natgillin/translations-raw huggingface dataset:
- nabadzīgie iedzīvotāji, it īpaši lauku reģionu iedzīvotāji, nespēj samaksāt par pakalpojumiem, segt investīciju, savienojumu izveides, iekārtu iegādes un augstās darījumu izmaksas, un tāpēc privātie investori nav ieinteresēti šādu projektu īstenošanā, ja netiek nodrošinātas subsīdijas;
- lack of capacity by the poor to pay for the services, investment costs, connection costs, purchase of appliances high transaction costs especially for rural populations, hence not attractive to private investors unless subsidies are present;
- jaunattīstības valstis nespēj izgatavot enerģijas ražošanas iekārtas un rezerves daļas, un tāpēc rodas augstas energoapgādes sistēmu importa, izveides un uzturēšanas izmaksas;
- lack of national capacity in developing countries to produce energy generation equipment and spare parts, hence the high costs of importation, implementation and maintenance of energy systems.
- trūkst atbilstīga tiesiskā regulējuma, lai veicinātu decentralizētu energoapgādes sistēmu un kopienas pārvaldības modeļu izmantošanu;
- lack of appropriate legal frameworks to promote decentralised energy schemes, and community management models;
- uz nabadzīgajiem iedzīvotājiem vērstas subsīdiju politikas trūkums nozīmē to, ka ir sarežģīti nabadzīgajiem iedzīvotājiem piedāvāt efektīvas subsīdijas;
- lack of pro-poor policies on subsidies means difficulties in applying effective subsidies for the poor;
- trūkst atbilstīga finanšu mehānisma, kas ļautu iedzīvotājiem piekļūt aizdevumiem, lai segtu sistēmu un savienojumu izveides, rezerves daļu iegādes, remontdarbu un pakalpojumu, kā arī iekārtu izmaksas;
- lack of appropriate financial mechanisms to enable people’s access to credits to cover costs of implementation, connection, spare parts, repairs and services, appliances
- drošu īpašumtiesību vai zemes īpašumtiesību trūkums liedz iespēju sniegt daļu energoapgādes pakalpojumu, piemēram, veikt tīkla paplašināšanu.
- lack of secure tenure or land ownership preventing implementation of some energy services, such as grid extension.
Vispārēja enerģijas pieejamība būs iespējama tikai tādā gadījumā, ja tiks novērsts finanšu trūkums un likvidēti iepriekš minētie šķēršļi.
Universal energy access will only be possible if the financial gap is covered and the above barriers are eliminated.
Finanšu trūkums
The funding gap
Pēdējā desmitgadē sniegtā finansiālā palīdzība, lai nodrošinātu nabadzīgo iedzīvotāju pieeju enerģijai, ir bijusi pieticīga.
During the last decade financial assistance to energy access for the poor has been modest.
EK sniegtā palīdzība, kas ir trešais lielākais finansējuma avots pasaulē, ir devusi nelielu ieguldījumu, lai nodrošinātu nabadzīgo iedzīvotāju pieeju enerģijai.
EC aid, the third largest fund in the world, has contributed modest amounts of money for energy access for the poor.
ES dalībvalstu divpusējā sadarbība palīdzības sniegšanai enerģētikas jomā ir tikusi vērsta galvenokārt uz ekonomikas izaugsmi un vides mērķiem, nevis uz enerģijas pieejamību nabadzīgajiem iedzīvotājiem; līdzīga situācija ir vērojama arī saistībā ar citiem būtiskiem divpusējiem sadarbības projektiem palīdzības sniegšanai (ASV, Kanāda u. c.).
The bilateral aid cooperation on energy of the EU countries has had its primary focus on economic growth and environmental objectives rather than on energy access for the poor, similar situation has happened with other important bilateral aid cooperation (USA, Canada, etc.)
Arī finanšu mehānismi klimata pārmaiņu seku mazināšanai līdz šim ir devuši ļoti nelielu ieguldījumu nabadzīgo iedzīvotāju pieejas enerģijai nodrošināšanā.
Climate change financial mechanisms have also so far contributed very little to energy access for the poor.
Lai nodrošinātu enerģijas pieejamību visiem, lielā mērā trūkst finansējuma.
The financial gap to provide energy access for all is large.
SEA lēš, ka investīciju apjoms, kas vajadzīgs, lai līdz 2030. gadam nodrošinātu vispārēju enerģijas pieejamību, ir USD 756 miljardi (USD 36 miljardi gadā).
The IEA states that the investment necessary to provide universal energy access by 2030 amounts to US$ 756 billion (US$ 36 billion per year).
Lai gan šķiet, ka šādu summu nav iespējams nodrošināt, tā veido tikai 3 % no kopējiem plānotajiem izdevumiem šajā periodā, un šo finansējumu var iegūt, veicinot starptautisko fondu sadarbību, veidojot privātās un publiskās partnerības un piedāvājot banku finansējumu daudzpusējā, divpusējā un vietējā līmenī, kā arī mikrofinansējumu, aizdevumus un mērķsubsīdijas.
Whilst this figure sounds unachievable it represents just 3% of total projected spend during the period and could be financed through the cooperation of international funds, private/public partnerships, bank finance at multilateral, bilateral and local levels, microfinance, loans and targeted subsidies.
ANO piedāvātais risinājums, kas izklāstīts iepriekš, var būt iespēja virzīties uz priekšu, taču, lai tas notiktu, ir vajadzīga daudz aktīvāka visu iesaistīto dalībnieku līdzdalība.
The UN prospective shown above may be the way forward, but this requires much more commitment from all actors.
Līdzekļu devējiem būtiski jāpalielina finansējums, liekot lielāku uzsvaru uz nabadzīgajiem iedzīvotājiem un izolēto teritoriju iedzīvotājiem; privātajam sektoram jāpastiprina centieni investēt nelielās decentralizētās energoapgādes sistēmās un vismaz sākumā jāsamazina peļņas norma; savukārt valdībai jāstiprina politiskā griba un rīcība, nosakot par prioritāti nabadzīgo iedzīvotāju pieeju enerģijai, un jāatvēl lielākas investīcijas enerģijas pieejamības nodrošināšanai; valdība var arī mobilizēt vietējo kapitālu (vietējos resursus), nodrošinot vidi partnerattiecību veidošanai ar vietējiem uzņēmējiem (ciemu iedzīvotājiem, lauksaimniekiem, mazajiem uzņēmējiem).
Donors need to increase funds substantially, targeting better to the poor and isolated; the private sector need to make more efforts to invest in small scale decentralised energy, and at least initially reducing profit margins; and Governments need more political willingness and action prioritising energy access for the poor investing more in energy access; Governments can also mobilise local capital (indigenous capital) by enabling the environment and partnering with local entrepreneurs (villagers, peasants, small businessmen).
ES sadarbība un tās ieguldījums, finansējot enerģijas pieejamību nabadzīgajiem iedzīvotājiem
EU cooperation and its contribution to funding energy access for the poor
Divi galvenie mehānismi, ko ES izmanto, lai īstenotu sadarbību enerģijas pieejamības jomā, ir Eiropas Attīstības fonds (EAF) un ES Enerģētikas instruments.
The two principal mechanisms for EU cooperation for energy access are the European Development Fund (EDF) and the EU Energy Facility.
Ir svarīgi norādīt, ka 90 % EAF finansējuma tiek piešķirti, izmantojot valstu indikatīvo programmu un reģionālo indikatīvo programmu (VIP un RIP) mehānismu, par kuru notiek sarunas ar saņēmējām valstīm (un reģioniem).
It is important to note that 90% of EDF funds are allocated through the mechanism of National and Regional Indicative Programmes (NIPs and RIPs) which are negotiated with beneficiary countries (and regions).
ES Enerģētikas instruments, kas izveidots 2005. gadā, ir līdzfinansēšanas instruments, ko izmanto, saņemot priekšlikumus no valstiskajiem un nevalstiskajiem dalībniekiem.
The EU Energy Facility, established in 2005, is a co-financing instrument that calls for proposals from government and non-government actors.
Izmantojot VIP/RIP mehānismu, EAF parasti ir atvēlējis vairāk nekā 50 % finansējuma infrastruktūrai, taču 1990. gados EAF finansējums enerģētikai tikai atvēlēts mazāk nekā 1 % darbību.
Through the NIP/RIP mechanism, the EDF has traditionally devoted over 50% of funding to infrastructure, but EDF funding for energy fell to less than 1% of activities during the 1990’s.
EAF tikai 7 ĀKK valstis, kas atrodas Āfrikā, savās VIP integrēja enerģētikas projektus par kopējo summu EUR 83 miljoni.
Under the 10th EDF, only 7 African ACP countries integrated energy into their PINs, for a total of just €83 million.
ECOWAS un CEMAC RIP ietver enerģētikas jomu, un ĀKK finansējums tika apstiprināts četrām reģionālajām darbībām (par kopējo summu EUR 7 miljoni).
The RIPs of ECOWAS and CEMAC include energy, and Intra-ACP funds were approved for four regional activities (for €7 million).
Process ir bijis ļoti lēns un sarežģīts vairāku iemeslu dēļ, tostarp tāpēc, ka ES dalībvalstu vidū trūkst vienprātības par to, kā rīkoties attiecībā uz enerģētikas nozari.
The process has been very slow and difficult for a variety of reasons, including lack of consensus among EU Member States on what to do on energy.
Eiropas delegācijām ĀKK valstīs, kuras piedalās sarunās par VIP un RIP, parasti trūkst īpašo zināšanu, lai panāktu būtiskas pārmaiņas.
The European Delegations in ACP countries who negotiate the NIPs and RIPs do not generally have the specialist expertise to introduce major changes.
Enerģētikas instruments patlaban ir lielākais ES finansēšanas mehānisms sadarbībai enerģētikas jomā un nodrošina finansējumu nabadzīgajiem iedzīvotājiem izolētās teritorijās (lauku reģionos, ciemos un viensētās), un tādējādi lielu finansējuma daļu nodrošina viens avots, taču, salīdzinot šo fondu ar finansējumu, kas trūkst, lai nodrošinātu enerģijas pieejamību, vai ANO aplēsto atbalsta summu, var secināt, ka Enerģētikas instruments ir ļoti pieticīgs.
The Energy Facility is presently the largest funding mechanism of the EU for cooperation in energy, providing funds for the poor in isolated areas (rural areas, villages, and scattered people), ‘with a substantial amount of money in one pot’, however comparing of size of this fund with the funding gap on energy access or with the aid money required according to UN, the Energy Facility is very small.
Izmantojot Enerģētikas instrumentu, ir izdevies piesaistīt privātās investīcijas un panākt būtisku NVO līdzdalību (no ĀKK un ES valstīm), lai aptvertu izolētās kopienas un ļoti nabadzīgas sabiedrības grupas.
The Energy Facility has managed to bring together some private investment and significant participation of NGOs (from both ACP and EU countries) to reach isolated communities and very poor sectors of the population.
Taču vēl ir jānovērtē ietekme uz enerģijas pieejamību.
However, impact on energy access has yet to be evaluated.
Jaunais Enerģētikas instrumenta resursu apvienošanas mehānisms, kas paredz no otrās finansējuma daļas, kas ir USD 200 miljoni, novirzīt EUR 40 miljonus, ir mēģinājums palielināt privātā sektora līdzdalību, bet, visticamāk, tas tiks panākts tikai attiecībā uz lielākiem projektiem.
The new Energy Facility Pooling Mechanism, taking €40 million of the second tranche’s $200 million is an attempt to increase private sector involvement, but is likely to provide for larger projects.
Attiecībā uz nākotni jānorāda, ka globālā līmenī Enerģētikas instruments ir vienīgais fonds, kas īpaši paredzēts investīciju atbalstam, lai risinātu enerģētikas nabadzības jautājumu.
Regarding the future, globally, the Energy Facility provides the only fund specifically focused on supporting investments to challenge energy poverty.
Parādot un stiprinot gan politisko gribu, gan arī finansiālo apņēmību, ES var būt ļoti liela nozīme vispārējas enerģijas pieejamības nodrošināšanā līdz 2030. gadam.
By demonstrating, and enhancing, both political will and financial commitment the EU can play a fundamental role in achieving universal energy access by 2030.
– ņemot vērā Padomes 2011. gada 1. decembra ieteikumu (17227/2011)
– having regard to the Council’s recommendation of 1 December 2011 (17227/2011)
– ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 283. panta 2. punkta otro daļu, saskaņā ar kuru Eiropadome ar to ir apspriedusies ( C7‑0459/2011 ),
– having regard to Article 283(2), second subparagraph of the Treaty on the Functioning of the European Union, pursuant to which the European Council consulted Parliament ( C7‑0459/2011 ),
– ņemot vērā Ekonomikas un monetāro lietu komitejas ziņojumu ( A7-0443/2011 ),
– having regard to the report of the Committee on Economic and Monetary Affairs ( A7-0443/2011 ),
A. tā kā Eiropadome, 2011. gada 1. decembra nosūtot vēstuli, ir apspriedusies ar Eiropas Parlamentu par Benoît Coeuré iecelšanu Eiropas Centrālās bankas valdes locekļa amatā uz astoņu gadu pilnvaru laiku;
A. whereas, by letter of 1 December 2011, the European Council consulted the European Parliament on the appointment of Benoît Coeuré as a Member of the Executive Board of the European Central Bank for a term of office of eight years;
B. tā kā Parlamenta Ekonomikas un monetārā komiteja pārbaudīja amata kandidāta atbilstību, jo īpaši ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 283. panta 2. punktā noteiktās prasības un saistībā ar minētā līguma 130. panta prasību par ECB pilnīgas neatkarības nodrošināšanu; tā kā, veicot novērtēšanu, komiteja no kandidāta saņēma dzīves aprakstu, kā arī atbildes uz viņam nosūtīto rakstisko anketu;
B. whereas Parliament’s Committee on Economic and Monetary Affairs then proceeded to evaluate the credentials of the nominee, in particular in view of the requirements laid down in Article 283(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) and in the light of the need for full independence of the European Central Bank pursuant to Article 130 TFEU, and whereas in carrying out this evaluation, the committee received a curriculum vitae from the candidate as well as his replies to the written questionnaire that was sent to him;
C. tā kā komiteja 2011. gada 12. decembrī rīkoja pusotru stundu ilgu kandidāta uzklausīšanu, kuras laikā viņš uzrunāja komiteju un pēc tam atbildēja uz komitejas locekļu jautājumiem,
C. whereas the committee subsequently held a one-and-a-half-hour hearing with the nominee on 12 December 2011, at which he made an opening statement and then responded to questions from the members of the committee;
Dzimis Grenoblē, Francijā 1969. gada 17. martā.
Born 17 March 1969 in Grenoble, France.
1985 Vispārējās vidējās izglītības diploms, Lycée Stendhal , Grenoble
1985 Baccalauréat, Lycée Stendhal, Grenoble
Maģistra grāds Ekonomikas analīzē un politikā, EHESS , Parīze
M.A. in Economic Analysis and Policy, EHESS, Paris
Bakalaura grāds Japāņu valodā, Parīzes 7. universitāte
B.A. in Japanese, Paris 7 University
Profesionālā darbība
Professional career
1992-1995 Ekonomists, Makroekonomiskās politikas un izaugsmes departaments, INSEE
1992-1995 Economist, Macroeconomic Policy and Growth Division, INSEE
1995-1997 Ekonomists, Ārvalstu valūtas politikas un maksājumu bilances nodaļa, Francijas Valsts kase
1995-1997 Economist, Foreign Exchange Policy and Balance of Payment Unit, French Treasury
1997-2002 Valsts kases direktora padomnieks ekonomikas jautājumos
1997-2002 Economic adviser of the Director of the Treasury
1999-2001 Francijas Valsts kases Ārvalstu valūtas politikas un maksājumu bilances nodaļas vadītājs
1999-2001 Head of Foreign Exchange Policy and Economic Policy Unit, French Treasury
2002-2006 Izpilddirektora vietnieks, Agence France Trésor
2002-2006 Deputy Chief Executive, Agence France Trésor
2006-2007 Izpilddirektors, Agence France Trésor
2006-2007 Chief Executive, Agence France Trésor
2007-2009 Daudzpusējo attiecību un attīstības nodaļas vadītājs, Francijas Valsts kase
2007-2009 Head of Multilateral Affairs and Development, French Treasury
2009-2011 Francijas Valsts kases ģenerāldirektora vietnieks
2009-2011 Deputy Director-General of the French Treasury
Citi oficiālie amati
Other official positions
Parīzes kluba līdzpriekšsēdētājs (2007–2009)
Co-chair of the Paris Club (2007-2009)
G7-G8 — pārstāvis un Sous-sherpa finanšu jautājumos no Francijas (2007–2009)
G7-G8 Deputy-Deputy and Finance Sous-sherpa for France (2007-2009)
G-20 Darba grupas Pasaules bankas un citu daudzpusējo attīstības banku reformas jautājumos līdzpriekšsēdētājs (2009) un G-20 Darba apakšgrupas likviditātes starptautiskās pārvaldības jautājumos līdzpriekšsēdētājs (2011)
Co-chair of the G-20 Working Group on Reforming the World Bank and the Other Multilateral Development Banks (2009) and of the G-20 sub-Working Group on Global Liquidity Management (2011)
ESAO 3. darba grupas loceklis (2009-2011)
Member of Working Party No. 3 of the OECD (2009-2011)
ES apakškomitejas vekseļu un obligāciju jautājumos loceklis, kā arī ESAO Darba grupas parādu pārvaldības jautājumos koordinācijas komitejas loceklis (2002-2007)
Member of the EU sub-Committee on Bills and Bonds and of the Steering Committee of the OECD Working Group on Debt Management (2002-2007)
CADES valdes loceklis (2002-2007) un Francijas Attīstības aģentūras valdes loceklis (2007-2009)
Member of the Boards of CADES (2002-2007) and French Development Agency (2007-2009)
Francijas Ekonomikas analīzes padomes, Pensiju orientācijas padomes un Nodarbinātības novērošanas padomes loceklis (2009-2011)
Member of the French Council of Economic Analysis, Pensions Orientation Council and Employment Observation Council (2009-2011)
Akadēmiskie apbalvojumi
Academic awards
Izvirzīts Francijas labākā jaunā ekonomista titulam (2005)
Nominated for best young French economist (2005)
par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 1198/2006 par Eiropas Zivsaimniecības fondu attiecībā uz dažiem noteikumiem par finanšu pārvaldību dalībvalstīs, kurām ir vai kuras apdraud lielas grūtības, kas saistītas ar to finansiālo stabilitāti
on the proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council amending Council Regulation (EC) No 1198/2006 on the European Fisheries Fund, as regards certain provisions relating to financial management for certain Member States experiencing or threatened with serious difficulties with respect to their financial stability
par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 1198/2006 par Eiropas Zivsaimniecības fondu attiecībā uz dažiem noteikumiem par finanšu pārvaldību dalībvalstīs, kurām ir vai kuras apdraud lielas grūtības, kas saistītas ar to finansiālo stabilitāti
on the proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council amending Council Regulation (EC) No Regulation (EC) No 1198/2006 on the European Fisheries Fund, as regards certain provisions relating to financial management for certain Member States experiencing or threatened with serious difficulties with respect to their financial stability
– ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Eiropas Parlamentam un Padomei ( COM(2011)0484 ),
– having regard to the Commission proposal to Parliament and the Council ( COM(2011)0484 ),
– ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 294. panta 2. punktu un 43. panta 2. punktu, saskaņā ar kuriem Komisija tam ir iesniegusi priekšlikumu ( C7-0219/2011 ),
– having regard to Article 294(2) and Article 43(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union, pursuant to which the Commission submitted the proposal to Parliament ( C7-0219/2011 ),
OV C …, ..., … lpp. ,
OJ C ..., ..., p. ,
– ņemot vērā Zivsaimniecības komitejas ziņojumu ( A7-0447/2011 ),
– having regard to the report of the Committee on Fisheries ( A7-0447/2011 ),
(8) Ar Padomes 2009. gada 4. novembra Lēmumu 2009/102/EK, 2009. gada 20. janvāra Lēmumu 2009/290/ES un 2009. gada 26. jūnija Lēmumu 2009/459/EK Ungārijai, Latvijai un Rumānijai piešķīra šādu Savienības finansiālo atbalstu.
(8) By Council Decisions 2009/102/EC of 4 November 2009, 2009/290/EC of 20 January 2009 and 2009/459/EC of 26 June 2009 Hungary, Latvia and Romania were granted such financial assistance.
(8) Ar Padomes 2009. gada 4. novembra Lēmumu 2009/102/EK, 2009. gada 20. janvāra Lēmumu 2009/290/ES un 2009. gada 26. maija Lēmumu 2009/459/EK Ungārijai, Latvijai un Rumānijai piešķīra šādu Savienības finansiālo atbalstu.
(8) By Council Decisions 2009/102/EC of 4 November 2009, 2009/290/EC of 20 January 2009 and 2009/459/EC of 26 May 2009 Hungary, Latvia and Romania were granted such financial assistance.
(9) Laikposms, kurā ir pieejams atbalsts saskaņā ar Regulu 407/2010 un Regulu 332/2002 , ir noteikts attiecīgajos Padomes īstenošanas lēmumos.
(9) The period during which the assistance is available under Regulations 407/2010 and 332/2002 is set out in the respective Council Implementing Decisions.
Padomes lēmums, ar ko tiek piešķirts atbalsts Ungārijai, zaudēja spēku 2010. gada 4. novembrī.
The Council Decision granting assistance to Hungary expired on 4 November 2010.
(9) Laikposms, kurā Īrijai, Ungārijai, Latvijai, Portugālei un Rumānijai ir pieejams atbalsts, ir noteikts attiecīgajos Padomes īstenošanas lēmumos.
(9) The period during which the assistance is available to Ireland, Hungary, Latvia, Portugal and Romania is set out in the respective Council Implementing Decisions.
Laikposms, kurā atbalsts tika darīts pieejams Ungārijai, beidzās 2010. gada 4. novembrī.
The period during which assistance was made available to Hungary expired on 4 November 2010.
(9a) Laikposms, kurā Grieķijai ir pieejams atbalsts saskaņā ar kreditoru nolīgumu un aizdevumu mehānismu aktu, ir atšķirīgs katrai šajos instrumentos iesaistītajai dalībvalstij.
(9a) The period during which the financial assistance under the Intercreditor Agreement and the Loan Facility Agreement is available to Greece is different for each Member State participating in those instruments.
Šajā regulā ir vajadzīgs, lai katra dalībvalsts, kura lūdz iespēju izmantot atkāpi saskaņā ar šo regulu, savā lūgumā skaidri norādītu sākuma dienu, no kuras tā uzskata par pamatotu piemērot šai dalībvalstij atkāpi saskaņā ar šo regulu.
For the purposes of this Regulation it is necessary for any Member State making a request to benefit from the derogation under this Regulation to clearly specify in its request the starting date, from which it considers that the derogation is justified in applying to that Member State in accordance with this Regulation.
(10) 2011. gada 11. jūlijā 17 eurozonas dalībvalstu finanšu ministri parakstīja līgumu par Eiropas Stabilitātes mehānisma (ESM) izveidi.
(10) On 11 July 2011, finance ministers of the 17 euro-area Member States signed the Treaty establishing the European Stability Mechanism (ESM) .
Paredzēts, ka līdz 2013. gadam ESM pārņems uzdevumus, kurus pašlaik izpilda Eiropas finanšu stabilitātes instruments (EFSI) un Eiropas finanšu stabilitātes mehānisms (EFSM).
It is foreseen that by 2013, the ESM will assume the tasks currently fulfilled by the European Financial Stability Facility (EFSF) and the European Financial Stabilisation Mechanism (EFSM).
(10) 2011. gada 11. jūlijā 17 eurozonas dalībvalstu finanšu ministri parakstīja līgumu par Eiropas Stabilitātes mehānisma (ESM) izveidi.
(10) On 11 July 2011, finance ministers of the 17 euro-area Member States signed the Treaty establishing the European Stability Mechanism (ESM).
Šajā līgumā, kas pieņemts pēc Eiropadomes 2011. gada 25. marta lēmuma, ESM līdz 2013. gadam pārņems uzdevumus, kurus pašlaik izpilda Eiropas finanšu stabilitātes instruments (EFSI) un Eiropas finanšu stabilitātes mehānisms (EFSM).
Under that Treaty, which is a consequence of the European Council Decision of 25 March 2011, the ESM will , by 2013, assume the tasks currently fulfilled by the European Financial Stability Facility (EFSF) and the European Financial Stabilisation Mechanism (EFSM).
Tādējādi šis jaunais mehānisms jau būtu jāņem vērā šajā regulā.
This future mechanism should therefore already be taken into account in this Regulation.
(10a) Eiropadome 2011. gada 23. un 24. jūnija secinājumos atzinīgi novērtēja Komisijas nodomu uzlabot sinerģiju starp Grieķijai paredzēto aizdevuma programmu un Savienības fondiem un atbalstīja centienus palielināt Grieķijas spējas apgūt Savienības piešķirtos līdzekļus, lai veicinātu izaugsmi un nodarbinātību, pārorientējot uzmanību uz konkurētspējas uzlabošanu un darbavietu izveidi.
(10a) In its conclusions of 23 and 24 June 2011, the European Council welcomed the Commission's intention to enhance the synergies between the loan programme for Greece and the Union funds, and supported efforts to increase Greece's capacity to absorb Union funds with the aim of stimulating growth and employment by refocusing on improving competitiveness and employment creation.