natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Datu pārraides ātrums, kādu var uzturēt viens pieslēgums publiskajam komunikāciju tīklam, ir atkarīgs no abonenta galiekārtas iespējām, kā arī no pieslēguma.
The data rate that can be supported by a connection to the public communications network depends on the capabilities of the subscriber's terminal equipment as well as the connection.
Šā iemesla dēļ nav jānosaka īpašs datu vai bitu pārraides ātrums Kopienas līmenī.
For this reason it is not appropriate to mandate a specific data or bit rate at Community level.
Ir vajadzīga elastīga pieeja, lai ļautu dalībvalstīm vajadzības gadījumā veikt pasākumus nolūkā nodrošināt to, ka datu savienojums spēj uzturēt datu pārraides ātrumu, kas ir pietiekams, lai nodrošinātu piekļuvi internetam, kā to noteikušas dalībvalstis, pienācīgi ņemot vērā valsts tirgu īpašos apstākļus, piemēram, joslas platumu, ko attiecīgajā dalībvalstī izmanto vairums abonentu, vai tehnoloģiskās iespējas, ar nosacījumu, ka šo pasākumu mērķis ir novērst traucējumus tirgū.
Flexibility is required to allow Me m ber States to take measures where necessary to ensure that a data connection is cap a ble of supporting data rates which are sufficient to permit functional internet access, as defined by the Member States, taking due account of specific circumstances in n a tional markets, for instance the prevailing bandwidth used by the majority of su b scribers in that Member State or technological feasibility, provided that these measures seek to minimize market distortion.
Ja, pienācīgi ņemot vērā izmaksas un ieņēmumus, kā arī nemateriālo labumu, ko nodrošina attiecīgo pakalpojumu sniegšana, šādi pasākumi konkrētajam uzņēmumam rada netaisnīgu slogu, to izmaksas var iekļaut universālā pakalpojuma saistību jebkurā neto izmaksu aprēķinā.
Where , taking due account of the costs and revenues as well as the intangible benefits resulting from the provision of the services concerned, such measures result in an u n fair burden on a designated undertaking, this may be included in any net cost calculation of universal obligations.
Var arī nodrošināt tīkla pamata infrastruktūras alternatīvu finansēšanu, piesaistot Kopienas finansējumu vai saskaņā ar Kopienas tiesībām īstenojot valsts pasākumus.
A l ternative financing of underlying network infrastructure, involving Community fun d ing or national measures in accordance with Community law, may also be impl e mented.
Šis noteikums neskar Komisijas pienākumu veikt universālā pakalpojuma saistību pārskatīšanu, kas var ietvert šādu saistību finansēšanu saskaņā ar Direktīvas 2002/22/EK 15. pantu, un vajadzības gadījumā Komisijas pienākumu ne vēlāk kā 2010. gada janvārī iesniegt reformas priekšlikumu, lai ņemtu vērā sabiedrības interešu mērķus.
This is without prejudice to the need for the Commission to conduct a review of the universal service obligations, which may include the financing of such obligations, in accordance with Article 15 of Directive 2002/22/EC, and if appropriate, to present pr o posals for reform to meet public interest objectives by, at the latest, January 2010.
(Kompromisa grozījums)
(Compromise amendment)
Grozīts Direktīvas 2002/22/EK 8. apsvērums.
Amends recital 8 of Directive 2002/22/EC
(5) Neskarot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 1999/5/EK (1999. gada 9. marts) par radioiekārtām un telekomunikāciju termināla iekārtām un to atbilstības savstarpējo atzīšanu un jo īpaši tās 3. panta 3. punkta f) apakšpunktā ietvertās prasības par izmantošanu personām ar invaliditāti, daži termināliekārtu aspekti, arī personām ar invaliditāti domātas iekārtas, būtu jāietilpina Direktīvas 2002/22/EK (Universālā pakalpojuma direktīva) darbības jomā, lai atvieglinātu piekļuvi tīkliem un pakalpojumu lietojumu.
(5) Without prejudice to Directive 1999/5/EC of the European Parliament and of the Council of 9 March 1999 on radio equipment and telecommunications terminal equipment and the mutual recognition of their conformity, and in particular the disability requirements laid down in Article 3(3)(f) thereof, certain aspects of terminal equipment, including equipment intended for disabled users, should be brought within the scope of Directive 2002/22/EC (Universal Service Directive) in order to facilitate access to networks and the use of services.
Pie tādām iekārtām pašlaik pieder radio un televīzijas uztvērēju termināliekārtas , kā arī īpašas termināliekārtas vājdzirdīgiem lietotājiem.
Such equipment currently includes receive‑only radio and television terminal equipment as well as special terminal devices for hearing‑impaired end-users.
(5) Neskarot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 1999/5/EK (1999. gada 9. marts) par radioiekārtām un telekomunikāciju termināla iekārtām un to atbilstības savstarpējo atzīšanu un jo īpaši tās 3. panta 3. punkta f) apakšpunktā ietvertās prasības par izmantošanas atvieglošanu personām ar invaliditāti, daži galiekārtu aspekti, arī personām ar invaliditāti , kas radusies veselības traucējumu vai novecošanas dēļ, domātas iekārtas patērētāju telpās , būtu jāietilpina Direktīvas 2002/22/EK (Universālā pakalpojuma direktīva) darbības jomā, lai atvieglinātu piekļuvi tīkliem un pakalpojumu lietojumu.
(5) Without prejudice to Directive 1999/5/EC of the European Parliament and of the Council of 9 March 1999 on radio equipment and telecommunications terminal equipment and the mutual recognition of their conformity, and in particular the disability requirements laid down in Article 3(3)(f) thereof, certain aspects of terminal equipment, including consumer premises equipment intended for disabled users, whether their special needs are due to disability or related to ageing, should be brought within the scope of Directive 2002/22/EC (Universal Service Directive) in order to facilitate access to networks and the use of services.
Pie tādām iekārtām pašlaik pieder radio un televīzijas uztvērēju galiekārtas , kā arī īpašas galiekārtas vājdzirdīgiem lietotājiem.
Such equipment currently includes receive‑only radio and television terminal equipment as well as special terminal devices for hearing‑impaired end-users.
(6a) Šīs direktīvas noteikumus piemēro, neierobežojot Kopienas noteikumus par patērētāju aizsardzību, jo īpaši Direktīvu 93/13/EEK, Direktīvu 97/7/EK un Direktīvu 2005/29/EK, un valsts noteikumus, kas ir saskaņā ar Kopienas tiesībām.
( 6 a ) The provisions of this Directive should apply without prejudice to Community rules on consumer protection, in particular Directives 93/13/EEC, 97/7/EC and 2005/29/EC, and national rules in conformity with Community law.
(6b) Tehnoloģijas attīstība ir būtiski samazinājusi taksofonu skaitu.
( 6b ) Technological developments have led to substantial reductions in the number of pu b lic pay telephones.
Lai nodrošinātu tehnoloģisko neitralitāti un sabiedrības nepārtrauktu piekļuvi balss telefonijai, valsts regulatīvajām iestādēm jābūt tiesīgām uzlikt uzņēmumiem pienākumu nodrošināt ne tikai taksofonu pieejamību, kas apmierina tiešo lietotāju pamatotās vajadzības, bet arī šim nolūkam izveidot alternatīvus publisko balss telekomunikāciju piekļuves punktus.
In order to ensure technological neutrality and continued access by the public to voice telephony, national regulatory authorities should be able to i m pose obligations on undertakings to ensure not only that public pay telephones are provided to meet the reasonable needs of end-users, but also that alternative public voice telecommunications access points are provided for that purpose.
(6c) Jānodrošina, lai tiešajiem lietotājiem ar invaliditāti būtu tāda pati piekļuve pakalpojumiem, kāda ir citiem tiešajiem lietotājiem.
( 6c ) Equivalence in disabled end-users' access to services should be guaranteed to the level available to other end-users.
Šajā ziņā tiešo lietotāju ar invaliditāti piekļuvei jābūt tādai pašai, kādu saņem citi tā paša pakalpojuma tiešie lietotāji, tikai ar citu līdzekļu starpniecību.
To this end, access should be functionally equiv a lent such that disabled end-users benefit from the same usability of services as other end-users , but by different means.
(22) Elektroniskās komunikācijas kļūst aizvien svarīgākas gan patērētājiem, gan uzņēmējsabiedrībām, tāpēc lietotāji būtu pilnībā jāinformē par jebkādiem ierobežojumiem, ko elektronisko komunikāciju pakalpojumu izmantošanai nosaka tīkla operators un/vai pakalpojumu sniedzējs, ar ko viņi noslēdz līgumu.
(22) Given the increasing importance of electronic communications for consumers and businesses, users should be fully informed of the traffic management policies of the service and/or network provider with which they conclude the contract .
Ja nav faktiskas konkurences, valsts pārvaldes iestādēm būtu jāizmanto līdzekļi, kas tām pieejami atbilstīgi Direktīvai 2002/19/EK (Piekļuves direktīva), lai nodrošinātu, ka netiek nepamatoti ierobežota konkrētu veidu satura vai lietotņu pieejamība lietotājiem.
Where there is a lack of effective competition, national regulatory authorities should use the remedies available to them under Directive 2002/19/EC (Access Directive) to ensure that users' access to particular types of content or applications is not unreasonably restricted.
(22) Tiešajiem lietotājiem jāizlemj, kādu saturu tie vēlas sūtīt un saņemt un kādus pakalpojumus, lietotnes, datortehniku un programmatūru tie vēlas šādam nolūkam izmantot, neskarot vajadzību saglabāt tīklu un pakalpojumu integritāti un drošību.
(22) End-users should decide what content they require to be able to send and receive, and which services, applications, hardware and software they require to use for such purposes, without prejudice to the need to preserve the integrity and security of networks and services.
Tirgū, kurā valda pilnvērtīga konkurence un pārredzama pakalpojumu piedāvāšana, kā paredzēts Direktīvā 2002/22/EK, jānodrošina, lai tiešajiem lietotājiem būtu iespēja piekļūt jebkura veida saturam un izplatīt šādu saturu, kā arī pēc savas izvēles izmantot jebkura veida lietotnes un/vai pakalpojumus, kā paredzēts Direktīvas 2002/21/EK 8. pantā.
A competitive market with transparent offerings as provided for in Directive 2002/22/EC should ensure that end-users are able to access and distribute any content and to use any applications and/or services of their choice, as provided for in Article 8 of Directive 2002/21/EC.
Elektroniskās komunikācijas kļūst aizvien svarīgākas gan patērētājiem, gan uzņēmējsabiedrībām, tāpēc lietotāji jebkurā gadījumā būtu pilnībā jāinformē par jebkādiem ierobežojumiem, ko elektronisko komunikāciju pakalpojumu izmantošanas jomā nosaka tīkla operators un/vai pakalpojumu sniedzējs.
Given the increasing importance of electronic communications for consumers and businesses, users should in any case be fully informed of any limitations imposed on the use of electronic communications services by the service and/or network provider .
Šādā informācijā pēc pakalpojumu sniedzēja ieskatiem būtu jāprecizē vai nu attiecīgā satura, lietotnes vai pakalpojuma veids, vai atsevišķas lietotnes vai pakalpojumi, vai arī abi minētie.
Such information should, at the option of the provider, specify the type of content, application or service concerned, individual applications or services, or both.
Atkarībā no izmantotās tehnoloģijas un ierobežojuma veida šādu ierobežojumu piemērošanai var būt vajadzīga patērēju piekrišana saskaņā ar Direktīvu 2002/58/EK.
Depending on the techno l ogy used and the type of limitation, such limit a tions may require user consent under Directive 2002/58/EC.
(24) Pārskatāmu, atjauninātu un salīdzināmu tarifu pieejamība ir būtisks elements patērētājiem tirgū, kurā valda pilnvērtīga konkurence un kurā pakalpojumus piedāvā vairāki uzņēmumi.
(24) The availability of transparent, up-to-date and comparable information on offers and services is a key element for consumers in competitive markets where several providers offer services.
Elektronisko komunikāciju pakalpojumu patērētājiem jābūt iespējai bez grūtībām salīdzināt dažādu tirgū piedāvāto pakalpojumu cenas, pamatojoties uz viegli pieejamā veidā publiskotu informāciju par tarifiem.
End-users and consumers of electronic communications services should be able to easily compare the prices of various services offered on the market based on information published in an easily accessible form.
Lai atvieglotu cenu salīdzināšanu, valsts pārvaldes iestādēm vajadzētu būt iespējai pieprasīt no operatoriem labāku informācijas pārskatāmību (tostarp attiecībā uz tarifiem, patēriņa tendencēm un citu attiecīgu statistiku) un nodrošināt, ka trešām personām ir tiesības bez maksas izmantot šādu publiski pieejamu informāciju, ko publiskojuši šādi uzņēmumi.
In order to allow them to make price comparisons easily, national regulatory authorities should be able to require from undertakings providing electronic communications networks and/or services greater transparency as regards information (including tariffs, consumption patterns, and other relevant statistics) and to ensure that third parties have the right to use, without charge, publicly available information published by such undertakings.
Tāpat valsts pārvaldes iestādēm vajadzētu būt pienākumam darīt pieejamus cenrāžus, ja tādi netiek piedāvāti tirgū.
National regulatory authorities should also be able to make price guides available, in particular where the market has not provided them free of charge or at a reasonable price.
Operatoriem nedrīkstētu būt tiesības saņemt jebkādu atlīdzību par tādas informācijas izmantošanu, kas jau ir publiskota un tādējādi nodota atklātībā.
Undertakings should not be entitled to any remuneration for the use of information where it has already been published and thus belongs in the public domain.
Turklāt lietotāji un patērētāji pirms pakalpojuma iegādes būtu pienācīgi jāinformē par attiecīgo cenu vai piedāvātā pakalpojuma veidu, jo īpaši ja par bezmaksas tālruņa numura izmantošanu ir noteikta papildu maksa.
In addition, end-users and consumers should be adequately informed of the price and the type of service offered before they purchase a service, in particular if a freephone number is subject to additional charges.
Nosakot, kādu kategoriju izsaukumiem ir vajadzīga informācija par cenām pirms savienojuma, valsts pārvaldes iestādēm būtu pienācīgi jāņem vērā pakalpojumu būtība, cenu veidošanās apstākļi, kas uz to attiecas, un – vai tos sniedz tāds pakalpojumu sniedzējs, kas nesniedz elektronisko komunikāciju pakalpojumus.
When determining the categories of call requiring pricing information prior to connection, national regulatory authorities should take due account of the nature of the service, the pricing conditions which apply to it and whether it is offered by a provider who is not a provider of electronic communications services.
Neskarot Direktīvu 2000/31/EK (Direktīva par elektronisko tirdzniecību), uzņēmumiem arī vajadzētu, ja dalībvalstis to prasa, sniegt abonentiem informāciju, kas izraisa sabiedrības ieinteresētību, un ko sagatavo attiecīgas valstu iestādes, inter alia, par visbiežāk sastopamajiem pārkāpumiem un to juridiskajām sekām.
Without prejudice to Directive 2000/31/EC (Directive on electronic commerce), undertakings should also, if required by Member States, provide subscribers with public interest information produced by the relevant public authorities regarding, inter alia, the most common infringements and their legal consequences.
Lai atvieglotu cenu salīdzināšanu, valsts regulatīvajām iestādēm vajadzētu būt iespējai pieprasīt no operatoriem labāku informācijas pārskatāmību (tostarp attiecībā uz tarifiem, patēriņa tendencēm un citu attiecīgu statistiku) un nodrošināt, ka trešām personām ir tiesības bez maksas izmantot šādu publiski pieejamu informāciju, ko publiskojuši šādi uzņēmumi.
In order to allow them to make price comparisons easily, national regulatory authorities should be able to require from undertakings providing electronic communications networks and/or services greater transparency as regards information (including tariffs, consumption patterns, and other relevant statistics) and to ensure that third parties have the right to use, without charge, publicly available information published by such undertakings.
Tāpat valsts regulatīvajām iestādēm vajadzētu būt pienākumam darīt pieejamus cenrāžus, ja tādi netiek piedāvāti tirgū.
National regulatory authorities should also be able to make price guides available, in particular where the market has not provided them free of charge or at a reasonable price.
Turklāt tiešie lietotāji un patērētāji pirms pakalpojuma iegādes būtu pienācīgi jāinformē par attiecīgo cenu vai piedāvātā pakalpojuma veidu, jo īpaši ja par bezmaksas tālruņa numura izmantošanu ir noteikta papildu maksa.
In addition, end-users and consumers should be adequately informed of the price and the type of service offered before they purchase a service, in particular if a freephone number is subject to additional charges.
Valsts regulatīvajām iestādēm jābūt pilnvarotām prasīt, lai šādu informāciju sniedz vienmēr un dažām to precizētām pakalpojumu kategorijām — tieši pirms zvana savienojuma nodrošināšanas , ja vien valsts tiesību aktos nav noteikts citādi.
National regulatory authorities should be able to require that such information is provided generally, and, for certain categories of services determined by them, immediately prior to connecting the call, unless it is otherwise provided for by national law.
Nosakot, kādu kategoriju izsaukumiem ir vajadzīga informācija par cenām pirms savienojuma, valsts regulatīvajām iestādēm būtu pienācīgi jāņem vērā pakalpojumu būtība, cenu veidošanās apstākļi, kas uz to attiecas, un — vai tos sniedz tāds pakalpojumu sniedzējs, kas nesniedz elektronisko komunikāciju pakalpojumus.
When determining the categories of call requiring pricing information prior to connection, national regulatory authorities should take due account of the nature of the service, the pricing conditions which apply to it and whether it is offered by a provider who is not a provider of electronic communications services.
Neskarot Direktīvu 2000/31/EK (Direktīva par elektronisko tirdzniecību), uzņēmumiem arī vajadzētu, ja dalībvalstis to prasa, sniegt abonentiem informāciju, kas izraisa sabiedrības ieinteresētību, un ko sagatavo attiecīgas valstu iestādes, inter alia par visbiežāk sastopamajiem pārkāpumiem un to juridiskajām sekām.
Without prejudice to Directive 2000/31/EC (Directive on electronic commerce), undertakings should also, if required by Member States, provide subscribers with public interest information produced by the relevant public authorities regarding, inter alia, the most common infringements and their legal consequences.
Tomēr šādas informācijas izplatīšana nedrīkst uzņēmumiem radīt pārmērīgu apgrūtinājumu.
Di s semination of such information should however not impose an excessive burden on u n dertakings.
Dalībvalstīm jāprasa, lai šādu informāciju izplatītu, izmantojot komunikācijas līdzekļus, ko uzņēmumi izmanto ikdienas saziņā ar abonentiem.
Member States should require this dissemination by the means used by undertakings in communications with subscribers made in the ordinary course of bus i ness.
(24a) Dalībvalstīm ir jāizveido vienoti informācijas centri, kuros lietotāji var vērsties ar visiem jautājumiem.
(24a) Member States should introduce single information points for all user queries.
Šajos informācijas centros, kurus var vadīt valsts regulatīvās iestādes kopīgi ar patērētāju tiesību organizācijām, vajadzētu sniegt arī juridisko palīdzību gadījumos, kad ir radušies strīdi ar operatoru.
These information points, which could be administered by national regulatory authorities together with consumer associations, should also be able to provide legal assistance in case of disputes with operators.
Šādiem informācijas centriem jāvar piekļūt bez maksas, un lietotāji ir jāinformē par šādu centru pastāvēšanu, regulāri rīkojot informācijas kampaņas.
Access to these information points should be free of charge and users should be informed of their existence by regular information campaigns.
(26) Tirgū, kurā valda pilnvērtīga konkurence, būtu jānodrošina, ka lietotājiem ir iespēja saņemt kvalitatīvu pakalpojumu, kas atbilstu to prasībām, tomēr atsevišķos gadījumos var būt nepieciešams publiskos komunikāciju tīklos garantēt minimālo kvalitātes līmeni, lai novērstu pakalpojuma kvalitātes pazemināšanos, piekļuves bloķēšanu un datu plūsmas palēnināšanos tīklos.
(26) A competitive market should ensure that users enjoy the quality of service they require, but in particular cases it may be necessary to ensure that public communications networks attain minimum quality levels so as to prevent degradation of service, the blocking of access and the slowing of traffic over networks.
Lai ievērotu pakalpojuma kvalitātes prasības, operatori var piemērot procedūras, lai izmērītu un kontrolētu datu plūsmu konkrētā tīkla posmā nolūkā nepieļaut, ka attiecīgajā posmā datu plūsma ir maksimāla vai pārmērīga, kas var radīt tīkla pārslodzi un zemu veiktspēju.
In order to meet qua l ity of service requirements, operators may use procedures to measure and shape traffic on a network link so as to avoid filling the link to capacity or ove r filling the link, which would result in network congestion and poor performance.
Šīs procedūras jāuzskata par atbilstīgām un pamatotām tik ilgi, kamēr tās nav vērstas pret konkurenci vai nav preferenciālas attiecībā uz tīkla operatoru vai viņu komercpartneru interneta pakalpojumiem vai lietotnēm salīdzinājumā ar citu pakalpojumu sniedzēju nodrošinātajiem interneta pakalpojumiem un lietotnēm.
These procedures should be deemed appropriate and reasonable as long as it can be proved that they are not anti-competitive or do not give preferential treatment to the i nternet services or applications of the network operators or their commercial partners over the i nternet services and applications of other providers.
Valsts regulatīvajām iestādēm jābūt tiesīgām pārbaudīt, vai šīs procedūras neierobežo konkurenci un vai tās nekavē informācijas sabiedrības izveidi, un jānovērš jebkāda veida pārkāpumi.
National reg u latory authorities should be able to verify that these procedures do not restrict compet i tion or have the effect of hindering the development of the information society and to remedy any abuse.
Tā kā nesaskaņoti risinājumi būtiski apgrūtinās iekšējā tirgus izveidi, Komisijai jānovērtē visas valsts regulatīvo iestāžu noteiktās prasības attiecībā uz iespējamajiem regulatīvajiem pasākumiem visā Kopienā un vajadzības gadījumā jāpieņem tehniskās izpildes pasākumi, lai panāktu saskanīgu piemērošanu visā Kopienā.
Since inconsistent remedies will significantly impair the achievement of the internal market, the Commission should assess any requirements set by n a tional regulatory authorities for possible regulatory intervention across the Comm u nity and, if necessary, adopt technical implementing measures in order to achieve co n sistent application throughout the Community.
(27) Nākotnes IP tīklos, kur pakalpojuma sniegšana var būt nošķirta no tīkla nodrošināšanas, dalībvalstīm jānosaka vispiemērotākie pasākumi, kas veicami, lai katastrofālu tīkla darbības pārrāvumu vai force majeure gadījumā nodrošinātu piekļuvi publiski pieejamiem telefonijas pakalpojumiem , izmantojot publiskos komunikāciju tīklus, un nepārtrauktu neatliekamās palīdzības dienestu pieejamību , ņemot vērā dažādu tipu abonentu prioritātes un tehniskus ierobežojumus .
(27) In future IP networks, where provision of a service may be separated from provision of the network, Member States should determine the most appropriate steps to be taken to ensure the availability of publicly available telephone services provided using public communications networks and uninterrupted access to emergency services in the event of catastrophic network breakdown or in cases of force majeure, taking into account the priorities of different types of subscribers and technical limitations .