natgillin/translations-raw huggingface dataset:
16. uzsver, ka EGF nākotni noteiks sarunās par nākamo DFS; uzskata, ka šajā nolūkā varētu izskatīt vairākas izvēles iespējas; uzskata, ka īpaša uzmanība būtu jāvelta tās izvēles iespējas izskatīšanai, kas paredz izveidot neatkarīgu fondu ar savām saistību un maksājumu apropriācijām, un aicina Komisiju nākt klajā ar priekšlikumiem šāda fonda finansēšanai; uzskata, ka, veicot jebkādas turpmākas EGF reformas, būtu jāsaglabā tā elastība, kas pašlaik ir šī fonda priekšrocība salīdzinājumā ar ES struktūrfondiem;
Stresses that the future of the EGF will be determined in the framework of negotiations on the next MFF; considers that for this purpose several options could be examined; considers that particular attention should be given to examining the option of establishing an independent fund with its own commitment and payment appropriations and calls on the Commission to come forward with proposals for resourcing such a fund; believes that any future reform of the EGF should maintain its flexibility, which currently represents a comparative advantage in relation to the EU Structural Funds;
20. prasa Komisijai uzlabot ziņojumu sniegšanu par EGF līdzekļu izlietojumu, būtiski paplašinot savus ikgadējos ziņojumus un regulāri sniedzot Parlamentam informāciju par finansiālā atbalsta izlietojumu dalībvalstīs;
Calls on the Commission to improve its reporting on the use of the EGF by substantially fleshing out its annual reports and regularly forwarding to Parliament information on Member States' implementation of financial contributions;
Šis patstāvīgais ziņojums ir sagatavots laikā, kad EGF jau ticis izmantots vairāk nekā trīs gadus saskaņā ar 2006. gada 20. decembra regulu
This own initiative report is being tabled more than three years after the EDF first came into operation under the regulation of 20 December 2006
Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 1927/2006 par Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda izveidi. , kas tika būtiski grozīta ar 2009. gada 18. jūnija regulu
Regulation (EC) No 1927/2006 of the European Parliament and of the Council of 20 December 2006 on establishing the European Globalisation Adjustment Fund. , as substantially amended by the regulation of 18 June 2009
Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 18. jūnija Regula (EK) Nr. 546/2009, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1927/2006 par Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda izveidi. .
Regulation (EC) No 546/2009 of the European Parliament and of the Council of 18 June 2009 amending Regulation (EC) No 1927/2006 on establishing the European Globalisation Adjustment Fund. .
Tajā, balstoties uz šajā laikposmā gūto pieredzi un uz 2010. gadā uzklausīto dalībvalstu ekspertu viedokli, atspoguļots fonda finansēšanas un darbības kopsavilkums pirms un pēc tā juridiskā pamata pārskatīšanas.
Drawing on the experience gained over that period and on the opinions of national experts heard on 28 April 2010, it reviews the funding and functioning of the fund before and after the revision of its legal basis.
Ņemot vērā strukturālā bezdarba pieaugumu un masveida atlaišanas gadījumu skaita palielināšanos Eiropas Savienībā, ziņojumā tiek ieteikts, sākot ar nākamo finanšu plānu, šo fondu pārveidot par ilgtspējīgu solidaritātes instrumentu to strādājošo atbalstam, kuri cietuši no masveida atlaišanas.
In view of the structural increase in unemployment and the rise in the number of collective redundancies in the European Union, it recommends that, from the start of the next multiannual financial framework, the fund be made a permanent means of providing support for workers affected by collective redundancies.
Tajā ierosināts pēc iespējas īsākā laikā veikt nelielus grozījumus, lai novērstu visacīmredzamākos fonda trūkumus.
It also proposes that, in the more immediate future, less far-reaching changes be made with a view to remedying its most obvious faults.
Daži no šiem grozījumu priekšlikumiem ir piemērojami tūlīt.
Some of the proposed changes may be made immediately.
Citi būs jāapsver EGF regulas pārskatīšanā, kas sekos pēc tā termiņa vidusposma novērtēšanas.
Others will need to be included in a revision of the EGF Regulation, following its mid-term evaluation.
Šajā sakarībā Komisijai tiek prasīts pārcelt šo novērtēšanu uz agrāku laiku, proti, 2011. gada 31. jūliju.
To that end, the Commission is asked to bring the date of that evaluation forward to 31 July 2011.
Iepriekš izklāstītā pieeja balstās uz: 1) EGF izmantošanas juridisko noteikumu detalizētu analīzi, un 2) šo izmantošanu laikposmā no 2007. gada līdz 2010. gada aprīlim.
The approach outlined above is based on a detailed analysis of the legislation governing mobilisation of the EGF 1 and of its actual mobilisation between 2007 and April 2010 2 .
I. EGF IZMANTOŠANAS NOTEIKUMI
I. CONDITIONS GOVERNING MOBILISATION OF THE EGF
Sākotnēji EGF vienīgais mērķis bija mazināt globalizācijas negatīvo ietekmi uz tiem vismazāk aizsargātajiem un vismazāk kvalificētajiem strādājošajiem atsevišķās nozarēs, kas zaudējuši darbu būtisku pasaules tirdzniecības izmaiņu dēļ, kuras novedušas pie nopietniem ekonomiskiem satricinājumiem.
The EGF was initially intended solely as a means of countering the adverse impact of globalisation on the most vulnerable and least qualified workers in certain sectors who lose their jobs as a result of major changes in world trade patterns that cause severe economic disruption.
Attiecībā uz pieteikumiem, kas iesniegti laikposmā no 2009. gada 1. maija līdz 2011. gada 31. decembrim, kopš 2009. gada jūnija fonda intervences joma ir paplašināta, tajā iekļaujot arī strādājošos, kas zaudējuši darbu ekonomikas un finanšu krīzes dēļ.
In June 2009 its scope was extended to include workers who lose their jobs as a direct result of the economic and financial crisis, in respect of whom applications may be made for support between 1 May 2009 and 31 December 2011.
Vai EGF mērķis ir jāpārskata, ņemot vērā strukturālā bezdarba pieaugumu un masveida atlaišanas gadījumu skaita palielināšanos Eiropas Savienībā?
Should the purpose of the EGF be rethought in view of the structural rise in unemployment and the increase in the number of collective redundancies in the European Union?
Vai krīzes seku mazināšanai pietiek ar 2009. gada jūnijā ieviesto atkāpi?
Is the derogation included in June 2009 an adequate response to the crisis?
Dalībvalstis var pieprasīt EGF atbalstu, ja tiek nodrošināta atbilstība vienam no šādiem trijiem intervences kritērijiem :
Member States may apply for a contribution under the EGF in cases where one of the following three intervention criteria is met :
– vismaz 500 atlaišanas gadījumi (1000 gadījumi līdz 2009. gadam) četru mēnešu laikā uzņēmumā, kas atrodas kādā no dalībvalstīm, ieskaitot darbiniekus, ko atlaiž piegādes uzņēmumos vai pakārtotās ražošanas uzņēmumos (2. panta a) apakšpunkts
– at least 500 (1000 prior to 2009) redundancies over a period of four months in an enterprise in a Member State, including workers made redundant in its suppliers or downstream producers (Article 2(a))
Atsauce uz attiecīgo Regulas (EK) Nr. 1927/2006 pantu. );
The articles quoted appear in Regulation (EC) No 1927/2006. ;
– vismaz 500 štata vietu (1000 štata vietu līdz 2009. gadam) samazināšana 9 mēnešu laikā, jo īpaši mazajos un vidējos uzņēmumos NUTS II viena reģiona vai divu kaimiņu reģionu kādā no NACE 2 nozarēm (2. panta b) apakšpunkts
– at least 500 (1000 prior to 2009) redundancies, over a period of nine months, particularly in small or medium-sized enterprises, in a NACE 2 sector in one region or two contiguous regions at NUTS II level (Article 2(b));
– mazā darba tirgū vai pienācīgi pamatotos izņēmuma gadījumos, ja štata vietu samazināšanai ir īpaši negatīva ietekme uz nodarbinātību un vietējo ekonomiku, pat ja netiek izpildīti iepriekš minētie kritēriji (2. panta c) apakšpunkts 1 ).
– redundancies with a serious impact on employment and the local economy, even if neither of the above criteria are met, in small labour markets or in exceptional circumstances that are duly substantiated (Article 2(c)).
Vai sliekšņa samazinājums no 1000 līdz 500 atlaistajiem strādājošajiem ir pietiekams?
Is it enough to lower the threshold from 1000 to 500 workers?
Vai ir atbilstīgs šo atlaišanas gadījumu uzskaites laikposms un ģeogrāfiskā teritorija?
Are the time periods and geographical parameters used in determining eligibility appropriate?
EGF sniedz ieguldījumu to aktīvo darba tirgus pasākumu finansēšanā, kas ir daļa no saskaņota individualizētu pakalpojumu kopuma, kuru mērķis ir darbu zaudējušo strādājošo profesionālā reintegrācija.
The EGF helps to fund active labour market measures that form part of a coordinated package of personalised services designed to re-integrate redundant workers into the labour market.
Šādi aktīvi pasākumi ir, piemēram, palīdzība darba meklēšanā, apmācība, mobilitātes pabalsti vai pasākumi, ko veic, lai trūcīgus vai vecāka gadagājuma strādājošos rosinātu palikt darba tirgū vai atgriezties tajā.
These active measures include assistance in seeking employment, training, travel allowances and incentives for disadvantaged or elderly workers to remain on or return to the labour market.
Pasīvie sociālās aizsardzības pasākumi no EGF netiek finansēti.
Passive social protection measures are not funded under the EGF.
Kā saglabāt EGF inovatīvo pieeju, kas ir centrēta uz katra strādājošā, kam sniegts atbalsts, spēju un vēlmju vērtības celšanu, vienlaikus veicinot tās attiecināšanu arī uz citiem pasākumiem?
How is the EGF's innovative approach, which focuses on the abilities and wishes of each worker in receipt of support, to be maintained and carried over to other measures?
EGF ieguldījumam ir jāpapildina dalībvalstu veiktās darbības, nevis tās jāaizstāj.
EGF support is intended to complement, rather than take the place of, action by Member States.
Šī papildināmības prasība izpaužas kā maksimālās līdzfinansējuma likmes noteikšana 50 % apmērā no paredzēto pasākumu izmaksām (2009. gadā šo likmi palielināja līdz 65 % attiecībā uz pieteikumiem, kas iesniegti līdz 2011. gada 31. decembrim).
In view of this complementarity requirement, co-financing covers no more than 50% of the cost of the proposed measures; in 2009 that rate was raised to 65% for applications submitted before 31 December 2011.
Vai EGF līdzfinansējuma likmes īslaicīgā palielināšana ir pietiekoša?
Is this temporary increase in the EGF co-financing rate sufficient?
EGF darbība ir jāsaskaņo ar citu Eiropas Savienības politikas jomu īstenošanu.
Action under the EGF must be coordinated with action under other EU policies.
Šī saskaņošanas prasība izpaužas kā visu to pasākumu izmaksu līdzfinansēšanas aizliegums, kuri paredzēti saistībā ar citiem Kopienas finanšu instrumentiem.
In view of this coordination requirement, no measures receiving a contribution under the EGF may receive assistance under other EU financial instruments.
Šajā sakarībā ir svarīgi, lai dalībvalstis īpaši raudzītos, lai pasākumi, kas saņem atbalstu no EGF , netiktu finansēti arī no ESF, zinot, ka viena no ESF darbības prioritātēm ir „uzlabot darba ņēmēju un uzņēmumu piemērošanās spējas un darba tirgus elastību”
In this connection, Member States must ensure, in particular, that measures supported under the EGF are not also in receipt of funding under the ESF, given that one of the guidelines applying to the ESF provides for improving the 'adaptability of workers and enterprises and the flexibility of the labour markets'
Padomes 2006. gada 6. oktobra Lēmums 2006/702/EK par Kopienas kohēzijas stratēģijas pamatnostādnēm. .
Council Decision 2006/702/EC of 6 October 2006 on Community strategic guidelines on cohesion. .
Vai saskaņošanas prasība tiek pilnībā ievērota?
Is the coordination requirement fully met?
· Proce su ālie no teik umi
· Procedural conditions
EGF ik gadu tiek piešķirti EUR 500 miljoni, kuru avots ir vai nu rezerve, kas pieejama līdz iepriekšējā finanšu gada izdevumu maksimālajam apjomam, vai arī divos iepriekšējos finanšu gados atceltās saistību apropriācijas, izņemot tās, kuras saistītas ar finanšu shēmas 1.b izdevumu kategoriju.
The EGF has a maximum annual amount of EUR 500 million, drawn either from any margin existing under the global expenditure ceiling of the previous year or from cancelled commitment appropriations from the previous two years, excluding those relating to heading 1b of the financial framework.
Saistību apropriācijas, izmantojot parasto budžeta procedūru, iekļauj Eiropas Savienības vispārējā budžetā kā uzkrājumu (04 02 43. budžeta pozīcijā), tiklīdz Komisija ir noteikusi pietiekamas rezerves un/vai atceltās saistības.
Commitment appropriations are entered in the general budget of the European Union as a provision (line 40 02 43) under the normal budgetary procedure as soon as the Commission has identified sufficient margins and/or cancelled commitments.
Atbilstošās maksājumu apropriācijas var tikt iekļautas rezervē, ņemtas no tiem budžeta posteņiem, kuru līdzekļi nav pilnībā izlietoti, vai tikt iekļautas EGF paredzētajā budžeta pozīcijā (04 05 01).
The corresponding payment appropriations may be entered in the reserve, drawn from under-utilised budget lines or entered against the EGF budget line (04 05 01).
Vai EGF jābūt fondam bez saviem līdzekļiem?
Should the EGF remain an unfunded fund?
EGF izmantošanas procedūrai ir 4 posmi :
There are four stages in the EGF mobilisation procedure :
– dalībvalsts 10 dienu laikā pēc datuma, kurā tiek izpildīti EGF intervencei nepieciešamie nosacījumi, iesniedz Komisijai EGF atbalsta pieteikumu, kuru vēlāk var papildināt;
– a Member State submits an application for an EGF contribution to the Commission within a period of 10 weeks from the date on which the EGF intervention conditions are met; the application may be supplemented subsequently by the Member State;
– Komisija, apspriežoties ar attiecīgo dalībvalsti, izskata šo pieteikumu un pēc tam attiecīgā gadījumā uzsāk budžeta procedūru, sagatavojot priekšlikumu lēmumam par EGF izmantošanu, kurā nosaka piešķiramā finanšu atbalsta summu, un pieprasa attiecīgās atbalsta summas pārvietojumu;
– the application is scrutinised by the Commission, in consultation with the Member State, following which, if necessary, the budgetary procedure is initiated by means of a proposal for a decision to mobilise the EGF, stipulating the size of the financial contribution to be made, and a request for the transfer of the relevant amount is drawn up;
– abas budžeta lēmējiestādes izskata Komisijas priekšlikumu lēmumam par EGF izmantošanu un pārvietojuma pieprasījumu un attiecīgā gadījumā pieņem tos ar vai bez grozījumiem;
– the proposal for a decision to mobilise the EGF and the request for transfer is considered by the two arms of the budgetary authority; where appropriate, they are adopted with or without amendments;
– 15 dienu laikā pēc tam, kad budžeta lēmējinstitūcija ir pieņēmusi lēmumu par EGF izmantošanu, attiecīgajai dalībvalstij tiek pārskaitīts piešķirtais finanšu atbalsts (visa summa vienā reizē).
– following the budgetary authority's adoption of the decision to mobilise the EGF, the financial contribution granted to the Member State is paid in a single instalment, in principle within 15 days.
Vai visos gadījumos ir nepieciešams budžeta lēmējinstitūcijas lēmums par līdzekļu izmantošanu?
Is it always essential for the budgetary authority to take mobilisation decisions on a case-by-case basis?
Vai ir nepieciešams un vai tiek ievērots noteiktais termiņš?
Are the deadlines necessary and/or met?
Kā pieteikumu izskatīšanu, ko veic Komisija, padarīt dalībvalstīm paredzamāku?
How could the scrutiny of applications by the Commission be made more predictable for Member States?
EGF izpildes procedūru var iedalīt 3 posmos :
There are three stages in the EGF implementation procedure :
– dalībvalsts piešķirto finanšu atbalstu izlieto 24 mēnešos pēc pieteikuma iesniegšanas datuma vai pēc to pasākumu sākšanas datuma, kurus tā apņēmusies veikt, ar nosacījumu, ka tie tiek sākti 3 mēnešu laikā pēc pieteikuma iesniegšanas datuma (12 mēnešu laikā pēc pieteikuma iesniegšanas datuma, ja tas izdarīts pirms 2009. gada);
– the Member State must use the financial contribution within 24 months of the date on which the application was made or the date on which the measures covered began, provided that the latter date is no later than three months after the date on which the application was made (within 12 months of that date prior to 2009);
– dalībvalsts 6 mēnešu laikā pēc saņemtā atbalsta izlietošanas termiņa iesniedz ziņojumu par finanšu atbalsta izlietojumu;
– the Member State must submit a report on the implementation of the financial contribution no later than six months after the expiry of the designated utilisation period;
– Komisija 6 mēnešu laikā pēc tam, kad tā saņēmusi ziņojumu par finanšu atbalsta izlietojumu, šo atbalstu slēdz.
– the Commission winds up the financial contribution no later than six months after the implementation report has been received.
Vai dalībvalstij atvēlētā finanšu atbalsta izlietošanas laikposma divkāršošana ir pietiekama?
Is the doubling of the period during which the financial contribution may be used by the Member State sufficient?
Vai procedūra, kas noteikta finanšu atbalsta izlietošanas kontrolei, ko veic Komisija, ir optimāla?
Is the procedure for verification by the Commission of the use made of the financial contribution as effective as it could be?
Pieteikumu skaits un prasītais atbalsts ir koncentrējies ierobežotā skaitā dalībvalstu, nepastāvot korelācijai ar attiecīgās valsts labklājību un bezdarba līmeni .
The number of applications submitted and the size of the contributions requested are not linked to the relative wealth of or unemployment rate in the Member States that have applied for funding, of which there has been only a limited number .
Laikposmā no 2007. gada līdz 2010. gada aprīlim tika pieņemti 27 lēmumi par EGF izmantošanu un tika iesniegti un apstiprināti 58 pieteikumi.
Between 2007 and April 2010, 27 EGF mobilisation decisions were adopted, and 58 applications were submitted.
Šie lēmumi un pieteikumi attiecas attiecīgi uz 13 un 17 dalībvalstīm.
The decisions covered 13 Member States, and the applications 17 Member States.
10 dalībvalstis līdz šim nav izteikušas vēlmi vai arī nav varējušas saņemt šādu atbalstu.
This means that 10 Member States have not yet wished or been able to make use of the EGF.
5 dalībvalstis, kas lūgušas vislielāko atbalstu (Francija, Itālija, Spānija, Īrija un Vācija), ir lūgušas aptuveni 70 % no kopējā pieprasīto apropriāciju apjoma, savukārt 5 dalībvalstis, kas lūgušas vismazāko atbalstu (Čehija, Polija, Malta, Somija un Lietuva), lūgušas aptuveni 2 % no kopējā pieprasītā apropriāciju apjoma.
The five Member States that requested the highest contributions (France, Italy, Spain, Ireland and Germany) accounted for around 70% of the total appropriations requested, while the five Member States that requested the lowest contributions (Czech Republic, Poland, Malta, Finland and Lithuania) accounted for some 2%.
Lēmumi par EGF izmantošanu ir attiekušies uz NUTS 2 līmeņa reģioniem, kuros NKI uz vienu iedzīvotāju bija vidēji 109,3 % no Eiropas Savienības vidējā rādītāja un kuros bezdarba līmenis bija vidēji tikai 5,9 %
The EGF mobilisation decisions covered NUTS II regions with an average per capita GNI of 109.3% of the EU average and an average unemployment rate of no more than 5.9%
Datu avots: Eiropas Statistikas birojs, 2007. gada dati par NKI uz vienu iedzīvotāju un 2008. gada dati par bezdarba līmeni. .
Source: Eurostat – 2007 per capita GNI figures and 2008 unemployment figures. .
Kāpēc no EGF atbalstu saņem galvenokārt reģioni, kuros IKP uz vienu iedzīvotāju ir lielāks par Eiropas Savienības vidējo rādītāju un kuros bezdarba līmenis nav augsts, un kā to novērst?
Why does the bulk of EGF contributions go to regions with a per capita GNI that is higher than the EU average and with a relatively low unemployment rate, and how can this situation be remedied?
Pieteikumu skaits un pieprasītais atbalsts izraisa aizvien pieaugošu EGF mobilizāciju, tomēr to ierobežo pieejamo apropriāciju apjoms.
Although increased use is being made of the EGF, the overall amounts involved account for only a limited proportion of the appropriations available .
Līdz 2009. gada jūnija pārskatīšanai tika pieņemti tikai 16 lēmumi, kuru rezultātā atbalstu EUR 80 miljonu apmērā saņēma 16 dalībvalstis.
Only 16 decisions were adopted prior to the June 2009 revision; these concerned eight Member States, and the overall amount mobilised was EUR 80 million.
Tomēr dažādu gadījumu salīdzināšana atklāj aizvien pieaugošu izlietojuma līmeni, kas it īpaši saistīts ar EGF atbalsta saņemšanas noteikumu atvieglošanu 2009. gadā un ekonomikas un finanšu krīzi.
However, a comparison of the figures for the financial years to date shows that increased use is being made of the EGF, owing in particular to the relaxation of the eligibility requirements in 2009 and to the economic and financial crisis.
Apropriāciju izlietojuma līmenis palielinājās no 3.7 % (EUR 18,6 miljoni) 2007. gadā līdz 9,8 % 2008. gadā (EUR 49 miljoni) un līdz 10,5 % 2009. gadā (EUR 52 miljoni).
The rate of utilisation of appropriations rose from 3.7% in 2007 (EUR 18.6 million) to 9.8% in 2008 (EUR 49 million) and 10.5% in 2009 (EUR 52 million).
Šķiet, ka šī tendence saglabāsies arī 2010. gadā.
This trend would appear to have continued into 2010.
Laikposmā no 2009. gada līdz 2010. gada aprīlim tika pieņemti, izskatīti vai iesniegti 42 pieteikumi, kas attiecās uz 36 712 jauniem strādājošajiem un vēl 9 dalībvalstīm par kopējo summu EUR 197 miljonu apmērā.
Between June 2009 and April 2010, 42 applications were approved, scrutinised or submitted; these covered 36 712 more workers and nine more Member States, and the overall amount involved was EUR 197 million.
Piešķirtā atbalsta summa uz vienu strādājošo dažādās dalībvalstīs ir ļoti atšķirīga .
The size of the contributions requested varies sharply from Member State to Member State .
Pieņemtie lēmumi attiecas uz 29 292 atlaistajiem strādājošajiem, un iesniegtie pieteikumi attiecas uz 54 867 strādājošajiem, kam nepieciešams atbalsts.
The decisions adopted cover 29 292 workers made redundant and the applications submitted cover 54 867 workers requiring support.
Pieprasītais atbalsts ir vidēji EUR 5253 uz strādājošo.
The average contribution requested stands at EUR 5 253 per worker.
Attiecība starp vismazāko pieprasīto atbalstu uz vienu strādājošo (EUR 511)
There is a ratio of around 1 to 40 between the lowest contribution requested per worker (EUR 511)
EGF/2010/010, Unilever (Čehija). un vislielāko pieprasīto atbalstu uz vienu strādājošo (EUR 22 031)
EGF/2010/010, Unilever (Czech Republic). and the highest (EUR 22 031)
EGF izmantošanas pieteikumi ir atkarīgi no intervences kritēriju kopuma, tomēr atsevišķo kritēriju īpatsvars ir atšķirīgs .
The applications for EGF support are based on all three intervention criteria, although the breakdown between them is uneven .
57,7 % gadījumu dalībvalstis atsaucas uz EGF regulas 2. panta b) apakšpunktā minēto intervences kritēriju, 36,5 % — uz 2. panta a) apakšpunktā minēto kritēriju un 5,8 % — uz 2. panta c) apakšpunktā minēto kritēriju.
The Member States base their applications on the intervention criterion laid down in Article 2(b) of the EGF Regulation in 57.7% of cases, on the Article 2(a) criterion in 36.5% of cases and on the Article 2(c) criterion in 5.8% of cases.
Tikai viena dalībvalsts (Lietuva) vismaz vienā no pieteikumiem ir atsaukusies uz visiem 3 intervences kritērijiem.
Only one only Member State (Lithuania) has used all three different criteria in its applications.
Kopš 2009. gada jūnija salīdzinājumā ar iepriekšējo laikposmu tiek vairāk minēts 2. panta a) apakšpunktā minētais kritērijs (attiecīgi 60 % un 50 % no pieteikumiem).
Since June 2009, the Article 2(b) criterion has been cited more often than during the previous period (60% of applications as against 50% previously).
Ar ko izskaidrojamas šīs atšķirības starp dalībvalstīm kritēriju izvēlē?
What are the reasons for the differences between Member States in terms of the criteria cited?