natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kopš 2008. gada oktobra Komisija ir ierosinājusi vairākus pasākumus, kuru mērķis ir paātrināt kohēzijas politikas 2007.–2013. gadam programmu īstenošanu, lai mobilizētu visus tās resursus un līdzekļus nolūkā nekavējoties un efektīvi atbalstīt ekonomikas atveseļošanās centienus gan dalībvalstu, gan reģionālā mērogā.
From October 2008 the Commission proposed a series of measures aimed at speeding up implementation of programmes under the cohesion policy 2007-2013, in order to mobilise all its resources and means to provide immediate and effective support for recovery efforts at national and regional level.
No kohēzijas politikai atvēlētajiem līdzekļiem uzņēmumu atbalstam ir piešķirti apmēram 55 miljardi euro (laikposmā no 2007. līdz 2013. gadam), vairums no kuriem attiecas uz MVU inovācijas sekmēšanu.
Under the cohesion policy around EUR 55 billion are earmarked (between 2007 and 2013) to support undertakings, most of which concerns strengthening innovation by SMEs.
Daudzas no programmās ietvertajām darbībām paredzētas tūlītēju vajadzību apmierināšanai, lai risinātu pašreizējās ekonomiskās situācijas problēmas, un jo īpaši to mērķis ir pievērsties lieliem uzdevumiem, kurus uzņēmumiem izvirza reālā ekonomika, taču ierosinātie uzņēmumu atbalsta intervences pasākumi ir orientēti uz ilgtermiņa rezultātiem, kas jāgūst, risinot strukturālās problēmas, nevis jāveic ekonomikas dzīvotspējas glābšanas pasākumi, kas, iespējams, nav savienojami ar valsts atbalsta politiku.
Many of the programmed activities match more immediate needs to deal with the current economic situation and focus, in particular, on significant challenges faced by undertakings in the real economy, but the proposed measures under interventions in favour of undertakings are targeted at long-term results from tackling structural problems and not at fire-fighting interventions for economic survival, which are potentially incompatible with State aid policies.
Īpaši iedrošina tas, ka ES stratēģijas 2020. gadam galvenajās prioritātēs uzsvērta vajadzība izmantot jaunus izaugsmes avotus, kas vienlaikus nodrošinās ES sociālo un teritoriālo kohēziju un uzlabos regulatīvo sistēmu, kura paredzēta teritoriālās kohēzijas nostiprināšanai.
It is particularly encouraging that the key priorities of the EU 2020 strategy stress the need to exploit new sources of growth that will simultaneously ensure social and territorial cohesion of the EU and improvement of the regulatory framework for strengthening territorial cohesion.
Jānorāda, ka teritoriālā kohēzija rada pievienoto vērtību konkurētspējas palielināšanā dažādās jomās un sekmē uzņēmējdarbībai labvēlīgāku apstākļu radīšanu, MVU izaugsmi un to salīdzinošo priekšrocību izmantošanu.
It is worth noting that territorial cohesion gives added value to developing the competitiveness of the various areas and promoting better conditions for entrepreneurship, growth of SMEs and exploitation of their comparative advantages.
Konkrētu skaitļu izteiksmē — 2010. gadā no 64,3 miljardiem euro, kas piešķirti ilgtspējīgai izaugsmei, 49,4 miljardi euro ir paredzēti kohēzijai (par 2 % vairāk nekā 2009. gadā) un 14,9 miljardi euro atvēlēti konkurētspējai (par 7,9 % vairāk nekā 2009. gadā) — (sk. V pielikumu).
More specifically and immediately, for 2010, of the EUR 64.3 billion earmarked for sustainable growth, EUR 49.4 billion concern cohesion (an increase of 2% on 2009) and 14.9 billion euros concern competitiveness (an increase of 7.9% on 2009) - (see Annexe V).
Viens no mērķiem saistībā ar MVU (mazo un vidējo uzņēmumu) konkurētspējas palielināšanu ir līdz 2013. gadam radīt 400 000 darba vietu (sk. VI pielikumu).
One goal, among others, in the context of strengthening the competitiveness of SMEs (small and medium-sized enterprises) is to create 400 000 jobs by 2013 (see Annexe VI).
Vienlaikus ir jānostiprina Komisijas stratēģija ieguldījumu palielināšanai un kohēzijas politikas programmu vienkāršošanai, sniedzot ieteikumus dalībvalstīm un veicot normatīvus un nenormatīvus pasākumus.
At the same time, the Commission’s strategy for accelerating investment and simplifying cohesion policy programmes must be strengthened through recommendations to the Member States and legislative or non-legislative measures.
Referente atbalsta viedokli, ka par prioritāriem ir jānosaka šādi trīs politikas virzieni: a) lielāka kohēzijas programmu elastība, b) vadības visa veida atbalsts reģioniem procesa sākumā un c) progresīvi ieguldījumi saskaņā ar kohēzijas programmām.
The rapporteur agrees with the priority that should be given to the three axes: (a) greater flexibility for cohesion programmes, (b) giving regions a head start in every way, and (c) smart investment under the cohesion programmes.
Sākotnējais novērtējums, pamatojoties uz dalībvalstu 2009. gada stratēģiskajiem ziņojumiem, liecina, ka dalībvalstis visai atšķirīgā veidā ir izmantojušas instrumentus, līdzekļus un metodes, lai īstenotu Komisijas ierosināto kohēzijas politiku nolūkā apkarot krīzi un palielināt pašreizējos izdevumus, piemēram, attiecībā uz tādiem pasākumiem kā 100 % finansējuma izlietošana, reaģēšana saistībā ar darba programmu stratēģisko pamatnostādņu, virzienu un finansējuma izmaiņām un reaģēšana saistībā ar īstenošanas procedūru vienkāršošanu.
An initial assessment based on the National Strategic Reports for 2009 indicates that the Member States made rather different uses of the instruments, means and methods for facilitating cohesion policy proposed by the Commission to combat the crisis and increase actual expenditure, as regards, for example, the use of 100% financing, the response to the changes to the strategic guidelines and the axes and financing for the operational programmes and the response to the simplification of implementing procedures).
Referente uzskata, ka pēc šā novērtējuma jāizdara noderīgi un uzticami secinājumi.
The rapporteur believes that useful and reliable conclusions should be drawn from this.
Viņa uzskata, ka, lai gan reģionālā politika ir Kopienas politika, kuras mērķis ir, nevis ārkārtas situāciju novēršana, bet gan ilgtermiņa plānošana, sevišķi būtiski ir turpināt šīs stratēģiskās elastības pieejas īstenošanu, vienlaikus joprojām nodrošinot vajadzīgo pārbaudi, lai atklātu kļūdas vai krāpšanu.
She believes that, while regional policy is a Community policy not for damping down the flames but for long-term planning, it is particularly important that this strategic approach of ‘flexibility’ continues, while, at the same time, still ensuring the necessary checking to prevent errors and instances of fraud.
Piemēram, Komisijas politika par tā perioda pagarināšanu, kura laikā ir tiesības saņemt finansējumu 2000.–2006. gada darbības programmām, vai par administratīvo prasību, procedūru un programmu finanšu pārvaldības vienkāršošanu sniedz būtisku ieguldījumu, lai varētu maksimāli izmantot visus kohēzijas politikas līdzekļus.
For example, Commission policy on extending the eligibility period under the operational programmes 2000-2006 or on simplifying the administrative requirements and procedures and the financial management of the programmes appears to make a decisive contribution to enabling maximum take-up of all cohesion policy means.
Vienlaikus jānorāda, ka kohēzijas politikas 2009.–2013. gadam programmu iepriekšējas finansēšanas politikai ir bijusi īslaicīga ietekme, jo līdz ar to 2009. gadā tika nodrošināta tūlītēja likviditāte 6,25 miljardu euro apmērā ieguldījumiem saistībā ar finansēšanas programmu paketēm, kas apstiprinātas katrai dalībvalstij.
At the same time, it should be pointed out that the policy of ‘pre-financing’ for programmes under the cohesion policy 2007-2013 had a palliative effect, since it resulted in immediate liquidity of EUE 6.25 billion for investment in 2009, within the framework of the financing packages agreed with the Member States.
Turklāt, lai risinātu daudzu dalībvalstu milzīgo finanšu problēmu dēļ radīto valstu programmu līdzfinansējuma samazināšanas problēmu, kas skar arī 2. mērķa jomu, ir jāatbalsta Komisijas politika attiecībā uz iespēju saņemt 100 % kompensāciju pēc dalībvalstu lūguma, pat ja atsevišķas dalībvalstis šādu iespēju vērtē skeptiski, galvenokārt baidoties, ka tās nākotnē nespēs citiem projektiem piemērot 0 % finansēšanu, lai sasniegtu kontēšanas jomā vajadzīgo izlīdzināšanu un līdzsvaru.
Also, in order to deal with the problem of the reduction in the contribution of national co-financing to programmes, also concerning Objective 2, due to the major financial problems of many Member States, the Commission policy of ‘100% compensation’ following a request by Member States must be supported, even if some of them have not responded positively to that option, mainly fearing that they will not be able to respond, in future, to 0% financing of other projects in order to achieve the required accounting equalisation and balancing.
Referente atbalsta Komisijas 2009. gadā ieviesto atbalsta politiku, kas paredzēta vērienīgiem reģionu projektiem (50 miljoni euro un lielāks finansējums), un aicina par vairāk nekā 25 % palielināt finansējumu, ko nodrošina JASPERS (Kopējā palīdzība projektu sagatavošanai Eiropas reģionos), lai sagatavotu un strauji īstenotu vērienīgus projektus un paātrinātu maksājumu saņemšanu dalībvalstīs, jo īpaši attiecībā uz 2. mērķa programmām.
The rapporteur supports the aid policy for large projects for the regions (financing of EUR 50 million and above) introduced by the Commission in 2009, and calls for an increase beyond 25% in the financing provided through JASPERS (Joint Assistance in Supporting Projects in European Regions) with a view to preparation and very rapid implementation of large projects and speeding-up of payments to the Member States, particularly as regards programmes under Objective 2.
Jāatbalsta arī ierosinātās īstenošanas noteikumu izmaiņas, kuru mērķis ir uzlabot struktūrfondu elastību un pielāgot tos ārkārtas ekonomisko apstākļu vajadzībām.
Support must also be given to the proposed changes in the implementing rules, which seek to strengthen the flexibility of the Structural Funds and adapt them to meet the needs of the exceptional economic circumstances.
Visbeidzot, referente uzskata, ka kohēzijas politikai ir izšķiroša nozīme un ka tā ir jāturpina un jānostiprina visās jomās.
In conclusion, the rapporteur believes in the fundamental importance of cohesion policy and the need to continue and strengthen it in all areas.
Viņa uzskata, ka īpaša uzmanība ir jāpievērš 2. mērķa jomām un attiecīgajām programmām, jo ir būtiski izcelt to salīdzinošās priekšrocības un iespējas un plašākā nozīmē — to ieguldījumu izaugsmē un nodarbinātībā.
She believes in the need for particular attention to be given to Objective 2 areas and to the relevant programmes because of their importance for bringing out the areas’ comparative advantages and opportunities and, more broadly, their contribution to growth and employment.
Referente arī uzskata, ka šā mērķa sasniegšanai ir jāmobilizē un jākoordinē visi līdzekļi un instrumenti.
She also believes in the need to mobilise and coordinate all means and instruments for achieving this goal.
par zivsaimniecības un akvakultūras produktu importa režīmu ES saistībā ar gaidāmo KZP reformu
on the arrangements for importing fishery and aquaculture products into the EU with a view to the future reform of the CFP
Referents: Alain Cadec
Rapporteur: Alain Cadec
– ņemot vērā 1995. gada 4. augusta Nolīgumu par Apvienoto Nāciju Organizācijas 1982. gada 10. decembra Jūras tiesību konvencijas noteikumu īstenošanu attiecībā uz transzonālo zivju krājumu un tālu migrējošo zivju krājumu saglabāšanu un pārvaldību („Ņujorkas vienošanās”),
– having regard to the Agreement for the Implementation of the Provisions of the United Nations Convention on the Law of the Sea of 10 December 1982 relating to the Conservation and Management of Straddling Fish Stocks and Highly Migratory Fish Stocks (the ‘New York Agreement’), signed on 4 August 1995,
– ņemot vērā ANO Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas (FAO) 1995. gada 31. oktobrī pieņemto Rīcības kodeksu atbildīgai zvejniecībai,
– having regard to the FAO Code of Conduct for Responsible Fisheries, adopted on 31 October 1995,
– ņemot vērā galīgo deklarāciju, kas pieņemta no 2002. gada 26. augusta līdz 4. septembrim Johannesburgā notikušajā Pasaules augstākā līmeņa sanāksmē par ilgtspējīgu attīstību,
– having regard to the final declaration issued at the World Summit on Sustainable Development held in Johannesburg from 26 August to 4 September 2002,
– ņemot vērā 2007. gada 12. decembra rezolūciju par zivsaimniecības un akvakultūras produktu tirgu kopīgu organizāciju
– having regard to its resolution of 12 December 2007 on the common organisation of the market in the fisheries and aquaculture products sector
OV C 323E, 18.12.2008., 271. lpp. ,
OJ C 323 E, 18.12.2008, p.271. ,
– ņemot vērā Padomes 2008. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1005/2008, ar ko izveido Kopienas sistēmu, lai nepieļautu, novērstu un likvidētu nelikumīgu, neziņotu un neregulētu zveju
– having regard to Council Regulation (EC) No 1005/2008 of 29 September 2008 establishing a Community system to prevent, deter and eliminate illegal, unreported and unregulated fishing
– ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 25. novembra Regulu (EK) Nr. 66/2010 par ES ekomarķējumu
– having regard to Regulation (EC) No 66/2010 of the European Parliament and of the Council of 25 November 2009 on the EU Ecolabel
– ņemot vērā 2010. gada 25. februāra rezolūciju par Zaļo grāmatu „Kopējās zivsaimniecības politikas reforma”
– having regard to its resolution of 25 February 2010 on the Green Paper on the reform of the Common Fisheries Policy
Šajā datumā pieņemtie teksti, P7_TA(2010)0039 . ,
Texts adopted of that date, P6_TA(2010)0039 . ,
– ņemot vērā 2010. gada 17. jūnija rezolūciju par jaunu impulsu Eiropas akvakultūras ilgtspējīgas attīstības stratēģijai
– having regard to its resolution of 17 June 2010 on a new impetus for the Strategy for the Sustainable Development of European Aquaculture
Šajā datumā pieņemtie teksti, P7_TA(2010)0243 . ,
Texts adopted of that date, P6_TA(2010)0243 . ,
– ņemot vērā 1994. gada 15. aprīļa Marakešas līgumu par Pasaules Tirdzniecības organizācijas izveidošanu,
– having regard to the Marrakesh Agreement Establishing the World Trade Organization (WTO), signed on 15 April 1994,
– ņemot vērā 2001. gada 14. novembrī Dohā pieņemto Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) ministru deklarāciju,
– having regard to the WTO ministerial declaration adopted in Doha on 14 November 2001,
– ņemot vērā 2009. gada 7. maija rezolūciju par Parlamenta jauno lomu un pienākumiem saskaņā ar Lisabonas līgumu
– having regard to its resolution of 7 May 2009 on Parliament’s new role and responsibilities in implementing the Treaty of Lisbon
Šajā dienā pieņemtie teksti, P7_TA-PROV(2009)0373 . ,
Texts adopted, P6_TA-PROV(2009)0373 . ,
– ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību (LESD),
– having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU),
– ņemot vērā Zivsaimniecības komitejas ziņojumu un Starptautiskās tirdzniecības komitejas atzinumu ( A7-0207/2010 ),
– having regard to the report of the Committee on Fisheries and the opinion of the Committee on International Trade ( A7-0207/2010 ),
A. tā kā zivsaimniecības un akvakultūras nozarei ir stratēģiska nozīme piedāvājuma nodrošināšanā un pārtikas piedāvājuma līdzsvarotībā dalībvalstīs un Eiropas Savienībā kopumā un tā kā šī nozare sniedz ievērojamu ieguldījumu piekrastes kopienu sociālajā un ekonomiskās labklājībā, vietējo kopienu attīstībā, nodarbinātībā un kultūras tradīciju saglabāšanā;
A. having regard to the strategic importance of the fisheries and aquaculture sector for supplying the population and for the food balance of both the Member States and the EU as a whole, as well as its considerable contribution to the social and economic wellbeing of coastal communities, local development, employment and the preservation of cultural traditions,
B. tā kā zivis ir dabas resurss, kurš, pienācīgi pārvaldīts, ir atjaunojams un var nodrošināt gan pārtiku, gan darba vietas ES un visā pasaulē, un šai pārvaldībai jābūt ilgtspējīgai, lai nepieļautu zivju krājumu samazināšanos un attiecīgi neapgrūtinātu piekrastes kopienu dzīvi Eiropas Savienībā un trešās valstīs; tā kā šajā ziņā ir jānostiprina efektīva zvejas pārvaldība, ietverot starptautiskās tirdzniecības aspektu un tās ietekmi uz zivju resursiem pasaulē;
B. whereas fish is a natural resource that, under proper management, can be renewable and provide both food and jobs within the EU and around the world, and needs to be sustained in order to avoid depletion of fish stocks and subsequent hardship in coastal communities in the EU and abroad; whereas, in this respect, there is a need to strengthen effective fisheries management, including the dimension and impact of international trade on fish resources worldwide,
C. tā kā Eiropas Komisija 2009. gada 22. aprīlī pieņēma Zaļo grāmatu, lai pārskatītu lielāko daļu zivsaimniecības politikas aspektu, tādējādi uzsākot vērienīgu šīs politikas reformu;
C. in the light of the ambitious reform of the Common Fisheries Policy launched by the Commission with the adoption of the Green Paper of 22 April 2009 with a view to reviewing most aspects of that policy,
D. tā kā Eiropas Komisija 2009. gada 8. aprīļa paziņojumā (COM (2009)0162) noteica jaunu Eiropas akvakultūras ilgtspējīgas attīstības stratēģiju;
D. also in the light of the new Strategy for the Sustainable Development of European Aquaculture set out by the Commission in its communication of 8 April 2009 ( COM(2009)0162 ),
E. tā kā 2002. gadā Johannesburgā notikušajā Pasaules augstākā līmeņa sanāksmē par ilgtspējīgu attīstību tika izvirzīti konkrēti mērķi attiecībā uz zivsaimniecības pārvaldību, tostarp mērķi līdz 2015. gadam samazināt zivju krājumu izmantošanu līdz līmenim, kas nodrošinātu maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu,
E. having regard to the specific objectives set for fisheries management at the World Sustainable Development Summit held in Johannesburg in 2002, among them that of, by 2015, bringing down the exploitation of fish stocks to a level compatible with maximum sustainable yield (MSY),
F. tā kā pēdējo desmit gadu laikā Kopienas zivsaimniecības un akvakultūras produktu (ZAP) ražošana ir sarukusi par aptuveni 30 %;
F. whereas EU fishery and aquaculture production has dropped by about 30% over the last 10 years,
G. tā kā ražošanas samazināšanās ir izskaidrojama gan ar zivju krājumu samazināšanos Eiropas ūdeņos, gan KZP (pareizi) īstenotajiem pasākumiem, lai ierobežotu nozveju un nodrošinātu krājumu ilgtspējīgu pārvaldību gan ES, gan ārvalstu ūdeņos, jo īpaši tur, kur zivsaimniecības darbības tiek veiktas saskaņā ar zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumiem;
G. whereas this drop is a result of both declining fish stocks in EU waters and the measures (rightly) put in place to limit fishing and ensure sustainable management of fish stocks under the CFP, both within and outside EU waters, notably where EU fisheries are conducted by virtue of fisheries partnership agreements,
H. tā kā Eiropas Savienības zivsaimniecības produkcija ir mazāk par 6 % no pasaules nozvejas;
H. whereas EU fisheries represent less than 6% of world catches,
I. tā kā, pat ja Zaļā grāmata par KZP reformu paredz iespēju nozvejas apjoma samazināšanās tendenci ilgtermiņā mainīt, stingrie krājumu atjaunošanas pasākumi (flošu jaudas samazināšana, stingrāki pārvaldības pasākumi, pastiprinātas pārbaudes utt.) īsā un vidēji ilgā termiņā šo tendenci var tikai pastiprināt;
I. whereas, although the Green Paper on the reform of the CFP suggests that it may be possible to reverse the trend towards declining catches in the long term, the drastic measures envisaged to promote the regeneration of stocks (such as reduced fleet capacity, more stringent management measures and closer monitoring) will inevitably exacerbate the problem in the short and medium term,
J. tā kā turklāt, neraugoties uz jauno nozares stratēģiju, visticamāk nebūs iespējams īstermiņā vai vidēji ilgā termiņā būtiski kompensēt daudzos Kopienas akvakultūras attīstības ierobežojumus un apturēt vispārējo zivsaimniecības produkcijas samazināšanās tendenci;
J. whereas, furthermore, despite the new strategy defined for the area, the multiple constraints on the development of aquaculture in the Community are such that it is unlikely to be able to compensate significantly, in the short or medium term, for the general trend of lower production in the extractive sector,
K. tā kā šajā ziņā ir būtiski Eiropas Savienībā veicināt papildu ražošanu, jo īpaši jaunajās ES dalībvalstīs ar pierādītu akvakultūras potenciālu;
K. whereas this makes it essential to encourage additional European production, especially in the new EU Member States with proven aquaculture potential,
L. tā kā — pretēji iepriekšminētajai tendencei — visā Eiropas Savienībā aizvien pieaug pieprasījums pēc ZAP, kas ir īpaši izteikts jaunajās dalībvalstīs Centrāleiropā un Austrumeiropā, un paredzams, ka dažādu faktoru ietekmē tuvākajos divdesmit gados tas turpinās stabili pieaugt;
L. whereas, by contrast, demand for fishery and aquaculture products is generally rising in the European Union, with growth especially buoyant in the markets of the new Member States in central and eastern Europe, and whereas various factors are expected to lead to sustained growth in consumption over the next 20 years,
M. tā kā Eiropas Savienība, kurai seko Japāna un Amerikas Savienotās valstis, pašlaik ir lielākais ZAP noieta tirgus (12 miljoni tonnu un 55 miljardi EUR 2007. gadā), un tā kā šis tirgus ir ļoti atkarīgs no trešo valstu importa, kas apmierina 60 % pieprasījuma, un šī atkarība aizvien pieaugs;
M. whereas the European Union is now the world’s largest market for fishery and aquaculture products (12 million tonnes in 2007, worth EUR 55 billion), ahead of Japan and the USA, whereas it depends very heavily on imports from non-EU countries to meet more than 60% of demand, and whereas its dependence on imports is likely to be further exacerbated,
N. tā kā visos Eiropas Savienības zivsaimniecības un akvakultūras politikas novērtējumos galvenā loma piešķirta ZAP importam Eiropas Savienībā un tā īstenošanas nosacījumiem un tā kā veicamajās reformās šiem jautājumiem vajadzētu pievērst īpašu uzmanību;
N. whereas it is now clear that the issue of fishery and aquaculture imports into the EU and the conditions under which such imports are produced is absolutely crucial to any analysis of EU policies on fisheries and aquaculture, and whereas particular consideration must be given to this issue in the light of the reforms under way,
O. tā kā šis jautājums būtu jāaplūko no visiem — tirdzniecības, vides, sociālajiem, sanitārajiem un kvalitātes — aspektiem;
O. whereas all aspects of this issue must be addressed, including commercial, environmental, social, health and quality considerations,
P. tā kā atsevišķas zivsaimniecības, kuras eksportē uz ES tirgu, veic neselektīvu zveju un tām ir augsts izmesto zivju apjoms, kas nozīmē, ka aiziet postā liels daudzums cilvēka uzturā derīgu zivju;
P. whereas unselective fishing and high levels of discards in some fisheries that export to the EU market mean that significant amounts of fish that would be suitable for human consumption is wasted,
Q. tā kā jo īpaši būtu jāizvērtē ZAP tirgus kopīgā organizācija, kuras noteikumi vairākos aspektos ir novecojuši un steidzami jāpārskata;
Q. whereas particular thought must be given to the common organisation of the market (COM) for fishery and aquaculture products, since the current rules are obsolete in a number of respects and must be revised as a matter of urgency,
R. tā kā šis apsvērums liek arī kritiski izvērtēt kopējo tirdzniecības politiku, jo īpaši tās piemērošanu šai nozarei, un to, cik konsekventi šajā jomā pieņemti lēmumi, lai saglabātu atbildīgu un dzīvotspējīgu Eiropas Savienības zivsaimniecības nozari;
R. whereas this reflection also calls for a critical examination of the common commercial policy as applied to this sector in particular, and also of the consistency of the decisions taken in that framework with the need to preserve a viable and responsible European fisheries sector,