iespēju to izmantot pastāvīgi vai veidā, kas līdzinās fiziskam valdījumam, piemērojot šīs direktīvas noteikumus par pārdošanas līgumiem, ir jāuzskata par precēm.
(11e) Digital content transmitted to the consumer in a digital format, where the consumer obtains the possibility of use on a permanent basis or in a way similar to the physical possession of a good, should be treated as goods for the application of the provisions of this Directive which apply to sales contracts.
Tomēr atteikuma tiesības būtu izmantojamas tikai līdz brīdim, kad patērētājs pieņem lēmumu lejuplādēt šo saturu.
However, a withdrawal right should only apply until the moment the consumer chooses to download the digital content.
(12) Jaunajai distances līguma definīcijai jāattiecas uz visiem gadījumiem, kad pārdošanas un pakalpojumu līgumus noslēdz , izmantojot tikai vienu vai vairākus distances saziņas līdzekļus (piemēram, pasta pasūtījuma kuponu, internetu, telefonu vai telefaksu).
(12) The new definition of distance contract should cover all cases where sales and service contracts are concluded using exclusively one or more means of distance communication (such as mail order, Internet, telephone or fax).
Tas nodrošinātu vienādus darbības noteikumus visiem uzņēmumiem, kuri nodarbojas ar distances pārdošanu.
This should create a level playing field for all distance traders.
Tas uzlabotu arī juridisko noteiktību salīdzinājumā ar pašlaik spēkā esošo definīciju, saskaņā ar kuru jābūt organizētai distances pārdošanas shēmai, kuras darbību līdz līguma noslēgšanas brīdim nodrošina tirgotājs.
It should also improve legal certainty as compared to the current definition requiring the presence of an organised distance selling scheme run by the trader up to the conclusion of the contract.
(12) Jaunajai distances līguma definīcijai jāattiecas uz visiem gadījumiem, kad līgumus starp tirgotāju un patērētāju par preces piegādi vai pakalpojuma sniegšanu noslēdz saskaņā ar organizētu distances pārdošanas vai pakalpojumu sniegšanas shēmu bez pušu vienlaicīgas fiziskas klātbūtnes , izmantojot tikai vienu vai vairākus distances saziņas līdzekļus (piemēram, pasta pasūtījuma kuponu, internetu, telefonu vai telefaksu).
(12) The new definition of distance contract should cover all cases where contracts concerning the supply of a good or the provision of a service are concluded between the trader and the consumer under an organised distance sales or service-provision scheme and without the simultaneous physical presence of the parties, using exclusively one or more means of distance communication (such as mail order, Internet, telephone or fax).
Uz tīmekļa vietnēm, kurās tikai sniegta informācija par tirgotāju, viņa precēm un/vai pakalpojumiem, nevajadzētu attiecinātas šādas distances pārdošanas vai pakalpojumu sniegšanas shēmas definīciju arī tad, ja šādās tīmekļa vietnēs ir norādīts viens vai vairāki distances saziņas līdzekļi.
Websites offering purely information on the trader, his goods and/or services should not be covered by the definition of such an organised distance sales or service-provision scheme, even if such websites indicate one or more means of distance communication.
(13) Distances līguma definīcijā nebūtu būtiski ietvert konkrētos apstākļus, kādos izdarīts piedāvājums vai pārrunāts līgums.
(13) The particular circumstances under which an offer was made or the contract was negotiated should not be relevant in the definition of a distance contract.
Patērētāju aizsardzību nedrīkst mazināt fakts, ka tirgotājs tikai reizēm nodarbojas ar distances pārdošanu vai ka viņš izmanto organizētu shēmu, kurā darbību nodrošina trešā persona, (piemēram, tiešsaistes platformu).
The fact that the trader is an occasional distance seller or that he uses an organised scheme run by a third party such as an online platform, should not deprive consumers of their protection .
Tāpat par distances līgumu uzskatāms līgums par darījumu, kas pārrunāts divpusējā tirgotāja un patērētāja sarunā ārpus uzņēmuma telpām, ja šis līgums pēc tam noslēgts, izmantojot tikai distances saziņas līdzekļus (piemēram, internetu vai telefonu).
Similarly, a transaction negotiated face to face between the trader and the consumer away from business premises should be a distance contract, if the contract has then been concluded through the exclusive use of means of distance communication, such as the Internet or telephone.
Vienkāršāka definīcija veicinās juridisko noteiktību tirgotājiem un pasargās tos no negodīgas konkurences.
For traders, a simpler definition of a distance contract should improve legal certainty and protect them from unfair competition.
Patērētāju aizsardzību nedrīkst mazināt fakts, ka tirgotājs izmanto organizētu distances pārdošanas vai pakalpojumu sniegšanas shēmu, kurā darbību nodrošina trešā persona, (piemēram, tiešsaistes platformu).
The fact that the trader uses an organised distance sales or service-provision scheme run by a third party such as an online platform, should not deprive consumers of their protection.
(14) Līgums, kas noslēgts ārpus uzņēmuma telpām, jādefinē kā līgums, kas noslēgts, tirgotājam un patērētājam vienlaikus fiziski klātesot, ārpus uzņēmuma telpām, piemēram, patērētāja mājās vai darbavietā.
(14) An off-premises contract should be defined as a contract concluded with the simultaneous physical presence of the trader and the consumer, away from business premises, for example at the consumer's home or workplace.
Atrodoties ārpus uzņēmuma telpām, patērētāji jūt psiholoģisku spiedienu neatkarīgi no tā, pēc kuras puses lūguma ir noticis tirgotāja apmeklējums.
In an off-premises context, consumers are under psychological pressure no matter whether they have solicited the trader's visit or not.
Turklāt, lai novērstu noteikumu apiešanu gadījumos, kad pie patērētājiem vēršas ārpus uzņēmuma telpām, līgums, kurš pārrunāts, piemēram, pie patērētāja mājās, bet noslēgts veikalā, uzskatāms par līgumu, kas noslēgts ārpus uzņēmuma telpām.
Furthermore, in order to prevent circumventions of rules when consumers are approached away from business premises, a contract negotiated, for example at the consumer's home but concluded in a shop should be regarded as an off-premises contract.
(14) Līgums, kas noslēgts ārpus uzņēmuma telpām, būtu jādefinē kā līgums, kas noslēgts, tirgotājam un patērētājam vienlaikus fiziski klātesot, ārpus uzņēmuma telpām, piemēram, patērētāja mājās vai darbavietā.
(14) An off-premises contract should be defined as a contract concluded with the simultaneous physical presence of the trader and the consumer, away from business premises, for example at the consumer's home or workplace.
Atrodoties ārpus uzņēmuma telpām, patērētāji īslaicīgi atrodas īpašā situācijā, kas no psiholoģiskā viedokļa un attiecībā uz preču un cenu salīdzināšanas iespēju atšķiras, piemēram, no situācijas veikalā, neatkarīgi no tā, pēc kuras puses lūguma ir noticis tirgotāja apmeklējums.
In an off-premises context, consumers are temporarily in a special situation which is different from the situation in a shop, for instance from a psychological point of view and as regards the scope for comparing goods and prices, no matter whether they have solicited the trader's visit or not.