natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ar pārējiem apsvērumiem pamatoti noteikumi priekšrakstu daļā, atsaucoties uz EURATOM līguma 2. panta b) punktu (saskaņā ar kuru Kopienai jāievieš vienoti drošības standarti strādājošo un iedzīvotāju veselības aizsardzībai, kā arī jānodrošina to piemērošana), kā arī 30. pantu (norādīts iepriekš).
The remaining recitals justify the provisions of the enacting terms, while referring to Article 2(b) EURATOM (according to which the Community is to establish uniform safety standards to protect the health of workers and of the general public and ensure that they are applied) and Article 30 (quoted above).
5. apsvērumā norādīts galvenais pamats šīs direktīvas izstrādāšanai: „Lai gan ar esošajiem drošības standartiem izveidotā sistēma aizsardzībai pret jonizējošo starojumu, ņemot vērā esošo zinātnes atziņu līmeni, nodrošina iedzīvotāju veselības augsta līmeņa aizsardzību, tomēr tā ir vēl jāpapildina, lai nodrošinātu, ka kodoliekārtu drošības līmenis tiek pastāvīgi uzturēts, pilnveidots un pastāvīgi paaugstināts.
The main ground for the directive is set out in Recital 5: “Although the system of radiation protection established by the existing basic safety standards, taking into account the current scientific knowledge, ensures a high level of protection for the health of the population, it should be further supplemented to ensure that a high level of safety of nuclear installations is maintained, developed and continuously improved.
Augsta drošības līmeņa uzturēšana, sākot ar projektēšanu un beidzot ar ekspluatācijas izbeigšanu, ir obligāts nosacījums sine qua non , lai pilnībā sasniegtu Līguma 2. panta b) punktā noteiktos mērķus veselības aizsardzības jomā.
Keeping up a high level of safety from design to decommissioning is a sine qua non condition in order to fully attain the objectives of health protection set out in Article 2(b) of the Treaty.
Tādēļ jānodrošina efektīva aizsardzība pret radioloģiskajiem riskiem, nepieļaujot avārijas, kam varētu būt radioloģiskas sekas.”
For this purpose effective defences against radiological risks should be maintained and accidents which could have radiological consequences should be prevented.”
Rūpniecības komitejas ziņojuma projektā ierosinātās galvenās izmaiņas (PR\764148LV.doc, referents Gunnar Hökmark ) ir pievienot pielikumu, kurā atspoguļoti SAEA pamatprincipi, kas „pārstrādāti, lai to pielāgotu dalībvalstu saistībām”, balstoties uz to, ka „Kopienas tiesību aktos nevar ieviest noteikumus, vien ietverot šajā direktīvā vienkāršu atsauci uz SAEA drošības standartu sēriju Nr.
The main change proposed in the Industry Committee’s draft report (PR\764148EN.doc; rapporteur: Gunnar Hökmark) is to add an annex setting out the relevant IAE fundamental principles “redrafted to adapt its provisions to Member States’ obligations” on the ground that they “They cannot be introduced into Community law by simple reference to the IAEA Safety Standards Series No.
Īpaši 8. principam ir plašs apraksts par vidi, kuru ir vērts citēt pilnībā: „Radiācijas ietekme uz cilvēku veselību ir salīdzinoši labi apzināta, lai arī ne viss ir pilnīgi skaidrs, savukārt radiācijas ietekme uz vidi nav tik rūpīgi pētīta .
More specifically, principle 8 has a long passage on the environment which is worth quoting in extenso : “ Whereas the effects of radiation exposure on human health are relatively well understood, albeit with uncertainties , the effects of radiation on the environment have been less thoroughly investigated.
Pašreizējā sistēma aizsardzībai pret radiāciju cilvēka dzīves vides ekosistēmām kopumā nodrošina atbilstošu aizsardzību pret radiācijas kaitīgo ietekmi.
The present system of radiation protection generally provides appropriate protection of ecosystems in the human environment against harmful effects of radiation exposure.
Vides aizsardzības nolūkos īstenoto pasākumu vispārējais mērķis ir aizsargāt ekosistēmas pret starojuma apdraudējumu, kas negatīvi ietekmētu sugu populācijas (nevis atsevišķus organismus) .”
The general intent of the measures taken for the purposes of environmental protection has been to protect ecosystems against radiation exposure that would have adverse consequences for populations of a species (as distinct from individual organisms ).”
Nevienā citā grozījumā, kas iekļauts Rūpniecības komitejas ziņojuma projektā, nav atsauču uz vides aizsardzību pašu par sevi.
None of the other amendments contained in the Industry Committee’s draft report contain any direct reference to environment protection as such.
Tas pats attiecas arī uz Vides komitejas atzinumu ((AD/775321LV.doc), atzinuma sagatavotāja — Rebecca Harms ).
The same is true of the Environment Committee’s opinion (AD/775321EN.doc); rapporteur: Rebecca Harms).
No šīs analīzes varētu secināt, ka ierosinātajā direktīvā galvenokārt uzsvērta vispārīga kodoldrošība un ka tās mērķis ir papildināt pamatstandartus, kas noteikti Padomes Direktīvā 96/29/Euratom, lai nodrošinātu, ka kodoliekārtu augsts drošības līmenis tiek pastāvīgi uzturēts, pilnveidots un pastāvīgi paaugstināts.
It would appear from this analysis that the centre of gravity of the proposed directive is nuclear safety in general terms, its aim being to supplement the basic standards laid down in Council Directive 96/29/Euratom in order to ensure that a high level of safety of nuclear installations is maintained, developed and continuously improved.
No precīzas atsauces 2. pantā par vidi un ekosistēmām Rūpniecības komitejas ierosinātajā pielikumā šai direktīvai ir skaidrs, ka kodoldrošība jāsaista arī ar vides aizsardzību, bet ne tikai ar darbinieku un iedzīvotāju veselības aizsardzību.
It is clear from the explicit reference in Article 2 to the environment and to ecosystems in the annex proposed by the Industry Committee that, for the purposes of the directive, nuclear safety must be construed also in terms of environment protection and not only in terms of protection of the health of workers and the general public.
Tomēr, jānorāda, ka tiesību akta galvenā ideja ir papildināt spēkā esošo standartu sistēmu attiecībā uz starojumu, kura paredzēta Direktīvā 96/29/Euratom, ar ko nosaka drošības pamatstandartus darbinieku un iedzīvotāju veselības aizsardzībai pret jonizējošā starojuma radītajām briesmām, bet neviens no ierosinātajā direktīvā iekļautajiem noteikumiem nav paredzēts, lai īpaši reglamentētu aizsardzību pret draudiem videi.
This having been said, however, the main thrust of the instrument is to supplement the existing system of radiation standards laid down by Directive 96/29/Euratom for the protection of the health of workers and the general public against the dangers arising from ionising radiation and none of the provisions set out in the proposed directive are designed to deal specifically with protection against threats to the environment.
Ierosinātā direktīva (tostarp ierosinātais pielikums) vienkārši samazina dalībvalstīm izvirzāmās prasības ievērot SAEA drošības principus, neprecizējot, kā dalībvalstīm tas būtu tehniski jāīsteno, un nenosakot licenču turētāju un regulatoru kompetences un uzdevumus.
Indeed, the proposed directive (including the proposed annex) boils down simply to requiring the Member States to respect IAEA safety principles without specifying how they should do so in technical terms and to set out the responsibilities and tasks of licence holders and regulators.
Tajā nav ietverti noteikumi, kas saistīti ar kodoldrošības tehnisko paņēmienu aspektiem.
It does not embody any provision relating to technological aspects of nuclear safety.
Termina „princips” izmantošana izsaka visu.
The use of the term “principles” says it all.
Tomēr , pieņemot, ka Kopienai 8. princips būtu jāiekļauj īpašā tiesību aktā attiecībā uz ekosistēmu aizsardzību pret starojuma apdraudējumu kaitīgo iedarbību cilvēku dzīves vidē, ir jāpiemin, ka būtu nelielas šaubas par to, vai EK līguma 175. panta 1. punkts ir pareizais juridiskais pamats.
This having been said, however, if, say, the Community were to develop principle 8 in specific legislation relating to the protection of ecosystems in the human environment against harmful effects of radiation exposure, there would be little doubt that the proper legal basis would be Article 175(1) of the EC Treaty.
Pareizais juridiskais pamats
The proper legal basis
Komisija juridiskā pamata izvēli pamato šādi:
The Commission justifies its choice of legal basis as follows:
„Šī priekšlikuma juridiskais pamats ir Euratom Līguma 31. pants saistībā ar tā 32. pantu.
“The legal basis for this proposal is Article 31 of the Euratom Treaty, in connection with Article 32 thereof.
Euratom Līguma 31. pantā noteikta procedūra 30. pantā paredzēto drošības pamatstandartu pieņemšanai strādājošo un iedzīvotāju veselības aizsardzībai pret jonizējošā starojuma kaitīgo iedarbību.
Article 31 defines the procedure for the adoption of the basic safety standards provided for in Article 30 for the protection of the health of workers and the general public against the dangers arising from ionising radiation.
Tā 32. pantā skaidri noteikts, ka pamatstandartus var papildināt saskaņā ar 31. pantā paredzēto procedūru.”
Article 32 explicitly states that the basic standards might be supplemented in accordance with the procedure laid down in Article 31.”
Vairāki deputāti izteikuši šaubas par ierosināto juridisko pamatu.
The following doubts have been raised by various Members about the proposed legal basis.
EURATOM līguma 31. pants iekļauts 3. nodaļā ar nosaukumu „Veselības aizsardzība un darba drošība”.
Article 31 EURATOM is to be found in Chapter 3, entitled “Health and Safety”.
Turklāt EURATOM līguma preambulā precizēts, ka līguma dalībvalstis „ tiecas radīt drošības apstākļus, kas vajadzīgi, lai novērstu draudus iedzīvotāju veselībai un dzīvībai”.
Further, the EURATOM preamble specifies that signatory States are "anxious to create the conditions of safety necessary to eliminate hazards to the life and health of the public".
Tiek izvirzīti argumenti, ka standarti, kas tiek pieņemti saskaņā ar šo noteikumu, saistīti ar „darbinieku un sabiedrības aizsardzībai pret jonizējošu izstarojumu draudiem” (30. pants).
It is argued that the standards to be adopted under this provision relate to “the protection of the health of workers and the general public against the dangers arising from ionizing radiations” (Article 30).
Patiesībā ar 30. pantu vienīgi nosaka sistēmas pamatu aizsardzībai pret radiāciju, definējot lielākos pieļaujamos apstarojuma un piesārņojuma līmeņus un devas.
In fact, Article 30 establishes only the basis for a system of radiation protection by defining maximum permissible doses and levels of exposures and contamination.
Vēlreiz jānorāda — no sprieduma lietā C–29/99 Komisija/Padome, Recueil , 2002. g., I–11221. lpp., izriet, ka dalībvalstīm ir ekskluzīva kompetence attiecībā uz kodoldrošības tehnisko paņēmienu aspektiem.
It is further maintained that it appears from the judgment in Case C-29/99 Commission v. Council [2002] ECR I-11221 that the Member States have exclusive competence over the technological aspects of nuclear safety.
Priekšlikums un vēl jo vairāk referenta ierosinājumi (pielikums par drošības principiem) attiecas uz kodoldrošības tehnisko paņēmienu aspektiem, kas, kā var pieļaut, ievērojumi pārsniedz Kopienas kompetenci saskaņā ar EURATOM līgumu.
Yet the proposal and, even more so, the Rapporteur's suggestions (the annex covering safety principles) cover the technological aspects of nuclear safety, which, it is alleged, clearly go beyond the limits of the Community competence under EURATOM.
Turklāt priekšlikuma 2. panta 2. punktā iekļauta jauna „kodoldrošības” definīcija.
Furthermore, Article 2(2) of the proposal contains a new definition of “nuclear safety”.
Saskaņā ar šo jauno noteikumu „kodoldrošība”, proti, šīs direktīvas mērķis, tiek formulēta, atsaucoties uz „strādājošo un iedzīvotāju, un atmosfēras, ūdens un augsnes aizsardzību pret kodoliekārtu radītā jonizējošā starojuma kaitīgo iedarbību”.
Under this new provision, "nuclear safety", namely the object of the Directive, is defined by reference to the “protection of workers, general public and the air, water and soil from undue radiation hazards arising from nuclear installations”.
Pašreiz EURATOM līguma 31. pants neattiecas uz vides aizsardzību.
Yet the protection of the environment is not covered by Article 31 EURATOM.
Atsauces uz atmosfēru, ūdeni un augsni ir EURATOM līguma 37. un 38. pantā, bet šie noteikumi tomēr neparedz juridisko pamatu tiesību aktu pieņemšanai, bet tikai datu vākšanai un ieteikumiem.
Air, water and soil are referred to in Articles 37 and 38 EURATOM but those provisions provide no legal basis whatsoever for adopting legislative measures, just for data collection and recommendations.
Tādējādi ir pierādīts, ka vides aizsardzība ir (kopēja) Eiropas kopienas kompetence saskaņā ar EK līguma 175. pantu, un tādēļ šis noteikums jāizmanto kā papildu juridiskais pamats.
Instead, it is argued, environmental protection is a (shared) competence of the European Community under Article 175 EC and hence that provision should be used as an additional legal basis.
Atšķirība no EURATOM līguma 31. panta, kurā paredzēta vienīgi apspriešanās ar Eiropas Parlamentu, saskaņā ar EK līguma 175. pantu nepieciešama koplēmuma procedūra.
Unlike Article 31 EURATOM, which provides for mere consultation of the European Parliament, Article 175 EC requires codecision.
Šajā sakarībā tiek ņemts vērā, ka priekšlikumā vairs nav prasīta regulāra ziņošana Eiropas Parlamentam par Direktīvas piemērošanas statusu un par kodoldrošību Eiropas Kopienā (atšķirībā no diviem iepriekšējiem priekšlikumiem).
It is observed in this connection that the proposal no longer requires regular reporting to the European Parliament on the status of the application of the Directive and nuclear safety in the EC (unlike the previous two proposals).
Tiek norādīts, ka direktīvas, kas reglamentē (arī) kodoliekārtas, balstās arī uz EK līgumu; nozīmīgākais piemērs šajā sakarībā ir Padomes Direktīva 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu.
It is pointed out that directives which (also) regulated nuclear installations have already been based on the EC Treaty, the most prominent example being Council Directive 85/337/EEC on the assessment of the effects of certain public and private projects on the environment.
Šī direktīva balstīta vienīgi uz EK līgumu, īpaši tā noteikumiem par vides aizsardzību.
This was exclusively based on the EC Treaty, and more particularly the provision on environmental protection.
Ir pierādīts, ka alternatīvi un kā pēdējo iespēju vajadzētu izmantot atteikšanos no EURATOM 203. panta kā juridiskā pamata (gan kā vienīgā, gan otrā juridiskā pamata), lai reglamentētu tehnisko paņēmienu un vides aspektus, kas norādīti iepriekš.
It is argued that, in the alternative and as a last resort, the default legal basis of Article 203 EURATOM should be used (either exclusively or as a second legal basis) to cover the technological and environmental aspects adverted to above.
Komisija uzskata — lai gan ar pašreizējiem drošības standartiem izveidotā sistēma aizsardzībai pret jonizējošo starojumu nodrošina iedzīvotāju veselības augsta līmeņa aizsardzību, tomēr tā ir vēl jāpapildina, lai nodrošinātu, ka kodoliekārtu drošības līmenis tiek pastāvīgi uzturēts, pilnveidots un pastāvīgi paaugstināts.
The Commission considers that although the system of radiation protection established by the existing basic safety standards ensures a high level of protection for the health of the population, it should be further supplemented to ensure that a high level of safety of nuclear installations is maintained, developed and continuously improved.
Šā iemesla dēļ tā ir iesniegusi pašreizējo likumdošanas priekšlikumu saskaņā ar EURATOM līguma 31. un 32. pantu.
For this reason it is now submitting the present legislative proposal, under Articles 31 and 32 EURATOM.
Tādēļ, sīki iztirzājot ierosinātās direktīvas mērķi un saturu, tiek uzskatīts, ka Juridiskā dienesta secinājums par to, ka EURATOM līguma 31. un 32. pants ir atbilstošs juridiskais pamats un ka nav vajadzības izmantot EURATOM līguma 203. pantu, ir pareizs.
It is therefore considered, in the light of a detailed analysis of the aim and content of the proposed directive, that the Legal Service’s analysis that Articles 31 and 32 EURATOM constitute an appropriate legal basis and that there is no need to have recourse to Article 203 EURATOM is correct.
Šo nostāju nemaina pielikuma ieviešana, kurā iekļauti drošības principi, jo tas nemaina ierosinātā tiesību akta mērķi.
This position is not altered by the introduction of an annex containing safety principles, since it does not alter the object of the proposed instrument.
Tomēr nostāja būtu jāmaina, ja Kopiena 8. principu iekļautu īpašā tiesību aktā attiecībā uz ekosistēmu aizsardzību pret starojuma apdraudējumu kaitīgo iedarbību cilvēku dzīves vidē, pieņemot, ka būtu nelielas šaubas par to, vai EK līguma 175. panta 1. punkts ir pareizais juridiskais pamats.
However, the position would be altered were the Community to develop principle 8 in specific legislation relating, say, to the protection of ecosystems in the human environment against harmful effects of radiation exposure, when there would be little doubt that the proper legal basis would be Article 175(1) of the EC Treaty.
Juridiskais dienests secina, ka nešaubīgi apstiprinājies — tas, ka Komisija acīmredzami nav saņēmusi jaunu atzinumu no Zinātnes un tehnikas komitejas ieceltās personu grupas par pamatstandartiem pirms jauna priekšlikuma iesniegšanas, varētu būt būtiski svarīgas procedūras prasības pārkāpums, kurš saskaņā ar EK līguma 230. pantu (otrā daļa) ir pamats pārskatīt tādā veidā pieņemto tiesību aktu.
The Legal Service finds that, if it is definitely confirmed, the Commission’s apparent failure to obtain a new opinion on the basic standards from a group of persons appointed by the Scientific and Technical Committee before presenting its new proposal would constitute an infringement of an essential procedural requirement which, pursuant to Article 230 (second subparagraph) EC, constitutes a ground of review of the act thus adopted.
Šī nostāja atbilstoši likuma prasībām, šķiet, ir pareiza.
This position seems to be correct in law.
Tiek ieteikts, lai atbildīgā komiteja precizē šo jautājumu ar Komisiju, kamēr tas tiek pilnībā nokārtots.
It is recommended that the main committee clarify this matter to its full satisfaction with the Commission.
Juridiskā komiteja 2009. gada 31. marta sanāksmē, norādot uz to, ka nešaubīgi apstiprinājies — tas, ka Komisija acīmredzami nav saņēmusi jaunu atzinumu no Zinātnes un tehnikas komitejas ieceltās personu grupas par pamatstandartiem pirms jauna priekšlikuma iesniegšanas, varētu būt būtiski svarīgas procedūras prasības pārkāpums, kurš saskaņā ar EK līguma 230. pantu (otrā daļa) ir pamats pārskatīt tādā veidā pieņemto tiesību aktu, attiecīgi nolēma, 13 deputātiem balsojot „par”, 6 deputātiem, — „pret” un nevienam neatturoties
At its meeting of 31 March 2009, while noting that the Commission’s apparent failure to obtain a new opinion on the basic standards from a group of persons appointed by the Scientific and Technical Committee before presenting its new proposal would constitute an infringement of an essential procedural requirement which, pursuant to Article 230 (second subparagraph) EC, constitutes a ground of review of the act thus adopted, the Committee on Legal Affairs accordingly decided, by 13 votes in favour, 6 votes against and no abstentions
Galīgajā balsošanā piedalījās: Giuseppe Gargani (priekšsēdētājs), Rainer Wieland (priekšsēdētāja vietnieks), Lidia Joanna Geringer de Oedenberg (priekšsēdētāja vietniece), Francesco Enrico Speroni (priekšsēdētāja vietnieks ), Monica Frassoni (referente), Carlo Casini, Bert Doorn, Nicole Fontaine, Neena Gill, Klaus-Heiner Lehne, Véronique Mathieu, Hans-Peter Mayer, Manuel Medina Ortega, Hartmut Nassauer, Aloyzas Sakalas, Eva-Riitta Siitonen, Jacques Toubon, Diana Wallis, Jaroslav Zvěřina, Tadeusz Zwiefka . , ierosināt, ka EURATOM līguma 31. un 32. pants ir atbilstošs juridiskais pamats.
The following were present for the final vote: Giuseppe Gargani (Chair), Rainer Wieland (Vice-Chair), Lidia Joanna Geringer de Oedenberg (Vice-Chair), Francesco Enrico Speroni (Vice-Chair), Monica Frassoni (rapporteur), Carlo Casini, Bert Doorn, Nicole Fontaine, Neena Gill, Klaus-Heiner Lehne, Véronique Mathieu, Hans-Peter Mayer, Manuel Medina Ortega, Hartmut Nassauer, Aloyzas Sakalas, Eva-Riitta Siitonen, Jacques Toubon, Diana Wallis, Jaroslav Zvěřina, Tadeusz Zwiefka. , to recommend that the appropriate legal basis is Articles 31 and 32 of the EURATOM Treaty.
par priekšlikumu Padomes Direktīvai ( Euratom ) par Kopienas kodoldrošības sistēmas pamatstruktūru izveidošanu.
on the proposal for a Council directive setting up a Community framework for nuclear safety
Publicētais direktīvas priekšlikums nosaka, ka tās mērķis ir : ,,panākt, nodrošināt un nepārtraukti uzlabot kodoldrošību Kopienā un palielināt reglamentējošo iestāžu nozīmi” .
The draft Directive published states its objective is to “ achieve, maintain and continuously improve nuclear safety in the Community and to enhance the role of the regulatory bodies”.
Tomēr priekšlikums neparedz ieviest pilnvaras, kas varētu nodrošināt šā mērķa izpildi, un tam nebūs papildu drošības vērtības.
However, the proposal does not seek to introduce powers that would enable it to achieve this objective, and will have no additional safety value.
Komisijas priekšlikums ir trešais mēģinājums desmit gadu laikā ieviest jaunus noteikumus par kodoldrošību.
The Commission proposal is the third attempt within a decade to introduce new rules on nuclear safety.
Pirmajā priekšlikumā 2002. gada novembrī teikts:
The first, in November 2002, stated that:
,,Lai īstenotu Kopienas mērķus attiecībā uz aizsardzību pret radioaktivitāti (...), ir būtiski kā pirmo posmu noteikt pamatsaistības un vispārējos principus kodoliekārtu drošībai (...).
“In order to attain the Community objectives regarding radioprotection (...), it is essential as a first stage to define the basic obligations and general principles on the safety of nuclear installations (...).
Vēlākā posmā to papildinās ar kopēju standartu un kontroles mehānismu ieviešanu, lai nodrošinātu augstu drošības līmeni (...)”.
This will at a later stage be complemented by the establishment of common standards and control mechanisms in order to guarantee a high level of safety (...)”.
Tomēr, kas bija svarīgi 2002. gadā, pašlaik šķiet nesvarīgi.
However, what in 2002 was seen as essential now seems unimportant.
Pārskatot noteikumus 2003. gadā, prasību ieviest pamatsaistības un kopējus standartus izsvītroja un aizstāja ar Kopienas mehānismiem, lai nodrošinātu kopēju kodoldrošības principu ievērošanu, jo īpaši iekļaujot Kopienas pārbaudes shēmu.
In the 2003 revisions the requirement for introducing basic obligations and common standards was removed and replaced by Community mechanisms to ensure adherence to common nuclear safety principles, notably including a Community verification scheme.
Taču jaunākajā direktīvas priekšlikumā šis mehānisms nav iekļauts un nebūs Kopienas veiktas pārbaudes.
However, the latest proposal for a Directive has now excluded this mechanism and there will be no Community verification.
Tā vietā direktīvas priekšlikums tikai īstenos Starptautiskās atomenerģētikas aģentūras Konvencijas par kodoldrošību ( CNS ) prasības.
Instead the draft directive will only enforce the requirements of the International Atomic Energy Agency’s Convention on Nuclear Safety (CNS).
Tā prasa publicēt gada ziņojumu par situāciju kodolenerģijas nozarē un nosaka citām Konvencijas līgumslēdzējām pusēm veikt ziņojuma salīdzinošo vērtējumu.
This requires only the publication of an annual report on the status of the nuclear sector and subjecting the report to peer review by other contracting parties of the Convention.
Visas dalībvalstis, kurās darbojas atomelektrostacijas, jau ir Konvencijas līgumslēdzējas puses.
All Member States that operate nuclear power plants are already contracting parties to the Convention.
Komisija nesniedz nevienu piemēru par to, kad ES dalībvalsts nav izpildījusi Konvencijas prasības.
The Commission supplies no examples of where an EU Member State has failed to comply with the Convention.