natgillin/translations-raw huggingface dataset:
prasa Eiropas Savienībai parādīt apņēmību risināt klimata pārmaiņu problēmu, sasniedzot izmērāmus pozitīvus rezultātus siltumnīcefekta gāzu ( GHG ) emisiju samazināšanā un īstenojot valstu un starptautiskos emisiju samazināšanas mērķus;
Urges the European Union to demonstrate its resolve by addressing climate change through measurable progress in reducing its greenhouse gas (GHG) emissions and meeting its domestic and international emission reduction targets;
atzīst to, ka ES siltumnīcefekta gāzu emisiju daļa – 14 % Avots: Eiropas Kopienas Ceturtais pārskats par nacionālajiem ziņojumiem ANO Vispārējai konvencijai par klimata pārmaiņām (UNFCCC) (COM(2006)40) – var izskatīties neliela; taču uzsver, ka, nosakot emisiju daudzumu uz iedzīvotāju, ES daļa ir viena no vislielākajām pasaulē; lai izlīdzinātu šīs atšķirības, atgādina Komisijai un dalībvalstīm par saistībām, ko tās pieņēmušas ar Kioto Protokolu un Marrākešas līgumu, nodrošinot papildināmību to elastīgo mehānismu piemērošanai;
Recognises that the EU's share of GHG emissions - 14% Source: Fourth national communication from the European Community under UNFCCC (COM(2006)40) - may appear low; stresses, however, that, when measured in terms of per capita emissions, the EU share is among the highest in the world; in order to narrow these differences, reminds the Commission and the Member States of their obligations under the Kyoto Protocol and Marrakesh Accords to ensure supplementarity of their use of flexible mechanisms;
uzsver, ka ir ievērojami jāpasteidzina starptautiskās sarunas par vienošanos laikposmam pēc 2012. gada, lai nodrošinātu, ka saskaņā ar Kioto Protokolu pieņemtajās saistībās nav pārtraukuma starp pirmo un otro posmu, kā arī atvēlēt laiku, lai starptautiskā kopiena varētu ieplānot nepieciešamos pasākumus; vairākkārt atkārto prasību, lai tiktu panākta vienošanās līdz 2008. gada beigām, vēlākais – līdz 2009. gadam;
Stresses the need to significantly accelerate international negotiations on the post-2012 framework so as to ensure that there is no gap between the first and second commitment periods under the Kyoto Protocol and give the international community time to plan the necessary measures; reiterates its call for an agreement to be reached by the end of 2008 and by 2009 at the latest;
pasvītro, ka ES savas stratēģijas pamatā jābalstās uz pieņēmumu, ka starptautiskā līmenī tiks panākta vienošanās par saistībām laikposmam pēc 2012. gada; tāpēc uzskata, ka šajā posmā ir priekšlaicīgi apspriest atkāpšanās stratēģiju, ja gadījumā šāda starptautiska vienošanās netiktu panākta;
Underlines that the EU should base its strategy on the assumption that an agreement will be achieved at international level on a post-2012 framework; believes, therefore, that it is premature to discuss at this stage a fall-back strategy in case such an international agreement is not reached;
atgādina, ka atbilstīgi 2005. gada 16. novembrī un 2006. gada 26. oktobrī pieņemtajām rezolūcijām, un kā to daļēji atzīst Komisija savā paziņojumā, ES stratēģijas par klimata pārmaiņām pamatā jābūt šādiem galvenajiem mērķiem:
Recalls that, as set out in its resolutions of 16 November 2005 and 26 October 2006, and partly acknowledged by the Commission in its communication, the EU strategy on climate change should be based on the following key objectives :
i) panākt, lai planētas vidējās temperatūras pieaugums nepārsniedz temperatūru pirmsrūpniecības laikmetā par vairāk nekā 2°C;
(i) to limit the average global temperature increase to 2°C above pre-industrialisation levels;
ii) līdz 2020. gadam samazināt emisiju daudzumu par 30 %, salīdzinot ar emisiju līmeni 1990. gadā, lai līdz 2050. gadam sasniegtu 80 % samazinājumu;
(ii) to undertake emission reductions of 30% in comparison with 1990 emissions levels by 2020 with a view to achieving a reduction in the order of 80% by 2050;
pauž nožēlu, ka trūkst skaidrības Komisijas paziņojuma sadaļā „Pasākumi, kas izriet no ES enerģētikas politikas” attiecībā uz mērķi līdz 2020. gadam samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas; uzsver, ka ir nepieciešams vismaz 30 % samazinājums, lai būtu pamatota iespēja īstenot ES mērķi – klimata pārmaiņu ierobežošanu līdz 2 grādiem pēc Celsija;
Regrets the lack of clarity of the Commission 'energy and climate package' with regard to the target for GHG emission reductions for 2020; emphasises that a minimum 30% reduction is necessary to have a reasonable chance of attaining the EU objective of limiting the average temperature increase to 2°C;
pasvītro – lai panāktu vienošanos starptautiskā līmenī par siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanu par 30 % visās rūpnieciski attīstītajās valstīs, Eiropas Savienībai īpaša vērība ir jāpievērš ne tikai vides politikai, bet arī ārpolitikai un starptautiskajai tirdzniecības politikai, kā arī iespējām mainīt pieprasījumu pēc enerģijas avotiem un citiem dabas resursiem; tāpēc debatēs par stratēģiju, lai sasniegtu iepriekšminēto mērķi, jāapskata šis plašākais aspekts;
Underlines that, in order to reach agreement at international level on a 30% reduction of GHG emissions in all industrialised countries, the European Union has to focus not only on environmental policy but also on foreign policy and international trade policy as well as on a willingness to change demand for energy and other natural resources, and that this broader picture has, therefore, to be part of the debate on the strategy to achieve the abovementioned objective;
uzskata, ka ekonomiski attīstītās dalībvalstis uz mazāk attīstītām valstīm ir pārvedušas apjomīgas energoietilpīgas un dabas resursus patērējošas darbības un tehnoloģijas, kur šie darbības veidi, iespējams, izraisa siltumnīcefekta gāzu emisiju augstāku līmeni; tāpēc prasa Komisijai un dalībvalstīm izstrādāt politiku, lai novērstu šādu praksi;
Considers that economically developed Member States have exported a large amount of their energy- and natural resource-consuming activities and technologies to less developed countries, where the same activity causes possibly higher GHG emissions; therefore urges the Commission and Member States to establish policies to prevent such practices;
pieprasa izvirzīt īpašu atbildību attīstītajām valstīm, risinot klimata pārmaiņu problēmu pasaules līmenī; aicina Kioto Protokola I pielikuma Puses šajā sakarā izpildīt to pašreizējās saistības un izvirzīt tālejošus mērķus otrajam saistību periodam pēc 2012. gada; turklāt aicina tās rūpnieciski attīstītās valstis, kas nav ratificējušas Kioto Protokolu, pārskatīt savu nostāju, veikt stingrus pasākumus valsts līmenī un aktīvi piedalīties turpmākās starptautiskās sarunās, lai nākotnē iesaistītos klimata pārmaiņu risināšanas sistēmā;
Insists on the specific responsibility of developed countries to tackle climate change at world level; calls, therefore, on Annex I Parties to meet their existing commitments and to take on ambitious targets for a second commitment period after 2012; calls, moreover, on those industrialised countries that have not ratified the Kyoto Protocol to reconsider their position, to take vigorous domestic measures and to play an active role in future international negotiations, with a view to their participation in the future climate change regime;
aicina Komisiju un dalībvalstis izpētīt iespēju noteikt tirdzniecības robežu pielāgošanas pasākumus, ko piemēro, lai novērstu jebkādas iespējamas konkurējošo ražotāju priekšrocības rūpnieciski attīstītās valstīs, kurās nepastāv oglekļa emisiju ierobežošanas noteikumi;
Calls on the Commission and Member States to investigate the possibility of adopting border adjustment measures applicable to trade in order to offset any short-term competitive advantage that producers in industrialised countries without carbon constraints might have;
atkārtoti atgādina par priekšlikumu pārskatīt ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu ( ETS ), lai saskaņotu kvotu piešķiršanas metodi, kas balstās uz salīdzinošu novērtēšanu un vairāksolīšanu;
Reiterates its proposal to revise the Emissions Trading Scheme (ETS) with the goal of harmonising the allocation method on the basis of benchmarks and auctioning;
piekrīt Komisijas viedoklim, ka valstīm, kuras nav Kioto Protokola I pielikuma valstis, ir turpmāk jāiesaistās procesā, taču pasvītro, ka jaunattīstības valstis nevar uztvert kā vienu veselumu un ka ir jādiferencē šo valstu veiktie pasākumi vai arī tie pasākumi, kas notiek jaunattīstības valstīs, un tas jādara, ievērojot šo valstu īpašos apstākļus; uzsver arī, ka vismazāk attīstītajām valstīm nedrīkst pieprasīt uzņemties jebkādas saistības;
Agrees with the Commission that non-Annex I countries have to be further involved in the process, but underlines that developing countries cannot be treated as one block and that activities undertaken by or within developing countries must be differentiated on the basis of their particular national circumstances; further emphasises that the least developed countries should not be required to take on any commitments;
lai nodrošinātu līdzvērtīgus starptautiskas konkurences noteikumus, aicina Komisiju un dalībvalstis apsvērt iespēju noteikt nozares mērķus to valstu energoietilpīgām eksporta nozarēm, kuras nav uzņēmušās emisiju samazināšanas saistības, kā papildu nosacījumu rūpnieciski attīstīto valstu saistošajiem emisiju samazināšanas mērķlielumiem;
In order to ensure an international level playing field, calls on the Commission and Member States to consider proposing sectoral targets for energy-intensive export industries in countries without binding emission reduction commitments as a supplement to binding emission targets for industrialised countries;
uzsver, ka enerģijas politika ir ES globālās stratēģijas par klimata pārmaiņām izšķirošs elements; enerģijas resursu dažādošana un pāreja uz alternatīvām bezoglekļa un zema oglekļa enerģētikas tehnoloģijām paver lielas iespējas emisiju samazināšanā, vienlaikus nodrošinot lielāku neatkarību no ārējām enerģijas piegādēm;
Stresses that energy policy is a crucial element of the EU global strategy on climate change and that diversification of energy resources and a switch to alternative, carbon-free and low-carbon energy technologies has great potential for emission reductions while ensuring less energy dependency on external sources;
uzskata, ka ir milzīgas iespējas samazināt emisijas energoefektivitātes jomā; aicina komisiju un dalībvalstis uzņemties vērienīgus pasākumus un mērķus šajā jomā un izpētīt iespēju sasniegt augstāku samazinājuma mērķi nekā Komisijas ieteikto samazinājumu par 20 %;
Considers that there is a huge potential for emission reductions in the field of energy efficiency; calls on the Commission and Member States to adopt ambitious measures and targets in this field and to explore the possibility of going above the 20% reduction target proposed by the Commission;
uzskata, ka energoefektivitāti dalībvalstīs var paaugstināt ar līdzsvarotu nodokļu/maksājumu sistēmu un ka var novērst nevajadzīgu enerģijas patēriņu;
Considers that with well balanced national tax/levy systems, energy efficiency can be increased in Member States and unnecessary energy consumption can be prevented;
aicina dalībvalstis pildīt savas saistības, veicot atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu ātru Direktīvas 2002/91/EK par ēku energoefektivitāti, un kura stājās spēkā 2003. gada 4. janvārī, īstenošanu, un saskaņā ar kuru rentabli enerģijas ietaupījumi celtniecības nozarē tiek vērtēti aptuveni 22 % apmērā; tāpēc aicina komisiju sākt tiesvedību pret tām dalībvalstīm, kuras vēl nav uzsākušas atbilstīgus pasākumus, lai īstenotu Direktīvas 2002/91/EK prasības;
Calls on the Member States to fulfil their commitments by taking the appropriate measures to ensure the prompt implementation of Directive 2002/91/EC on the energy efficiency of buildings, which entered into force on 4 January 2003, whose cost-effective savings within the building sector are estimated at around 22%; calls therefore on the Commission to open proceedings against those Member States which have not yet taken adequate measures, as requested, to implement Directive 2002/91/EC;
uzsver, ka visvairāk enerģijas patēriņš pieaug transporta nozarē un ka autoceļu transporta emisiju īpatsvars ir aptuveni 25 % Kopienas CO2 emisiju daudzuma; tāpēc prasa veicināt sabiedrisko transportu;
Underlines that energy consumption is increasing most in the transport sector and that road transport contributes to roughly 25% of the Community's CO2 emissions; calls, therefore, for a boost to public transport;
atzinīgi vērtē priekšlikumu izvirzīt saistošu mērķi, lai līdz 2020. gadam palielinātu atjaunīgās enerģijas īpatsvaru kopējā ES enerģijas daudzumā līdz 25 %;
Welcomes the proposal of a binding target to increase the level of renewable energy in the EU energy mix to 25% by 2020;
pauž nožēlu, ka nav noteikti saistoši nozares mērķi attiecībā uz atjaunīgo enerģiju, jo tikai ar to palīdzību būs iespējams sasniegt patiesu uzlabojumu klimata pārmaiņu ierobežošanā; mudina Komisiju prasīt dalībvalstīm papildu vispārējam mērķim attiecībā uz atjaunīgo enerģiju iesniegt nozarēm noteiktos mērķus, kā tas ierosināts atjaunīgās enerģijas stratēģijas ietekmes novērtējumā;
Regrets the absence of binding sectoral renewables targets, as only these will bring about a real improvement in order to tackle climate change; urges the Commission to require, in addition to the general target, the submission of sector-specific targets by Member States for renewable energy as proposed by the impact assessment of the Renewable Energy Roadmap;
vēlreiz atkārto, ka paveras milzīgas iespējas rentablai CO2 samazināšanai apkurē un dzesēšanā, izmantojot atjaunīgo enerģiju, kā arī atkarības no fosilā kurināmā samazināšanai; pauž nožēlu, ka Eiropas Komisija vēl nav iesniegusi priekšlikumu direktīvai par atbalstu apkurei un dzesēšanai, kurai izmantoti atjaunīgās enerģijas veidi, kā Parlamentam to solīja veikt, taču atzīmē, ka Komisija joprojām plāno likumdošanas pasākumus šajā jomā;
Reiterates that heating and cooling with renewable energy offers huge potential for a cost-effective reduction of CO2 and of dependence on fossil fuels; regrets that the Commission has not submitted a proposal for a directive to support heating and cooling with renewable energies as promised to the European Parliament but notes that legislative measures in the field are still planned by the Commission;
vēlreiz uzsver priekšlikumu, kuru izteica 2006. gada 14. februāra rezolūcijā Pieņemtie teksti, P6_TA(2006)0058 par apkuri un dzesēšanu, izmantojot atjaunīgās enerģijas avotus;
Insists on its proposal that was spelled out in its resolution of 14 February 2006 Texts adopted - P6_TA (2006)0058 on heating and cooling from renewable sources of energy;
izsaka nožēlu, ka Komisija kavējas iesniegt priekšlikumus par automobiļu emisiju obligātajiem robežlielumiem, lai gan Eiropas Parlaments atkārtoti pieprasīja šādus robežlielumus kā daļu no visaptveroša pasākumu kopuma, lai samazinātu siltumnīcefekta gāzu emisijas transporta nozarē; atzīmē komisijas priekšlikumu attiecībā uz obligāto saistošo mērķi – 2020. gadā transportlīdzekļu degvielas sastāvā sasniegt 10 % biodegvielu īpatsvaru; pasvītro, ka svarīga ir biodegvielu ilgtspējīga ražošana; uzskata – lai gan biodegvielām var būt nozīmīga loma atkarības no fosilā kurināmā samazināšanā, to apjoma palielināšana nedrīkst notikt uz pārtikas ražošanas rēķina vai izraisīt pastiprinātu globālu mežu izciršanu; uzsver, ka ir nepieciešama obligāta vides un sociālā sertificēšana biodegvielām un ka stimuli ir jādiferencē, pamatojoties uz pilna aprites cikla efektivitātes noteikšanu attiecībā uz klimatu;
Deplores the delay within the Commission in submitting proposals for mandatory limits on car emissions despite repeated calls by the European Parliament for such limits as part of a comprehensive set of measures to reduce GHG emissions from the transport sector; notes the Commission proposal for a binding minimum target for biofuels of 10% of vehicle fuels in 2020; underlines the importance of the sustainable production of biofuels; considers that while biofuels may have an important role to play in reducing our dependence on fossil fuels, an increase in their share must not be at the expense of food production or aggravate global deforestation; stresses the need for mandatory environmental and social certification of biofuels and for any incentives to be differentiated on the basis of full life-cycle climate efficiency;
atbalsta ierosināto partnerību ar Āfriku enerģijas jomā; taču stingri iesaka līdzīgu partnerību izveidot arī ar Ķīnu un Indiju, ņemot vērā, ka šajās valstīs ļoti strauji pieaug siltumnīcefekta gāzu emisijas un ka ir steidzami nepieciešams palīdzēt tām kapacitātes palielināšanā, kā arī veikt ieguldījumus bezoglekļa, zema oglekļa sastāva un energoefektīvām tehnoloģijam (prioritāti piešķirot atjaunīgai enerģijai), vienlaikus uzstājot, ka ES jāstrādā ar attiecīgajiem reģioniem, lai izbeigtu tropisko mežu izciršanu, tā vietā sekmējot apmežošanu un mežu atjaunošanu; turklāt iesaka stiprināt sadarbību ar Krieviju enerģijas jomā;
Supports the proposed energy partnership with Africa; however, strongly recommends that a similar partnership be established with China and India as well, bearing in mind the very rapid growth of GHG emissions in those countries and the urgent need to assist them in capacity-building as well as investments in carbon-free, low-carbon and energy-efficient technologies (the priority being renewables) while insisting that the EU work with the relevant regions to stop tropical deforestation and instead encourage afforestation and reforestation; proposes, furthermore, that energy cooperation with Russia be stepped up;
uzskata, ka ir iespējama vienlaicīga ievērojama emisiju samazināšana un ekonomiska attīstība, un šie centieni ir pat nepieciešamais ilgtspējīgas attīstības priekšnoteikums turpmākajos gadu desmitos; norāda, ka vides tehnoloģijas var nodrošināt Eiropas Savienībai konkurētspējas priekšrocības, vienlaicīgi dodot nozīmīgu ieguldījumu emisiju apjoma samazināšanā; atzīmē, ka vides tehnoloģijas tādēļ ir tādas ilgtspējīgas attīstības stratēģijas centrā, kas ir savienojama ar ES Kioto Protokola saistību izpildi un Lisabonas stratēģiju;
Considers that significant efforts to reduce emissions can go hand in hand with economic development and are even a prerequisite for sustainable economic development in the coming decades; reiterates that environmental technologies can give the European Union a competitive edge while greatly contributing to emission reductions; notes that environmental technologies are, therefore, at the heart of a sustainable development strategy compatible with the EU's Kyoto commitments and the Lisbon Strategy;
uzsver, ka bezdarbības izmaksas ekonomikas, sociālā un veselības jomā ir augstas, kā tas cita starpā parādīts Sterna pārskatā par ekonomiku saistībā ar klimata pārmaiņām; atgādina, ka bezdarbības izmaksas ir 5-20 % pasaules IKP gadā, turpretī pareizas klimata politikas un ieguldījumu tīrās tehnoloģijās izmaksas līdz 2050. gadam, pēc aplēsēm, būtu aptuveni 0,5 %–1 %pasaules IKP gadā, neņemot vērā papildu ieguvumus attiecībā uz vidi un veselību; atzīst, ka novēlota rīcība palielinās kaitīgas ietekmes uz vidi rašanās risku un sadārdzinās izmaksas;
Underlines the appalling economic, social and health costs of inaction shown, inter alia, by the Stern Review on the economics of climate change; recalls that the absence of action would cause damage corresponding to 5-20% of global GDP per year, whereas the cost of a sound climate policy and investment in clean technologies is estimated at between 0.5% and 1% of global annual GDP up to 2050, without taking account of auxiliary environmental and health benefits; recognises that delaying action will increase the risk of adverse environmental effects and mitigation costs;
uzskata, ka ir jāsekmē pētījumi šajā jomā un jāizvirza konkrēti mērķi vides jomā, lai veicinātu attīstību, kā arī labāku un videi nekaitīgāku tehnoloģiju izmantošanu;
Takes the view that research in this field should be boosted and clear environmental performance targets should be adopted in order to encourage the development and use of better and more environment-friendly technologies;
apgalvo, ka globālo emisiju samazināšana nedrīkst izraisīt citus draudus, piemēram, kodolieroču izplatīšanos vai terorismu; tāpēc uzskata, ka atomenerģijas jomai jāpaliek ārpus tīras attīstības mehānisma un kopīgi īstenojamo projektu mehānisma ( CDM/JI ), kā arī no citiem mehānismiem, kuru mērķis ir atlīdzināt par emisiju samazināšanu jaunattīstības valstīs;
Maintains that reducing global emissions must not lead to other threats such as nuclear proliferation or terrorism; therefore believes that nuclear power should remain excluded from CDM/JI or other mechanisms aimed at rewarding emission reductions in developing countries;
veicināt daudz plašākas sabiedrības centienus samazināt cilvēku rīcības ietekmi uz klimata pārmaiņām;
Encourages much greater direct involvement in mitigation efforts at the level of the European citizen;
atkārtoti aicina Eiropas Savienību un dalībvalstis pieņemt vērienīgu politiku sadarbībai tīro tehnoloģiju jomā un šo tehnoloģiju tālākai nodošanai jaunattīstības valstīm, palīdzot tām attīstīt vietējo ekonomiku un uzlabojot to labklājību uz ilgtspējīgas attīstības pamata;
Calls again on the European Union and its Member States to adopt an ambitious policy of technology partnerships with and transfers of clean technologies to developing countries, helping them in developing their economies and increasing their welfare in a more sustainable way;
ir satraukts saistībā ar piekrastes zonās esošām kodoliekārtām par risku, ko rada klimata pārmaiņas un cunami, un aicina Komisiju un Padomi novērtēt šādus riskus un tiem sagatavoties, kā arī izvairīties no jaunu kodoliekārtu būvniecības piekrastes zonās;
Is concerned about the risks related to existing nuclear installations in coastal zones posed by climate change and tsunamis and calls on the Commission and Council to assess and prepare for such risks and avoid any new nuclear construction in coastal zones;
lūdz Eiropas Komisijai novērtēt klimata pārmaiņu izraisītās sekas attiecībā uz zemes temperatūras paaugstināšanos, lietus samazināšanos un pazemes ūdeņu stāvokli; uzskata, ka īpaši svarīgi ir izpētīt sekas, kādas ir kultivējamo platību samazināšanai, tās izmantojot kā avotus biomasas ražošanai, un kādu iespaidu tas atstāj uz oglekļa dioksīda krātuvēm; uzsver, ka svarīga nozīme ir atsevišķām lauksaimniecības pārvaldības praksēm;
Calls on the Commission to evaluate climate change repercussions on the increase in ground temperature, the reduction of rains and the groundwater status; considers it especially important to study the effects of the reduction of the area of cultivable land as a source of biomass and as a carbon pool; underlines the importance of certain agricultural management practices;
aicina visas Parlamenta attiecīgās komitejas un delegācijas cieši sadarboties klimata pārmaiņu jautājumos, lai tā rūpniecības, enerģētikas, transporta, lauksaimniecības, pētniecības un izstrādes politika un citas iniciatīvas būtu labāk saskaņotas ar klimata pārmaiņu mērķiem un lai klimata pārmaiņu jautājumi tiktu regulāri skatīti parlamentu sadarbības delegāciju līmenī un saistībā ar transatlantisko likumdevēju dialogu;
Calls for all of its relevant committees and delegations to work together closely on climate change, so that its industrial policy , energy policy and transport, agriculture, research and development and other initiatives are better coordinated with climate change targets, and so that climate change is regularly raised at interparliamentary delegation level and in the context of the Transatlantic Legislative Dialogue;
aicina divas prezidentūras 2007. gadā nodrošināt, lai tiktu paātrināta virzība klimata pārmaiņu ierobežošanai, vienlaikus palielinot politisko atbildību un procesā iesaistot lielāku starptautisko partneru skaitu starptautiskā līmenī;
Calls on the two Presidencies in 2007 to ensure that the momentum on climate change is accelerated, whilst increasing the level of political commitment and the number of international partners within the process at international level;