natgillin/translations-raw huggingface dataset:
21. aicina Komisiju un dalībvalstis sadarboties, lai attiecībā uz invazīvām svešzemju sugām izstrādātu stabilu tiesību aktu sistēmu, ar ko varētu risināt problēmas, ko šādu sugu parādīšanās izraisa gan ekoloģijas jomā, gan tautsaimniecībā, un ir īpaši problēmas, kas saistītas ar neskarto teritoriju jutīgumu pret šādu sugu izraisīto negatīvo ietekmi;
Calls on the Commission and Member States to work together to develop a robust legislative framework on invasive alien species that tackles both ecological and economic impacts arising from such species and the particular vulnerability of wilderness areas to this threat;
Neskartās teritorijas un klimata pārmaiņas
Wilderness and climate change
24. klimata pārmaiņu kontekstā aicina Komisiju veikt izpēti un dot norādījumus par to, kad un kā cilvēki ar savu līdzdalību var ietekmēt neskartās teritorijas, lai tās aizsargātu;
Calls on the Commission, in the context of climate change, to undertake research and provide guidance as to when and how human intervention can manage wilderness in order to preserve it;
Ar jēdzienu “neskarta teritorija” apzīmē neapgūtas teritorijas, dabisko vidi, ko cilvēka darbība nav būtiski izmainījusi.
The word Wilderness means the 'virgin' areas, a natural environment that has not been significantly modified by human activity.
Šīm teritorijām dabā ir liela nozīme.
These areas are core areas for nature.
Neskartās teritorijas ir vietas, kur notiek dabas procesi un attīstās dzīvā daba.
Wilderness areas are places where nature processes and wildlife thrives.
Šīs teritorijas ir lielas sauszemes vai jūras platības, kas kopā ar tajās dzīvojošām augu un dzīvnieku kopām un ekosistēmām, ko tās veido, atrodas dabiskā stāvoklī un kurās nedrīkst pieļaut pārāk lielu cilvēka iejaukšanos.
These areas are large areas of land or sea, which - together with its native plant and animal communities and the ecosystems of which they are a part - is in a natural state, and where major human interference needs to be avoided.
Neskartās teritorijas vēl aizvien veido 46 % no pasaules sauszemes teritorijas.
Still some 46 % of the world’s land mass is wilderness.
Ir divu veidu izpratne par to, kas ir neskartas teritorijas.
Wilderness has a double perception.
No vienas puses, tās uzskata par vietu, no kuras jābaidās un jāizvairās, kur mīt nezvēri un nezināmas briesmas.
On one hand it is viewed as a place to fear and avoid, where monsters and unknown dangers exist.
No otras puses, tās ir teritorijas, ko vērot un baudīt, — teritorijas, kas mums dod īslaicīgu patvērumu no pilsētas industriālās civilizācijas stresa.
On the other hand it seems as a place to enjoy and contemplate, as a place which gives us a temporary asylum from the stress of the urban-industrial civilization.
Noris nopietnas debates par mūsu savvaļas kulta priekšrocībām un trūkumiem; daži, piemēram, apgalvo, ka tas mums ļauj izvairīties no atbildības par vietām, kur mēs faktiski dzīvojam.
There are serious debate on the advantages and disadvantages of our Wilderness cult; some says for instance that it gives us permission to evade responsibility for the places where we actually live.
Tāpat ir arī atšķirība starp saglabāšanas (dabas piemērota izmantošana) un aizsardzības (dabas aizsargāšana no izmantošanas) koncepcijām.
There is also a distinction between the concept of conservation (proper use of nature) and of preservation (protection of nature from use).
Salīdzinājumā ar šo ziņojumu šīs ir augstāka līmeņa filozofiskās debates.
These philosophical debates are above of the level of a report like this.
Tomēr šā ziņojuma referents atbalsta pārrunas, vismaz šeit, Eiropā.
However your Rapporteur is on the conversation’s side, at least here in Europe.
Mums jāaizsargā daba, ļaujot cilvēkam to izmantot.
We have to protect the nature, but through human use.
Eiropas teritorija ir pārāk maza, lai izveidotu tās pilsoņiem aizliegtas zonas.
The territory of Europe is too small to have forbidden areas for its citizens.
Meži šobrīd sedz 33 % EEZ valstu sauszemes teritoriju, kas atbilst 185 miljoniem hektāru (ha).
Forests today cover the 33% of the land area of the countries of the EEA region corresponding 185 million hectares (ha).
Tikai ap 9 miljoniem hektāru mežu (5 % no kopējās mežu platības) tiek uzskatīti par savvaļu.
Only about 9 million hectares of forests (5% of the total forest area) is considered as "wild".
Šīs teritorijas kopā ar to vietējām augu un dzīvnieku kopām, kā arī ekosistēmām, ko tās veido, atrodas pilnīgi dabiskā stāvoklī.
These areas together with its native plant and animal communities and the ecosystems of which they are a part, is in an essentially natural state.
Šīs neskartās teritorijas ir pelnījušas iespēju saņemt efektīvu un īpašu aizsardzības statusu.
These wilderness areas should afford opportunity to ensure effective and special protection status.
Ir daudz iemeslu, kādēļ Eiropai būtu rūpīgāk jāpievēršas neskartajām teritorijām.
There are many reasons, why Europe should have closer look at wilderness areas.
Pirmkārt, tās ir patvērums daudzām sugām un genofondam, kas nespēj izdzīvot pat nedaudz izmainītos apstākļos, it īpaši tādiem lielajiem zīdītājiem kā brūnais lācis, vilks un lūsis.
First of all, as a refuge many species and genetic reserve, which are unable to survive even in slightly altered conditions, especially large mammals, like brown bear, wolf and lynx.
Tāpat ir arī daudz vēl atklājamu un raksturojamu sugu.
There are also many species which are waiting to be discovered and describe.
Lielākā daļa no tām mīt augsnē vai trūdošos baļķos un ir īpaši jutīgas pret izmaiņām.
Most of them live in the soil or in rotting timber and they are highly sensitive to changes.
Šīs neskartās teritorijas ir lieliski piemērotas, lai pētītu dabiskās izmaiņas dabā, proti, evolūciju.
These undisturbed areas are perfect to examine the natural changes in nature, the evolution.
Arī fakts, ka šajās teritorijās valda daba, rada īpašu un vienreizīgu spriedzi, ko var ekonomiski pielietot, veidojot jaunus tūrisma produktus.
Also the knowledge that these areas are ruled by nature, gives a special and unique tension, which can be used economically in developing new tourism products.
Tajā pašā laikā šīs teritorijas ir ārkārtīgi vārīgas pret to cilvēka izraisīto vides izmaiņu ietekmi, kas risinās ārpus to robežām, piemēram, klimata pārmaiņas, invazīvu svešzemju sugu ieviešana un izmaiņas upju sistēmās augšup pa straumi no šīm teritorijām.
At the same time these areas are extremely vulnerable to the impacts of man-made environmental changes occurring outside their boundaries, such as climate change, the introduction of invasive alien species and changes to river systems upstream of these areas.
Visbeidzot, pastāv arī daudzi tīri ētiski iemesli neskarto teritoriju saglabāšanai Eiropā.
Finally there are also many purely ethical reasons to keep wilderness in Europe.
Mums ir morāls pienākums sniegt nākamajām paaudzēm iespēju baudīt Eiropas īstenās savvaļas teritorijas un gūt labumu no tām.
We have moral obligation to ensure the future generation can enjoy and benefit from Europe's real wild areas.
Ilgtspējīga tūrisma attīstība tiek izmantota, lai savvaļai piešķirtu ekonomisku vērtību un rastu atbalstu tās saglabāšanai.
Sustainable tourism development is used as a means to give economic value to wilderness and to create support for conservation.
Ilgtspējīgam tūrismam ir nozīmīga loma neskarto teritoriju izmantošanā Eiropā.
Sustainable tourism is an important part of the use of the Wilderness in Europe.
Ilgtspējīgs tūrisms iedrošina vienkāršos ļaudis atklāt dabas slēpto vērtību, tai nekaitējot.
Sustainable tourism encourages ordinary people to discover the hidden values of the nature without causing damage to it.
Ilgtspējīgs tūrisms nostiprina saglabāšanas politikas pieņemšanu, jo pilsoņi izprot aizsardzības nepieciešamību ar savu personīgo pieredzi.
Sustainable tourism strengthens the acceptance of the conservation policy, as the citizens understand the need for protection through their persona experience.
Ilgtspējīgs tūrisms palīdz ekonomiski uzturēt savvaļu un sniedz darba iespējas dabas saglabāšanas speciālistiem.
Sustainable tourism helps to economically maintain Wilderness, and provides job opportunities for the conservation experts.
Eiropā ir izveidota interesanta iniciatīva savvaļas programmu un ilgtspējīgā tūrisma apvienošanai — Aizsargājamo teritoriju tīkla (ATT) rezervātu fonds (ARF).
There is an interesting initiative for the combination of Wilderness programs and sustainable tourism in Europe, the PAN (Protected Area Network) Parks Foundation (PPF).
ARF vada aizsargājamo teritoriju tīklu, kas ietver pēdējās neskartās platības Eiropā.
PPF manages a network of protected areas that are still the last untouched lands in Europe.
Jau 10 gadus eksistējošā ARF mērķis ir ilgtspējīgs tūrisms šajās teritorijās.
The aim of the already ten years old PPF is sustainable tourism in these areas.
Eiropā ir jau 10 ATT rezervātu no Arktiskā loka līdz Vidusjūrai.
There are already ten PAN Parks throughout Europe from the Artic Circle to the Mediterranean.
RF sekmē tūrismu, lai piesaistītu jaunus saglabāšanas atbalstītājus.
PPF stimulate tourism in order to create new supporters for conservation.
Neskartajām teritorijām ir noteikts ļoti strikts slieksnis.
There is a very strict threshold for the wilderness area.
Jābūt vismaz 10 000 hektāru teritorijas tās dabiskajā stāvoklī, kas izslēdz teritorijas, kas izmantotas ieguvei cilvēku vajadzībām.
There must be at least 10.000 ha of the territory still in natural state, which excludes extractive human uses.
ATT rezervātu zonas standarts:
PAN Parks wilderness zone standard:
Tiek prasīts, lai būtu vismaz 10 000 hektāru plaša, ekoloģiski nesadalīta centrālā apgabala/savvaļas zona, kuru nav atļauts izmantot ieguves vajadzībām un kur vienīgā pārvaldības iejaukšanās ir veikta nolūkā uzturēt vai atjaunot dabiskos ekoloģiskos procesus.
It is required that there is an ecologically unfragmented core/wilderness zone of at least 10.000 ha where no extract uses are permitted and where the only management interventions are those aimed at maintaining or restoring natural ecological processes.
Centrālā apgabala/savvaļas zonas izmērs pagātnē nav ticis samazināts.
The size of the core/wilderness zone has not been reduced in the past.
ATT rezervātu neskarto teritoriju zonas .
PAN Parks Wilderness Zones:
Savvaļas saglabāšana ir viens no nozīmīgākajiem ATT rezervātu koncepcijas sasniegumiem un veido daļu no ATT rezervātu galvenā mērķa.
Wilderness conservation is the most significant achievements of the PAN Parks concept and part of PAN Parks Core Purpose.
Lūk, īss šā sasnieguma kopsavilkums :
Here is short summary of this achievement:
· Arhipelāga Nacionālais parks (Fi): 10 600 ha
· Archipelago National Park (Fi): 10.600 ha
· Bieszczady Nacionālais parks (Pl): 18 425 ha
· Bieszczady National Park (Pl): 18.425 ha
· Borjomi-Kharagauli Nacionālais parks (Ge): 50 325 ha (ārpus ES)
· Borjomi-Kharagauli National Park (Ge): 50.325 ha (non EU)
· Fulufjället Nacionālais parks (Se): 22 140 ha
· Fulufjället National Park (Se): 22.140 ha
· Oulanka Nacionālais parks (Fi): 12 924 ha
· Oulanka National Park (Fi): 12.924 ha
· Balkānu Centrālais nacionālais parks (Bg): 21 019 ha
· Central Balkan National Park (Bg): 21.019 ha
· Majella Nacionālais parks (I): 25 500 ha
· Majella National Park (I): 25.500 ha
· Paanajärvi Nacionālais parks (Ru): 30 000 ha (ārpus ES)
· Paanajärvi National Park (Ru): 30.000 ha (non EU)
· Retezat Nacionālais parks (Ro): 14 215 ha
· Retezat National Park (Ro): 14.215 ha
· Rila Nacionālais parks (Bg): 16 350 ha
· Rila National Park (Bg): 16.350 ha
· Teritoriju kopējā platība Eiropas Savienības dalībvalstīs: 146 173ha
· European Union member states: 146.173ha
Šī pieeja rada unikālu iespēju vismaz daļēji atrisināt pieaugošo pārapdzīvotību visā Eiropā un radīt nelielu, bet svarīgu aizsargājamo neskarto teritoriju tīklu.
This approach create unique opportunity to least partially solve a problem with growing number of abundant areas throughout Europe and create small but vital network of wilderness protected areas.
Ir izveidota tādu Eiropas NVO koalīcija kā PAN Parks Foundation Europarc Federation , Eurosite , Wild Europe , Birdlife Interantional un WWF , kas atbalsta Eiropas savvaļas mantojuma uzlabotu aizsardzību.
There is a coalition of European NGOs such as the PAN Parks Foundation Europarc Federation, Eurosite, Wild Europe, Birdlife International and WWF, which support the improved protection of Europe’s wilderness heritage.
Eiropas “ Natura 2000 ” tīkls jau pārklāj visvērtīgākās un bioloģiski daudzveidīgākās Eiropas Savienības teritorijas.
The European network of Natura 2000 already covers the most valuable and bio-diverse areas of the European Union.
Tas nozīmē, ka vismaz liela daļa Eiropas neskarto teritoriju atrodas “ Natura 2000 ” aizsardzībā.
This means that at least a big part of European wilderness is protected under the Natura 2000.
Mums ir jāatbild šim izaicinājumam.
What we need to do is respond to this challenge.
Saskaņā ar ES Putnu un Dzīvotņu direktīvu 13 % no 27 Eiropas Savienības dalībvalstu mežu platībām ir apzīmētas kā “ Natura 2000 ” teritorijas.
13% of the forest zone of the 27 EU member states is designated as Natura 2000 sites, under EU Birds and Habitats directive.
“ Natura 2000 ” sniedz elastīgu pamatu, kas liek dalībvalstīm formulēt saglabāšanas mērķus un aizsargāt un pārvaldīt teritorijas tā, lai to sugu un dabiskās vides, kam šīs teritorijas piešķirtas, vēlamais saglabāšanas statuss tiktu atjaunots vai uzturēts.
Natura 2000 provides a flexible framework which asks Member States to formulate conservation objectives, and protect and manage the sites in a way that restores or maintains the favourable conservation status of the species and habitats for which the sites are designated.
Nav nepieciešami jauni tiesību akti, kas attiektos uz neskartām teritorijas, taču ir ļoti ieteicams neskarto teritoriju zonām “ Natura 2000 ” sistēmā piešķirt īpašu nozīmi un papildu aizsardzību.
There is no need for a new legislation concerning Wilderness, but it is highly recommended to give a special role and extra protection for Wilderness zones inside Natura 2000.
Tādēļ Eiropas Komisijai būtu jāizstrādā atbilstoši ieteikumi, sniedzot padomus ES dalībvalstīm par labākajiem veidiem, kā nodrošināt esošo un iespējamo savvaļas vai neskarto teritoriju un to dabisko procesu aizsardzību, uz kurām arī attiecas “ Natura 2000 ” .
That's why European Commission should develop appropriate recommendations that provide guidance to the EU Member States on best ways of ensuring the protection of present and potential wilderness or wildlands and their natural processes, which are likely covered by the Natura 2000.
Tajos būtu jāiekļauj neskarto teritoriju definīcija Eiropas Parlamentam, Eiropas pēdējo neskarto teritoriju ģeogrāfiskās kartes sastādīšana, jo tā mēs uzzināsim cilvēka darbības vēl neietekmēto teritoriju sadalījumu un pašreizējo platību (sadalītu galvenajos dzīvotņu tipos: meža, saldūdens un sālsūdens neskartās teritorijas), pētījums par savvaļas aizsardzības vērtību/labumu, neskarto teritoriju pamatnostādņu izveide “ Natura 2000 ” tīklam, ieskaitot Eiropas neskarto teritoriju stratēģiju.
This should include: definition of wilderness for European Parliament, mapping of Europe's last wilderness area, because we shall know the distribution and the current cover of still untouched area (divided in major habitats types: forest, freshwater and marine wilderness areas), establishment of a study on the value / benefits of wilderness protection, development of wilderness guidelines for the Natura 2000 network, including an European wilderness strategy.
Jāpiešķir līdzekļi, lai mazinātu sadrumstalotību, uzmanīgi pārvaldītu teritoriju neskartības atjaunošanu, izveidotu kompensāciju mehānismu un izstrādātu programmas, veicinātu informētību, palielinātu izpratni, veidotu tūrisma piedāvājumus un novērtētu un uzlabotu pārvaldības efektivitāti.
Funding should be allocated for reducing fragmentation, careful management of re-wilding areas, development of compensation mechanism and programmes, awareness, building interpretation, tourism packages, measuring and improving management effectiveness.
par stāvokli pamattiesību jomā Eiropas Savienībā laikposmā no 2004. līdz 2008. gadam
on the situation of fundamental rights in the European Union 2004-2008
EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMS.................................................3
MOTION FOR A EUROPEN PARLIAMENT RESOLUTION..................................................3
Kultūras un izglītības komitejas atzinums .....................................................28
OPINION OF THE COMMITTEE ON CULTURE AND EDUCATION................................29
KOMITEJAS GALĪGAIS BALSOJUMS..................................................................................31
RESULT OF FINAL VOTE IN COMMITTEE.........................................................................32
EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMS
MOTION FOR A EUROPEN PARLIAMENT RESOLUTION
par stāvokli pamattiesību jomā Eiropas Savienībā laikposmā no 2004. līdz 2008. gadam
on the situation of fundamental rights in the European Union 2004‑2008
– ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartu (Harta), kas pasludināta 2000. gada 7. decembrī un parakstīta 2007. gada 12. decembrī,
– having regard to the Charter of Fundamental Rights of the European Union (the Charter) of 7 December 2000, as adopted on 12 December 2007,
– ņemot vērā mērķus veidot Eiropas Savienību par brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kā arī īstenot brīvības, demokrātijas, pamattiesību ievērošanas un tiesiskuma principus, kas noteikti Eiropas Savienības (ES) dibināšanas līguma 6. un 7. pantā,
– having regard to the objectives of making the Union an area of freedom, security and justice and of implementing the principles of liberty, democracy and respect for fundamental rights and the rule of law, as set out in Articles 6 and 7 of the Treaty on European Union (EU),
– ņemot vērā jauninājumus, par kuriem dalībvalstis vienojās 2007. gada 13. decembrī, parakstot Lisabonas līgumu, un pirmām kārtām tos, ar kuriem Hartu padara par juridiski saistošu dokumentu un nosaka pienākumu pievienoties Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijai,
– having regard to the innovations to which the governments of the Member States gave their agreement on 13 December 2007 by signing the Lisbon Treaty, the most significant of which are the conferral of binding legal status on the Charter and the requirement to accede to the European Convention on the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (the ECHR),
– ņemot vērā Aģentūras un Eiropas Rasisma un ksenofobijas uzraudzības centra, kā arī attiecīgo nevalstisko organizāciju (NVO) pārskatus;
– having regard to the reports of the Agency, the European Monitoring Centre on Racism and Xenophobia and the non-governmental organisations (NGOs) concerned,
– ņemot vērā Eiropas Kopienu Tiesas (EKT) un Eiropas Cilvēktiesību tiesas nolēmumus,
– having regard to the decisions of the Court of Justice of the European Communities (ECJ) and of the European Court of Human Rights,
– ņemot vērā gada pārskatus par pamattiesību stāvokli Eiropas Savienībā, kurus sagatavojis neatkarīgu ES speciālistu tīkls,
– having regard to the annual reports on fundamental rights in the European Union drawn up by the European Union’s network of independent experts,
– ņemot vērā Eiropas Padomes struktūru pārskatus, it īpaši Parlamentārās asamblejas un cilvēktiesību komisāra pārskatus par stāvokli cilvēktiesību jomā,
– having regard to the reports by the bodies of the Council of Europe, in particular the reports on the human rights situation drawn up by the Parliamentary Assembly and the Commissioner for Human Rights,
– ņemot vērā EP ziņojumus par iepazīšanos ar aizturēšanas centriem, kas paredzēti imigrantiem, kuru stāvoklis ir neskaidrs,
– having regard to its reports on visits to detention centres for immigrants in an irregular situation,
– ņemot vērā EP rezolūcijas par pamattiesībām un cilvēktiesībām,
– having regard to its resolutions on fundamental rights and human rights,
– ņemot vērā daudzas sabiedriskās apspriešanas un viedokļu apmaiņas, ko, gatavojot šo rezolūciju, ir organizējusi EP Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komiteja, it īpaši ņemot vērā viedokļu apmaiņu 2007. gada 8. oktobrī ar konstitucionālo un augstāko tiesu tiesnešiem, 2008. gada 19. maijā ar Eiropas Padomes komisāru cilvēktiesību jautājumos, kā arī 2008. gada 6. oktobrī ar nevalstisko organizāciju pārstāvjiem,
– having regard to the series of public meetings and exchanges of views organised in preparation for the drafting of this resolution by its Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs, in particular those held on 8 October 2007 with constitutional and supreme court judges, on 19 May 2008 with the Council of Europe’s Commissioner for Human Rights and on 6 October 2008 with representatives of non-governmental organisations,
– ņemot vērā Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas ziņojumu un Kultūras komitejas atzinumu ( A6-0479/2008 ),
– having regard to the report of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs and the opinion of the Committee on Culture ( A6-0479/2008 ),
A. tā kā ES līguma 6. pantā ir noteikts, ka Eiropas Savienības pamatā ir vērtību kopība un to pamattiesību respektēšana, kuras nodrošina Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencija un kuras izriet no dalībvalstu kopīgajām konstitucionālajām tradīcijām;
A. whereas Article 6 of the EU Treaty states that the European Union is based on a community of values and on respect for fundamental rights, as guaranteed by the ECHR and as they result from the constitutional traditions common to the Member States,
B. tā kā Parlaments, būdams Savienības pilsoņu tieši vēlēta pārstāvības institūcija un viņu tiesību aizstāvis, šo principu īstenošanu uzskata par sevišķi svarīgu savu pienākumu, it īpaši tāpēc, ka Līgumi, kādi tie ir pašreiz, lielā mērā ierobežo pilsoņu tiesības vērsties Kopienas tiesu iestādēs un pie Eiropas ombuda;
B. whereas Parliament, as the directly elected representative of the citizens of the Union and guarantor of their rights, believes that it has a clear responsibility to uphold these principles, in particular as the Treaties in their current form greatly restrict the individual’s right to bring actions before the Community courts and the European Ombudsman,
C. tā kā, 2000. gada 7. decembrī pieņemot Hartu, bija nepieciešams noteikt uzraudzības procedūru, lai pārbaudītu tiesību aktu priekšlikumu atbilstību šim dokumentam, un tā kā Komisija šo nepieciešamību ir atzinusi, 2001. gadā pieņemot attiecīgus noteikumus, kā arī Parlaments sev to ir atgādinājis, pieņemot 2007. gada 15. marta rezolūciju par Pamattiesību hartas ievērošanu Komisijas likumdošanas iniciatīvās: Metodoloģija sistemātiskai un stingrai uzraudzībai;
C. whereas the introduction of a procedure for monitoring the compatibility of legislative proposals with the Charter is an inevitable consequence of its adoption on 7 December 2000, as the Commission acknowledged when adopting corresponding provisions in 2001 and as Parliament pointed out when adopting its resolution of 15 March 2007 on compliance with the Charter in the Commission’s legislative proposals: methodology for systematic and rigorous monitoring,
D. tā kā ratifikācijai nodotajā Lisabonas līgumā ir tieša atsauce uz Hartu un tai ir piešķirta tāda pati juridiska nozīme kā līgumiem;
D. whereas the Lisbon Treaty, which is currently undergoing ratification, makes explicit reference to the Charter and confers on it the same legal value as the Treaties,
E. tā kā gadījumā, ja Hartu iekļauj ES primārajos tiesību aktos, tajā noteiktās tiesības kļūst saistošas, pieņemot sekundāros tiesību aktus par šo tiesību īstenošanu;
E. whereas, should the Charter be incorporated into Union primary law, the rights defined therein will acquire binding force by means of the secondary law implementing them,