natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Atzinumu sagatavoja (*):
Rapporteur for the opinion (*):Cath
Catherine Grèze , Attīstības komiteja
erine Grèze, Committee on Development
(*) Iesaistītā komiteja – Reglamenta 50. pants
(*) Procedure with associated committees - Rule 50 of the Rules of Procedure
Attīstības komitejaS ATZINUMS.................................................................................17
OPINION of the Committee on Development ......................................................17
(*) Iesaistītā komiteja ― Reglamenta 50. pants
(*) Associated committee - Rule 50 of the Rules of Procedure
– ņemot vērā ANO 1948. gada 10. decembra Vispārējo cilvēktiesību deklarāciju un Vīnes deklarāciju un rīcības programmu, ko pieņēma 1993. gada 25. jūnija Pasaules cilvēktiesību konferences sēdē, jo īpaši tās I daļas 28. un 29. punktu un II daļas 38. punktu par sistemātisku izvarošanu, seksuālu paverdzināšanu un piespiedu grūtniecību bruņota konflikta situācijās,
– having regard to the UN Universal Declaration of Human Rights of 10 December 1948 and to the Vienna Declaration and Programme of Action, as adopted by the World Conference on Human Rights of 25 June 1993, in particular paragraphs I 28-29 and II 38 on systematic rape, sexual slavery and forced pregnancy in situations of armed conflict,
– ņemot vērā Apvienoto Nāciju Organizācijas 1979. gada 18. decembra Konvenciju par jebkuras sieviešu diskriminācijas izskaušanu ( CEDAW ) un Apvienoto Nāciju Organizācijas 1993. gada 20. decembra Deklarāciju par vardarbības pret sievietēm izskaušanu
– having regard to the United Nations Convention on the Elimination of all forms of Discrimination against Women (CEDAW) of 18 December 1979 and to the United Nations Declaration on the Elimination of Violence against Women of 20 December 1993
– ņemot vērā ANO Drošības padomes Rezolūciju Nr. 1325 (2000) un Nr. 1820 (2008) par sievietēm, mieru un drošību, ANO Drošības padomes Rezolūciju Nr. 1888 (2009) par seksuālu vardarbību pret sievietēm un bērniem bruņota konflikta situācijās, ANO Drošības padomes Rezolūciju Nr. 1889 (2009), kuras mērķis ir ANO Drošības padomes Rezolūcijas Nr. 1325 un ANO Drošības padomes Rezolūcijas Nr. 1960 (2010), ar kuru izveidoja mehānismu datu vākšanai par seksuālās vardarbības veicējiem bruņota konflikta situācijās un šādas vardarbības veicēju sarakstu izveidei, īstenošanas un uzraudzības stiprināšana,
– having regard to UN Security Council Resolutions 1325 (2000) and 1820 (2008) on women, peace and security, to UN Security Council Resolution 1888 (2009) on sexual violence against women and children in situations of armed conflict, to UN Security Council Resolution 1889 (2009) aiming to strengthen the implementation and monitoring of UN Security Council Resolution 1325 and to UN Security Council Resolution 1960 (2010), which created a mechanism for compiling data on, and listing perpetrators of, sexual violence in armed conflict,
– ņemot vērā to, ka 2010. gada martā tika iecelts ANO ģenerālsekretāra īpašais pārstāvis jautājumos par seksuālo vardarbību bruņotos konfliktos,
– having regard to the appointment in March 2010 of a Special Representative to the UN Secretary-General on Sexual Violence in Armed Conflict,
– ņemot vērā Pekinas deklarāciju un rīcības platformu, ko 1995. gada 15. septembrī pieņēma Ceturtajā Pasaules sieviešu konferencē, un vēlākos rezultātu dokumentus, ko pieņēma ANO „Pekina +5” (2000), „Pekina +10” (2005) un „Pekina +15” (2010) īpašajās sanāksmēs,
– having regard to the Beijing Declaration and Platform for Action adopted by the Fourth World Conference on Women on 15 September 1995 and to the subsequent outcome documents adopted at the United Nations Beijing+5 (2000), Beijing +10 (2005) and Beijing +15 (2010) special sessions,
– ņemot vērā ANO Ģenerālās asamblejas 2000. gada 7. februāra Rezolūciju Nr. 54/134, ar kuru 25. novembri nosaka par Starptautisko dienu vardarbības pret sievietēm izskaušanai,
– having regard to UN General Assembly Resolution 54/134 of 7 February 2000, which established 25 November as the International Day for the Elimination of Violence against Women,
– ņemot vērā Eiropas Dzimumu līdztiesības paktu (2011–2020), ko 2011. gada martā pieņēmusi Eiropadome
– having regard to the European Pact for Gender Equality (2011-2020), adopted by the European Council in March 2011
Padomes 2011. gada 7. marta secinājumu pielikums. ,
Annex to Council Conclusions of 7 March 2011. ,
– ņemot vērā ES Padomes rīcības plānu attiecībā uz dzimumu līdztiesību attīstības sadarbībā ( SEC(2010)0265 ), kam jānodrošina, lai dzimumu līdztiesība tiek garantēta ES darbā ar partnervalstīm visos līmeņos,
– having regard to the EU Council Plan of Action on Gender Equality in Development Cooperation ( SEC(2010)0265 ), which should ensure that gender equality is mainstreamed throughout the EU’s work with partner countries at all levels,
– ņemot vērā 2011. gada ziņojumu par ES rādītājiem attiecībā uz visaptverošo pieeju ANO Drošības padomes Rezolūcijas Nr. 1325 un Nr. 1820 īstenošanai par sievietēm, mieru un drošību Eiropas Savienībā
– having regard to the 2011 Report on the EU indicators for the comprehensive approach to the EU implementation of United Nations Security Council Resolutions 1325 and 1820 on Women, Peace and Security
Padomes 2011. gada 11. maija dokuments Nr. 9990/11. ,
Council document 9990/11 of 11 May 2011. ,
– ņemot vērā 2010. gada rādītājus attiecībā uz visaptverošo pieeju ANO Drošības padomes Rezolūciju Nr. 1325 un Nr. 1820 par sievietēm, mieru un drošību īstenošanai Eiropas Savienībā,
– having regard to the 2010 indicators for the comprehensive approach to the EU implementation of United Nations Security Council Resolutions 1325 and 1820 on women, peace and security,
– ņemot vērā visaptverošo pieeju ANO Drošības padomes Rezolūciju Nr. 1325(2000) un Nr. 1820 par sievietēm, mieru un drošību īstenošanai Eiropas Savienībā
– having regard to the comprehensive approach to the EU implementation of United Nations Security Council Resolutions 1325 and 1820 on women, peace and security
Padomes 2008. gada 1. decembra dokuments Nr. 15671/1/08 un darba dokumentu „ANO Drošības padomes Rezolūcijas Nr. 1325, kuru pastiprina ANO Drošības padomes Rezolūcija Nr. 1820, īstenošana EDAP kontekstā”, kas abi pieņemti 2008. gada decembrī,
Council document 15671/1/08 of 1 December 2008. and the operational document on ‘the Implementation of UNSCR 1325 as reinforced by UNSCR 1820 in the context of ESDP’, both adopted in December 2008,
– ņemot vērā ES pamatnostādnes attiecībā uz vardarbības un diskriminācijas novēršanu pret sievietēm un meitenēm,
– having regard to the EU guidelines on violence and discrimination against women and girls,
– ņemot vērā Padomes 2006. gada 13. novembra secinājumus par dzimumu līdztiesības un integrētas pieejas dzimumu līdztiesībai veicināšanu krīžu vadībā,
– having regard to the Council Conclusions of 13 November 2006 on promoting gender equality and gender mainstreaming in crisis management,
– ņemot vērā Padomes 2005. gadā pieņemtos vispārējos uzvedības standartus, kas piemērojami EDAP operācijām
– having regard to the 2005 Council Generic Standards of Behaviour for ESDP Operations
Padomes 2005. gada 18. maija dokuments Nr. 8373/3/05, . ,
Council document 8373/3/05 of 18 May 2005. ,
– ņemot vērā Starptautiskās Krimināltiesas Romas statūtus, kas pieņemti 1998. gada 17. jūlijā, jo īpaši to 7. un 8. pantu, kur izvarošana, seksuāla paverdzināšana, piespiedu prostitūcija, piespiedu grūtniecība un piespiedu sterilizācija, kā arī visi pārējie seksuālas vardarbības veidi ir kvalificēti kā noziegumi pret cilvēci un kara noziegumi,
– having regard to the Rome Statute of the International Criminal Court adopted on 17 July 1998, particularly Articles 7 and 8 thereof, which define rape, sexual slavery, enforced prostitution, forced pregnancy and forced sterilisation or any form of sexual violence as crimes against humanity and war crimes,
– ņemot vērā 2010. gada 25. novembra rezolūciju par desmito gadadienu ANO Drošības padomes Rezolūcijai Nr. 1325 (2000) par sievietēm, mieru un drošību
– having regard to its resolution of 25 November 2010 on the 10th anniversary of UN Security Council Resolution 1325 (2000) on Women, Peace and Security
– ņemot vērā 2009. gada 7. maija rezolūciju par integrētu pieeju dzimumu līdztiesībai ES ārējās attiecībās un miera/valsts nostiprināšanā
– having regard to its resolution of 7 May 2009 on gender mainstreaming in EU external relations and peace-building/nation-building
– ņemot vērā 2006. gada 1. jūnija rezolūciju par sieviešu stāvokli bruņotu konfliktu laikā un viņu lomu valsts atjaunošanā un demokratizācijas procesā pēckonflikta situācijā
– having regard to its resolution of 1 June 2006 on the situation of women in armed conflicts and their role in the reconstruction and democratic process in post-conflict countries
– ņemot vērā Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas ziņojumu un Attīstības komitejas atzinumu ( A7-0429/2011 ),
– having regard to the report of the Committee on Women’s Rights and Gender Equality and the opinion of the Committee on Development ( A7-0429/2011 ),
A. tā kā pēdējo 10 gadu laikā kopš ANO Drošības padomes Rezolūcijas Nr. 1325 pieņemšanas progress ir bijis neliels; tā kā dažos gadījumos ir noteiktas kvotas sieviešu līdzdalībai valdībā un ir pieaudzis sieviešu skaits pārstāvības iestādēs; tā kā ir palielinājusies izpratne par dzimumu atšķirībām konfliktos; tā kā, neraugoties uz visiem centieniem, sieviešu līdzdalība miera sarunās (ar dažiem izņēmumiem) ir mazāka nekā 10 % no visiem formālajiem dalībniekiem
A. whereas limited progress has been made in the last 10 years since the adoption of UNSCR 1325; whereas in some cases the quotas have been set for the participation of women in governments and the number of women in representative institutions has increased; whereas since then an increased awareness of gender differences in conflicts has been established; whereas, despite the efforts made, women’s participation in peace negotiations remains, with few exceptions, below 10 % of those formally involved
B. tā kā ir izveidots ANO īpašā pārstāvja amats jautājumos par seksuālo vardarbību bruņotos konfliktos, kuru tagad ieņem Margot Wallström ,
B. whereas the post of UN Special Representative on Sexual Violence in Conflict, now headed by Margot Wallström, has been created;
C. tā kā seksuālo vardarbību masveida izvarošanas, cilvēktirdzniecības un citos sieviešu un bērnu seksuālās izmantošanas veidos joprojām nepiedodamā kārtā izmanto kā kara taktiku konfliktu skartajos reģionos visā pasaulē; tā kā varas vakuums, kas rodas pēckonflikta teritorijā, var novest pie situācijas pasliktināšanās sieviešu un meiteņu tiesību jomā, kā tas notika Lībijā un Ēģiptē;
C. whereas sexual violence in the form of mass rapes, human trafficking and other forms of sexual abuse of women and children is still unacceptably used as a war tactic in conflict regions around the world; whereas the power vacuum that emerges in post-conflict areas can lead to deterioration of the rights of women and girls, as witnessed in Libya and Egypt;
D. tā kā seksuālā vardarbība kara laikā atstāj smagas fiziskas (sterilitātes, nesaturēšanas, seksuāli transmisīvo slimību draudi) un psiholoģiskas sekas, jo cietušās sievietes bieži vien tiek stigmatizētas, atstumtas, aizskartas, kā arī uzskatītas par apkaunotām, un daudzos gadījumos izslēgtas no savām kopienām, un dažkārt pat noslepkavotas;
D. whereas the effects of wartime sexual violence, both physical (risks such as sterility, incontinence and sexually transmitted diseases) and psychological, are devastating for the victims, as the latter are often stigmatised, rejected, mistreated and considered to be dishonoured, and in many cases are excluded from their communities and sometimes even murdered;
E. tā kā īpaši smagi tiek skartas arī upuru ģimenes, kas seksuālo vardarbību uzskata par pazemojumu; tā kā izvarošanas rezultātā dzimušie bērni var tikt nepieņemti; tā kā nepieņemšana var notikt brutālā veidā, bērnus pametot dzimšanas brīdi vai noslepkavojot;
E. whereas the families of the victims are also hit particularly hard, considering the sexual violence to be a humiliation; whereas children resulting from rape can be rejected; and whereas this rejection can be brutal, with babies being abandoned at birth or even killed;
F. tā kā Vīnes deklarācijā, ko 1993. gada 25. jūnijā pieņēma ANO Pasaules cilvēktiesību konferencē, ir noteikts, ka „sieviešu un meiteņu cilvēktiesības ir neatņemama, stabila un nedalāma vispārējo cilvēktiesību daļa”;
F. whereas the Vienna Declaration, adopted by the UN World Conference on Human Rights on 25 June 1993, states that ‘The human rights of women and of the girl-child are an inalienable, integral and indivisible part of universal human rights’;
G. paužot bažas par to, ka vairumā gadījumu seksuālās vardarbības veicēji paliek nesodīti, kā to rāda Kolumbijas piemērs, kur bruņota konflikta laikā seksuālā vardarbība pret sievietēm ir sistemātiska un noklusēta prakse, attiecībā uz kuru valda gandrīz pilnīga nesodāmība, un tā kā šī vardarbības forma būtu jāuzskata par kara noziegumu;
G. alarmed at the fact that, in most cases, the perpetrators of the sexual violence go unpunished, as demonstrated by the example of Colombia, where, in a situation of armed conflict, sexual violence against women is a systematic and concealed practice which is subject to almost total impunity, and whereas this form of violence should be viewed as a war crime;
H. atzīstot faktu, ka sievietēm armijā un/vai miera uzturēšanā iesaistītajās civilajās organizācijās ir svarīga loma, jo viņas rāda piemēru, veic starpkultūru vidutāju funkciju un veicina vietējo sieviešu pašapziņu, kā arī grauj vietējo vīriešu stereotipus un labāk saprotas ar vietējām sievietēm;
H. recognising the fact that women in the army and/or working with civil organisations involved in peace-keeping play an important part as role-models, as intercultural mediators and as empowering incentives for local women and stereotype dispellers for local men, and that they also communicate better with local women;
I. tā kā vairākumā valstu dzimumu līdztiesības veicināšanas pasākumus neuzskata par prioritāriem, dzimumu līdztiesību uztver par otršķirīgu jautājumu un kultūras, reliģiskās un sociālekonomiskās tradīcijas izmanto par attaisnojumu progresa kavēšanai dzimumu līdztiesības un sieviešu tiesību jomā;
I. whereas, in most countries, gender-related actions are not regarded as a high priority, gender being seen as a subsidiary issue and cultural, religious and socio-economic practices being used as excuses for obstructing progress in the area of gender equality and women’s rights;
J. tā kā uzsvars uz dzimumu līdztiesību ir jāliek jau civilo un drošības misiju plānošanas sākumā; tā kā ir pierādījies, ka miera uzturēšanas misijām ir būtiska loma saistībā ar dzimumu līdztiesības perspektīvas ieviešanu konfliktu novēršanā, demobilizācijā un pēckonflikta atjaunošanā,
J. whereas emphasis needs to be placed on gender from the very outset of planning civilian and security missions; whereas peace-keeping missions have proved to be crucial in introducing a gender perspective in prevention, demobilisation and post-conflict reconstruction;
K. tā kā vēsturiskā pieredze liecina par to, ka ar karadarbību nodarbojas galvenokārt vīrieši, tādēļ ir pamats cerēt, ka sieviešu īpašā spēja veidot dialogu un nevardarbīgā daba var būt vērtīgs ieguldījums miermīlīgā konfliktu novēršanā un atrisināšanā;
K. whereas history has shown that the making of war appears to be a highly male-dominated activity and that there is therefore reason to expect that the particular skills of women in terms of dialogue and non-violence might contribute in a very positive way to peaceful conflict prevention and management;
L. tā kā sieviešu iesaistīšanās un dzimumu līdztiesības perspektīvas nozīmi skaidri parāda fakts, ka tad, ja konfliktu risināšanas, miera veidošanas procesos un miera sarunās piedalās vairāk sievietes, tiek aptvertas vairāk atjaunošanas un miera nostiprināšanas jomu — tirgus infrastruktūra, lauku ceļi, slimnīcas, visiem pieejamas skolas un bērnudārzi utt.;
L. whereas the importance of women’s involvement and of a gender perspective is underlined by the fact that where more women are engaged in conflict resolution and peace-building processes, peace negotiations, more areas for reconstruction and peace consolidation are addressed: market infrastructure, rural roads, health clinics, accessible schools and kindergartens, etc.;
Padomes 2010. gada 14. jūlija dokuments 11948/10 un tika panākts, ka 2011. gadā iesniedza pirmo pārraudzības ziņojumu, kurā izmantoja šos rādītājus
11948/10 of 14 July 2010. were adopted in 2010 and successful efforts have been made to present the first monitoring report based on these indicators in 2011
N. tā kā liela nozīme ir valstu rīcības plāniem saistībā ar sievietēm, mieru un drošību un to pamatā jābūt vienotiem obligātiem Eiropas standartiem attiecībā uz šo rīcības plānu mērķiem, īstenošanu un uzraudzību visā Eiropas Savienībā;
N. whereas National Action Plans regarding women, peace and security are essential, and should be based on uniform minimum European standards as regards their objectives, implementation and monitoring across the EU;
O. tā kā Komisija 2011. gada 31. augustā nolēma piešķirt papildu 300 miljonus eiro miera un drošības uzturēšanai Āfrikā; tā kā 2011. gadā vismaz divpadsmit Āfrikas valstis tiek uzskatītas par faktiskiem konflikta reģioniem, kuros kopējais lēstais iedzīvotāju skaits sasniedz 386,6 miljonus cilvēku;
O. whereas the Commission decided on 31 August 2011 to provide a further EUR 300 million for peace and security in Africa; whereas in 2011 at least 12 African countries, with a total estimated population of 386.6 million people, will count as current conflict regions;
P. tā kā valstīs, kas atgūstas pēc konfliktiem un atrodas rekonstrukcijas un reintegrācijas procesā, dzimumu līdztiesības institucionālie mehānismi un saistības ir iedarbīgs pirmais solis ceļā uz sieviešu tiesību ievērošanu un veicināšanu; tā kā visu attiecīgo dalībnieku, piemēram, valdību un politisko pārstāvju, pilsoniskās sabiedrības un akadēmisko aprindu iesaistīšanās, kā arī sieviešu organizāciju, grupu un tīklu tieša līdzdalība ir svarīgs priekšnosacījums miera veidošanai ilgtspējīgas attīstības panākšanai un demokrātiskas sabiedrības sasniegšanai, kurā tiek ievērotas sieviešu tiesības un dzimumu līdztiesība, un tādēļ iepriekšminētajām sieviešu organizācijām, grupām un tīkliem ir jāsaņem pienācīgs politisks, finansiāls un juridisks atbalsts attīstības programmu īstenošanai, tostarp attiecībā uz visneaizsargātākajiem sabiedrības locekļiem, piemēram, migrantēm, iekšzemē pārvietotām sievietēm, bēglēm un repatriantēm;
P. whereas, in post-conflict situations undergoing processes of reconstruction and reintegration, institutional mechanisms and commitments to gender equality are effective first steps towards protecting and promoting women’s rights; whereas the involvement of all relevant actors, such as governments and political representatives, civil society and academics, as well as the direct participation of women’s organisations, groups and networks – which should receive political, financial and legal support for developing programmes, including for the most vulnerable members of the population, such as migrant, internally displaced, refugee and returnee women – is the essential precondition for peace-building, for achieving sustainable development and for bringing about a democratic society respectful of women’s rights as well as gender equality;
Q. tā kā cēloņi sieviešu neaizsargātībai konfliktsituācijās bieži vien ir nepietiekamas iespējas piekļūt cita starpā izglītībai un darba tirgum un tā kā līdz ar to sieviešu vienlīdzīga līdzdalība ekonomikā ir nepieciešams priekšnoteikums cīņai pret dzimumspecifisku vardarbību bruņotu konfliktu laikā; tā kā sieviešu līdzdalība pārvaldībā, piedaloties miera sarunās un aktīvi strādājot miermīlīgas pārejas procesos, joprojām ir ierobežota, taču tā ir un paliek galvenā prioritāte un izšķiroši svarīgs elements dzimumu līdztiesības sasniegšanai;
Q. whereas the underlying causes of women’s vulnerability in conflict situations often lie in their limited access to, inter alia, education and the labour market, and whereas women’s economic participation on an equal basis is therefore a necessary precondition for combating gender-specific violence in armed conflicts; whereas women’s participation in governance, both at the negotiating table and in active roles in peaceful transitions, continues to be limited, yet remains a top priority and a critical element for achieving gender equality;
Sievietes, kas vada miera un drošības sarunas
Women in peace and security leadership
2. uzsver politiskā dialoga nozīmi pilnvērtīgu iespēju nodrošināšanā sievietēm, un aicina ES delegācijām dialogos ar vietējām valdībām par politikas un cilvēktiesību jautājumiem apspriest arī sieviešu, miera un drošības jautājumus; aicina Komisiju, Ārējās darbības dienestu un dalībvalstis aktīvi veicināt un atbalstīt sieviešu plašāku līdzdalību divpusējās un daudzpusējās attiecībās ar valstīm un organizācijām ārpus ES;
Underlines the importance of political dialogue for the empowerment of women and calls for EU delegations to include women, peace and security issues in their political and human rights dialogue with the host government; calls on the Commission, the European External Action Service (EEAS) and the Member States actively to promote and support the empowerment of women to participate in their relations with countries and organisations outside the EU;
4. aicina ES un dalībvalstis aktīvi veicināt sieviešu skaita palielināšanu kā militārajās, tā civilajās miera uzturēšanas operācijās, jo īpaši vadošajos amatos, un tādēļ aicina:
Calls for the EU and the Member States actively to promote an increase in the number of women in the military and in civilian peace-keeping operations, especially in leadership positions, and to that end calls for:
– organizēt valsts mēroga kampaņas ar mērķi popularizēt militāro karjeru un karjeru policijas spēkos, kā vienlīdz iespējamu kā sievietēm, tā vīriešiem, lai grautu iespējamos stereotipus; šajās kampaņās jābūt arī informatīviem pasākumiem un „atvērto durvju dienām”, kurās lietišķi izskaidro izglītības un nodarbinātības iespējas armijā,
– national campaigns promoting the military and the police force as a viable option for women as well as men, in order to dispel possible stereotypes; these campaigns should include information events and open days providing factual information on training and employment options in the armed forces;
– pārbaudīt amatā paaugstināšanas politiku militārajā jomā, lai izvērtētu, vai sievietes, neraugoties uz to, ka paaugstināšana notiek neatkarīgi no dzimuma, tomēr netiek nostādītas neizdevīgākā stāvoklī salīdzinājumā ar vīriešu kārtas kolēģiem,
– a review of promotion policy in the military, in order to examine whether women have been disadvantaged when it comes to being promoted, despite, without regard to their gender, being equal to their male colleagues;
– militārajā dienestā paredzēt sievietēm labvēlīgus nosacījumus, piemēram, iespēju doties grūtniecības un dzemdību atvaļinājumā,
– the inclusion of women-friendly policies within the military, such as the possibility of maternity leave;
– popularizēt pozitīvus piemērus — sievietes, kuras bijušas drosmīgas un izlēmīgi rīkojušās, lai panāktu pārmaiņas;
– the promotion of role models – women who have been courageous and who have taken action to bring about change;
– jo īpaši civilajās operācijās vairāk sievietes iecelt augstos amatos un uzticēt saskarsmi ar vietējo kopienu,
– the inclusion of more women, especially in civilian operations, in high-ranking positions and in interactions with the local community;