natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sociālās nevienlīdzības pieaugums visā pasaulē un ASV, algu daļas sarukums pievienotās vērtības sadalījumā kopš pagājušā gadsimta 80-to gadu sākuma, mājsaimniecību pirktspējas kritums un pārmērīgu kredītsaistību finansēts patēriņa pieaugums vēl vairāk pastiprināja nelīdzsvarotību un to dēļ radās arī daži „finanšu jauninājumi”.
Widening social inequalities both globally and within individual countries, coupled with the diminishing share of value added accounted for by wages and salaries since the beginning of the 1980s, the dwindling purchasing power of households and the development of consumption based on excessive household debt, all played a decisive role in the development of these imbalances and of certain "financial innovations".
Šajā krīzē galu galā izpaužas novirzes, ko radījusi pārlieka paļaušanās uz risku, gūstot peļņu nepietiekami reglamentētā vai uzraudzītā globalizētā finanšu sistēmā.
This crisis is finally the outcome of the abuses spawned by an excessive reliance on risk-taking to boost profits in an inadequately regulated or supervised globalised financial system.
Tā atklāj tādu ekonomikas un pārvaldības sistēmu, kurā sasniegtas noteiktas robežas.
It helps shed light on an economic system and system of governance that had reached certain limits.
Attiecībā uz otro punktu referente uzskata, ka pirmā no tās gūstamā mācība liecina par lēmējprocesu nepareizību.
Moving on to the second aspect, the rapporteur considers that the main lesson to be learnt relates to a dysfunction in decision-making process es .
Acīmredzams, ka krīzi noregulēt nebija nekādas vēlēšanās, kamēr vēl nebija tādas vajadzības, („ As long as the music is playing, you’ve got to get up and dance ”
It is clear that there was no desire to take action on this crisis until it was essential to do so (" As long as the music is playing, you've got to get up and dance
Bankas Citigroup izpilddirektora Charles O. Prince citāts „The Financial Times” intervijā 2007. gada jūlijā. ), un globalizētajai pasaulei un Eiropas Savienībai nācās pilnā mērā izbaudīt sadarbības trūkuma sekas.
Quote from the CEO of Citigroup , Charles O. Prince, in an interview with the Financial Times in July 2007. ") and the full scale of the cost of non-cooperation was felt by a globalised world and by the European Union.
Kad tirgus pārņēma panika, dalībvalstu reakcija bija juceklīga un tai nekavējoties sekoja sankcijas.
When panic took hold of the markets, the initial reaction by the Member States was uncoordinated and was immediately punished.
Stāvoklis mainījās tikai pēc tam, kad dalībvalstīs parādījās signāli par gribu kopīgi risināt globālās krīzes situāciju, kamēr dalībvalstu rīcība joprojām bija tirgus uzraudzībā.
It was only once the Member States sent out signals of their desire to tackle this global crisis together that the situation was reversed, as the markets kept an eye on the Member States.
Atskatoties uz rīcību krīzes pārvarēšanai, nepārprotami jānoskaidro, kāda papildus starptautisku forumu skaita vairošanai un politiskas varas īstenošanai attiecībā uz ECB ir globālās pārvaldības loma ekonomiskās un monetārās savienības efektivitātes nodrošināšanā.
When one looks back at how the crisis was managed, questions clearly need to be asked about the role of global governance beyond the proliferation of international fora and the role of political authority with respect to the position of the ECB in ensuring the effective management of Economic and Monetary Union.
Vajadzēja notikt krīzei, lai Eirogrupa tiktu organizēta valstu un valdību vadītāju līmenī, uz ko mēs ilgstoši aicinājām.
It took a crisis to bring about the organisation of a Eurogroup at head of state and government level, a body that we have long been calling for.
Eiropas Savienībai tas turpmāk nodrošina ekonomiskās pārvaldības mehānismus, kas piemēroti gan parastām, gan krīzes situācijām.
Looking forward, this should result in the Union being equipped with economic governance mechanisms that are suitable both for normal times and times of emergency.
Attiecībā uz Komisiju, nerunājot par personālijām, pārsteidza šīs organizācijas grūtības šāda veida krīzes pārvaldīšanā un neatbilstīgais sniegums, no vienas puses, procedūrā noteiktās makroekonomiskās politikas īstenošanā un, no otras puses, darbā ar finanšu tirgus reglamentējošiem tiesību aktiem un sadarbībā ar valstu uzraudzības organizācijām.
At the Commission, leaving aside the role of individuals, what has been striking has been the difficulty experienced in coping with this sort of crisis and the unfitness of an organisational approach involving, on the one hand, the pursuit of macroeconomic policy via established procedures and, on the other, legislation for the financial markets and liaison with the coordination function of national supervisory bodies.
Šajā organizācija netiek ņemta vērā aspektu savstarpējā ietekme un tas, ka jāsalīdzina gan mikrokonsultatīvas, gan makrokonsultatīvas analīzes dati.
There is no provision here for addressing the impact of the one on the other or for the essential interconnection of macroprudential and microprudential analyses.
Attiecībā uz šīm nepareizībām referents pauž pārliecību, ka mūsu turpmākais ekonomiskais modelis jānostiprina pret krīzēm, padziļināti pārkārtojot tā būtiskos elementus.
Given these dysfunctions, the rapporteur believes that our economic model must in future be made much more crisis-resistant through a profound re-balancing of its key components.
Eiropas Savienībai jāpanāk efektivitāte, paļaujoties pašai uz saviem spēkiem.
The Union must rely on its own strength in order to be effective.
Eiropas Savienībai pilnībā jāīsteno sava ietekme jomās, kurās tai ir dalīta kompetence ar dalībvalstīm, izmantojot savu iekšējo spēku, lai vairotu ES ietekmi globalizētajā pasaules iekārtā.
In areas of shared competence with the Member States it must play its part to the full and it must draw on its internal strength in order to pull its weight in shaping globalisation.
Eiropas Savienība vairs nevar paļauties uz izaugsmi citos pasaules reģionos, un tai jāapliecina gan savas intereses, gan arī savas vērtības pasaules mērogā.
The Union can no longer gamble on the growth of other world regions; it must assert not only its interests but also its values at world level.
Otrs krīzes reakcijas analīzes elements attiecas uz ātrumu, ar kādu finanšu nozarei tika sniegts atbalsts un šī atbalsta nozīmi.
The second point to be made with regard to responses to the crisis so far concerns the swiftness and scale of the support given to the financial sector .
Daudzi uzskata, ka kopš krīzes izcelšanās peļņa ir tikusi privatizēta, savukārt zaudējumu segšana uzticēta sabiedrībai.
There is a widely held view that, since the outset of the crisis, we have seen profits privatised and losses taken into public ownership.
Situācijā, kad pirktspēja krīt, neizpratni varētu radīt summas, ko valstis, izlemjot par tām dažās dienās, piešķīrušas banku nozares glābšanai.
In a situation characterised by reduced purchasing power, the spectacle of governments releasing huge sums over the space of a few days to rescue the banking sector could result in a widespread sense of bafflement.
Recesijā ieslīgušās Eiropas ekonomikas dēļ dalībvalstīm ir nācies sniegt apjomīgu atbalstu saimnieciskās darbības atlabšanai.
The onset of economic recession in Europe forced the Member States to pump vast amounts into underpinning economic recovery.
Šim atbalstam joprojām ir galvenā nozīme, un pārtraukt finansiālu stimulēšanu no valsts budžeta varētu būt draudīgi ekonomikas atlabšanai.
Their support remains crucial and any premature withdrawal of public input would weaken the recovery.
Turklāt situācijas nopietnības dēļ Eiropas Savienībai jāpierāda savs potenciāls, tostarp sociālajā jomā, lai arī tā faktiski nav ES kompetence, jo iedzīvotāji sev zināmo sociālo situāciju saista arī ar ES darbību.
The serious nature of the situation also requires the EU to prove itself inter alia in the sphere of social affairs because, whatever the reality of its competences, ordinary people in the Union make a connection between the social circumstances they experience and the way the EU functions.
Bez tam sociālās problēmas veicina arī nacionālisma uzliesmojumus, protekcionismu un negatīvu sabiedrības viedokli pret ES.
If it fails to prove itself, we shall see a resurgence of nationalism in various quarters, as well as protectionism, and a worsening of the anti-EU mood.
Ekoloģiskās rūpniecības revolūcijas radītās darba vietas, tostarp citās nozarēs, noteikti būs atspaids, taču ar tām vien nepietiks.
Job-creation via the knock-on effects of the forthcoming ‘green’ industrial revolution, while certainly useful, will not in itself be enough.
Tādējādi viens no galvenajiem uzdevumiem pašreizējā posmā ir uzturēt pietiekamu politisku spiedienu, lai izdotos izlabot tirgus nepareizības un atjaunot tādu sistēmu, kas sniegtu finanšu pakalpojumus reālajai ekonomikai.
So one of the big challenges in the current phase of the crisis is to keep the political pressure sufficiently sustained to ensure that what has gone wrong with the market today is put right and to re-establish a system that serves to finance the real economy.
Finanšu tirgu atjaunošana pirmām kārtām ir jāorientē uz ekonomikas vajadzībām, ilgtermiņa ieguldījumiem, ar klimata pārmaiņām un sabiedrības novecošanos saistītajiem uzdevumiem.
In the task of rebuilding the financial markets there has to be a shift of direction, with a restructuring around the economy’s needs, around long-term investment, the challenge of climate change and population ageing.
Pagaidām šādas pārorientēšanās nosacījumi nav noskaidroti, jo svarīgajās pārrunās iesaistīti ir tikai finanšu tirgus dalībnieki un valstu amatpersonas.
So far, we have not grasped what is required to bring about that shift because the crucial negotiations are conducted solely between financial-market players and public authorities.
Secinājumi, problēmas un turpmākie uzdevumi
Conclusions, challenges and further work
Lai gan Eiropas Savienība pārdzīvo savas pastāvēšanas laikā lielāko sociālās jomas un ekonomikas krīzi, kas grauj tās līdzšinējos pamatus, desmit gadus attālu nākotni attiecībā uz iekšējo tirgu, konkurences politiku vai vienošanos par stabilitāti iespējams plānot, tikai pamatojoties uz pašreizējo situāciju un tādējādi šajā ziņojumā konstatētajiem atzinumiem un problēmām.
With the Union experiencing the most serious social and economic crisis in its history – a crisis undermining what have to date been its core components, from the internal market to competition policy and the stability pact – projections for the decade ahead are not possible unless they take as their starting point the current situation, i.e. the issues recognised and the challenges identified in this report.
Stratēģija „ES 2020” būtu jādefinē atbilstīgi šiem kopējiem centieniem, krīzes pārvarēšanas centieniem un stratēģiskajai pēckrīzes plānošanai.
Definition of the EU 2020 strategy ought to have been part of the overall effort, part of the process of crisis management and of strategic planning beyond the crisis.
Šis stratēģiskās plānošanas pasākums Eiropas Savienībai būtu jāveic plašā sadarbībā ar valstu parlamentiem, sociālajiem partnerim un pilsonisko sabiedrību, un stratēģijas izstrādē daudz lielākā mērā būtu jāiesaista Eiropas Parlaments.
This strategic exercise by the Union also ought to have been conducted in close cooperation with the national parliaments, the social partners and civil society, and to have involved the European Parliament to a much greater extent.
Ir konstatēts, ka īpašās komitejas misijas trešā darbības joma ir sadarbība, kas šobrīd nav pietiekama nedz Padomē, nedz Komisijā, un komitejas pagarināto pilnvaru laikā paredzēts tai veltīt galveno uzmanību.
The Special Committee on the Crisis has identified cooperation – an area of shortcoming at both the Council and the Commission – as the third aspect of its remit and the intended focus of its work under extended terms of reference.
Īpašās krīzes komitejas līdzšinējais darbs kopš tās izveidošanas ir devis iespēju izdarīt secinājumus un sniegt konkrētus ieteikumus par atsevišķiem jautājumiem; tas ir pamats aktīvāk censties sadarbībā iesaistīt dalībvalstu parlamentus, ieteikumus pārveidot tiesību aktu priekšlikumos un attiecīgi darba programmās.
The Committee’s work to date may have yielded conclusions and provided a basis for specific recommendations on certain points, but more intensive efforts need to be invested in exchanges on that basis with national parliaments and in transforming the recommendations into legislative proposals and from there into a work programme.
Pilnvaru termiņa izvirzīšana īpašajai komitejai radīs iespaidu, ka krīze ir pārvarēta, lai gan stāvoklis finanšu tirgos vēl nav stabilizējies, šī grandiozā sabrukuma ekonomiskās un sociālās sekas vēl nav zināmas, un tām paredzama dziļa un ilglaicīga ietekme.
Were the Special Committee to be wound up, it would create the impression that the crisis has been overcome, whereas in fact the situation on the financial markets has not stabilised and the full economic and social repercussions of the crash are still unclear, although they will be deep and lasting.
Visas patlaban iesāktās iniciatīvas (stratēģija „ES 2020”, jaunās vadlīnijas, ekonomiskā pārvaldība, finanšu plāni, regulējums un uzraudzība, globālās pārvaldības un ES pārstāvniecības reforma) būtu jāizstrādā uz krīzes modeļa konstatējumu pamata.
In all the areas in which initiatives are under way or are to be taken (on EU 2020 and new political guidelines, on economic governance, the financial perspective, regulation and supervision, reform of governance at world level and the Union’s representation) it must first be recognised that the current model is in crisis.
Tādēļ mēs prasām pagarināt šīs īpašās komitejas pilnvaru termiņu.
That is why we are asking that the terms of reference of the existing Special Committee be extended.
Tas jo īpaši dotu iespēju padziļināti uzraudzīt šīs daudzveidīgās darba kārtības īstenošanu, saskaņā ar turpmāk apstiprināmu darba programmu izstrādāt padziļinātu analīzi un politiskus ieteikumus un 2011. gada otrajā pusē iesniegt uzraudzības ziņojumu.
Such an extension would provide a means of monitoring this multifaceted agenda in a thorough way, studying the issues in greater depth and producing more meaningful policy recommendations based on a work programme to be established, with a follow-up report to be produced in the second half of 2011.
Finanšu, ekonomikas un sociālās krīzes īpašā komiteja norāda uz šādiem krīzes cēloņiem un sekām, kā arī ar to saistītajām darbībām un risinājumiem.
The Special Committee on the Financial, Economic and Social Crisis concludes on the following causes, effects, responses and remedies to the crisis:
Daži no finanšu krīzes galvenajiem cēloņiem ir globālā nelīdzsvarotība, vājš finanšu regulējums, pārāk liberāla monetārā politika Amerikas Savienotajās Valstīs, finanšu produktu sarežģītība un necaurredzamība kopā ar nepareiziem riska uzņemšanās stimuliem un īstermiņa atalgojuma sistēmām, kredītreitinga aģentūru interešu konflikts, neregulēti atvasinātie produkti, sociālā nevienlīdzība un videi nelabvēlīga izturēšanās.
Global imbalances, lax financial regulation, a loose monetary policy in the USA, the complexity and opacity of financial products together with wrong risk-incentives and short-term featured remuneration systems, conflict of interests of Credit Rating Agencies, unregulated derivatives, social inequalities and environment-hostile behaviours were among the main causes of the financial crisis.
Pašreizējā finanšu krīze radīja ekonomiskās aktivitātes sarukumu visā pasaulē un izraisīja globālu krīzi ekonomikas un sociālajā jomā, ievērojami palielinot bezdarbu, nabadzību un sociālo atstumtību.
The current financial turmoil caused world-wide contraction in economic activity and triggered a global economic and social crisis with widespread increases in unemployment, poverty and social exclusion.
ES pieņemtajiem glābšanas pasākumiem bija pozitīva ietekme, un atzinīgi tika novērtēta Eiropas Finanšu stabilizācijas mehānisma izveide.
The rescue measures adopted in the EU had a positive result and the creation of a European stabilisation mechanism was welcome.
Tomēr koordinācija starp dažādajiem dalībvalstu izstrādātajiem atveseļošanas plāniem nebija pietiekama, un Komisijai būtu jāziņo par šo plānu efektivitāti.
However, the level of co-ordination between the different national recovery plans was too modest and the Commission should report on their effectiveness.
Šī krīze liecina par to, ka nākotnē ir jāpastiprina Eiropas dimensija.
This crisis demonstrates the need for an increased European dimension in the future.
Tādēļ Eiropas Parlaments uzskata — Eiropai ir vajadzīga vienotāka, efektīvāka un mazāk birokrātiska Savienība, un Komisijai, kurai ir pienākums noteikt un aizsargāt Eiropas vispārējās intereses, prioritārā kārtībā jāizmanto savas iniciatīvas tiesības un jārīkojas Eiropas Savienības vārdā tajās jomās, kurās tai ir dalīta kompetence vai kompetence koordinēt dalībvalstu darbības.
This is why, the European Parliament believes that what Europe needs is a more united, efficient and less bureaucratic Union and that the Commission, whose task it is to define and defend the general European interest, must, as a priority and in line with its right of initiative, commit to action on behalf of the Union in those fields where it has shared competences or competence to coordinate Member States’ actions.
Komisijai vajadzētu uzņemties pilnu atbildību, lai varētu vadīt un finansēt projektus šādās jomās:
The Commission should assume full responsibility to ensure the steering and financing of projects in the following fields:
- atjaunojamie enerģijas avoti un „zaļās” enerģijas uzglabāšana;
- renewable energy sources and storage of green power;
- energoefektivitāte, jo īpaši transporta un būvniecības nozarē;
- energy efficiency, particularly in the transport and building sector;
- Eiropas enerģētikas tīkls un viedo tīklu attīstība;
- a European energy network and smart grid development;
- valsts ātrgaitas dzelzceļa pakalpojumi visā Savienībā;
- a public rail high-speed service throughout the Union;
- kritiskā infrastruktūra un ātra interneta piekļuve visā Savienībā;
- critical infrastructure and fast internet access throughout the Union;
- ES vadošās lomas veidošana e-veselības jomā.
- development of EU leadership in the field of e-health.
Eiropas Parlaments arī uzskata — lai gan pastāv vienošanās par šiem pārvaldības elementiem un Eiropas Savienības darbību jomām, kurās tai ir dalīta kompetence un kompetence, lai papildinātu dalībvalstu darbības, Savienībai ir nepieciešami līdzekļi, galvenokārt finanšu līdzekļi, šādas stratēģijas īstenošanai.
The European Parliament also believes that, while there may be agreement on matters of governance and on EU activity in terms of shared competence and supplementary action, the Union requires resources, especially financial resources, to pursue such a strategy.
Krīze ir parādījusi pašregulācijas vājās vietas.
The crisis has revealed the limits of self-regulation.
- jāievieš pretcikliskāks regulējums;
- introducing more counter cyclical regulation;
- jāmazina sistēmiskais risks, ko rada lielas un/vai savstarpēji saistītas iestādes („pārāk lielas, lai bankrotētu”) un atvasināto produktu tirgi;
- reducing systemic risk posed by large and/or interconnected institutions ("too-big-to-fail") and derivative markets;
- jāpakļauj atalgojuma piešķiršana stingram regulējumam, lai likvidētu interešu konfliktus un ieviestu finanšu sistēmā ilglaicīgāku skatījumu;
- enacting strong governance policies on remuneration to remove conflicts of interest and introduce a longer term perspective into the financial system;
- jānostiprina Eiropas un pasaules līmeņa uzraudzības struktūras;
- strengthening pan-European and global regulation and supervisory structures;
- jāizpēta ārpusbilances darījumu, nefinansēto saistību un īpašam nolūkam dibinātu sabiedrību ( SPV / SPE ) izmantošana;
- investigating the use of off-balance sheet transactions and the proliferation of SPVs and SPEs;
- jāievieš finanšu darījumu nodoklis;
- introducing a tax on financial transaction;
- jāievieš jauni statistikas datu standarti finanšu nozarē;
- introducing new standards on statistical data on the financial sector;
- jāuzlabo akcionāru balsstiesības.
- improving shareholder voting rights.
Eiropas Parlaments pauž nožēlu par Stabilitātes un izaugsmes pakta nepietiekamo īstenošanu un prasa uzlabot stimulus un sankciju mehānismus, lai, izmantojot Eiropas Komisijas skaidri noteikto kompetenci, nodrošinātu pakta noteikumu ievērošanu.
The European Parliament regrets the poor enforcement of the Stability and Growth Pact and calls for improved incentives and sanction mechanisms to ensure compliance under the clear competence of the European Commission.
Parlaments arī uzskata, ka monetārajā savienībā ir vajadzīga stingra ekonomikas, nodokļu un sociālās politikas koordinācija.
It also believes that a monetary union requires a strong coordination of economic, fiscal and social policies.
Tādēļ ES būtu labāk jāizmanto pretcikliski ekonomikas politikas pārvaldības instrumenti.
Consequently, the EU should be better equipped with countercyclical economic policy management instruments.
Eiropas Parlaments prasa, lai „Eiro kungs/kundze”, Komisijas priekšsēdētāja vietnieks/vietniece un Eirogrupas priekšsēdētājs/priekšsēdētāja kļūtu par ekonomikas politikas koordinācijas patiesu īstenotāju ar izpildes pilnvarām šajā jomā.
The European Parliament calls for a Mr/s Euro, Vice-president of the Commission and chairing the Eurogroup to become the face and enforcement power of economic coordination.
Turklāt dalībvalstīm ir jākoordinē sava budžeta politika un savstarpēji jādalās attiecīgajā grāmatvedības informācijā.
Moreover, Member States need to coordinate their budgetary policy and open their books to each other.
Šajā nolūkā ir jāuzlabo dalībvalstu budžetu izdevumu salīdzināmība, un Padome un Komisija varētu to veicināt.
This requires an improved comparability of spending under national budgets that should be pushed by the Council and Commission.
Lai turpinātu iekšējā tirgus izveidi, ir vajadzīga pieeja, kas būtu saskaņota gan dalībvalstu, gan ES līmenī, lai attiecībā uz nodokļu krāpniecību un nemaksāšanu varētu izmantot paraugpraksi.
To further develop the internal market, a coordinated approach is needed at both national and EU level to capitalise from best practices in the fight against tax fraud and evasion.
Šajā sakarībā Eiropas Parlaments atbalsta ieceri izveidot nodokļu politikas grupu, kas būtu svarīgs solis, lai veicinātu dalībvalstu valdību dialogu nodokļu politikas jomā, un atbalsta tādu nodokļu politiku, kas ļautu atvieglot darbam uzlikto nodokļu slogu un veicinātu nodarbinātību, inovācijas un ilgtermiņa ieguldījumus.
In this context the European Parliament supports the idea of setting up a Tax Policy Group as an important step to encourage a dialogue between governments on tax policy and advocates a tax structure geared to ease the burden on labour and to encourage and create incentives for employment, innovation and long term investment.
Eiropas Parlaments uzskata, ka stratēģijai „ES 2020” ir būtiska nozīme, lai ES kļūtu par konkurētspējīgu, sociālu un ilgtspējīgu Savienību, un ir pārliecināts, ka šīs stratēģijas pārvaldība būtu jāpastiprina, pamatojoties uz ES instrumentiem, nevis uz starpvaldību ierosmēm.
The European Parliament believes that the EU 2020 strategy is vital for the EU to become a competitive, social and sustainable Union and is convinced that the governance structure of EU 2020 should be strengthened, based on EU instruments rather than on intergovernmental initiatives.
Eiropas Savienībai papildus mazo un vidējo uzņēmumu finansēšanai ir proaktīvi un koordinēti jāfinansē pētniecība un inovācijas, un tādēļ, izmantojot ES budžetu, būtu jāveicina pasākumi pētniecības un izstrādes, inovāciju un jaunu uzņēmumu un darba vietu izveides jomā.
In addition to providing funding for SME's, the EU needs to take a proactive and coordinated approach for funding research and innovation and therefore the EU budget should serve as a catalyst in the domains of research and development, innovation and creation of new businesses and jobs.