natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sander de Bruyn, Agnieszka Markowska, and Marc Davidson, Why the EU could and should adopt higher greenhouse gas reduction targets - A literature review, Delft 2010, http://www.stopclimatechange.net/fileadmin/bali/user_upload/docs/7213_finalreportSdB.pdf , institūta Sandbag 2010. gada februārī publicēto pētījumu " The Carbon Rich List: The companies profiting from the EU Emissions Trading Scheme "
Sander de Bruyn, Agnieszka Markowska, and Marc Davidson, Why the EU could and should adopt higher greenhouse gas reduction targets - A literature review , Delft 2010, http://www.stopclimatechange.net/fileadmin/bali/user_upload/docs/7213_finalreportSdB.pdf. ; the Sandbag institute's study, ‘The Carbon Rich List: The companies profiting from the EU Emissions Trading Scheme’, published in February 2010
Anna Pearson, The Carbon Rich List: The companies profiting from the EU Emissions Trading Scheme, Company analysis of the EU Emissions Trading Scheme compiled in association with carbonmarketdata.com, February 2010, http://www.climnet.org/index.php?option=com_docman&task=doc_download&Itemid=55&gid=1551. un institūta Carbon Trust pētījumu " International carbon flows ",
Anna Pearson, The Carbon Rich List : The companies profiting from the EU Emissions Trading Scheme , Company analysis of the EU Emissions Trading Scheme compiled in association with carbonmarketdata.com, February 2010, http://www.climnet.org/index.php?option=com_docman&task=doc_download&Itemid=55&gid=1551. , and the Carbon Trust institute’s study, ‘International carbon flows’,
– ņemot vērā 2008. gadā publicēto starptautisko novērtējumu par lauksaimniecības zinātni un attīstības tehnoloģijām
– having regard to the International Assessment of Agricultural Knowledge, Science and Technology for Development published in 2008
– ņemot vērā noteikumus par ieguldījumiem Enerģētikas hartā, kas ir pamatā 2009. gada 27. aprīļa lietai " Vattenfall Europe Generation AG pret Vācijas Federatīvo Republiku"
– having regard to the rules on investment in the Energy Charter, which are behind the case of ‘Vattenfall Europe Generation AG v. Federal Republic of Germany of 27 April 2009
ARB/09/6 , kurā uzņēmums vēršas pret dalībvalsti, kas pastiprina noteikumus vides jomā,
ARB/09/6 in which a company attacks a Member State imposing stricter environmental rules,
– ņemot vērā 2009. gada 14. maija Ontario Videi nekaitīgās enerģijas aktu
– having regard to the Ontario Green Energy Act of 14 May 2009
– ņemot vērā ES 2003. gada maija Rīcības plānu attiecībā uz tiesību aktu izpildi, pārvaldību un tirdzniecību mežu nozarē (FLEGT),
- having regard to the EU FLEGT (Forest Law Enforcement, Governance and Trade) Action Plan of May 2003,
– ņemot vērā Starptautiskās tirdzniecības komitejas ziņojumu un Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas un Attīstības komitejas atzinumus ( A7-0310/2010 ),
– having regard to the report of the Committee on International Trade and the opinions of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety and the Committee on Development ( A7‑0310/2010 ),
A. tā kā Zemes temperatūra pēdējā gadsimta laikā jau ir paaugstinājusies un turpinās paaugstināties un tā kā globālās sasilšanas ietekme uz ekonomiku, sabiedrību un vidi notiek satraucošā mērogā, un tā kā ir nepieciešams ierobežot sasilšanu līdz mazāk nekā 2°C;
A. whereas the Earth’s temperature has already increased over the last century and will continue to increase and whereas the economic, social and ecological repercussions of global warming are assuming worrying proportions and it is vital to limit this warming to less than 2°C,
B. tā kā ANO 2009. gada augstākā līmeņa sanāksmē par klimata pārmaiņām Kopenhāgenā panāktā vienošanās ir nepietiekama; tā kā Eiropas Savienība nav spējusi īstenot vadošo lomu, jo tās mērķiem nepietiek vēriena un pietrūkst vienotības;
B. whereas the agreement reached at the UN climate summit in Copenhagen in December 2009 is inadequate; whereas the European Union did not manage to play a leading role because its objectives lacked ambition and it failed to present a united front,
C. tā kā ANO 2009. gada augstākā līmeņa sanāksmē par klimata pārmaiņām Kopenhāgenā panāktā vienošanās ir nepietiekama un rada vilšanos; tā kā sarunu partneri nespēja panākt vispārēju vienprātību un Eiropas Savienība nespēja uzņemties vadošo lomu un paust vienotu nostāju;
C. whereas the agreement reached at the UN climate summit in Copenhagen in December 2009 is inadequate and disappointing; whereas the negotiating partners did not manage to reach global consensus, and the European Union did not manage to assume a leading role and failed to present a united front;
D. atzinīgi vērtējot Eiropadomes apņemšanos līdz 2050. gadam samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas Eiropā par 80–95 % salīdzinājumā ar 1990. gadu, kas ir nepieciešams mērķis, lai Eiropas Savienība atgūtu vadošo starptautisko lomu klimata jomā, jo citas valstis ir stingri apņēmušās nodrošināt videi draudzīgu ekonomiku, sevišķi ar ekonomikas atveseļošanas plāniem; stingri atbalstot mērķi līdz 2020. gadam par 30 % samazināt emisijas Eiropā neatkarīgi no starptautisko sarunu rezultātiem;
D. welcoming the European Council’s goal of reducing European greenhouse gas emissions by 80-95% by 2050 compared with their 1990 levels, this target being necessary for the EU to regain its leading role in international climate initiatives, as other countries have made strong commitments to developing a green economy, notably through their economic recovery plans; strongly supporting the objective of cutting European emissions by 30% by 2020, regardless of the outcome of international negotiations,
E. tā kā Kankunas augstākā līmeņa sanāksme sniedz unikālu nozīmīga dialoga iespēju, tajā vajadzētu pieņemt juridiski saistošsus instrumentus un stingrākas pārbaudes procedūras un tai vajadzētu būt īpaši svarīgam posmam ceļā uz visaptverošu un juridiski saistošu darbības nolīgumu, lai varētu saglabāt globālās sasilšanas līmeni par ievērojami mazāk nekā 2°C;
E. whereas the Cancun Summit provides a unique opportunity for a substantive dialogue, should adopt legally binding instruments and much stronger verification procedures and should be a key step towards a comprehensive and legally binding operational agreement to help keep global warming well below 2°C, ,
F. tā kā cīņa pret klimata pārmaiņām ir viens no konkurences faktoriem un Eiropas prioritātes šajā jomā ir enerģijas taupīšana un atjaunojamā enerģija, kas ļauj uzlabot Savienības energodrošību un rada lielas iespējas rūpniecības attīstības, jauninājumu, teritoriju labiekārtošanas un darba vietu izveides jomā;
F. whereas combating climate change is a factor in competitiveness, with Europe's priorities being energy savings and renewable energies that help improve EU energy security and offer major potential in terms of industrial development, innovation, regional development and job creation,
G. tā kā subsidēta enerģija un neierobežota CO2 emisija dažām valstīm rada salīdzinošas priekšrocības;
G. whereas subsidised energy and unrestricted CO2 emission in certain countries create a comparative advantage,
H. tā kā Eiropas Savienības atbildība klimata jomā nevar aprobežoties ar siltumnīcefekta gāzu emisiju tās teritorijā, jo nesen veikti pētījumi liecina, ka ar patēriņu saistītas emisijas ir lielākas par rūpniecības radītajām emisijām, un šīs atķsirības ir 35 % Apvienotajā Karalistē, 45 % Francijā un 60 % Zviedrijā;
H. whereas the European Union's climate responsibility cannot be limited to greenhouse gas emissions on its own territory, as recent estimates put consumption-related emissions well in excess of production-related emissions, with figures of around 35% for the United Kingdom, 45% for France or 60% for Sweden,
1. atzinīgi vērtē Eiropadomes apņemšanos līdz 2050. gadam samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas Eiropā par 80-95 % salīdzinājumā ar 1990. gadu, kas ir nepieciešams mērķis, lai Eiropas Savienība atgūtu vadošo starptautisko lomu klimata jomā, kamēr citas valstis ir stingri apņēmušās nodrošināt videi draudzīgu ekonomiku, jo īpaši ar ekonomikas atjaunošanas plāniem; stingri atbalsta mērķi līdz 2020. gadam par 30 % samazināt emisijas Eiropā neatkarīgi no starptautisko sarunu rezultātiem, kam vajadzētu mudināt citas valstis uzņemties vērienīgākas saistības;
Welcomes the European Council’s goal of reducing European greenhouse gas emissions by 80 to 95% by 2050 compared to their 1990 levels, this target being necessary for the EU to regain its leading role in international climate initiatives as other countries have made strong commitments to develop a green economy, notably through their economic recovery plans; strongly supports the objective to cut European emissions by 30% by 2020, regardless of the outcome of international negotiations, which should stimulate other countries to enter into more ambitious commitments;
6. uzsver, ka Eiropas Savienības tirdzniecības politika gan divpusējā, gan daudzpusējā līmenī ir līdzeklis un nevis pašmērķis un ka tai ir jābūt saskaņotai ar klimata pārmaiņu apkarošanas mērķiem un vajadzētu paātrināt vērienīgas vienošanās pieņemšanu klimata jomā;
Stresses that the European Union’s trade policies – whether bilateral or multilateral – are a means to an end and not an end in themselves, and that these should be consistent with its objectives to combat climate change and should anticipate the conclusion of an ambitious climate agreement;
10. aicina Komisiju un PTO dalībvalstis panākt, ka PTO kādā no saviem atzinumiem atzīst klimata pārmaiņu nozīmi un ietekmi, un strādāt pie tā, lai ar PTO noteikumiem globālie centieni novērst klimata pārmaiņas, tās mazināt un tām pielāgoties nevis tiktu mazināti, bet gan atbalstīti;
Calls on the Commission and WTO members to seek to secure an opinion from the WTO acknowledging the significance and impact of climate change and encourage the WTO to pursue the objective of ensuring that WTO rules do not undermine but promote global efforts to combat, reduce and adapt to climate change;
Spēcīgāka pozitīva saikne starp tirdzniecību un klimata aizsardzību
Stronger positive interaction between trade and climate protection
22. vēlas, lai Eiropas Savienība uzņemtos starptautiska līdera lomu šajā jomā, un prasa Komisijai nekavējoties ierosināt grafiku šo subsīdiju pārtraukšanai Savienībā, ņemot vērā, ka šajā procesā būs jāiesaista papildu sociāli un rūpnieciski pasākumi; turklāt atgādina par Eiropas Parlamenta prasību Komisijai un dalībvalstīm nepieļaut, lai eksporta kredītaģentūras un Eiropas Investīciju banka piešķirtu aizdevumus projektiem, kuri negatīvi ietekmē klimatu;
Wants the European Union to assume international leadership on this matter and calls on the Commission to come up swiftly with proposals for a timetable to phase out these subsidies in the EU, given that this process will have to involve the introduction of accompanying social and industrial measures; reiterates also Parliament’s request to the Commission and Member States to prevent export credit agencies and the European Investment Bank from granting loans to projects that have a negative impact on the climate;
Taisnīgākas cenas starptautiskajā tirdzniecībā un CO2 emisiju nepieļaušana
Making international trade prices fairer and avoiding carbon leakage
26. tomēr norāda, ka sarunu par klimatu pamatā ir "kopējas, taču diferencētas atbildības" princips un ka klimata politikas vājums jaunattīstības valstīs kopumā ir skaidrojams ar to ierobežotajām finanšu vai tehnoloģiskajām spējām, nevis ar vides dempinga mērķi;
Notes, however, that climate negotiations are based on the principle of ‘shared but differentiated responsibility’ and that the weakness of climate policies in developing countries is generally explained by their more limited financial or technological capacities and not by any environmental dumping goals;
29. uzsver, ka nepastāv vienots risinājums visām attiecībā uz CO2 emisiju jutīgām rūpniecības nozarēm un ka produkta īpašības vai tirgus struktūra ir īpaši būtiski kritēriji, lai izvēlētos pieejamos līdzekļus (bezmaksas kvotu piešķiršana, valsts atbalsts vai pielāgošanas pasākumi uz robežām);
Emphasises that there is no single solution for industrial sectors that are vulnerable to carbon leakage, and that the nature of the product or the structure of the market are essential criteria for choosing between the tools available (free allocation of allowances, State aid or border adjustment measures);
32. atzīst, ka PTO noteikumi atbilst uz robežām veiktiem pasākumiem, lai novērstu iekšpolitikas sekas, jo vides radītās netiešās izmaksas tiek iekļautas izstrādājuma cenā, ja vien šādas korekcijas nav diskriminējošas;
Recognises that WTO rules are not incompatible with border measures to neutralise the effect of domestic policies incorporating the cost of environmental externalities into the prices of products, as long as such adjustments are not discriminatory;
Veicināt produktu diferencēšanu atkarībā no to ietekmes uz klimatu
Promoting product differentiation according to their impact on the climate
38. prasa Komisijai veikt pasākumus, lai atjaunotu diskusijas PTO par RPM un iespēju diskriminēt līdzīgus produktus atkarībā no to CO2 emisijām, enerģijas patēriņa un tehnoloģiju normām; uzskata, ka šādu iniciatīvu varētu apstiprināt PTO dalībvalstis, ja to papildinātu pasākumi, kas atvieglo tehnoloģiju nodošanu;
Calls on the Commission to take steps to re-launch discussions within the WTO on PPMs and the possibility of differentiating similar products in terms of their carbon footprint, energy footprint or technological standards; considers that such an initiative might be accepted by WTO members if it were accompanied by measures facilitating technology transfer;
40. uzsver — ir jācenšas nodrošināt, ka cenās iekļauj arī tirdzniecības radīto negatīvo ietekmi uz vidi un ka panāk principa „maksā piesārņotājs” piemērošanu; attiecībā uz vides standartiem mudina panākt marķēšanas un informācijas sistēmu sinhronizāciju;
Stresses that efforts must be made to ensure that adverse environmental effects resulting from trade are reflected in prices and that the ‘polluter pays’ principle is enforced; urges that the labelling and information systems regarding environmental standards be synchronised;
43. uzskata par ārkārtīgi svarīgu, ka starptautiskajai biodegvielas tirdzniecībai tiek noteikti stingri ilgtspējības standarti, jo tai ir pretrunīga ietekme uz vidi un sabiedrību;
Considers it crucial that there be strict standards of sustainability for the international trade in biofuels, bearing in mind their contradictory environmental and social impact;
Tirdzniecības liberalizācija nedrīkst apdraudēt vērienīgus klimata politikas virzienus
Trade liberalisation must not be at the cost of ambitious climate policies
50. pauž iebildumus pret noteikumiem tirdzniecības un ieguldījumu nolīgumos, kuri ļauj ieguldītājiem vērsties pret valsti, kas pastiprina klimata politiku; uzskata, ka konfliktu atrisināšanas noteikumus starp ieguldītāju un valsti var izmantot tikai tad, ja īpašs tiesisks regulējums ļauj valstij veikt vides aizsardzības pasākumus saskaņā ar pasaules mērķiem šajā jomā;
Opposes provisions in trade and investment agreements which allow investors to turn against a country that adopts more stringent climate policies; considers that the rules on settling disputes between an investor and a State should only be invoked if a specific legal framework allows the country to take environmental protection measures that are consistent with global objectives in the field;
Pilnībā iekļaut transportu tirdzniecības un klimata jautājumu problemātikā
Full inclusion of transport in the problem area of trade and climate issues
54. aicina Komisiju un dalībvalstis darīt visu iespējamo, lai Starptautiskajā Jūrniecības organizācijā panāktu juridiski saistoša nolīguma noslēgšanu par kuģniecības radītajām emisijām;
Calls on the Commission and Member States to do everything under their power to achieve a legally binding agreement on the reduction of shipping emissions in the context of the International Maritime Organisation;
57. pauž nožēlu, ka lielu starptautiskās tirdzniecības daļu veido homogēnas preces, kuras tikpat viegli varētu ražot vietējā līmenī, un ka nepieciešamo pārvadājumu veicēji nesedz savas vides izmaksas;
Regrets that a significant part of international trade consists of homogeneous products which could just as easily be produced locally and that the transport required does not bear its own environmental costs;
Pastiprināt tirdzniecības un klimata saskaņošanas līdzekļus
Strengthening tools that ensure consistency between trade and climate
61. aicina Komisiju ar trešām valstīm noslēgtos tirdzniecības nolīgumos regulāri iekļaut vides klauzulas, īpaši nosakot CO2 emisiju samazināšanu un zemu oglekļa emisiju līmeņa tehnoloģiju nodošanu;
Calls on the Commission systematically to include environmental clauses in trade agreements concluded with non-EU countries, with particular regard to reducing CO2 emissions and the transfer of low-emission technology;
63. prasa, lai šī bilance un pasākumi tiktu iekļauti "klimata sadaļā", kas ir obligāta visos tirdzniecības nolīgumos (brīvās tirdzniecības nolīgumi, ekonomisko partnerattiecību nolīgumi, vispārējo preferenču sistēmas reforma), un lai par šo sadaļu notiktu publiska apspriešanās un tā tiktu iesniegta Parlamentam;
Asks that this balance and these compensatory measures feature in a ‘climate chapter’ that is compulsory for all trade agreements (free trade agreements, economic partnership agreements, reform of the generalised system of preferences), and this chapter be subject to public consultation and be presented to Parliament;
67. uzskata, ka ES tirdzniecības attiecībās ar valstīm, kurām nav saistošas daudzpusējās vienošanās vides aizsardzības jomā, ir singrāk un konsekventāk jāīsteno "klimata diplomātija";
Considers that 'climate diplomacy' should be pursued with greater vigour and consistency in the EU’s trade relations with States which are not bound by multilateral environmental protection agreements;
68. atzīst, ka Eiropas tirdzniecības un klimata politikas saskaņošanu partnervalstis var izmantot vai uztvert kā apvedceļu, lai samazinātu mūsu importu un palielinātu mūsu eksportu;
Recognises that efforts to make European Union trade and climate policies consistent can be used or perceived by partner countries as a roundabout way of reducing our imports and increasing our exports;
71. atgādina par rūpnieciski attīstīto valstu, tostarp ES dalībvalstu, apņemšanos apsvērt iespēju piešķirt finansējumu jauninājumiem, lai cīnītos pret klimata pārmaiņām, un jo īpaši aplikt ar nodokli finanšu darījumus; prasa Komisijai nekavējoties ierosināt Padomei un Parlamentam šāda nodokļa ieviešanas Savienības līmenī projektu; prasa Komisijai tirdzniecības sarunās par finanšu pakalpojumu liberalizāciju iekļaut šāda mehānisma perspektīvu;
Recalls the commitment made by industrialised countries, including the EU Member States, to reflect on innovative funding to combat climate change, and in particular taxes on financial transactions; calls on the Commission to come up quickly with proposals to Council and Parliament on the introduction of this type of tax at EU level; calls on the Commission to incorporate the prospect of such a mechanism in trade negotiations on the liberalisation of financial services;
74. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Eiropadomes priekšsēdētājam, Padomei un Komisijai, valstu parlamentiem, kā arī ANO Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām izpildsekretāram un pušu 16. konferencei.
Instructs its President to forward this resolution to the President of the European Council, the Council, the Commission, the national parliaments, the Executive Secretary of the UN Framework Convention on Climate Change (UNFCCC) and to the 16th Conference of the Parties (COP 16).
ANO augstākā līmeņa tikšanās par klimatu Kopenhāgenā noslēdzās ar vienošanos, kas rada vilšanos un nespēj ierobežot planētas sasilšanu par mazāk nekā 2°C. Turklāt Kopenhāgenas vienošanās nav ne globāla, ne saistoša.
The outcome of the UN climate summit in Copenhagen was a disappointing agreement which will not be able to keep global warming below 2°C. On top of that, it is neither global nor binding.
ES ir tālu no tā, lai to varētu uzskatīt par galveno atbildīgo šajā neveiksmē, taču vienotības trūkums un nespēja paust vienotu nostāju un pieņemt emisiju samazināšanas un jaunattīstības valstu atbalsta mērķus atbilstīgi zinātnes ieteikumiem un Eiropas Parlamenta prasībām bieži ir padarījusi ES nesadzirdamu un neeefektīvu.
The EU is far from being the main culprit for this failure, but it was often inaudible and ineffective because of its lack of unity, its inability to speak with one voice and its inability to adopt targets for reducing emissions and supporting developing countries that were up to the level of scientists’ recommendations and Parliament’s requests.
Kādēļ ir šādas grūtības?
Why some many difficulties?
Pašlaik Eiropas Savienībai ir kārdinājums nerīkoties.
The European Union is currently tempted to do nothing.
Dažas rūpniecības nozares, kuras saņem stingru valdības atbalstu, pauž uzskatu, ka vērienīgai klimata politikai var būt dramatiskas sekas.
Some sectors of industry, with strong backing from governments, claim that an ambitious climate policy may have dramatic consequences.
Pat ja oficiālajos pētījumos nav apstiprināts šāds pasaules līmeņa apdraudējums un tiek atgādināts, ka pastāv citi aizsardzības līdzekļi pret CO2 emisiju, tiek pausts, ka vērienīga klimata politika kavēs ekonomikas un sociālās krīzes pārvarēšanu.
With official studies refuting this global threat and pointing out that instruments exist to protect against carbon leakage, it is claimed that an ambitious climate policy would impede efforts to overcome the economic and social crisis.
Tā ir rupja kļūda, ko nav pieļāvusi Ķīna un ASV, par ko liecina šo valstu ekonomikas atvesļošanas plānos ietvertā videi draudzīgas ekonomikas daļa.
This is a serious mistake that is not being made by China and the USA, as can be seen from the proportion of their economic recovery plans devoted to the green economy.
Uzņemoties līdera lomu cīņā pret klimata pārmaiņām, Eiropas Savienība pastiprinātu tās ekonomikas konkurētspēju, izmantojot enerģijas ietaupījumus un atjaunojamo enerģiju, kas ir divas jomas, kuras var uzlabot energodrošību un kurām ir lielas iespējas attiecībā uz rūpniecības attīstību, jauninājumiem, teritorijas labiekārtošanu un darba vietu izveidi.
If the European Union were to assume leadership in the battle against climate change, it would strengthen the competitiveness of its economy by means of energy savings and renewable energies, two sectors that can help improve its energy security and have massive potential in terms of industrial development, innovation, regional development and job creation.
Tomēr, lai īstenotu šo lomu un gūtu labumu no šiem konkurētspējas ieguvumiem, ES ir jāmaina tās divpusējās, reģionālās un daudzpusējās tirdzniecības politikas virzieni, jo preču un pakalpojumu tirdzniecība rada aptuveni 20 % no siltumnīcefekta gāzu emisijām pasaulē un ar patēriņu saistītās emisijas ir par 34 % lielākas par ražošanas radītajām emisijām Apvienotajā Karalistē, par 44 % Francijā un par 60 % Zviedrijā.
In order to play this role and reap the benefits of greater competitiveness, the EU will, however, have to change its bilateral, regional and multilateral trade policies, because trade in goods and services accounts for around 20% of global greenhouse gas emissions and because consumption-related emissions are 34% higher than production-related emissions in the UK, 44% higher in France and 60% higher in Sweden.
ES ir obligāti jāvēršas pret šīm "pārdotajām" emisijām, jo citādi tā riskē zaudēt jebkādu starptautisko uzticamību.
The EU has no choice but to do something about these ‘traded’ emissions, otherwise it risks losing all its international credibility.