natgillin/translations-raw huggingface dataset:
6. norāda, ka agrāk BRICS valstis vairākos gadījumos ir saskaņojušas savu ārpolitisko nostāju ANO Drošības padomē, visuzskatāmāk to nodemonstrējot pirms Lībijas un Sīrijas krīzes, kā arī novilcinot balsošanu par ES lomu ANO Ģenerālajā asamblejā un paužot vienādu nostāju attiecībā uz Kotdivuāru un Sudānu; šajā sakarībā norāda, ka var rasties iespaids, ka BRICS valstis iebilst pret pašreizējo starptautiskās pārvaldības sistēmu, savukārt demokrātisks dialogs, politiskā, tostarp individuālā, līdzdalība un patiesa partnerība var radīt jaunas pozitīvas sinerģijas un veicināt jaunas iekļaujošas globālās pārvaldības sistēmas izveidi; uzskata, ka ES pienācīgi jāņem vērā BRICS un citu jaunietekmes valstu politiskā un ekonomiskā ietekme, jo tas var sekmēt sakārtotu globālās pārvaldības reformu, balstoties uz konverģentu platformu un neradot destabilizējošu ietekmi;
Notes that in the past the BRICS have appeared to coordinate their stances in foreign policy terms in the UN Security Council in certain instances, most notably at the onset of the Libyan and Syrian crises and, additionally, by deferring the vote on the role of the EU in the UNGA and by adopting coinciding positions on Côte d'Ivoire and Sudan; points out in this regard that the BRICS may seem to be challenging the current system of international governance, but that democratic dialogue, political engagement, including on an individual basis, and true partnership may bring to the fore positive synergies and facilitate a new inclusive system of global governance; believes that the EU should duly take into account the new weight, in political and economic terms, of the BRICS and other emerging powers, as this may contribute to an orderly reform of global governance, based on a convergent platform without any destabilising effects;
11. uzskata, ka attiecību ar BRICS valstīm pamatā jābūt divpusējiem dialogiem, kuri koncentrējas uz un veicina demokratizāciju un tiesiskuma, labas pārvaldības, reglemantējošas konverģences konsolidāciju, kopējo nostāju saskaņošanu starptautiskos forumos un spēcīgākas attiecības ar ES;
Takes the view that relations with the BRICS countries should be built upon bilateral dialogues focusing on and fostering further democratisation and the consolidation of the rule of law, good governance, regulatory convergence, coordination of common positions in international fora and intensified relations with the EU;
15. uzsver Ķīnas kā svarīga ekonomiskā spēka nozīmi un tās būtisko lomu pasaules ekonomikas atveseļošanā; šajā sakarībā atgādina, ka Ķīnai ir jāpilda tās saistības pret PTO desmit gadus pēc tās pievienošanās; turklāt aicina Eiropas Savienību un tās dalībvalstis un Ķīnu risināt kopējos problēmjautājumus un novērst draudus starptautiskajam mieram un drošībai, jo īpaši uzlabot sadarbību attiecībā uz diplomātiska risinājuma rašanu Irānas kodolkrīzei; prasa abām pusēm veicināt līdzsvarotāku tirdzniecību starp tām, īpaši pastiprināt centienus noslēgt pārrunas par jaunu partnerības un sadarbības nolīgumu, lai šī struktūra varētu īstenot ES un Ķīnas stratēģiskās partnerības potenciālu;
Underscores the importance of China as a major economic power and highlights its essential role in global economic recovery; recalls, in this connection, the need for China to meet its agreed WTO obligations, ten years after its accession; calls on the EU and its Member States and China, furthermore, to tackle common challenges and threats to international peace and security, in particular through improved cooperation on a diplomatic solution to Iran's nuclear crisis; urges both sides to foster more balanced trade between them, notably by stepping up their efforts to conclude negotiations on a new partnership and cooperation agreement, in order for this framework to fulfil the potential of the EU-China strategic partnership;
19. aicina ES uzlabot politisko dialogu un sadarbību ar BRICS valstīm, lai turpinātu reformēt pasaules finanšu un ekonomikas pārvaldības iestādes, proti, Bretonvudsas sistēmas iestādes, ar mērķi nodrošināt visu sistēmas dalībvalstu plašu pārstāvību, vienlaikus ņemot vērā izmaiņas valstu ekonomiskajā ietekmē;
Calls on the EU to enhance political dialogue and cooperation with the BRICS to push further forward the reform of global financial and economic governance institutions, i.e. the Bretton Woods institutions, with the aim of ensuring the broad representation of all member countries while reflecting changes in economic weight;
22. uzsver, ka attiecībā uz globāla mēroga jautājumiem, kas saistīti ar globālo pārvaldību, attīstīto lielvaru, BRICS valstu un citu jaunietekmes valstu partnerei jābūt ES, nevis tās dalībvalstīm; uzskata — lai panāktu saskaņotu politisko nostāju attiecībā uz BRICS valstīm un citām jaunietekmes valstīm, ir ļoti svarīgi, ka dalībvalstis veido maksimāli pārredzamas divpusējas attiecības un patur prātā šādu attiecību iespējamo ietekmi uz ES politikām un nostāju; uzskata, ka ES jācenšas panākt spēcīgāku politisko un ekonomisko kohēziju un izaugsmi, lai saglabātu politisko līdzsvaru un vadošo lomu daudzpolārajā sistēmā, kas veidojas, un lai BRICS valstis un jaunietekmes valstis to uzskatītu par nepieciešamu vērtīgu partneri;
Stresses that for issues of global reach or related to global governance the EU, rather than its Member States, should be the interlocutor of emerged powers, the BRICS and other emerging countries; believes that, with a view to achieving a coherent policy stance towards the BRICS and other emerging powers, it is of fundamental importance that Member States develop their bilateral relations with maximum transparency and bearing in mind the potential impact of such relations on EU policies and stances; believes that the EU should strive to achieve more political and economic cohesion and growth in order to maintain political leverage and a key role in the multipolar system that is taking shape and be perceived as a necessary valuable counterpart by the BRICS and the new emerging countries;
24. uzskata, ka ES līmeņa saskaņota ārpolitikas pieeja ietver arī labāku koordināciju Eiropadomes priekšsēdētāja, Augstās pārstāves, Padomes, Parlamenta un Komisijas starpā attiecībā uz jautājumiem, kas saistīti ar G-7, G-8 un G-20 plāniem;
Takes the view that a coherent foreign policy approach at EU level also entails enhanced coordination between the President of the European Council, the High Representative, the Council, Parliament and the Commission on issues related to the agendas of the G-7, G-8 and G-20;
26. uzskata, ka „efektīvai daudzpusējībai” un labākai koordinēšanai daudzpusējos forumos, kuros risina globālās pārvaldības jautājumus, vajadzētu palikt partnerattiecību ar BRICS valstīm centrā; jo īpaši ierosina ES turpināt centienus iesaistīt šīs valstis sadarbībā šajā virzienā;
Believes that ‘effective multilateralism’ and greater coordination in multilateral fora to address global governance issues should remain the core of enhanced partnership with the BRICS countries; recommends, in particular, that the EU pursue its efforts to engage these countries on this line;
31. uzstāj uz vajadzību atjaunināt politisko dialogu ar BRICS valstīm jautājumos par cilvēktiesību un sociālo un vides standartu ievērošanu; šajā sakarībā atgādina, ka darba pamatstandartu ievērošanai un SDO pienācīga darba nodrošināšanas programmai ir būtiska nozīme TAM sasniegšanā, jo tās pozitīvi ietekmē valsts ekonomiku, nodrošinot sociālpolitisko stabilitāti un paaugstinot darbaspēka prasmju līmeni valstī;
Insists on the need to upgrade political dialogue with the BRICS countries on observance of human rights and social and environmental standards; recalls in this respect that the observance of core labour standards (CLS) and the ILO’s decent work agenda is essential in achieving the MDGs as guaranteeing socio-political stability and raising the skill levels of a country’s workforce has a positive impact on the economy of a country;
36. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Eiropadomes priekšsēdētājam, Komisijas priekšsēdētājam, Komisijas priekšsēdētāja vietniecei / Eiropas Savienības Augstajai pārstāvei ārlietās un drošības politikas jautājumos, Padomei, ES Padomes Polijas prezidentūrai, Komisijai un ASV Valsts departamentam.
Instructs its President to forward this resolution to the President of the European Council, the President of the Commission, the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy, the Council, the Polish Presidency of the Council of the European Union, the Commission, and the US State Department.
BRICS valstis (Brazīlija, Krievija, Indija, Ķīna un Dienvidāfrika) un citas jaunietekmes valstis pasaules mērogā varētu iegūt lielu ārpolitikas nozīmi ar nosacījumu, ka to ekonomiskā izaugsme turpina nostiprināties.
The BRICS (Brazil, Russia, India, China and South Africa) and other emerging economies could gather strong relevance in foreign policy terms on the global scene, provided their economic growth further consolidates.
Pasaules ekonomikas perspektīvā paredzams, ka 2050. gadā septiņām jaunajām ekonomikas valstīm (Brazīlijai, Krievijai, Indijai, Ķīnai, Indonēzijai un Turcijai) būs lielāka ekonomika nekā G-7 valstīm (ASV, Japānai, Kanādai, Apvienotajai Karalistei, Vācijai, Francijai un Itālijai) kopā.
In a global economic perspective, seven emerging countries (Brazil, Russia, India, China, Indonesia, Mexico and Turkey) are projected to have larger economies than, collectively, the G-7 countries (USA, Japan, Canada, United Kingdom, Germany, France and Italy) in 2050.
Paredzams, ka 2020. gadā Ķīna iekšzemes kopprodukta ziņā kļūs par pasaules lielāko ekonomiku, taču Indija 2050. gadā varētu kļūt par visstraujāk augošo ekonomiku pasaulē.
In terms of gross domestic product, China is projected to become the world’s largest economy before 2020 whilst India could become the fastest growing economy in the world before 2050.
Kā to pierāda pašreizējā ekonomikas krīze, pastāv liela savstarpēja atkarība starp attīstītajām lielvarām un jaunajām lielvarām, un jauno lielvaru ekonomiskā vadība ir skaidri atkarīga no attīstīto lielvaru ekonomiskās labklājības un izaugsmes.
As the current economic crisis demonstrates, there is a strong degree of interdependence between emerged powers and emerging powers and the consolidation of the economic leadership of the latter is clearly conditional on the economic welfare and growth of the former.
Tas sniedz iespējas rīkoties plašāk par comitas un sadarbību ekonomikas ziņā un vairāk tiekties uz kopējas platformas izveidi ārpolitikas ziņā ar nosacījumu, ka tiek izveidota jauna globālās pārvaldības sistēma, kas ir pietiekami iekļaujoša attiecībā uz BRICS valstīm un citām jaunietekmes valstīm un balstīta uz kopējām vērtībām.
This provides the potential to go beyond comitas and cooperation in economic terms, and strive rather for the creation of a common platform in foreign policy terms, provided a new system of global governance, inclusive enough for the BRICS and other emerging powers and based on shared values, is devised.
Šajā sakarībā jānorāda, ka BRICS valstis ir jau parādījušas skaidrus centienus ārpolitikas ziņā: tās kopš 2009. gada rīko regulāras sanāksmes un mēģina iesaistīties starptautiskā līmenī.
In this regard, it should be pointed out that the BRICS have already shown clear ambitions in foreign policy terms: they have held regular meetings since 2009 and are seeking engagement at the international level.
Jo īpaši 2011. gada 14. aprīlī notikušajās BRICS vadītāju trešās sanāksmes beigās BRICS valstu vadītāji izdeva kopīgu deklarāciju, kurā tās prasa panākt lielāku starptautisko sadarbību un stiprināt globālo pārvaldību un pauž atbalstu daudzpusējai diplomātijai ar Apvienoto Nāciju Organizāciju un G-20 valstīm.
In particular, at the end of the third BRICS leaders meeting, on 14 April 2011, the BRICS leaders issued a joint declaration calling for more international cooperation, a strengthening of global governance and expressing support for multilateral diplomacy with the United Nations and the G-20.
BRICS valstis ir arī centušās palielināt ietekmi, vairākkārt koordinējot savu nostāju: tās atturējās no balsošanas par ANODP Rezolūciju 1973 (2011) par Lībiju (tajā laikā Dienvidāfrika vēl nebija BRICS dalībvalsts), tās novilcināja balsošanu par ES lomu ANO Ģenerālajā asamblejā un centās panākt identiskas nostājas attiecībā uz Kotdivuāru, Sudānu un ieroču izvietošanu kosmosā.
The BRICS have also been seeking to gather momentum by coordinating their stance on several occasions: they abstained from the vote on UNSC Resolution 1973 (2011) on Libya (South Africa was not yet part of the BRICS at that time), they deferred the vote on EU’s role in UNGA, and sought coinciding positions on Côte d’Ivoire, Sudan and on the placement of weapons in outer space.
Tādējādi BRICS valstis, šķiet, iebilst pret pašreizējo starptautiskās pārvaldības sistēmu.
Thus, the BRICS seem to challenge the current system of international governance.
Taču, ja būtu jāizstrādā iekļaujoša, jauna pārvaldības sistēma, tās varētu kļūt par nozīmīgām Rietumvalstu partnerēm, kā uz to norāda Starptautiskā Valūtas fonda nesenā reforma, tās jaunās ģenerāldirektores iecelšana amatā un notiekošās apspriedes par to, kā pārvaldīt ekonomikas krīzi.
However, if an inclusive, new system of governance were to be devised, they could become valuable partners of the West, as the recent reform of the International Monetary Fund, the appointment of its new Director General and the ongoing discussions on how to manage the economic crisis in Europe indicate.
Tas jo vairāk ir nepieciešams, ņemot vērā, ka starptautiskām problēmām — piemēram, klimata pārmaiņām, vispārējiem regulējuma jautājumiem, piekļuvei izejmateriāliem un retzemēm, terorismam, ilgtspējīgai attīstībai, globālai politiskai stabilitātei un drošībai — būs vajadzīga noteikumiem pakļauta, iekļaujoša pieeja, kas balstīta uz kopējām vērtībām, vienprātību, ciešu konsultēšanos un sadarbību ar jaunajām lielvarām, ja būs nepieciešams rast patiesi kopējus, efektīvus starptautisko problēmu risinājumus.
This proves all the more necessary, considering that transnational challenges - such as climate change, global regulatory issues, access to raw materials and rare earths, terrorism, sustainable development, global political stability and security – will require a rule-based, inclusive approach based on common values, consensus, close consultation and cooperation with the new emerging powers, if truly shared, effective solutions to transnational challenges are to be found.
ES varētu un tai noteikti vajadzētu šajā sakarībā uzņemties iniciatīvu un galveno lomu.
The EU could and should by all means take initiative in this respect and play a central role.
Šī ziņojuma mērķis ir iztirzāt jaunas, iekļaujošas globālās pārvaldības sistēmas pamatus un sniegt ieteikumus, vienlaikus nosakot reformas galvenās jomas, kurās ES varētu censties racionalizēt savu darbību un institucionālo arhitektūru un tādējādi palielināt savu kā globālās dalībnieces potenciālu un efektivitāti.
The aim of this report is to discuss the foundations of a new, inclusive system of global governance and make recommendations, whilst identifying key areas of reform, where the EU could seek to streamline its action and institutional architecture and thereby increase its potential and effectiveness as global actor.
par ES ārpolitiku attiecībā uz BRICS valstīm un citām jaunām lielvarām — mērķi un stratēģijas
on EU foreign policy towards the BRICS and other emerging powers: objectives and strategies
A. tā kā visas BRICS valstis, izņemot Krieviju, saskaņā ar ESAO/APK klasifikāciju ir jaunattīstības valstis;
A. whereas, with the exception of Russia, all of the BRICS countries are, according to the OECD/DAC classification, developing countries;
B. tā kā, neskatoties uz neseno ievērojamo ekonomisko izaugsmi lielākajā daļā BRICS valstu, saskaņā ar Pasaules Bankas informāciju šajās ir vislielākā nabadzības koncentrācija pasaulē (piemēram, Ķīnā 207 miljoni cilvēku iztiek ar mazāk nekā 1,25 dolāriem dienā, kamēr Indijā — 41,6 % no visiem iedzīvotājiem); tā kā tas apliecina, ka lielākajā daļā gadījumu, ja netiek nodrošināts atbalsts nabadzīgajiem un radīti drošības tīkli, ātra ekonomikas izaugsme var izraisīt nevienlīdzības pieaugumu,
B. whereas, in spite of the recent spectacular economic growth in most of the BRICS countries, these same countries are also the ones with the single largest concentration of poverty in the world, according to the World Bank (e.g. in China, 207 million people live on less than USD 1.25 per day, while in India 41.6 % of the population does so); whereas this shows that in the great majority of cases, without pro-poor growth and creation of safety nets, rapid economic growth may entail an increase in inequalities;
3. tāpat aicina ES uzlabot politisko dialogu un sadarbību ar BRICS , lai turpinātu reformēt pasaules finanšu un ekonomikas pārvaldības iestādes, proti, Bretonvudsas sistēmas iestādes, ar mērķi nodrošināt visu sistēmas dalībvalstu plašu pārstāvību, vienlaikus ņemot vērā izmaiņas valstu ekonomiskajā ietekmē;
Likewise, calls on the EU to enhance political dialogue and cooperation with BRICS to push further forward the reform of global financial and economic governance institutions, i.e. the Bretton Woods institutions, with the aim of ensuring the broad representation of all member countries while reflecting changes in economic weight;
5. aicina ES aizstāvēt uzņēmumu sociālās atbildības standartus pat pastiprinātas konkurences uz resursiem apstākļos, lai garantētu tiesisko drošību un ilgtspējīgu ilgtermiņa partnerību;
Calls on the EU to uphold standards of corporate social responsibility even in the face of increased competition over resources in order to guarantee legal security and sustainable long-time partnerships;
8. uzsver, ka palīdzības efektivitātes principu pieņemšanas priekšrocības ir svarīgas arī jaunajiem donoriem un ka dialogi kontekstā ar budžeta atbalstu un spēju veidošanu Āfrikas valstīs ir izrādījušies produktīvi attiecībā uz pastiprinātām diskusijām ar BRICS ;
Highlights that the advantages of signing up to the aid effectiveness principles are also relevant for emerging donors and stresses that dialogues in the context of budget support and capacity building in African countries have proven to be productive with regard to intensified discussions with the BRICS;
10. uzstāj uz vajadzību atjaunināt politisko dialogu ar BRICS valstīm jautājumos par cilvēktiesību un sociālo un vides standartu ievērošanu; šajā sakarībā atgādina, ka darba pamatstandartu ievērošanai un SDO pienācīga darba nodrošināšanas programmai ir būtiska nozīme TAM sasniegšanā, jo tās pozitīvi ietekmē valsts ekonomiku, nodrošinot sociālpolitisko stabilitāti un paaugstinot darbaspēka prasmju līmeni valstī;
Insists upon the need to upgrade political dialogue with the BRICS countries on observance of human rights and social and environmental standards; recalls in this respect that the observance of core labour standards (CLS) and the ILO’s decent work agenda is essential in achieving the MDGs as by guaranteeing socio-political stability and raising the skill levels of a country’s workforce these have a positive impact on the economy of a country;
13. norāda, ka finanšu plūsmu pārredzamības uzlabošana, konkurējošu cenu piedāvāšana projektos un finansējuma makroekonomiskās ietekmes pilnīgs novērtējums attīstības politikas jomā ir valstu ar zemiem ienākumiem, BRICS un ES interesēs;
Points out that enhancing transparency on financing flows, ensuring competitive bidding in projects, and assessing fully the macroeconomic impact of financing in the field of development policies is in the interest of low-income countries, the BRICS and the EU;
Iespējamos šādu teksta daļu svītrojumus apzīmē šādi: [ … ] .
Any deletions that Parliament wishes to make in such passages are indicated thus: [...] .
– ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Padomei ( COM(2011)0813 ),
– having regard to the Commission proposal to the Council ( COM(2011)0813 ),
– ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 148. panta 2. punktu, saskaņā ar kuru Padome ar to ir apspriedusies ( C7‑0500/2011 ),
– having regard to Article 148(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union , pursuant to which the Council consulted Parliament ( C7‑0500/2011 ),
– ņemot vērā Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas ziņojumu ( A7-0011/2012 ),
– having regard to the report of the Committee on Employment and Social Affairs ( A7-0011/2012 ),
par virzību uz saskaņotu Eiropas pieeju kolektīvai tiesiskajai aizsardzībai
on ‘Towards a Coherent European Approach to Collective Redress’
Ekonomikas un monetārāS komitejaS ATZINUMS...........................................18
OPINION of the Committee on Economic and Monetary Affairs ............17
Iekšējā tirgus un patērētāju aizsardzības komitejas ATZINUMS.............24
OPINION of the Committee on the Internal Market and Consumer Protection 23
– ņemot vērā Komisijas dienestu 2011. gada 4. februāra darba dokumentu „Sabiedriskā apspriešana — par virzību uz saskaņotu Eiropas pieeju kolektīvai tiesiskajai aizsardzībai” ( SEC(2011)0173 ),
– having regard to the Commission staff working document of 4 February 2011 entitled ‘Public Consultation: Towards a Coherent European Approach to Collective Redress’ ( SEC(2011)0173 ),
– ņemot vērā Komisijas 2011. gada jūnijā publicēto norādījumu dokumenta projektu „Kaitējuma skaitliska noteikšana prasībās par zaudējumu atlīdzību attiecībā uz Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. un 102. panta pārkāpumiem”,
– having regard to the draft guidance paper entitled ‘Quantifying harm in actions for damages based on breaches of Article 101 or 102 of the Treaty on the Functioning of the European Union’, published by the Commission in June 2011,
– ņemot vērā Direktīvu 2009/22/EK par aizliegumiem saistībā ar patērētāju interešu aizsardzību
– having regard to Directive 2009/22/EC on injunctions for the protection of consumers' interests
OV L 110, 1.5.2009., 30. lpp. ,
OJ L 110, 1.5.2009, p.30. ,
– ņemot vērā Komisijas 2009. gadā publicēto apspriešanās dokumentu saistībā ar diskusijām par turpmākajiem pasākumiem pēc Zaļās grāmatas „Par patērētāju kolektīvā tiesiskā aizsardzība”,
– having regard to the consultation paper for discussion on the follow-up to the Green Paper on consumer collective redress, published by the Commission in 2009,
– ņemot vērā 2009. gada 26. marta rezolūciju par Balto grāmatu par zaudējumu atlīdzināšanas prasībām saistībā ar EK konkurences noteikumu pārkāpšanu
– having regard to its resolution of 26 March 2009 on the White Paper on damages actions for breach of the EC antitrust rules
OV C 117 E, 6.5.2010., 161. lpp. ,
OJ C 117 E, 6.5.2010, p.161. ,
– ņemot vērā Komisijas 2008. gada 27. novembra Zaļo grāmatu „Par patērētāju kolektīvo tiesisko aizsardzību” ( COM(2008)0794 ),
– having regard to the Commission Green Paper of 27 November 2008 on consumer collective redress ( COM(2008)0794 ),
– ņemot vērā 2011. gada 20. janvāra rezolūciju par 2009. gada ziņojumu par konkurences politiku
– having regard to its resolution of 20 January 2011 on the Report on Competition Policy 2009
– ņemot vērā Komisijas 2008. gada 2. aprīļa Balto grāmatu „Par zaudējumu atlīdzināšanas prasībām saistībā ar EK konkurences noteikumu pārkāpšanu” ( COM(2008)0165 ),
– having regard to the Commission White Paper of 2 April 2008 on damages actions for breach of the EC antitrust rules ( COM(2008)0165 ),
– ņemot vērā Mario Monti 2010. gada 9. maija ziņojumu „Par jaunu stratēģiju vienotajam tirgum”,
– having regard to the Monti report of 9 May 2010 on a new strategy for the single market,
– ņemot vērā Komisijas 2007. gada 13. marta paziņojumu „ES Patērētāju politikas stratēģija 2007.–2013. gadam — patērētāju tiesību nodrošināšana, labklājības uzlabošana, efektīva aizsardzība” ( COM(2007)0099 ),
– having regard to the Commission communication of 13 March 2007 entitled ‘EU Consumer Policy Strategy 2007-2013: Empowering Consumers, Enhancing their Welfare, Effectively Protecting Them’ ( COM(2007)0099 ),
– ņemot vērā 2011. gada 25. oktobra rezolūciju par strīdu alternatīvu izšķiršanu civillietās, komerclietās un ģimenes lietās
– having regard to its resolution of 25 October 2011 on alternative dispute resolution in civil, commercial and family matters