natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pastāv bažas, ka CO 2 nevar droši uzglabāt dziļi pazemē, ka tā varētu noplūst un nonākt atmosfērā, radot draudus veselībai un tādējādi apdraudot noglabāšanas sākotnējo mērķi.
There are worries that CO2 cannot be securely stored deep underground but that it might leak, escaping into the atmosphere to present a health danger of some kind and negating the very purpose for which it was stored in the first place.
Oglekļa dioksīds ir dabiska gaisa sastāvdaļa, kuru mēs ieelpojam, un tikai pārmērīga šīs gāzes koncentrācija kādā atsevišķā vietā, iespējams, var radīt problēmu.
Carbon dioxide is a natural component of the air we breathe and only very intense concentrations at a particular location are ever likely to cause a problem.
Klimata pārmaiņu starpvaldību padome ( IPCC ) prognozē, ka noplūdes apjoms nebūs lielāks par vienu procentu ik 1000 gados, kas ir četras reizes ilgāks periods, nekā visa industriālās civilizācijas vēsture kopā.
The IPCC envisages leakage rates of no more than 1 per cent every 1,000 years, a period four times longer than the entire history of industrial civilisation.
Tomēr referents uzskata, ka nav pieņemama nekāda noplūde, kurai var būt negatīva ietekme uz cilvēka veselību vai apkārtējo vidi.
Nonetheless, in the opinion of the Rapporteur, any leakage that can be anticipated to have a negative impact on human health or the environment is unacceptable.
Mūsu pieredze ar CO 2 uzglabāšanu vēl ir neliela, un ir ļoti svarīgi, lai uzglabāšanas vietu izvēle notiktu piesardzīgi un tikai pēc nopietnas izpētes, bet lielākais noplūdes risks ir paredzams iesūknēšanas laikā un tūlīt pēc tam.
Our experience of CO2 storage is still limited, and it is very important that the locations of storage sites are chosen with caution and only after intensive study, but the greatest risk of leakage will occur when the injection is taking place and immediately afterwards.
Tai nevajadzētu būt problēmai, kuru neatrisinātu nododam nākamajām paaudzēm.
This should not be a problem we are passing to future generations unsolved.
Norvēģijas valdība ziņo, ka pēc 10 gadu ilgas iesūknēšanas Sleipner krātuvē zem Ziemeļjūras gultnes nav notikusi nedz noplūde, nedz arī gāzes novirzīšanās ārpus paredzētajām robežām.
The Norwegian Government reports that after 10 years of injection operations at Sleipner beneath the North Sea there has not only been no leakage but no migration outside the limits predicted.
Laikam ritot, noglabātā CO 2 kļūst stabilāka, tādējādi noplūdes iespējas vēl vairāk samazinās.
With the passing of time stored CO2 becomes more stable and leakages even more improbable.
Referents atzinīgi novērtē atbildīgo uzņēmumu un organizāciju padomus un ieteikumus šī ziņojuma sagatavošanā.
The Rapporteur appreciates the advice and recommendations given by a host of companies and organisations in preparing this report.
Referents īpaši pateicas Komisijai par palīdzību grozījumu sagatavošanā, lai pārskatītu un uzlabotu tiesību akta projektu.
In particular he thanks the Commission for its help in preparing amendments to revise, and improve, the draft legislation.
Tomēr vēl arvien pastāv atšķirības nostājā, un referents uzņemas pilnu atbildību par saviem secinājumiem un ieteikumiem.
However, differences in approach remain and the Rapporteur accepts sole responsibility for his conclusions and recommendations.
Ilgtermiņā CCS sistēmu izmaksas paredzēts pielīdzināt citām elektrības ražošanas tehnoloģijām, ņemot vērā arī ES emisijas kvotu tirdzniecības ietaupījumu, tomēr pirmajiem šo tehnoloģiju lietotājiem būs jāmaksā dārgi, un būs nepieciešams zināms valsts atbalsts.
Long term costs of the use of CCS systems are expected to be comparable with other electricity generating technologies once the saving in EU ETS allowances is taken into account, but first movers will pay a high price and will require some form of public support.
2007. gada martā Eiropadome apsolīja savu atbalstu 12 lielu CSS demonstrējumiem paredzētu spēkstaciju būvniecībai līdz 2015. gadam.
In March 2007 the European Council pledged its support for construction by 2015 of up to 12 large scale CCS demonstration plants.
Jācer, ka papildu finansējumu, kas nepieciešams šī plāna īstenošanai, varēs nodrošināt vēl pirms šīs direktīvas stāšanās spēkā.
It is to be hoped that the additional funding necessary to bring these to fruition can be secured before the entry into force of this Directive.
(*) Komiteju ciešāka sadarbība – Reglamenta 47. pants
(*) Associated committees – Rule 47 of the Rules of Procedure
Komisijas ziņojumā attiecībā uz planētas sasilšanas samazināšanu līdz 2°C ir paskaidrots, ka, lai līdz 2050. gadam panāktu CO 2 emisiju samazināšanos par 50 %, attīstītajās valstīs emisijas vajadzētu samazināt par 30% līdz 2020. gadam un pēc tam par 60 līdz 80 % līdz 2050. gadam.
The Commission communication on limiting global climate change to 2 degrees Celsius explains that, in order to achieve a 50% reduction in global CO2 emissions by 2050, emissions from developed countries will have be reduced by 30% by 2020 and then by 60-80% by 2050.
Lai šos mērķus varētu īstenot, ir jāizmanto visas emisiju samazināšanas iespējas, proti, jārosina ierobežot fosilās enerģijas avotu patēriņu, aizstāt fosilās enerģijas avotus ar citiem alternatīviem veidiem, kā arī izmantot CO 2 uztveršanu un uzglabāšanu (CCS) .
In order to make these objectives feasible, we need to exploit all emissions reduction options, such as: incentives to limit our fossil fuel consumption; the replacement of fossil fuels by other alternative energy sources; and CO2 capture and storage (CCS).
CO 2 uztveršana nozīmē ierobežot CO 2 izmešus atmosfērā, uztverot šo gāzi no tās rašanās avota un to uzglabājot pazemē, tādējādi neradot ietekmi uz planētas klimata sasilšanu.
CO2 storage consists of restricting the emission of CO2 into the atmosphere by capturing it at its production source and storing it in the subsoil where it can no longer have an impact on global warming.
Šāda risinājuma priekšrocība ir tā, ka tiktu risināta problēma attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu emisiju no tās avota.
This solution has the benefit of addressing the problem of greenhouse gas emissions at source.
Taču šai tehnoloģijai ir jāatbilst paaugstinātām prasībām attiecībā uz uzglabāšanas vietu izvēli un pārvaldību, lai maksimāli samazinātu noplūdes risku.
However, the technology must meet high standards for the appropriate selection and management of sites so as to reduce the risk of leakage as far as possible.
Oglekļa piesaiste varētu būt izdevīga galvenokārt lielajām rūpnieciskajām ražotnēm, proti, spēkstacijām, kurās izmanto šķidro fosilo kurināmo (nafta), cieto (ogles) un gāzes kurināmo (dabasgāze), gāzes pārstrādes uzņēmumiem, mēslojuma ražotnēm un citiem uzņēmumiem, kas rada lielu daudzumu CO 2.
Carbon sequestration will be useful principally for major industrial plants, such as power stations fired by liquid, solid or gaseous fossil fuels (oil, coal and natural gas respectively), gas refineries, fertiliser plants and other sites producing large quantities of CO2.
Ir svarīgi atcerēties, ka ar oglēm kurināmo spēkstaciju emisijas veido ceturto daļu no CO 2 emisijām Eiropā, kā arī tā ir lielākā daļa no emisiju palielinājuma Āzijā.
Emissions from coal-fired power stations account for a quarter of CO2 emissions in Europe and a large proportion of the growth in emissions in Asia.
Ņemot vērā to, ka Eiropā un visā pasaulē ar oglēm kurināmo spēkstaciju skaits palielinās, ir nepieciešams attīstīt CO 2 piesaistes un ģeoloģiskās uzglabāšanas tehnoloģiju.
Given the likely proliferation of coal-fired power stations in Europe and worldwide, there is much interest in the development of technologies for the geological capture and storage of CO2.
Ir jāsamazina šīs tehnoloģijas izmaksas.
What now needs to be done is to reduce the cost of this technology.
No vienas puses, CCS nozares izmaksas ietver izdevumus par piesaistes infrastruktūras izveidi, transportēšanu un CO 2 uzglabāšanu, un, no otras puses, infrastruktūras ekspluatācijas izmaksas, lai varētu uzglabāt CO 2.
The cost of CCS is made up partly of infrastructure expenses for the capture, transport and storage of CO2, and partly of the costs of operating these infrastructures for the storage of CO2.
Turklāt CO 2 piesaistei, transportēšanai un uzglabāšanai ir nepieciešams noteikts enerģijas daudzums.
The capture, transport and injection of CO2 calls for the expenditure of a certain amount of energy.
Pie šīs tehnoloģijas pašreizējām izmaksām sākotnējie ieguldījumi ir par 30 līdz 70 % augstāki, salīdzinot ar „klasiskajām” spēkstacijām.
At its present price, the technology requires a prior investment 30-70% higher than for 'traditional' power stations.
Ekspluatācijas izmaksas ievērojami pārsniedz izmaksas, kas rodas ar oglēm kurināmām spēkstacijām, kuras nav aprīkotas ar CCS tehnoloģiju.
Operating costs, too, far exceed those of coal-fired power stations not equipped with CCS technology.
Tātad CCS tiks izmantota tikai tad, ja vienas novērstās CO 2 emisijas tonnas cena būs zemāka par oglekļa cenu.
So CCS will only be deployed if the price of a tonne of CO2 emissions avoided falls below the price of carbon.
Eiropas emisijas kvotu tirdzniecības sistēma (ES ETS) būs galvenais faktors, kas veicinās CCS izmantošanu.
The EU Emissions Trading Scheme (EU ETS), will be the main incentive to the deployment of CCS.
Saskaņā ar ES ETS tiks uzskatīts, ka labos drošības apstākļos un saskaņā ar Eiropas Savienības tiesību aktiem piesaistītais un uzglabātais CO 2 nav daļa no emisijām.
Under the EU ETS, CO2 captured and stored under proper security conditions in accordance with the legal framework laid down by the EU will be deemed not to have been emitted.
Aplēses, kas veiktas par ierosinātās direktīvas ietekmes analīzi, pieņemot, ka CCS ir daļa no Eiropas emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas, un pamatojoties uz pieņēmumu, ka līdz 2020. gadam siltumnīcefekta gāzu emisijas samazināsies par 20 %, liecina, ka 2020. gadā varētu tikt uzglabāti 7 miljoni tonnu CO 2 un 2030. gadā — 160 miljoni tonnu.
According to estimates carried out for the impact assessment on the proposed directive, given that CCS is provided for in the EU ETS and assuming a 20% reduction in greenhouse gas emissions by 2020, 7 million tonnes of CO2 could be stored in 2020, and up to 160 million tonnes by 2030.
Novērstās CO 2 emisijas 2030. gadā būtu apmēram 15 % no samazinājuma, kas jāpanāk Eiropā.
The CO2 emissions avoided in 2030 would account for some 15% of the reductions required in Europe.
Ir svarīgi rast finansiālos līdzekļus, lai CCS iniciatīva pārtaptu par kopīgu rīcību un pārvarētu „projektu tīkla” koordinēšanas struktūras stadiju.
It will be essential to find financial incentives to transform CCS into a joint action which is more than a mere structure for coordinating a ‘network of projects’.
Eiropas un dalībvalstu amatpersonām vajadzētu palīdzēt uzņēmumiem segt sākotnējās CCS izmaksas, lai šī tehnoloģija būtu komerciāli dzīvotspējīga.
The European and national public authorities must help firms to cover the initial costs of CCS until the technology is commercially viable.
Šie finansiālie centieni būtu jāuzskata par neaizstājamiem laikā, kad notiek pāreja no pašreizējiem fosilās enerģijas veidiem, kam joprojām būs dominējošā nozīme nākamajās desmitgadēs, uz alternatīvajiem enerģijas veidiem, kuri iepriekšējās pakāpeniski nomainīs.
This financial outlay must be regarded as essential during the transitional period between current fossil fuel energies, which will remain predominant over the next few decades, and the alternative energies which will gradually replace them.
Lai šī pāreja izdotos, Eiropā būs jābūvē jauni infrastruktūras objekti.
New infrastructures will need to be built in Europe to make this transition a success.
Pētniecības un attīstības sektoram ir jāsniedz atbalsts, bet tagad ir nepieciešams izmēģināt šīs tehnoloģijas, lai varētu parādīt to uzticamību un radīt jaunus izmēģinājuma un demonstrāciju projektus Eiropas Savienībā.
R+D efforts must be pursued, but these technologies must be tried out now to demonstrate their reliability and pilots projects and demonstrators must be built in the European Union.
Tāpat vajadzētu arī apsvērt pasākumus, kas jāveic, lai nodrošinātu tādu tehnoloģiju demonstrāciju, kuras ļauj izmantot fosilo kurināmo, it īpaši ogles, saistībā ar ilgtspējīgu attīstību.
We will also have to consider possible ways of demonstrating technologies whereby fossil fuels, particularly coal, can be used with a view to sustainable development.
Komisijai šajā sakarībā vajadzētu noteikt, kāds ir vislabākais līdzeklis, lai varētu atbalstīt ne vairāk kā 12 liela mēroga demonstrācijas iekārtu izstrādi, būvniecību un ekspluatāciju.
The Commission should determine, on that basis, the best means of supporting the design, construction and operation of up to 12 large-scale demonstration plants.
CCS tehnoloģija var kļūt komerciāli dzīvotspējīga tikai tad, ja nozare un valsts struktūras savlaicīgi pieņem enerģētikas iniciatīvas un spēcīgus komerciālus stimulus.
CCS technology can only become commercially viable if industry and public bodies put in place energy initiatives and strong financial incentives in good time.
Šai tehnoloģijai ir jāļauj ES ieņemt pirmo vietu pasaules līmenī daudzveidīgajā tīro, efektīvo un mazu oglekļa emisiju enerģētikas tehnoloģiju piedāvājumā.
This technology should place the EU in the fore-front worldwide among the wide range of clean, efficient, low-carbon energy technologies.
Komisijas priekšlikums ir labs diskusiju pamats, jo tas nodrošina skaidrāku un CO 2 uzglabāšanai noderīgāku tiesisko regulējumu.
The Commission proposal forms a good basis for discussion, since it provides a clearer and more useful legal framework for CO2 storage.
Tas tikpat stingri nosaka atļauju un kontroles procesu: sākotnējie nosacījumi, tehniskā informācija, kas jāiesniedz katrā posmā, apspriešanās, uzraudzība, aizsardzība, korektīvie pasākumi problēmu gadījumā, finansiālās garantijas, inspekcijas, apsekošana, trešo pušu piekļuve utt.
It also provides a firm framework for both the authorisation and the follow-up process: division into phases, type of technical evidence to be supplied at each stage, consultations, monitoring, preventive measures, corrective measures to be taken in the event of a problem, financial guarantees, inspections, follow-up, third-party access, etc.
Šķiet, ka šis teksts nerada nepārvaramas problēmas, ja vien tiek veiktas dažas korekcijas un precizējumi.
This text does not appear to present any insurmountable problems, subject to a few adjustments and clarifications.
CCS varētu lielā mērā zaudēt savu nozīmi, ja dalībvalstīm būtu iespēja atteikties no jebkādas CO 2 uzglabāšanas un pat no jebkādiem pētījumiem par CO 2 uzglabāšanu visā vai daļā no savas teritorijas.
CCS could become considerably less attractive if Member States were able to ban any storage of CO2 or even any exploration of CO2 storage sites on their territory.
Dažādās valstīs ir atšķirīga attieksme un entuziasms attiecībā uz CCS tehnoloģiju.
The approach to, and degree of enthusiasm for, CCS technology varies from one Member State to another.
Turklāt vairākas dalībvalstīs nav precīzu pētījumu par uzglabāšanas jaudām vai vietām to teritorijā.
Some Member States do not possess any precise studies on storage capacities or sites on their territories.
Komisija 2007. gada sākumā ierosināja, ka lielai daļai ražotņu, kas rada visvairāk CO 2 emisiju, līdz 2020. gadam būtu jānodrošina, lai to struktūras būtu saderīgas ar CCS tehnoloģiju.
In early 2007 the Commission proposed that a large proportion of the plants emitting the greatest quantity of CO2 should make their structures compatible with CCS technology by 2020.
Šī ideja netika pieņemta, aizbildinoties ar to, ka šī tehnoloģija minētajā laikā vairs nebūs finansiāli izdevīga.
This idea was abandoned on the grounds that the technology was not financially attractive at that time.
Jaunajā direktīvā varētu iekļaut pārskatīšanas klauzulu, lai tajā varētu veikt korekcijas.
The forthcoming directive could introduce a rendezvous clause for the revision of the directive.
Šī pārskatīšana varēja CCS tehnoloģiju noteiktā datumā padarīt par obligātu visām jaunām iekārtām, kuru dedzināšanas jauda ir liekāka par 30 MW.
Such revision might involve making CCS compulsory from a given date for new combustion plants of over 300 MW.
Pienākums, kas nosaka, ka katrai jaunai dedzināšanas iekārtai ir nākotnē jānodrošina CCS ieviešana (gatavība piesaistei), paliks relatīvi ierobežots, ja netiks noteikti konkrēti mērķi.
The requirement for all new power plants to take into account the future implementation of CCS (the concept of 'ready-to-capture') will remain rather limited in its effect unless clear objectives are set.
Jautājumi var rasties arī par īso termiņu, kas paredzēts izpētes stadijai, kurā paredzēta mazu CO 2 daudzumu ievadīšana, lai nodrošinātu vairāk materiālu pētījumiem, kuri notiktu pirms uzglabāšanas atļauju pieprasījuma.
Questions may also be raised over the very short time allowed for the exploration stage, including in particular tests on the injection of small quantities of CO2 to back up studies ahead of requests for authorisation to store CO2.
Pieredze, kas gūta dabasgāzes uzglabāšanas vietu meklēšanas jomā, liecina, ka izpētes stadijai bieži vien ir nepieciešams daudz ilgāks laiks precīzā ģeoloģiskā kontekstā.
Experience in searching for natural gas storage sites seems to show that much longer periods are needed for the exploration stage in a given geological context.
Ir jāveic daudz vairāk pētījumu par iespējamo ietekmi uz vidi un noplūdi jūras un sauszemes vidē.
More research is needed on the possible environmental effects of CO2 retention, and of leakages into the marine or land environment.
Jautājumiem par īpašumtiesībām un atbildību noplūdes gadījumā jāpiešķir īpaši būtiska nozīme.
The questions concerning property rights and liability in case of leakage promise to be the trickiest.
CCS nav tik populārs risinājums kā vēja, plūdmaiņu un saules enerģija.
CCS is not as popular a solution as wind, tidal or solar energy.
Būs nepieciešami jauni attīstības posmi, jo īpaši attiecībā uz uzglabāšanu, un būs jāpārvar arī vairāki šķēršļi, lai CCS kļūtu par CO 2 emisiju samazināšanas pilntiesīgu tehnoloģiju.
New developments will be needed, particularly as regards storage, and several obstacles will thus have to be overcome before CCS can become a fully-fledged technique for CO2 emissions reduction.
(4) Oglekļa dioksīda uztveršana un ģeoloģiskā uzglabāšana (CCS) ir veids, kā mazināt klimata pārmaiņas.
(4) Carbon dioxide capture and geological storage (CCS) is a means of mitigating climate change.
Lai nekavētu gaidāmos ieguvumus no CCS tehnoloģijas īstenošanas CO 2 emisiju ierobežošanas jomā, īpaši rūpīgi jānodrošina, lai šī tehnoloģija nebūtu stimuls palielināt ar fosilo degvielu darbināmu spēkstaciju skaitu;
So as not to obviate the anticipated benefits of CCS technology in terms of reduced CO 2 emissions, special care must be taken to ensure that this technology does not serve as an incentive to increase the number of generating plants fired by conventional fuels.
(4a) Aplēses, kas veiktas par ierosinātās direktīvas ietekmes analīzi, pieņemot, ka CCS saņem atbalstu no Eiropas emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas, un pamatojoties uz pieņēmumu, ka līdz 2020. gadam siltumnīcefekta gāzu emisijas samazināsies par 20 %, liecina, ka 2020. gadā varētu tikt uzglabāti 7 miljoni tonnu CO 2 un 2030. gadā līdz 160 miljoniem tonnu.
(4a) According to estimates carried out with a view to assessing the impact of the proposed directive, provided that CCS is supported by the EU Emissions Trading Scheme, and assuming a 20% reduction in greenhouse gas emissions by 2020, seven million tonnes of CO 2 could be stored by 2020, and up to 160 million tonnes by 2030.
Novērstās CO 2 emisijas 2030. gadā būtu apmēram 15 % no samazinājuma, kas jāpanāk Eiropā.
The CO 2 emissions avoided in 2030 would account for some 15% of the reductions required in Europe .
(7a) Katra CO 2 uztveršanas, transportēšanas un uzglabāšanas sastāvdaļa atsevišķi ietilpst izmēģinājuma projektos, taču šīs sastāvdaļas vēl ir jāiekļauj pilnīgā CCS procesā, un joprojām ir jāsamazina tehnoloģiju izmaksas.
(7a) The CO 2 capture, transport and storage components have all separately been the subject of pilot projects, but they have yet to be incorporated into a complete CCS process, and the costs of the technology still have to be reduced.
Vislielākie CO 2 uzglabāšanas projekti, kuros piedalās ES uzņēmumi, ir projekts Sleipner Ziemeļjūrā (Statoil) un projekts In Salah Alžīrijā (Statoil, PB un Sonatrach).
The largest CO 2 storage projects in which EU undertakings are involved are the Sleipner project in the North Sea (Statoil) and the In Salah project in Algeria (Statoil, PB and Sonatrach).
Citi pašreiz īstenotie izmēģinājumu projekti ir Vatenfall projekts Švarcepumpē Vācijā (Brandenburgas federālā zeme), un Total īstenotais oglekļa uztveršanas un uzglabāšanas projekts Lakas apkaimē Francijā.
Other current pilot projects are the Vattenfall project in Schwarze Pumpe in Germany/the Land of Brandenburg and the CCS project being carried out by Total in the Lacq area in France .
Skaidrāks formulējums salīdzinājumā ar ziņojuma projektā ietverto grozījumu, lai norādītu, ka līdz šim īstenotie projekti ir izmēģinājuma, nevis demonstrējumu projekti.
Clarification in comparison with the amendment in the draft opinion that the projects carried out to date have not been demonstration projects but pilot projects.
(7b) Ir īpaši svarīgi, lai Eiropas Savienība cik vien drīz iespējams uzņemtos veikt CCS demonstrējumu pasākumus saistībā ar integrētu politiku, it īpaši paredzot pētniecības un attīstības pasākumus ar izmēģinājuma projektu un sabiedrības informēšanas pasākumu starpniecību.
(7b) It is imperative that EU efforts on CCS demonstration within an integrated policy framework start as soon as possible, including in particular focused R&D efforts by means of pilot projects and public awareness and acceptance measures.
Ja Eiropas Savienība saglabās savu CCS tehnoloģiju līdera statusu un ja šo tehnoloģiju tirdzniecības izplatība notiks ātri, ES uzņēmumi gūs labumu no jauniem noieta tirgiem trešās valstīs, piemēram, Ķīnā un Indijā.
If the European Union retains its position as world leader in the development of CCS technologies, and given rapid commercial deployment of these technologies, EU undertakings will benefit from new trade outlets in third countries such as China and India .
(13a) Papildus tiesiskam regulējumam attiecībā uz uzglabāšanas vietām, lai gūtu panākumus CCS tehnoloģiju izmantošanā, cik vien drīz iespējams ir vajadzīgi arī stimuli turpmākai tehnoloģijas attīstībai, atbalsts paraugspēkstaciju uzstādīšanai, kā arī visu dalībvalstu izstrādāts tiesisks regulējums CO 2 transporta nodrošināšanai.
(13a) In addition to a legislative framework for the storage site, incentives for further development of the technology, support for the installation of demonstration plants, as well as a legal framework created by the Member States for ensuring transport of CO 2 , are necessary as quickly as possible in order to successfully advance the use of CCS technologies.
Paskaidrojums, ka CCS tehnoloģijām ir vajadzīgs lielāks atbalsts, ko nodrošina juridisku lēmumu pieņemšana un finansiāla palīdzība.
Clarification that more legal decisions on and financial support for CCS technologies and demonstration plants are needed.
(14) Šī direktīva jāattiecina uz CO 2 ģeoloģisku uzglabāšanu dalībvalstu teritorijā, to ekskluzīvās ekonomikas zonās kontinentālajos šelfos.
(14) This Directive should apply to the geological storage of CO2 within the territory of the Member States, their exclusive economic zones and on their continental shelves.
Tā jāattiecina arī uz demonstrējumu projektiem, kopā paredzot uzglabāt 100 vai vairāk kilotonnu.
It should, however, apply to demonstration projects with a total intended storage of 100 kilo tonnes or more.
Šis līmenis būtu piemērots arī citu atbilstošu Kopienas regulējumu mērķiem.
This threshold would also seem appropriate for the purposes of other relevant Community legislation.