natgillin/translations-raw huggingface dataset:
E. tā kā Savienība ir dibināta, pamatojoties uz vērtībām, kas respektē cilvēka cieņu, brīvību, demokrātiju, vienlīdzību, tiesiskumu un cilvēktiesības, tostarp reliģiskās ticības brīvību un minoritāšu tiesības;
E. whereas the Union is founded on the values of respect for human dignity, freedom, democracy, equality, the rule of law and respect for human rights, including freedom of religion or belief and the rights of persons belonging to minorities,
F. tā kā taisnīgums, demokrātija un tiesiskums, garantējot pamatbrīvības un cilvēktiesības, ir stabila miera pīlāri un tā kā stabilu mieru nevar sasniegt, aizsargājot tos, kas ir atbildīgi par sistemātiskiem cilvēktiesību vai starptautisko krimināltiesību pārkāpumiem;
F. whereas justice, democracy and the rule of law are the pillars of sustainable peace, in that they guarantee fundamental freedoms and human rights, and whereas sustainable peace cannot be achieved by protecting those responsible for systematic human rights abuses and violations of international criminal law,
G. tā kā ar Lisabonas līgumu ES pilnvaras ārpolitikas jomā tiek nostiprinātas tādā veidā, kas sekmē tās vērtību un mērķu īstenošanu; tā kā galvenajiem jaunievedumiem saistībā ar ES ārējo darbību, tādiem kā Savienības augstajam pārstāvim ārlietās un drošības politikas jautājumos un Komisijas priekšsēdētāja vietniekam (AP un PV) un Eiropas Ārējās darbības dienestam (EĀDD), būtu jāturpina ES ārējās darbības konsolidācija cilvēktiesību jomā un būtu jādod labākas iespējas cilvēktiesības integrēt visās būtiskākajās politikas jomās;
G. whereas the Treaty of Lisbon reinforced the EU’s powers on foreign policy in a way that will strengthen its values and objectives; whereas the main innovations related to the EU’s external action, such as the High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy/Vice-President of the Commission (HR/VP) and the European External Action Service (EEAS), should further consolidate the EU’s external action in the area of human rights and should provide better opportunities in terms of mainstreaming human rights in all relevant policy areas,
H. tā kā ar Līgumu ES kļūst par vienu juridisku personu, kas tai dod iespēju pievienoties Eiropas Cilvēktiesību konvencijai, un Eiropas Cilvēktiesību tiesa (ECT), kura atrodas Strasbūrā, varēs pārbaudīt ES darbību atbilstību Cilvēktiesību konvencijai;
H. whereas the Treaty provides the EU with a single legal personality, which will allow it to accede to the European Convention on Human Rights and enable the European Court of Human Rights (ECHR) in Strasbourg to verify compliance by EU acts with the Convention,
I. tā kā līdz ar Lisabonas līguma stāšanos spēkā ES Pamattiesību harta kļūst juridiski saistoša, tādējādi nostiprinot cilvēktiesību aizsardzību Eiropā;
I. whereas with the entry into force of the Treaty of Lisbon, the EU’s Charter of Fundamental Rights became legally binding, thus strengthening protection of human rights in Europe,
J. tā kā ES stingri atbalsta SKT un veicina tās spriedumu universāli saistošo raksturu, un iestājas par Romas statūtu nedalāmību, lai aizsargātu un nostiprinātu SKT neatkarību;
J. whereas the EU is a strong supporter of the ICC and promotes the universality, and defends the integrity, of the Rome Statute with a view to protecting and enhancing the independence of the Court,
K. tā kā Padomes 2003. gada 16. jūnija kopējā nostāja un 2004. gada rīcības plāns ir jāatjaunina, ņemot vērā pēc 2004. gada notikušo starptautisko krimināltiesību attīstību; tā kā ES ir efektīvi jāpalīdz un jāsadarbojas vēl vairāk un labāk, jo STK nosūta aizvien vairāk aresta un tiesāšanas orderu;
K. whereas the Council Common Position of 16 June 2003 and the Action Plan of 2004 are in need of updating in the light of developments in international criminal law since 2004; whereas effective assistance and cooperation by the EU must be intensified and improved as the warrants for arrest and trials at the ICC increase in number,
L. tā kā centieni apkarot terorismu pasaulē ir radījuši vajadzību drošību apvienot ar cilvēktiesību ievērošanu;
L. whereas efforts to combat terrorism in the world have raised the need to reconcile security with respect for human rights,
M. tā kā globālā ekonomikas un finanšu krīze ir nelabvēlīgi ietekmējusi ekonomiskās, sociālās un kultūras tiesības; tā kā vissmagāk ir skartas nabadzīgāko cilvēku tiesības; tā kā vairākās Āfrikas, Āzijas un Latīņamerikas valstīs cenu kāpuma un šo cenu nepastāvības un preču spekulatīvo darījumu dēļ miljoniem cilvēku cīnās par pamatvajadzību nodrošināšanu; tā kā miljoniem cilvēku sastopas ar nedrošību un apvainojumiem un dažās valstīs pret protestiem vēršas ar represijām un vardarbību;
M. whereas the global economic and financial crisis has had a negative impact on economic, social and cultural rights; whereas the rights of the poorest people have been most affected; whereas, because of rising and volatile prices and commodity speculations, millions are struggling to meet basic needs in a number of countries in Africa, Asia and Latin America; whereas millions of people have been facing insecurity and indignity, and in some countries protests have been met with repression and violence,
N. tā kā ekonomiskajām, sociālajām un kultūras tiesībām jāvelta tāda pati uzmanība kā pilsoniskajām un politiskajām tiesībām un tās jāuzskata par tik pat svarīgām; tā kā ir jāievēro un jāīsteno ES un trešo valstu parakstītajos nolīgumos iekļautās cilvēktiesību klauzulas;
N. whereas economic, social and cultural rights must receive the same attention and be treated at the same level of importance as civil and political rights; whereas the human rights clauses in the agreements signed by the EU and non-EU countries must be respected and implemented,
O. tā kā klimata pārmaiņām ir ilgstoša, ilgtermiņa ietekme uz cilvēktiesībām; tā kā nelabvēlīgās sekas, šķiet, sevišķi smagi skar neaizsargātākās grupas, tādas kā jaunattīstības valstu un tālo ziemeļu pirmiedzīvotāji, kaut arī šīs sekas var izpausties arī plašākā mērogā;
O. whereas climate change is having a lasting, long-term impact on human rights; whereas negative consequences are especially likely for vulnerable groups, such as indigenous peoples, both in the developing world and in the High North, but could have much wider ramifications as well,
P. tā kā nesodāmības izskaušana ir ārkārtīgi svarīga, jo tās mērķis ir novērst noziedzīgu nodarījumu izdarīšanu un sodīt lielāko noziegumu izdarītājus; tā kā nesodāmība ir visaptveroša parādība, kas attiecas uz veselu virkni cilvēktiesību jautājumu, piemēram, spīdzināšanu, nāves sodu, vardarbību pret sievietēm, cilvēktiesību aizstāvju vajāšanu un cīņu pret terorismu;
P. whereas the fight against impunity is crucially important as it is aimed at preventing and punishing the gravest crimes and their perpetrators; whereas impunity is a cross-cutting matter which concerns a wide range of human rights issues, such as torture, the death penalty, violence against women, the persecution of human rights defenders and the fight against terrorism,
Q. tā kā saskaņā ar ANO ne visos gadījumos ir atrisinātas cilvēktiesību problēmas, kas ir saistītas ar dekolonizāciju tiešā ES tuvumā, piemēram, Rietumsahārā;
Q. whereas, according to the UN, the old human rights problem of decolonisation is still not resolved throughout the immediate EU neighbourhood, notably in the case of Western Sahara,
R. tā kā Eiropas Cilvēktiesību konvencijā noteikto pamatprincipu ieviešana un īstenošana ir ārkārtīgi svarīga no Eiropas iestāžu darbības viedokļa;
R. having regard to the paramount importance for the life of the European institutions of the implementation and enforcement of the founding principles codified in the European Convention on Human Rights,
S. tā kā pasaulē rodas aizvien jauni cilvēktiesību pārkāpumu veidi, jo īpaši jauno informācijas tehnoloģiju jomā, piemēram, interneta ļaunprātīga izmantošana un cenzūra, un privātuma pārkāpums, izmantojot personas datus;
S. whereas new forms of human rights abuses are occurring in the world, notably in the area of the new information technologies, such as internet misuse and censorship, and infringement of privacy by the use of personal data,
T. tā kā reliģijas un ticības brīvība tiek aizvien vairāk apdraudēta, it īpaši autoritārām valdībām vēršoties pret reliģiskām minoritātēm vai valdībām nespējot novērst uzbrukumus, aizskaršanu vai cita veida kaitējošu darbību, kas vērsta pret atsevišķiem indivīdiem vai reliģiskām grupām;
T. whereas freedom of religion or belief is under growing threat, notably by authoritarian governments targeting religious minorities or by governments failing to prevent attacks, harassment or other harmful acts against certain individuals or religious groups,
U. tā kā cilvēktiesības pārkāpj gan tajās valstīs, kas ir atzinušas no starptautisko cilvēktiesību instrumentiem izrietošo jurisdikciju, gan tajās, kurās šīs vēsturiski iegūtās tiesības ignorē,
U. whereas human rights are violated in countries that have recognised the jurisdictions stemming from the International Instruments of Human Rights and in those that disregard those historically acquired rights,
3. norāda, ka saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību V sadaļas 1. nodaļu, rīkojoties starptautiskā līmenī, tiks ņemti vērā demokrātijas, tiesiskas valsts, universālisma, cilvēktiesību un pamatbrīvību neatņemamības un nedalāmības princips; uzsver, ka šie principi ir uzskatāmi par kopējo pamatu, uz kura veido attiecības ar trešām valstīm;
Points out that, under Title V, Chapter 1 of the EU Treaty, action on the international scene is to be guided by the principles of democracy, the rule of law, and the universality, inalienability and indivisibility of human rights and fundamental freedoms; stresses that these principles constitute a common fundamental basis for relations with non-EU countries;
7. uzskata, ka ir ļoti nepieciešams saskaņotāks regulējums, lai ES atbalstu demokrātijas veicināšanai visā pasaulē padarītu efektīvāku; uzskata, ka, saskanīgi īstenojot ES ārpolitiku, galvenā vērība ir pievēršama demokrātijai un cilvēktiesībām, jo demokrātiska sabiedrība, tiesiska valsts un pamatbrīvību garantijas ir tādu cilvēktiesību ievērošanas priekšnoteikums, kuras ir jāiekļauj visos ES un trešo valstu nolīgumos par sadarbību un stratēģisko partnerību; uzskata, ka jaunā ES institucionālā struktūra un jo īpaši EĀDD dod iespēju sekmēt ES konsekvenci un efektivitāti šajā jomā;
Takes the view that there is a crucial need for a more coherent framework to make EU support for democracy-building throughout the world more effective; takes the view that a consistent EU foreign policy must give absolute priority to promoting democracy and human rights, given that democratic society, the rule of law, and guarantees of fundamental freedoms are the basis for upholding human rights, which are to be included in all agreements on cooperation and strategic partnership between the EU and non-EU countries; believes that the new institutional structure of the EU, and particularly the EEAS, offers an opportunity to enhance the EU’s coherence and effectiveness in this area;
11. piekrīt viedoklim, ka šāda Parlamenta atkārtoti pieprasīta valsts stratēģija attiecībā uz cilvēktiesībām varētu būtiski nostiprināt ES ārējās darbības konsekvenci un efektivitāti, ja tā kļūst par pamatdokumentu, kurā ir noteiktas konkrētai valstij atbilstīgas prioritātes un mērķi, kas ir jāiekļauj visās attiecīgajās ES politikas jomās un instrumentos;
Shares the view that such Country Strategies on human rights, repeatedly requested by Parliament, can substantially reinforce the consistency and effectiveness of EU external action when the Country Strategy becomes a reference document establishing country-specific priorities and objectives to be mainstreamed into all relevant external EU policies and instruments;
14. atgādina — lai Savienībai nodrošinātu svarīgu un konstruktīvu lomu cilvēktiesību veicināšanā pasaulē, ir būtiski izstrādāt saskaņotu ES ārpolitiku; aicina dalībvalstis šī mērķa sasniegšanā parādīt stingru apņemšanos un politisko gribu;
Recalls that the development of a coherent EU foreign policy is essential if the Union is to play a significant, constructive role in promoting human rights around the world; calls on the Member States to show unwavering commitment and political will in pursuing this goal;
ES gada ziņojums par cilvēktiesībām pasaulē
The EU Annual Report on Human Rights in the World
18. atzinīgi vērtē AP un VP ES gada ziņojuma prezentāciju Parlamentā un jauno pārskata periodu — kalendāro gadu, kas Parlamentam dod iespēju decembra plenārsēdi veltīt cilvēktiesībām, piešķirot EP gadskārtējo A. Saharova balvu par domas brīvību un rīkojot diskusiju par EP gada ziņojumu par cilvēktiesībām pasaulē un ES politiku šajā jomā;
Welcomes the presentation to Parliament by the HR/VP of the EU annual report. and the new reporting period based on a calendar year, which gives the Parliament the opportunity to dedicate the December plenary to human rights, with the award of its annual Sakharov Prize for Freedom of Thought and the discussion of the EP annual report on human rights in the world and the EU’s policy on the matter;
20. atkārtoti prasa, lai Padome, Komisija un ES delegācijas un vēstniecības sniegtu vairāk un labāku informāciju nolūkā izvērtēt politikas nostādnes un lai definētu un ierosinātu pamatnostādnes, ar kurām uzlabo vispārējo pieeju, samazina iespējamās pretrunas un, pamatojoties uz atsevišķu valstu vajadzībām, pielāgo politikas prioritātes, lai katra valsts pieņemtu cilvēktiesību stratēģiju, kā norādīts EĀDD programmā; uzskata, ka pārredzamības jautājumam ir praksē jābūt ES centrālajam jautājumam, nodrošinot iespējas iepazīties ar darba kārtībām un dokumentiem gadījumos, kuros cilvēktiesības ar trešām valstīm apspriež īpaši;
Reiterates its request that more and better information should be provided by the Council, the Commission and EU delegations and embassies on the ground for the assessment of policies and that specific guidelines should be defined and proposed to improve the general approach, minimise any contradictions and adjust the policy priorities on a country-by-country basis, with a view to the adoption of human rights strategies by country as defined in the EEAS programme; considers that the issue of transparency must be placed at the forefront by the EU in its actions, with increased access to agendas and documents where human rights are specifically discussed with non-EU countries;
22. uzsver, ka gaidāmā ES pievienošanās Eiropas Cilvēktiesību konvencijai ir iespēja, kā apliecināt ES apņemšanos aizstāvēt cilvēktiesības savā teritorijā un ārpus tās; aicina ES dalībvalstis atbalstīt šo apņemšanos un mudināt ES iedzīvotājus to ievērot;
Highlights the future accession of the EU to the European Convention on Human Rights as an opportunity to prove its commitment to defending human rights inside and outside its borders; calls on the EU Member States to support this and commit the EU’s citizens to it;
24. mudina augsto pārstāvi nodrošināt, ka EĀDD piedalīsies un saskaņos savu darbību ar citām starptautiskām un reģionālām organizācijām un ņems vērā to darbu cilvēktiesību veicināšanā; pieprasa augstajam pārstāvim nodrošināt, ka ANO sistēmā, Eiropas Padomē, Eiropas Drošības un sadarbības organizācijā izstrādātie ieteikumi, paustās bažas un noteiktās prioritātes ņem vērā visās politikas jomās, it īpaši cilvēktiesību jomā;
Urges the High Representative to ensure that the EEAS is well integrated and coordinated with other international bodies, regional organisations and their work in promoting human rights; calls on the High Representative to ensure that recommendations, concerns and priorities expressed within and by the UN system, the Council of Europe, the OSCE and other international institutions are fully and systematically integrated into all EU policy fields, and the human rights field in particular;
26. aicina Eiropas Padomi un Eiropas Savienību pastiprināt sadarbību cilvēktiesību veicināšanā un ievērošanā, tostarp ekonomisko un sociālo tiesību un mazākumtautību tiesību veicināšanā, kā arī LGBTI un viņu aizstāvju tiesību sekmēšanā, nodrošinot, ka no diskriminācijas cietušie pārzina efektīvas tiesiskās aizsardzības līdzekļus un var tos izmantot valsts iestādē, lai izskaustu diskrimināciju, kā arī pastiprinātu sadarbību reģionālo un minoritāšu valodu aizsardzībā, izmantojot nediskriminējošus juridiskos instrumentus nolūkā sekmēt daudzveidību un iecietību;
Calls for enhanced cooperation between the Council of Europe and the European Union in the field of promoting and ensuring respect for human rights, including economic and social rights and the rights of persons belonging to minorities, promoting the rights of LGBTI individuals and defenders of LGBTI rights, and ensuring that victims of discrimination are aware of, and have access to, effective legal remedies before a national authority to combat discrimination, as well as protecting regional and minority languages, using the legal tools of non-discrimination and existing social rights organisations to advocate diversity and tolerance;
Kopš 2009. gada decembra Apvienotā Karaliste, Austrija, Beļģija, Itālija, Portugāle, Slovēnija, Spānija, Ungārija, Vācija un Zviedrija ir ratificējušas gan konvenciju, gan fakultatīvo protokolu; visas dalībvalstis ir parakstījušas konvenciju, taču 15 dalībvalstis pagaidām to nav ratificējušas (Bulgārija, Francija, Grieķija, Igaunija, Īrija, Kipra, Latvija, Lietuva, Luksemburga, Malta, Nīderlande, Polija, Rumānija, Slovākija un Somija); 19 dalībvalstis ir parakstījušas arī protokolu, taču 10 — to pagaidām nav ratificējušas (Bulgārija, Čehijas Republika, Francija, Kipra, Lietuva, Luksemburga, Malta, Rumānija, Slovākija un Somija). ;
As of December 2009 Austria, Belgium, Germany, Hungary, Italy, Portugal, Slovenia, Spain, Sweden and the United Kingdom had ratified both the Convention and the Optional Protocol; all Member States had signed the Convention, but 15 Member States had not yet ratified it (Bulgaria, Cyprus, Estonia, Finland, France, Greece, Ireland, Latvia, Lithuania, Luxembourg, Malta, Netherlands, Poland, Romania, Slovakia); 19 Member States had also signed the Protocol, but 10 had not yet ratified it (Bulgaria, Cyprus, the Czech Republic, Finland, France, Lithuania, Luxembourg, Malta, Romania, Slovakia). ;
30. uzsver, ka lielāka uzmanība ir jāpievērš dažādiem Eiropas Padomes un ANO uzraudzības mehānismiem un ciešākai sadarbībai ar dažādām līgumā noteiktajām struktūrām, lai labāk izmantotu to konstatējumus un speciālās zināšanas šajā jomā;
Stresses the need for more serious attention to the various Council of Europe and UN monitoring mechanisms and for closer cooperation with their various treaty bodies in order better to channel their findings and use their expertise in the field;
33. aicina Padomi un Komisiju formulēt stratēģiju attiecībā uz valstīm, kuras atsakās pilnībā sadarboties ar ANO mehānismiem un nodrošināt neatkarīgo ANO ekspertu un īpašo referentu piekļuvi, tājā nosakot viņiem tiesības neierobežoti ieceļot šo valstu teritorijā un netraucēti strādāt;
Calls on the Council and the Commission to define a strategy vis-à-vis countries which refuse to cooperate fully with the UN mechanisms and allow access to UN independent experts and Special Rapporteurs, whereby they would grant them full access to their territory and refrain from hampering them in their work;
37. pieprasa sekmēt sadarbību starp ANO, tās Pastāvīgo forumu pamatiedzīvotāju lietās un Eiropas Savienību pamatiedzīvotāju tiesību aizsardzības jomā, jo pamatiedzīvotāji ir viena no neaizsargātākajām grupām pasaulē;
Calls for enhanced cooperation between the United Nations, its Permanent Forum on Indigenous People and the European Union in the field of the protection of indigenous peoples' rights, as indigenous people belong to one of the most vulnerable groups all over the world;
Apvienoto Nāciju Organizācijas Cilvēktiesību Padome (UNHRC)
The United Nations Human Rights Council (UNHRC)
40. ļoti atzinīgi vērtē to, ka pašreizējā ASV administrācija vēlas ciešāk sadarboties ar ANO un ir apstiprinājusi dalību ANO Cilvēktiesību padome laikposmam no 2009. līdz 2012. gadam; atzīst, ka ASV līdzdalība palielina ANO Cilvēktiesību padomes uzticamību un veiktspēju; aicina ES nostiprināt sadarbību ar ASV, jo īpaši nolūkā apmainīties ar pieredzi cilvēktiesību dialogu jomā;
Greatly welcomes the fact that the current US Administration is seeking greater involvement with the UN and has assumed a seat on the UNHCR for the period from 2009 to 2012; acknowledges that US membership enhances the credibility and capacity of the UNHRC; calls for the EU to strengthen cooperation with the US, particularly in terms of exchanging experiences of human rights dialogues;
43. stingri atbalsta ES centienus novērst jebkādu neobjektivitāti un manipulācijas saistībā ar VPP; šajā sakarībā stingri nosoda 2009. gada februāra sesijas iznākumu, ko stipri ietekmēja procesuāli šķēršļi un centieni manipulēt pārskatīšanas procesa gaitu;
Strongly supports the EU’s efforts to prevent any partiality and manipulation of the UPRs; in this context, strongly deplores the outcome of the session in February 2009, which suffered heavily from procedural obstructions and efforts to manipulate the process during the review process;
46. aicina augsto pārstāvi un ES ārlietu ministrus pirms katras ANO Cilvēktiesību padomes un Ģenerālās asamblejas sesijas pieņemt Ārlietu padomes secinājumus, izklāstot ES prioritātes un stratēģijas;
Calls on the High Representative and EU Foreign Ministers to adopt Foreign Affairs Council (FAC) conclusions ahead of every UN Human Rights Council and of UN General Assembly Sessions, setting out the EU's priorities and strategies;
51. atbalsta augstā komisāra cilvēktiesību jautājumos pārstāvniecības ( OHCHR ) neatkarību; pauž nožēlu, ka 2009. gada marta 10. kārtējās sesijas laikā, neraugoties uz ES iebildumiem, pieņēma rezolūciju, kuras mērķis ir ierobežot OHCHR neatkarību; aicina ES iestādes sniegt papildu finansiālo atbalstu OHCHR īpašo procedūru sistēmai kopumā, lai visiem pilnvarotajiem subjektiem saistībā ar īpašo procedūru pietiktu līdzekļi pienācīgai savu funkciju veikšanai;
Supports the independence of the Office of the High Commissioner for Human Rights (OHCHR); regrets that during the 10th regular session in March 2009, despite the EU’s opposition, a resolution aimed at limiting OHCHR’s independence was adopted; calls on the EU institutions to provide additional financial support to OHCHR’s special procedures system as a whole, so as to make sure that all special procedures’ mandate holders have enough resources to perform their functions adequately;
ES sadarbība ar SKT
EU cooperation with the International Criminal Court