natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 17. maija Direktīva 2006/40/EK par emisijām no mehānisko transportlīdzekļu gaisa kondicionēšanas sistēmām un par grozījumiem Padomes Direktīvā 70/156/EEK
– Directive 2006/40/EC of the European Parliament and of the Council of 17 May 2006 relating to emissions from air-conditioning systems in motor vehicles and amending Council Directive 70/156/EEC
– Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Lēmums Nr. 1982/2006/EK par Eiropas Kopienas Septīto pamatprogrammu pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads)
– Decision no 1982/2006/EC of the European Parliament and of the Council of 18 December 2006 concerning the Seventh Framework Programme of the European Community for research, technological development and demonstration activities (2007-2013)
– Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 20. jūnija Regula (EK) Nr. 715/2007 par tipa apstiprinājumu mehāniskiem transportlīdzekļiem attiecībā uz emisijām no vieglajiem pasažieru un komerciālajiem transportlīdzekļiem („Euro 5” un „Euro 6”) un par piekļuvi transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācijai
– Regulation (EC) No 715/2007 of the European Parliament and of the Council of 20 June 2007 on type approval of motor vehicles with respect to emissions from light passenger and commercial vehicles (Euro 5 and Euro 6) and on access to vehicle repair and maintenance information
Ierosinātie tiesību akti:
Proposed legislation :
– Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar ko groza Direktīvu 2003/87/EK tā, lai iekļautu aviācijas darbības Kopienas sistēmā siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai (2008/0013 (COD)) (COM(2008) 0016)
– Proposal for a directive of the European Parliament and of the Council amending Directive 2003/87/EC so as to improve and extend the greenhouse gas emission allowance trading system of the Community (2008/0013 (COD) – COM(2008)0016 )
– Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumam par dalībvalstu pasākumiem siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanai, lai izpildītu Kopienas saistības siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas jomā līdz 2020. gadam (2008/0014 (COD)) (COM(2008) 0017)
– Proposal for a decision of the European Parliament and of the Council on the effort of Member States to reduce their greenhouse gas emissions to meet the Community’s greenhouse gas emission reduction commitments up to 2020 (2008/0014 (COD) – COM(2008)0017 )
– Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai par ģeoloģisko oglekļa dioksīda uzglabāšanu un Padomes Direktīvu 85/337/EEK un 96/61/EK, Direktīvu 2000/60/EK, 2001/80/EK, 2004/35/EK, 2006/12/EK un Regulas (EK) Nr. 1013/2006 grozīšanu (2008/0015 (COD) – COM(2008) 0018)
– Proposal for a directive of the European Parliament and of the Council on the geological storage of carbon dioxide and amending Council Directives 85/337/EEC, 96/61/EC, Directives 2000/60/EC, 2001/80/EC, 2004/35/EC, 2006/12/EC and Regulation (EC) No 1013/2006 (2008/0015 (COD) – COM(2008)0018 )
– Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai par atjaunojamu enerģijas avotu izmantošanas veicināšanu (2008/0016 (COD) – COM(2008) 0019)
– Proposal for a directive of the European Parliament and of the Council on the promotion of the use of energy from renewable sources (2008/0016 (COD) – COM(2008)0019 )
– Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko, īstenojot daļu no Kopienas integrētās pieejas CO 2 emisiju mazināšanai no vieglajiem automobiļiem, nosaka emisijas standartus jauniem pasažieru automobiļiem (2007/0297 (COD) – COM(2007) 0856)
– Proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council setting emission performance standards for new passenger cars as part of the Community's integrated approach to reduce CO 2 emissions from light-duty vehicles (2007/0297 (COD) – COM(2007)0856 )
B PIELIKUMS:
ANNEX B: E
EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJAS PAR KLIMATA PĀRMAIŅĀM UN ENERĢĒTIKU
UROPEAN PARLIAMENT RESOLUTIONS ON CLIMATE CHANGE AND ENERGY
– 2004. gada 17. novembra rezolūcija par Eiropas Savienības stratēģiju Buenosairesas konferencei par klimata pārmaiņām ( COP-10 )
– Resolution of 17 November 2004 on the EU strategy for the Buenos Aires Conference on Climate Change (COP-10)
– 2005. gada 13. janvāra rezolūcija par klimata pārmaiņām veltītās Buenosairesas konferences rezultātiem
– Resolution of 13 January 2005 on the outcome of the Buenos Aires Conference on climate change
– 2005. gada 12. maija rezolūcija par valdības ekspertu semināru par klimata pārmaiņām
– Resolution of 12 May 2005 on the Seminar of Governmental Experts on Climate Change
– 2005. gada 16. novembra rezolūcija par stratēģiju cīņai ar klimata pārmaiņām pasaulē
– Resolution of 16 November 2005 on “Winning the Battle Against Global Climate Change”
– 2006. gada 18. janvāra rezolūcija par klimata pārmaiņām
– Resolution of 18 January 2006 on climate change
– 2006. gada 1. jūnija rezolūcija par Zaļo grāmatu „Energoefektivitāte vai kā ar ierobežotiem resursiem sasniegt labāku rezultātu”
– Resolution of 1 June 2006 on Energy efficiency or doing more with less – Green Paper
– 2006. gada 4. jūlija rezolūcija par aviācijas radīto klimata pārmaiņu ietekmes samazināšanu
– Resolution of 4 July 2006 on reducing the climate change impact of civil aviation,
– 2006. gada 26. oktobra rezolūcija par Eiropas Savienības stratēģiju Nairobi konferencē par klimata pārmaiņām ( COP 12 un COP/MOP 2 )
– Resolution of 26 October 2006 on the European Union strategy for the Nairobi Conference on Climate Change (COP 12 und COP/MOP 2),
– 2006. gada 14. decembra rezolūcija par Eiropas stratēģiju ilgtspējīgai, konkurētspējīgai un drošai enerģijai — Zaļā grāmata
– Resolution of 14 December 2006 on a European Strategy for Sustainable, Competitive and Secure Energy – Green Paper
– 2007. gada 14. janvāra rezolūcija par klimata pārmaiņām
– Resolution of 14 February 2007 on climate change
– 2008. gada 21. oktobra rezolūcija par Pasaules klimata pārmaiņu alianses izveidošanu starp Eiropas Savienību un nabadzīgajām jaunattīstības valstīm, ko īpaši apdraud klimata pārmaiņas
– Resolution of 21 October 2008 on building a Global Climate Change Alliance between the European Union and poor developing countries most vulnerable to climate change
Pieņemtie teksti, P6_TA(2008)0491 .
Texts adopted, P6_TA(2008)0491 .
Esi tāds, kādu vēlies redzēt pasauli
Be the change you want to see in the world
Klimata pārmaiņu pagaidu komitejas izveide ir Eiropas Parlamenta atbilde un ieguldījums, lai padarītu klimata pārmaiņu jautājumus par Eiropas un starptautiskās darbakārtības prioritāti.
The creation of a Temporary Committee on Climate Change is the European Parliament’s response and contribution to placing the challenge of climate change as a priority on the European and international agenda.
Pēc 2007. gada 19. aprīļa priekšsēdētāju konferences lēmuma piedāvāt Parlamentam izveidot Klimata pārmaiņu pagaidu komiteju un pēc Parlamenta 25. aprīļa lēmuma par šādas pagaidu komitejas izveidi 2007. gada 22. maijā notika Klimata pārmaiņu pagaidu komitejas dibināšanas sēde.
Following the decision of the Conference of Presidents on 19 April 2007 to propose to Parliament the creation of a temporary committee on climate change, and following the decision of Parliament on 25 April to set up such a temporary committee, the newly created Temporary Committee on Climate Change held its constituent meeting on 22 May 2007.
Parlaments 2008. gada 18. februārī nolēma pagarināt Klimata pārmaiņu pagaidu komitejas pilnvaru laiku līdz 2009. gada 9. februārim.
On 18 February 2008 Parliament decided to extend the mandate of the Temporary Committee until 9 February 2009.
Parlaments 2008. gada 21. maijā plenārsēdē pieņēma Klimata pārmaiņu pagaidu komitejas starpposma ziņojumu par zinātniskajiem faktiem klimata pārmaiņu jomā: slēdzieni un ieteikumi lēmumu pieņemšanai.
On 21 May 2008 Parliament adopted in plenary the interim report of the Temporary Committee on Climate Change on the scientific facts of climate change: findings and recommendations for decision-making.
Šajā galīgajā ziņojumā ir ieteikumi par turpmāko integrēto ES klimata pārmaiņu politiku zemu oglekļa emisiju ekonomikas izveidei, kā arī ar šo ziņojumu ir mēģināts saskaņot Parlamenta nostāju sarunās par gaidāmo starptautisko nolīgumu par klimata pārmaiņām.
This final report contains recommendations on the EU’s future integrated climate policy to pave the way for a low-carbon economy, and seeks to coordinate Parliament's common position on the negotiations on a future international agreement on climate change.
Šā ziņojuma pamatā ir visa Klimata pārmaiņu pagaidu komitejas apkopotā informācija un premisa, ka tagad pastāv pamatots zinātnisks konsenss par to, kā antropogēnas siltumnīcefekta gāzu emisijas ietekmē pasaules klimatu, un ņemot vērā pašreizējo riska novērtējumu, jārīkojas ir nekavējoties.
It was drawn up on the basis of all the information gathered in the course of the Climate Change Committee’s activities and is based on the premise that a well-founded scientific consensus now exists on the role played by anthropogenic greenhouse gas emissions in the world's climate, and that in view of the existing risk assessment there is an urgent need for action.
Jūsu referents ir pārliecināts, ka cīņai pret klimata pārmaiņām nav vienas pareizas metodes, bet klimata pārmaiņu noteiktu uzdevumu risināšanai mums vispirms būtiski jāpalielina resursu apsaimniekošanas efektivitāte, kā arī jābūt gataviem meklēt jaunus risinājumus.
Your rapporteur is convinced that there is no single correct approach to combating climate change, but that we must firstly face up to the climate policy challenge by a dramatic increase in efficiency and better management of resources, and secondly that we must also be prepared to go down new paths.
Runa nav par dabiskām klimata izmaiņām vai svārstībām, bet par globālās vidējās temperatūras paaugstināšanos, ko izraisījuši cilvēki ar savu dzīvesveidu, iznīcinot resursus, nevis tos saglabājot, un tādējādi nenotiek virzība uz ilgtspējīgu attīstību, kas atbilst mūsdienu paaudzes vajadzībām, neapdraudot nākamo paaudžu iespējas.
We are looking not at natural climate variations or oscillations but at a rise in global average temperature caused by humans as a result of a lifestyle which wastes resources instead of conserving them, and is thus not geared to sustainable development meeting the needs of today’s generation without endangering the opportunities of future generations.
Šajā galīgajā ziņojumā ir aplūkoti 22 temati:
This final report is divided into 22 topics:
Klimata politikas principi un pamatnostādnes Klimata pārmaiņu pagaidu komitejas galīgajā ziņojumā pamatojas uz Eiropas Parlamenta viedokli, kas jau izklāstīts 13 rezolūcijās par klimata pārmaiņām pašreizējā 6. pilnvaru termiņa laikā.
The climate policy principles and guidelines of the final report of the Temporary Committee on Climate Change are based on the position of the European Parliament as already set out in the 13 resolutions on climate change in the current 6 th legislative period.
Ziņojumā īpaši uzsvērts, ka klimata pārmaiņas jāsaprot kā horizontāla politika, kas jāņem vērā visos tiesību aktu priekšlikumos.
The report stresses in particular that climate change is to be understood as a horizontal policy to be taken into account in all legislative proposals.
Šajos principos pirmkārt un galvenokārt ir iekļauti galvenie mērķi, attiecībā uz kuriem ir panākta vienošanās un par kuriem daudz runāts, t. i., globālo klimata pārmaiņu ierobežošana līdz 2°C, emisiju samazināšana līdz 2020. gadam par 20 % zem 1990. gada līmeņa (vai par 30 %, ja rūpnieciski attīstītās valstis apņemas samazināt emisijas līdzīgos apjomos) vai līdz 2050. gadam par 60 %–80 %.
These principles include first and foremost the key targets agreed upon and frequently reiterated since, such as the restriction of global climate change to 2°C, the reduction target of 20% below 1990 levels by 2020 (or 30% if other industrialised countries commit themselves to similar reductions) or 60%-80% by 2050.
ES vadošā saliedējošā loma starptautiskajā cīņā pret globālo sasilšanu nozīmē Eiropas iedzīvotājiem pienākumu ne tikai formulēt vidēja termiņa un ilgtermiņa mērķus klimata pārmaiņu jomā, bet arī tos īstenot ar tālejošiem politiskiem pasākumiem, un prasa ne tikai pašreizējiem, bet arī nākamajiem Eiropas pilsoņu vadīties pēc šiem klimata politikas principiem un nepārtraukt vajadzīgo globālo klimata aizsardzības mērķu īstenošanu praksē.
The EU’s leadership role in the international fight against global warming, which contributes to its sense of identity, entails an obligation to the citizens of Europe not only to formulate medium- and long-term climate objectives, but to achieve these objectives by forward-looking political measures, and requires not just present but future parliamentary representations and representatives of the citizens of Europe to be guided by these climate policy principles, and not to cease from putting the necessary global climate objectives into practice.
Starptautiskā dimensija — ārpolitika klimata jomā un starptautiskā tirdzniecība pēc 2012. gada
The i nternational d imension : Post-2012, external climate policy and international trade
Sarunas par nolīgumu rīcībai pēc 2012. gada ir veiksmīgi jāpabeidz konferencē par klimata pārmaiņām, kas notiks Kopenhāgenā 2009. gada beigās ( COP 15 ), lai izvairītos no pārrāvumiem starp pirmo un otro saistību periodu.
The negotiations on a post-2012 agreement at the Copenhagen Climate Conference (COP 15) at the end of 2009 must be successfully concluded, in order to prevent a gap between the first and second commitment periods.
Starptautiskās saistības ir nozīmīgas arī tādēļ, ka klimata pārmaiņas var vēl palielināt konfliktu iespējas starptautiskajās attiecībās, piemēram, ar klimata pārmaiņu izraisītu migrāciju, ar teritoriju zaudēšanu un robežu strīdiem, kas radušies plūdu un krasta līniju pārvietošanās rezultātā, ar konfliktiem par resursiem, kuri radušies lauksaimniecības zemes samazināšanās vai pieaugoša ūdens trūkuma rezultātā.
International commitment is also important because climate change may further heighten existing conflict potential in international relations, e.g. as a result of environment-induced migration, loss of land and border disputes owing to flooding and receding coastlines, conflicts over resources arising from the shrinkage of agricultural land, or increasing scarcity of water.
Saskaņā ar 2006. gada Pasaules enerģētikas perspektīvu” nafta ir pasaulē svarīgākais enerģijas avots, sastādot 35 % no primārās enerģijas patēriņa, kam seko ogles ar 25 % un dabasgāze ar 21 %.
According to the World Energy Outlook of 2006, petroleum is the most important energy source in the world, accounting for 35% of primary energy consumption, followed by coal at 25% and natural gas at 21%.
Spriežot pēc enerģijas avotiem un prognozēm, pieprasījums pasaulē pēc enerģijas līdz 2020 gadam un vēlāk būtiski pieaugs.
Reliable sources and predictions point to a substantial increase in energy needs in the world by 2020 and beyond.
Piemēram, Starptautiskā Enerģētikas aģentūra prognoze, ka pieprasījums pasaulē pēc enerģijas līdz 2030. gadam pieaugs vismaz par 60 %.
For example, the International Energy Agency expects an increase in world energy needs of at least 60% by 2030.
Tas ir saistīts ar pieaugošajām sadales problēmām, jo pieaugošais enerģijas pieprasījums jaunajās tirgus ekonomikas valstīs tuvākajā laikā vēl vairāk saasinās konkurenci attiecībā uz drošu piekļuvi fosilajiem enerģijas avotiem, jo īpaši tādēļ, ka lēto un pārpilno fosilo enerģijas avotu laikmets tuvojas beigām.
This is linked to an increasing extent with a distribution problem, since the rising need for energy in emerging countries will further exacerbate the competition for secured access to fossil fuel sources in the next few years, particularly because the age of cheap and abundant fossil energy is coming to an end.
Lai apmierinātu augošo pieprasījumu, pasaules kopienai jārisina lieli uzdevumi.
To meet this growing need, the world community is faced with enormous challenges.
Maz ticams, ka, pieaugot pasaules iedzīvotāju skaitam, pieaugošo enerģijas pieprasījumu var apmierināt tikai ar efektivitātes uzlabojumiem.
It seems unlikely that the increasing energy needs of a growing world population can be met solely by efficiency improvements.
Līdz ar to lēmumi par investīcijām, ko pieņems tuvākajos gados, noteiks energosistēmas struktūru un dažādus enerģijas veidus nākamajiem gadu desmitiem.
Accordingly, investment decisions taken in the next few years will determine the structure of the energy system and the energy mix over the coming decades.
Pašreizējie zinātniski dati runā par sevi, t. i., lēš, ka celtniecības nozare patērē 40 % no enerģijas gala patēriņa un rada 33 % no visām siltumnīcefekta gāzu emisijām.
The existing scientific data speak for themselves: 40% of final energy consumption is accounted for by the buildings sector, which means that 33% of all greenhouse gas emissions derive from the built environment.
Līdz ar to gan dzīvojamo ēku, gan komerciālo un sabiedrisko ēku celtniecības nozarei ir milzīgs un ekonomisks CO 2 samazināšanas potenciāls, modernizējot siltumizolāciju, kā arī sildīšanas un dzesēšanas sistēmas, elektroiekārtas un ventilācijas sistēmas.
Accordingly the buildings sector (residential accommodation as well as commercial and public buildings) has an immense and cost-effective potential for CO 2 reduction by modernising heat insulation and heating and cooling systems, electric appliances and ventilation systems.
Šajā sakarībā aktuāls ir jautājums, kādas iniciatīvas var tikt izstrādātas, lai veiktu šos tik nepieciešamos un apjomīgos modernizācijas pasākumus.
One crucial issue in this connection is what incentives can be created to trigger these necessary massive modernisation measures.
Mobilitāte un loģistika
Mobilit y und l ogisti cs
Kaut arī ES transporta politikas galvenais mērķis ir transporta pieauguma atdalīšana no vispārējās ekonomiskās izaugsmes, tomēr pieprasījums pēc transporta pakalpojumiem joprojām ir pieaudzis vairāk nekā iekšzemes kopprodukts un tādejādi jau tā lielais transporta radīto emisiju procentuālais īpatsvars siltumnīcefekta gāzu emisijās ES turpina pieaugt.
While the separation of transport growth from general economic growth is a key objective of EU transport policy, demand for transport services has nevertheless outstripped GDP growth and the already high share of transport emissions as a percentage of overall greenhouse gas emissions in the EU is continuing to rise.
Šobrīd transports sastāda vienu trešdaļu no ES gala enerģijas patēriņa veido, un transporta nozare gandrīz pilnībā (97%) ir atkarīga no degvielām, kas ražotas no naftas (benzīna un dīzeļdegvielas).
At present transport accounts for around one third of final energy consumption in the EU, with the transport sector almost completely (97%) dependent on petroleum-based fuels (petrol and diesel).
Pilsētu mobilitāte no vienas puse ir cieši saistīta ar personiskās dzīves kvalitāti, no otra puses individuālā satiksme pilsētās rada lielu daļu no siltumnīcefekta gāzu emisijām, kā arī citas vides problēmas, piemēram, gaisa piesārņojumu un troksni.
On the one hand urban mobility is directly linked to individual quality of life, yet on the other hand it is individual traffic in cities which makes a substantial contribution to greenhouse gas emissions and to other environmental problems such as air pollution and noise.
Šī mobilitāte var iedzīvotāju dzīves kvalitāti nevis uzlabot, bet to būtiski pazemināt, negatīvi ietekmējot veselību.
Instead of enhancing citizens’ quality of life, it may significantly detract from it through negative effects on health.
Arī te mēs nedrīkstam vairīties no problēmu risināšanas.
Here, too, we must not evade the challenges.
Visbeidzot arī transporta nozarē ir jāīsteno prasības, ko paredz ES mērķi samazināt CO 2 emisijas līdz 2020. gadam vismaz par 20 %, salīdzinot ar 1990. gadu, tajā pat laika periodā palielinot energoefektivitāti par 20 %.
Ultimately the transport sector must also meet the EU’s climate goals of reducing CO2 emissions by at least 20% below 1990 levels by 2020 and increasing energy efficiency by 20% over the same period.
Tādēļ mums ir jārod kopīga atbilde uz jautājumu, kā saskaņot Eiropas ekonomisko un sociālu modeli, kura pamatā ir cilvēku, preču un pakalpojumu pieejamība, dodot priekšroku laika efektivitātei, ar ilgtspējīgai attīstībai nepieciešamo resursu efektivitāti.
We therefore need to give a common answer to the question how we are to reconcile the European economic and social model – which is based on the availability of people, goods and services, giving priority to efficiency of time – with the efficiency of resources needed for sustainable development.
Pēc UNESCO datiem klimata pārmaiņu ietekmē ir apdraudēta viena desmitā daļa no pasaules kultūras mantojuma un kultūrvēsturiskajām ainavām.
According to UNESCO, one tenth of all world heritage sites and traditional landscapes are endangered by the effects of climate changes.
Tas nozīmē, ka Eiropā tiek smagi traumēta tūrisma nozare, jo pēc ANO Pasaules tūrisma organizācijas datiem Eiropa ir pasaules reģions, ko visvairāk apmeklē tūristi, kas 2006. gadā izpaudās kā 55 % no visiem starptautiskajiem tūristu apmeklējumiem.
In Europe this means that the tourist industry is hard hit, because according to the UN World Tourism Organisation (UNWTO) Europe is the most important tourist region in the world, with 55% of all international tourist arrivals in 2006.
Labi zināms, ka klimata pārmaiņas var radīt tūrisma plūsmas izmaiņas, kas var ekonomiski ļoti nelabvēlīgi atsaukties uz minētajiem tūrisma reģioniem.
It is well known that climate change can alter tourist flows, which would result in significant economic disadvantages for the holiday regions in question.
Emisiju kvotu tirdzniecības sistēma un rūpnieciskās emisijas
Emissions Trading Scheme and industrial emissions
Eiropas Savienība ar Emisiju kvotu tirdzniecības sistēmu ir izveidojusi unikālu instrumentu maksimāli efektīvai emisiju samazināšanai.
With its Emissions Trading Scheme the European Union has created a unique instrument for achieving emissions reductions with maximum efficiency.
Pirmā starpvalstu emisiju kvotu tirdzniecības sistēma stājās spēkā 2005. gada 1. janvārī.
The first multi-national emissions allowance trading entered into force on 1 January 2005.
Tā kā šī ir pasaulē pirmā šāda veida sistēma, tā potenciāli var kalpot par modeli mūsu starptautiskajiem partneriem.
As the first scheme of its kind in the world, it has the potential in particular to serve as a model for our international partners.
Komisija 2008. gada 23. janvārī iesniedza priekšlikumu direktīvai, ar ko groza emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu un kurā, formulējot turpmākos emisijas kvotu tirdzniecības mērķus, jāņem vērā investīciju cikli (jaunu ražošanas procesu veidu pieejamība, vajadzīgais kapitāls, laika faktors).
On 23 January 2008 the Commission submitted a proposal for a directive amending the Emissions Trading Scheme, under which investment cycles (availability of new types of production process, capital requirement, time factor) should be taken into account in the formulation of further reduction targets for emissions trading.
Sakarā ar klimata pārmaiņām lauksaimniecībai Eiropā un pasaulē jārisina vairāki vienāda apjoma uzdevumi.
Climate change confronts agriculture in Europe and the world with several challenges of equal magnitude.
Vispirms jāsamazina pašas lauksaimniecības emisijas un jāizstrādā adaptācijas stratēģijas klimatisko apstākļu maiņai.
Agriculture needs first of all to reduce its own emissions and develop adaptation strategies to changing climatic conditions.
Tā kā lauksaimniecībā tiek ražota biomasa un materiāli biodegvielām, šī nozare piegādā galvenos izejmateriālus jaunākajiem enerģijas avotiem.
As a producer of biomass and materials for biofuels it supplies the essential raw materials for emerging sources of energy.
Vienlaikus pietiekamā daudzumā ir jāražo pārtika, lai pabarotu pasaulē joprojām pieaugošo iedzīvotāju skaitu.
At the same time sufficient food must be produced to feed the world’s still growing population.