natgillin/translations-raw huggingface dataset:
- ņemot vērā vairākus cilvēktiesību instrumentus, ko Lībija ir parakstījusi, piemēram, Starptautisko paktu par ekonomiskajām, sociālajām un kultūras tiesībām (1970), Starptautisko paktu par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām (1970), Starptautisko konvenciju par jebkuras rasu diskriminācijas izskaušanu (1968), Konvenciju par jebkuras sieviešu diskriminācijas izskaušanu (1989), Konvenciju pret spīdzināšanu un citu nežēlīgu, necilvēcīgu vai pazemojošu rīcību vai sodīšanu (1989), Konvenciju par bērna tiesībām (1993) un Starptautisko konvenciju par visu migrējošo darba ņēmēju un viņu ģimenes locekļu tiesību aizsardzību (2004),
- having regard to several human rights instruments that Libya has signed, such as the International Covenant on Civil and Political Rights (1970), the International Covenant on Economic, Social and Cultural Rights (1970), the International Convention on the Elimination of All Forms of Racial Discrimination (1968), the Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women (1989), the Convention against Torture and Other Cruel, Inhuman or Degrading Treatment or Punishment (1989), the Convention on the Rights of the Child (1993) and the International Convention on the Protection of the Rights of All Migrant Workers and Members of their Families (2004),
- ņemot vērā Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālās asamblejas 2007. gada 18. decembra Rezolūciju Nr. 62/149, kurā izteikts aicinājums noteikt moratoriju nāvessoda piemērošanai, un Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālās asamblejas 2008. gada 18. decembra Rezolūciju Nr. 63/168, kurā izteikts aicinājums īstenot Ģenerālās asamblejas 2007. gadā pieņemto Rezolūciju Nr. 62/149,
- having regard to United Nations General Assembly (UNGA) Resolution 62/149 of 18 December 2007 calling for a moratorium on the use of the death penalty, and UNGA Resolution 63/168 of 18 December 2008 calling for the implementation of the 2007 General Assembly resolution 62/149,
- ņemot vērā Āfrikas Cilvēktiesību un tautu tiesību hartu un tās protokolu par Āfrikas Cilvēktiesību un tautu tiesību tiesu, ko Lībija ratificēja attiecīgi 1987. gada 26. martā un 2003. gada 19. novembrī,
- having regard to the African Charter on Human and Peoples' Rights and its protocol on the establishment of an African Court on Human and Peoples' Rights, ratified by Libya on 26 March 1987 and 19 November 2003 respectively,
- ņemot vērā Āfrikas Savienības 1969. gada septembra Konvenciju par īpašiem bēgļu problēmu aspektiem Āfrikā, kurai Lībija ir pievienojusies 1981. gada 17. jūlijā,
- having regard to the African Union Convention governing the specific aspects of refugees in Africa of September 1969, to which Libya has been a party since 17 July 1981,
- ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartu,
- having regard to the Charter of Fundamental Rights of the European Union,
- ņemot vērā 2007. gada 18. janvāra rezolūciju par nāvessoda piespriešanu medicīniskajam personālam Lībijā
- having regard to its resolutions of 18 January 2007 on the death sentence imposed on medical personnel in Libya
Pieņemtie teksti, P7_TA(2010)0246 . ,
Texts Adopted, P7_TA(2010)0246 . ,
- ņemot vērā Reglamenta 121. panta 3. punktu un 97. pantu,
- having regard to Rule 121(3) and Rule 97 of its Rules of Procedure,
- ņemot vērā Ārlietu komitejas ziņojumu ( A7‑0368/2010 ),
- having regard to the report of the Committee on Foreign Affairs ( A7‑0368/2010 ),
A. tā kā, neraugoties uz joprojām pastāvošo autoritāro režīmu un regulārajiem starptautisko pamattiesību un brīvību konvenciju pārkāpumiem, Lībijai ir plašas tirdzniecības un politiskās attiecības ar ES dalībvalstīm un ES partnera loma Vidusjūras reģionā un Āfrikā attiecībā uz plašu jautājumu loku ar ietekmi uz drošību un stabilitāti, it īpaši migrāciju, sabiedrības veselību, attīstību, tirdzniecības un ekonomiskajām attiecībām, klimata pārmaiņām, energoapgādes drošību un kultūras mantojumu;
A. whereas, despite the persisting authoritarian rule and the systematic violation of international conventions on fundamental rights and freedoms, Libya has expanding commercial and political relations with EU Member States and plays a role as a partner for the EU in the Mediterranean region and in Africa, across a wide range of issues with an impact on security and stability, notably migration, public health, development, trade and economic relations, climate change, energy and cultural heritage,
B. tā kā vairākām ES dalībvalstīm ir ciešas attiecības ar Lībiju, valsts uzņēmumiem un bankām, kas kalpo kā līdzeklis Lībijas finanšu ieguldījumiem Eiropā, un tā kā 2008. gada 30. augustā Itālija parakstīja sadraudzības nolīgumu ar Lībiju, saskaņā ar kuru regulē attiecības dažādās jomās, tostarp sadarbību migrācijas pārvaldības jomā un finanšu kompensācijas par karā un kolonizācijas laikā nodarītajiem zaudējumiem; tā kā 2010. gada 9. novembrī Itālijas parlaments aicināja valdību pārskatīt šo nolīgumu;
B. whereas several EU Member States have close relations with Libya, with national companies and banks serving as a vehicle for Libyan financial investment in Europe, and whereas on 30 August 2008 Italy signed a Friendship Agreement with Libya governing relations in various fields, including cooperation on managing migration and financial reparations for war and colonial rule; whereas on 9 November 2010 the Italian Parliament asked the Government to revise this Treaty,
C. tā kā pašlaik apspriežamais ES un Lībijas pamatnolīgums aptver plašu jautājumu loku no politiskā dialoga stiprināšanas līdz migrācijas pārvaldībai, tirdzniecības un ekonomisko attiecību attīstīšanai, energoapgādes drošības garantēšanai un sadarbības uzlabošanai dažādās nozarēs; tā kā ir sagaidāms, ka pamatnolīgums sniegs iespēju pastiprināt politisko dialogu starp Lībiju un ES;
C. whereas the EU-Libya Framework Agreement currently under negotiation covers a wide range of areas, from strengthening political dialogue to managing migration, developing trade and economic relations, energy security and improving cooperation in different sectors; whereas the Framework Agreement is expected to provide an opportunity to step up political dialogue between Libya and the EU,
D. tā kā cilvēktiesību, demokrātijas un tiesiskuma ievērošana, kā arī vēršanās pret nāvessodu ir ES pamatprincipi; tā kā Eiropas Parlaments stingri atbalsta vispārēju nāvessoda atcelšanu un ir atkārtoti mudinājis atcelt nāvessodu un atbrīvot no ieslodzījuma piecas medmāsas no Bulgārijas un ārstu no Palestīnas, kuri vairākus gadus atrodas ieslodzījumā Lībijā, turklāt nosoda Lībijas un citu valstu pilsoņiem piespriestā nāvessoda izpildes gadījumus Lībijā;
D. whereas respect for human rights, democracy and the rule of law, as well as opposition to the death penalty, are fundamental EU principles; whereas Parliament is strongly committed to the universal abolition of the death penalty and repeatedly urged the revocation of the death sentences and release from prison of the five Bulgarian nurses and the Palestinian doctor who were imprisoned in Libya for several years, besides condemning executions of Libyan and non-Libyan citizens which have taken place in Libya,
E. tā kā Lībija ir ratificējusi Āfrikas Savienības Konvenciju par īpašiem bēgļu problēmu aspektiem Āfrikā, kuras 8. pantā ir uzsvērts, ka šī konvencija ir papildinājums 1951. gada ANO Konvencijai par bēgļu statusu un ka dalībvalstīm būtu jāsadarbojas ar ANO augsto komisāru bēgļu jautājumos; tā kā Lībija tomēr vēl nav ratificējusi ANO 1951. gada Konvenciju par bēgļu statusu, kas ir vienīgā starptautiskā konvencija, kura ļauj visaptveroši definēt bēgļus, un ko papildina saistoši aizsardzības pasākumi un īpašs uzraudzības mehānisms ANO augstā komisāra bēgļu jautājumos biroja paspārnē;
E. whereas Libya has ratified the African Union Convention governing specific aspects of refugee problems in Africa, Article 8 of which underlines that this Convention shall be an effective complement in Africa of the 1951 UN Convention on Refugees and that its Members should cooperate with the UNHCR; whereas, however, Libya has not ratified the 1951 UN Convention on Refugees, which is the only international convention which provides a comprehensive definition of refugees, to be accompanied by binding protection measures and a specific mechanism for monitoring by the Office of the United Nations High Commissioner for Refugees,
F. tā kā pastāv būtiski pierādījumi, ka Lībijā tiek plaši īstenota diskriminācija pret strādājošiem migrantiem viņu valstspiederības vai etniskās izcelsmes dēļ, jo īpaši strādājošo migrantu no Āfrikas vajāšana viņu rases dēļ, un tā kā Eiropas Parlaments pauž nopietnas bažas par zināmajiem vardarbības gadījumiem pret sievietēm;
F. whereas there is substantial evidence of Libya's practice of widespread discrimination against migrant workers on the basis of their national or ethnic origin, particularly its racial persecution of African migrant workers, and whereas the European Parliament is deeply concerned about reported acts of sexual violence against women,
G. tā kā ES Pamattiesību hartas 19. panta 2. punkts aizliedz pārvietot, izraidīt vai izdot kādai valstij personas, ja ir liela iespējamība, ka attiecīgās personas tur sodīs ar nāvi, spīdzinās vai citādi necilvēcīgi vai pazemojoši pret viņām izturēsies vai sodīs;
G. whereas Article 19(2) of the Charter of Fundamental Rights of the EU bans any removal, expulsion or extradition to a state of persons who are at a serious risk of being subjected to the death penalty, torture or other inhuman or degrading treatment or punishment,
H. tā kā Lībiju 2010. gada 13. maijā ievēlēja Apvienoto Nāciju Organizācijas Cilvēktiesību padomē un tā ir ratificējusi vairākus cilvēktiesību instrumentus un tā kā tādēļ Lībijai ir īpašas starptautiskas juridiskas saistības ievērot cilvēktiesības, taču tā līdz šim nav veikusi konkrētus pasākumus, lai uzlabotu cilvēktiesību situāciju, un nav uzsākusi patiesu sadarbību saistībā ar ANO īpašajām procedūrām un ar līgumiem saistītajām struktūrām; tā kā cilvēktiesības ir neaizskaramas, tomēr, neraugoties uz dažiem ekonomiskiem un sociāliem labumiem, ko nodrošina valsts ienākumu sadale, Lībijas iedzīvotāji un Lībijā dzīvojošie ārvalstnieki pagaidām nevar izmantot lielāko daļu pilsonisko un politisko tiesību, proti, vārda, pulcēšanās un biedrošanās brīvību, tiesības uz taisnīgu tiesu, darba tiesības, sieviešu tiesības un tiesības uz brīvām vēlēšanām, un tā kā bieži vien ir novērojami patvaļīgas apcietināšanas, spīdzināšanas, piespiedu bezvēsts pazušanas gadījumi un diskriminācija, jo īpaši attiecībā uz migrantiem;
H. whereas Libya was elected to the UN Human Rights Council on 13 May 2010 and has ratified several human rights instruments and whereas, as a consequence, Libya has specific international legal obligations to respect human rights, but has failed so far to take concrete measures to improve its human rights record and to launch genuine cooperation with the UN Special Procedures and Treaty Bodies; whereas human rights are indivisible and yet, despite enjoyment of some economic and welfare benefits due to the State’s distribution of the national income, Libyans and foreigners in Libya do not enjoy most civil and political rights, namely freedom of expression, assembly and association, the right to a fair trial, labour rights, women’s rights and free elections, and whereas cases of arbitrary detention, torture, involuntary disappearances and discrimination often occur, notably affecting migrants,
I. tā kā valsts varas īstenošana Lībijā nebalstās uz tiesiskumu vai demokrātisko atbildību, kas ir novedis pie tā, ka pret ārvalstniekiem un viņu interesēm izturas patvaļīgi un neparedzami, ko pierāda, piemēram, nesenais atgadījums ar Šveices uzņēmējiem un citiem ārvalstniekiem, kuru vārdi netika izpausti un kurus sodīja par vispārēja noziedzīga nodarījuma veikšanu,
I. whereas the exercise of State power in Libya is not anchored in the rule of law or in democratic accountability and has led to arbitrary and unpredictable behaviour regarding foreign persons and interests, such as recently occurred with Swiss businessmen, and foreigners executed for common criminality, whose identity was not disclosed,
(a) norāda uz pašreizējo Padomes lēmumu visbeidzot atļaut ierobežotam Parlamenta deputātu skaitam iepazīties ar Komisijai piešķirtajām pilnvarām uzsākt sarunas par ES un Lībijas pamatnolīgumu; tomēr pauž nožēlu par kavēšanos šā lēmuma pieņemšanā un prasa, lai EP saņemtu informāciju par sarunu pilnvarām par visiem starptautiskajiem nolīgumiem saskaņā ar LESD 218. panta 10. punktu, kas paredz, ka Parlaments tiek nekavējoties un pilnībā informēts visos procedūras posmos;
(a) Notes the recent Council decision to finally allow a limited number of Members of Parliament to read the mandate given to the Commission to negotiate a Framework Agreement between the EU and Libya ; regrets however the delay in this decision and calls for the EP to be granted access to the mandates of all international agreements under negotiation, in accordance with Article 218(10) TFEU, which states that Parliament shall be immediately and fully informed at all stages of the procedure;
(b) atzinīgi vērtē sarunu uzsākšanu starp ES un Lībiju kā soli, lai ES izveidotu jaunas attiecības Vidusjūras reģionā un Āfrikā; uzskata sadarbību ar Lībiju par lietderīgu, risinot tādas jautājumus kā drošība un stabilitāte, migrācija, sabiedrības veselība, attīstība, tirdzniecība, klimata pārmaiņas, enerģētika un kultūra;
(b) Welcomes the opening of negotiations between the EU and Libya, as a step to develop a new relationship for the EU in the Mediterranean region and in Africa; considers cooperation with Libya useful in addressing issues such as security and stability, migration, public health, development, trade, climate change, energy and culture;
(c) prasa Padomei un Komisijai stingri mudināt Lībiju ratificēt un īstenot Ženēvas 1951. gada Konvenciju par bēgļiem un tās 1967. gada protokolu, tostarp pilnībā sadarboties ar ANO augsto komisāru bēgļu jautājumos, lai nodrošinātu pienācīgu aizsardzību un tiesības migrantiem, un pieņemt tiesību aktus patvēruma jomā, kuros attiecīgi tiktu atzīts bēgļu statuss un tiesības, jo īpaši kolektīvas izraidīšanas aizliegums un neizraidīšanas princips;
(c) Urges the Council and the Commission to strongly recommend that Libya ratify and implement the Geneva Convention on Refugees of 1951 and its 1967 Protocol, including full cooperation with UNHCR so as to guarantee adequate protection and rights for migrants, and adopt asylum legislation that recognises refugees’ status and rights accordingly, notably the prohibition of collective expulsion and the principle of ‘non-refoulement’;
(d) atgādina Padomei un Komisijai par to pienākumu pilnībā nodrošināt ES ārējās politikas atbilsmi Pamattiesību hartai, jo īpaši tās 19. pantam, ar kuru tiek aizliegta kolektīva izraidīšana un iedibināts neizraidīšanas princips;
(d) Reminds the Council and the Commission of their obligations to ensure full compliance of the EU’s external policy with the Charter of Fundamental Rights, particularly its Article 19, which prohibits collective expulsion and grants the principle of ‘non-refoulement’;
(e) mudina Padomi un Komisiju pieprasīt, lai Lībijas iestādes paraksta saprašanās memorandu, ar ko ANO augstajam komisāram bēgļu jautājumos piešķir valstī juridisku statusu ar pilnvarām pilnībā īstenot piekļuves un aizsardzības pasākumus;
(e) Urges the Council and the Commission to request that the Libyan authorities sign a Memorandum of Understanding granting UNHCR a legal presence in the country, with a mandate to exercise its full range of access and protection activities;
(f) prasa Padomei un Komisijai nodrošināt, lai atpakaļuzņemšanas nolīgums ar Lībiju tiktu piemērots vienīgi nelikumīgiem imigrantiem, līdz ar to izslēdzot tos, kuri ir reģistrējušies kā patvēruma meklētāji, bēgļi vai personas, kam nepieciešama aizsardzība, un vēlreiz atgādina, ka neizraidīšanas princips attiecas uz jebkurām personām, kuras apdraud nāvessoda izpildes, necilvēcīgas izturēšanās vai spīdzināšanas risks;
(f) Urges the Council and the Commission to ensure that a readmission agreement with Libya could only be envisaged for irregular immigrants, excluding therefore those who declare themselves asylum-seekers, refugees or persons in need of protection, and reiterates that the principle of ‘non-refoulement’ applies to any persons who are at risk of the death penalty, inhumane treatment or torture;
(g) aicina Padomi ierosināt pārvietot ANO augstā komisāra bēgļu jautājumos noteiktus bēgļus saskaņā ar 2010. gada 4. oktobra darba kārtību sadarbībai migrācijas jomā;
(g) Calls on the Council to offer resettlement to recognised refugees identified by UNHCR in Libya according to the agreed Migration Cooperation Agenda of 4 October 2010;
(h) aicina Padomi un Komisiju stiprināt atbalstu ANO augstā komisāra bēgļu jautājumos darbībai, mudinot Lībijas iestādes ievērot starptautiskos humānas attieksmes standartus pret nereģistrētiem migrantiem šajā valstī, tostarp nodrošināt ANO augstajam komisāram bēgļu jautājumos regulāru piekļuvi aizturēšanas centriem;
(h) Calls on the Council and the Commission to strengthen their support for UNHCR activities while promoting towards the Libyan authorities respect for international humanitarian standards for undocumented migrants in the country, including the systematic access of the UNHCR to detention centres;
(i) aicina Padomi un Komisiju ierosināt sniegt atbalstu Lībijai, iesaistot ANO augsto komisāru bēgļu jautājumos, Starptautisko Migrācijas organizāciju, Starptautisko Migrācijas politikas attīstības centru un citas ekspertu aģentūras, lai risinātu cilvēku tirdzniecības problēmu šajā reģionā, īpašu uzmanību pievēršot sieviešu un bērnu aizsardzībai, tostarp atbalstīt legālo migrantu integrāciju un to migrantu apstākļu uzlabošanu, kuri valstī atrodas nelegāli; šajā sakarībā atzinīgi vērtē vienošanos par darba kārtību sadarbībai migrācijas jomā, kuru 2010. gada oktobrī parakstīja komisāri C. Mälmstrom un Š. Füle un Lībijas iestādes;
(i) Calls on the Council and the Commission to propose assistance to Libya, involving UNHCR , IOM, ICMPD and other expert agencies, aimed at addressing the problem of trafficking of human beings in the region, with special attention to the protection of women and children, including assistance to integrate legal migrants and to improve conditions for migrants found illegally in the country; to this effect welcomes the agreement on a migration cooperation agenda signed between Commissioners Mälmstrom and Füle and the Libyan authorities in October 2010;
(j) prasa Komisijai sniegt Parlamentam pilnīgu un sīku informāciju par ārējiem finanšu instrumentiem, kas izmantoti ES un Lībijas partnerattiecību nolīgumā;
(j) Urges the Commission to disclose to Parliament all detailed information related to the financial external instruments used for the EU-Libya Partnership Agreement;
(k) prasa Padomei mudināt Lībiju ievērot moratoriju attiecībā uz nāvessodu saskaņā ar ANO Ģenerālās asamblejas 2007. gada 18. decembrī un 2008. gada 18. decembrī pieņemtajām rezolūcijām, lai atceltu nāvessodu, un sniegt statistikas datus par personām, kurām Lībijā kopš 2008. gada izpildīts nāvessods, kā arī izpaust attiecīgo personu vārdus un viņu notiesāšanas iemeslus; aicina Augsto pārstāvi / Komisijas priekšsēdētāja vietnieci parādīt, ka ES piešķir prioritāti nāvessoda atcelšanai, regulāri aktualizējot šo jautājumu sarunās ar Lībijas iestādēm;
(k) Urges the Council to encourage Libya to commit to a moratorium on the death penalty , in compliance with the UNGA resolutions adopted on 18 December 2007 and 18 December 2008, with a view to abolishing the death penalty, and to release statistics on all persons executed in Libya since 2008 and divulge the identity of the persons concerned and the charges on which they were convicted; calls on the HR/VP to demonstrate the political priority which the EU assigns to abolition of the death penalty by systematically raising this issue with Libyan authorities;
(l) aicina Padomi uzstāt, lai pamatnolīgumā iekļautu klauzulu par Starptautisko krimināltiesu, šādi panākot, ka Lībija apsver iespēju ratificēt Romas statūtus;
(l) Calls on the Council to insist on the inclusion in the Framework Agreement of a clause on the International Criminal Court, leading Libya to consider ratifying the Rome Statute;
(m) aicina Padomi ierosināt Lībijai sadarboties saistībā ar programmām, ar ko stiprina reģionālās sinerģijas ilgtspējīgas attīstības un vides jautājumos, piemēram, saistībā ar klimata pārmaiņām, ūdens trūkumu un pārtuksnešošanos;
(m) Calls on the Council to propose to Libya cooperation on programmes to strengthen regional synergies on sustainable development and environmental matters, such as climate change, water scarcity and desertification;
(n) aicina Padomi un Komisiju sarunās par pamatnolīgumu sekmēt Lībijas līdzdalību Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu partnerattiecībās un Savienības Vidusjūrai pasākumos un galvenajos projektos;
( n ) Calls on the Council and the Commission to encourage, during the negotiations on the Framework A greement, Libya 's participation in the Euro - Mediterranean Partnership and the activities and main projects of the Union for the Mediterranean ;
(o) aicina Padomi un Komisiju pilnībā ievērot pienākumu saskaņā ar LESD 218. pantu pienācīgi informēt Parlamentu par ES centieniem veidot sadarbību ar Lībiju kodolenerģijas jomā, ko izskata pamatnolīguma sarunu sadaļā „Enerģētika”, tostarp par visu ietekmi uz politiku un drošību;
(o) Calls on the Commission to fully respect its obligation under Article 218 TFEU by duly informing Parliament on what is being sought by the EU on ‘nuclear cooperation’ with Libya under the ‘Energy’ chapter in the Framework Agreement negotiations, including all political and security implications;
(p) atzinīgi vērtē Lībijas veselības iestāžu un profesionāļu nozīmīgos panākumus, būtiski uzlabojot medicīnas un zinātnes spējas risināt HIV-AIDS problēmu, kas tika sasniegti, ES un Lībijai kopīgi īstenojot Bengāzi veltīto rīcības plānu, un atbalsta prasīto šādas sadarbības paplašināšanu attiecībā uz citām infekcijas slimībām un citiem medicīnas centriem Lībijā; aicina ES dalībvalstis paplašināt specializēto veselības aprūpi pacientiem Lībijā, tostarp atvieglojot pagaidu ārstēšanās iespējas specializētās iestādēs Eiropā;
(p) Congratulates Libyan health authorities and professionals on the remarkable improvement in medical and scientific capacities to deal with HIV-AIDS, which was achieved through the Benghazi Action Plan, jointly implemented by the EU and Libya, and supports the requested extension of such cooperation to other infectious diseases and other medical centres in Libya; calls on EU Member States to extend specialised healthcare to Libyan patients, including facilitating temporary treatment in specialised institutions in Europe;
(q) uzskata, ka pamatnolīgumā jāietver palīdzība iestāžu spēju uzlabošanai, lai stiprinātu pilsonisko sabiedrību, atbalstītu modernizācijas centienus, veicinātu demokrātiskas reformas, plašsaziņas līdzekļu un tiesu varas neatkarību, kā arī atbalstītu citus centienus, ar ko veicina uzņemējdarbībai, zinātnei, NVO un citām Lībijas ieinteresētajām aprindām labvēlīgu vidi;
(q) Considers that the Framework Agreement should include assistance on institutional capacity building, as a means to strengthen civil society, support modernisation, encourage democratic reforms, independent media and an independent judiciary, and encourage other efforts to open up space for business, academia, NGOs and other Libyan stakeholders;
(r) aicina Padomi un Komisiju nodrošināt, ka tirdzniecībai paredzētājās programmās prioritāte tiek piešķirta pašreizējā atbalsta sniegšanai uzņēmumiem, jo īpaši mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, lai maksimāli palielinātu to spējas eksportēt;
(r) Calls on the Council and Commission to ensure that the programmes designed for trade focus on provision of actual support to enterprises, particularly small and medium-sized businesses, in order to maximise their export potential;