natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ja Padome nav apņēmusies rīkoties, lai panāktu rezultātus kopējās nostājas pieņemšanā par sākotnējo Komisijas priekšlikumu, prasa, lai Eiropas Komisija sagatavo jaunu priekšlikumu par vides aizsardzību, kurā, pamatojoties uz Līguma 175. pantu, paredzētu attiecīgas atbildības noteikšanu krimināllikumā, ņemot vērā Eiropas Kopienu Tiesas spriedumu, kā arī iekļaujot tajā Eiropas Parlamenta balsojuma rezultātus, kas ir iegūti pirmajā lasījumā par sākotnējo priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai;
Requests that, unless the Council is determined to make progress in adopting a common position on the original Commission proposal, the European Commission draw up a new proposal on the protection of the environment through criminal law on the basis of Article 175 of the EC Treaty, taking into account the Court of Justice judgment and incorporating the result of the vote at first reading in the European Parliament on the original proposal for a European Parliament and Council directive;
uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai un dalībvalstu valdībām un parlamentiem.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission and the Governments and Parliaments of the Member States.
Lai noslēgtu debates par Eiropas Parlamenta priekšsēdētāja un politisko grupu priekšsēdētāju paziņojumiem,
to wind up the debate on statements by the President of the European Parliament and the Chairmen of the Political Groups
ievērojot Reglamenta 103. panta 2. punktu,
pursuant to Rule 103(2) of the Rules of Procedure by
par Ungārijas 1956. gada revolūcijas 50-to gadadienu un tās vēsturisko nozīmi Eiropai
on the 50th anniversary of the 1956 Hungarian Revolution and its historical meaning for Europe
tā kā Eiropas Savienības pamatā ir brīvības, demokrātijas, tiesiskuma un cilvēktiesību un pamatbrīvību ievērošanas principi — principi, kas kopīgi visām dalībvalstīm;
whereas the European Union is founded on the principles of liberty, democracy, the rule of law and respect for human rights and fundamental freedoms – principles that are common to all Member States,
tā kā Jaltas konferencē panāktā lielvalstu vienošanās par Eiropas sadali pēc Otrā pasaules kara atņēma Centrālās un Austrumeiropas valstīm suverenitāti un brīvību uz vairāk nekā četriem gadu desmitiem;
whereas the countries of Central and Eastern Europe were deprived of their sovereignty and freedom by the Yalta division of post-World War II Europe for more than four decades,
tā kā komunistiskie režīmi Centrālās un Austrumeiropas valstīs tika iedibināti bez šo valstu iedzīvotāju piekrišanas un pret viņu gribu un tā kā šos režīmus uzturēja padomju militārā okupācija un komunistisko partiju sadarbība;
whereas the Communist regimes in Central and Eastern Europe were not based on the consent or will of the people, and were maintained by Soviet military occupation and through the collaboration of Communist parties,
atceroties ungāru drošsirdību un apņēmību, kuri 1956. gada 23. oktobrī izgāja ielās, protestējot pret komunistiskās partijas diktatūru;
recalling the courage and determination of Hungarians who took to the streets in protest against the dictatorial rule of the Communist Party on 23 October 1956,
apliecinot cieņu ungāru neatlaidībai, kuri turpināja cīņu par brīvību, valstisko neatkarību un pilsoņu tiesībām, nesaņemot nekādu militāru atbalstu no Rietumiem un pretojoties Padomju Savienības intervencei un nomācošam militāram pārspēkam;
expressing its esteem for the perseverance of the Hungarians who continued their fight for freedom, national independence and civil rights in spite of the lack of any military help from the West and the intervention and overwhelming military preponderance of the Soviet Union,
izrādot godu Ungārijas komunistu-reformatoru ministru prezidenta Imres Nagija pilsoniskajai un politiskajai drosmei, kurš pareizi saprata tautas gribas vienkāršo izpausmi un piekrita kļūt par tautas revolūcijas politisko līderi cīņā par brīvību un demokrātiju, rezultātā ziedojot savu dzīvību un kļūstot par mocekli brīvības vārdā, jo 1958. gadā viņš tika sodīts ar nāvi par nepakļaušanos spiedienam publiski atteikties no Revolūcijas;
saluting the human and political courage of Imre Nagy, the reform-communist prime minister of Hungary, who rightly understood the elementary expression of the will of the people and agreed to be the political leader of the popular revolution for freedom and democracy, eventually sacrificing his life and becoming a martyr for liberty as he was executed in 1958 for not bowing to pressure to publicly renounce the Revolution,
izrādot godu Revolūcijas upuriem — kaujās 2170 kritušajiem — un nežēlīgo represiju upuriem — laikposmā no 1956. līdz 1961. gadam 228 nogalinātajiem, laikposmā no 1956. līdz 1958. gadam 20 000 apcietinātajiem un ieslodzītajiem, kā arī tūkstošiem cilvēku, kuri, komunistu valdībai atkārtoti nākot pie varas, pēc Revolūcijas gadu desmitiem ilgi tika diskriminēti;
saluting the victims of the Revolution – 2170 killed in the fighting – and those of the cruel retaliation – 228 executed between 1956 and 1961, 20 000 taken into custody and imprisoned between 1956 and 1958, and thousands discriminated against for decades after the Revolution by the returning Communist leadership,
paužot pateicību par daudzu Rietumvalstu iedzīvotāju izrādīto solidaritāti, 1956. un 1957. gadā dodot patvērumu 194 000 bēgļiem no Ungārijas;
expressing its gratitude for the solidarity shown by people in many countries of the West as they welcomed 194 000 Hungarian refugees in 1956 and 1957,
atzīstot tautu solidaritāti kā vispārēju pamatvērtību un jo īpaši vairāku Centrālās un Austrumeiropas tautu — ungāru, čehu, slovāku, poļu, vāciešu, igauņu, latviešu un lietuviešu — solidaritāti, cīnoties par savu brīvību;
recognising the essential value of solidarity between nations in general and, in particular, between various nations of Central and Eastern Europe who have fought for their freedom – the Hungarians, Czechs, Slovaks, Poles, Germans, Estonians, Latvians and Lithuanians,
apzinoties Ungārijas 1956. gada oktobra revolūcijas vēsturisko un politisko saikni ar vairākiem citiem pretošanās un pretošanās kustības veidiem, piemēram, Poznaņas demonstrācijām Polijā 1956. gada jūnijā, Prāgas 1968. gada pavasari, Polijas Solidaritātes kustības dibināšanu 1980. gadā, kā arī demokrātisko kustību bijušajā PSRS, īpaši Baltijas tautu demokrātisko kustību;
recognising the historical and political link between the Hungarian Revolution in October 1956 and various other forms of resistance and resistance movements, such as the Poznan demonstrations in Poland in June 1956, the Prague Spring of 1968, the birth of the Solidarity Movement in Poland in 1980 and democracy movements in the former USSR, notably those of the Baltic peoples,
atzīstot, ka Ungārijas revolūcija bija sadalītās Eiropas vēsturisks atkalapvienošanās mēģinājums, kas kā tāds joprojām ir mūsu kopējā Eiropas vēsturiskā mantojuma stūrakmens;
recognising that the Hungarian Revolution was a historic attempt at the reunification of a divided Europe, and as such remains a cornerstone of our common European historical heritage,
apzinoties ieguldījumu, ko Ungārijas revolūcija sniedza, stiprinot demokrātiskās pasaules vienotību un veicinot Eiropas Kopienu dibināšanu 1957. gadā, un apzinoties, ka šī revolūcija bija 1989.–1990. gada Centrālās un Austrumeiropas demokrātisko un politisko pārmaiņu priekšvēstnesis, kas padarīja iespējamu Eiropas atkalapvienošanos mierīgā ceļā, īstenojot Eiropas integrācijas procesu,
recognising how the Hungarian Revolution contributed to the strengthening of cohesion in the democratic world and to the eventual founding of the European Communities in 1957, and was the antecedent to the democratic political changes that took place in 1989-1990 in Central and Eastern Europe, allowing the peaceful reunification of Europe through the European integration process,
atzīst, ka Ungārijas 1956. gada revolūcija ir viens no XX gadsimta simboliskiem apliecinājumiem ilgām pēc brīvības un demokrātijas, kas sagrāva komunismu padomju bloka valstīs;
Recognises the Hungarian Revolution of 1956 as one of the emblematic manifestations in the 20th century of the pursuit of liberty and democracy that defied Communism in the Soviet bloc;
izrāda godu drošsirdīgajiem Ungārijas dēliem un meitām, kuri, upurējot savu dzīvību, deva cerības staru citām tautām, kas smaka komunistu valdīšanas jūgā;
Salutes the brave men and women of Hungary who, by their self-sacrifice, gave a beacon of hope to other nations under the stranglehold of Communist rule;
uzsver, ka demokrātisko valstu saimei ir nepārprotami jānoraida represīvā un nedemokrātiskā komunistiskā ideoloģija, jāstiprina brīvības, demokrātijas, cilvēktiesību un tiesiskuma principi un jāpauž nelokāma nostāja, ja šie principi tiek pārkāpti;
Underlines that the democratic community must unequivocally reject the repressive and undemocratic Communist ideology and uphold the principles of liberty, democracy, human rights and the rule of law, and take a clear stand whenever they are violated;
aicina demokrātiskās valstis nepārprotami nosodīt jebkura totalitārā režīma pastrādātos noziegumus;
Calls on all democratic countries to clearly condemn the crimes committed by all totalitarian regimes;
pieprasa izveidot Eiropas programmu, lai stiprinātu dalībvalstu pētniecības un dokumentēšanas centru sadarbību, kuri pēta totalitāro režīmu pastrādātos noziegumus;
Calls for the establishment of a European programme to strengthen cooperation between research and documentation centres in Member States studying the crimes of totalitarian regimes;
par Ungārijas 1956. gada sacelšanās 50-to gadadienu un tās vēsturisko nozīmīgumu Eiropai
on the 50th anniversary of the 1956 Hungarian Uprising and its historical significance for Europe
Eiropas Parlamenta rezolūcija par Ungārijas 1956. gada sacelšanās 50-to gadadienu un tās vēsturisko nozīmīgumu Eiropai
European Parliament resolution on the 50th anniversary of the 1956 Hungarian uprising and its historical significance for Europe
tā kā Otrā pasaules kara rezultātā Eiropa tika sadalīta un 50 gadus dzīvoja „aukstā kara” apstākļos, ko raksturoja divu lielvaru — Krievijas un Savienoto Valstu — un šo lielvaru sabiedroto konfrontācija;
whereas, as a result of the Second World War, Europe was divided and lived for 50 years under Cold War conditions marked by the confrontation between the superpowers – Russia and the United States – and their respective allies,
tā kā kopš 1956. gada 23. oktobra simtiem tūkstošu cilvēku Budapeštā un citur Ungārijā ir rīkojuši manifestācijas, pieprasot brīvas vēlēšanas, visu politieslodzīto atbrīvošanu, cenzūras atcelšanu, Padomju Savienības karaspēka izvešanu, lielākas algas un pensijas, nodokļu uzlikšanas taisnīgu sistēmu un valsts mājokļu būvniecības programmas straujāku izpildi; paužot dziļu nožēlu par to, ka šīs politiskās un sociālās prasības netika izpildītas;
whereas from 23 October 1956 onwards, hundreds of thousands of people in Budapest and other places in Hungary rallied and demanded free elections, the release of all political prisoners, the abolition of censorship, the withdrawal of Soviet troops, higher wages and pensions, a fair system of taxation and a more rapid programme of house-building by the State; deeply deploring that these political and social demands were not met,
tā kā komunistu-reformatoru ministru prezidenta Imres Nagija valdība pievienojās protestētājiem, nolēma, ka Ungārijai jāizstājas no Varšavas Pakta, un proklamēja Ungārijas neitralitāti;
whereas the government of the reformist Communist Prime Minister Imre Nagy took sides with the protesters, decided that Hungary should withdraw from the Warsaw Pact and proclaimed Hungarian neutrality,
tā kā, līdzīgi kā 1953. gadā Vācijas Demokrātiskajā Republikā un 1968. gadā Čehoslovākijā, Ungārijas sacelšanos nežēlīgi apspieda Padomju Savienības militārā intervence,
whereas, as in 1953 in the GDR and in 1968 in Czechoslovakia, the Hungarian uprising was violently suppressed by Soviet military intervention,
pauž dziļu nožēlu par to, ka Ungārijas tautas cīņa par neatkarību, demokrātiju un politiskām, ekonomiskām un sociālām reformām 1956. gadā tika varmācīgi apspiesta; nosoda Padomju Savienības militāro intervenci;
Deeply deplores the fact that the encouraging struggle of the Hungarian people in 1956 for independence, democracy and political, economic and social reforms was repressed by force; condemns the military intervention by the Soviet Union;
piemin sacelšanās upurus — kaujās kritušos, laikposmā no 1956. līdz 1961. gadam nogalinātos un laikposmā no 1956. līdz 1958. gadam apcietinātos un ieslodzītos;
Commemorates the victims of the uprising – people killed during the fighting and those executed between 1956 and 1961 or taken into custody and imprisoned between 1956 and 1958;
uzsver Ungārijas komunistu-reformatoru ministru prezidenta Imres Nagija pilsonisko un politisko drosmi, kurš pareizi saprata tautas gribas vienkāršo izpausmi, kurš piekrita kļūt par tautas sacelšanās politisko līderi cīņā par brīvību un demokrātiju un kurš 1958. gadā tika apkaunojoši sodīts ar nāvi;
Highlights the human and political courage of Imre Nagy, the reformist Communist Prime Minister of Hungary, who rightly understood the elementary expression of the will of the people, who agreed to be the political leader of the popular uprising for freedom and democracy and who was shamefully executed in 1958;
atkārtoti apliecina uzticību vērtībām, ko nodrošina demokrātijas, sociālo tiesību un taisnīguma, tiesiskuma, cilvēktiesību ievērošana, diskriminācijas aizliegums, tolerance, solidaritāte un sieviešu un vīriešu vienlīdzība; uzsver, ka Eiropas Savienības un dalībvalstu pienākums ir stiprināt šos principus visā to daudzveidībā un paust nelokāmu nostāju, ja tiek pārkāpts kaut viens no šiem principiem;
Reaffirms its commitment to the values of respect for democracy, social rights and justice, the rule of law, respect for human rights, non-discrimination, tolerance, solidarity and equality between women and men; underlines the obligation of the European Union and its Member States to uphold these principles in all their complexity and to take a clear stand whenever even one of them is violated;
pieprasa izveidot Eiropas programmu, lai stiprinātu dalībvalstu pētniecības un dokumentēšanas centru sadarbību, veicot „aukstā kara” vēsturisko izpēti;
Calls for the establishment of a European programme to strengthen cooperation between research and documentation centres in Member States over historical research into the Cold War;
turklāt aicina ikvienu Eiropas valsti darīt visu iespējamo, lai neatgriezeniski izskaustu jebkuru atriebes vai kara ieceri, šādi nodrošinot Eiropas pilnīgas atkalapvienošanās iespēju nākotnē;
Calls also on all countries in Europe to do their utmost to put a definitive end to any thoughts of revenge and war so as to make the reunification of the whole of Europe possible in the future;
Pamatojoties uz jautājumiem, uz kuriem sniedz mutisku atbildi B6‑0438/2006 Padome un B6‑0439/2006 Komisija,
further to Questions for Oral Answer B6‑0438/2006 to the Council and B6-0439/2006 to the Commission
ievērojot Reglamenta 108. panta 5. punktu, un 103. pantu,
pursuant to Rule 108(5) of the Rules of Procedure
iesniedza M.M. Patrick Louis un Jens-Peter Bonde
by Patrick Louis and Jens-Peter Bonde
par Eiropas Kopienu Tiesas 2005. gada 13. septembra principiālā sprieduma sekām
on the action to be taken on the judgment of principle handed down by the Court of Justice of the European Communities on 13 September 2005
Eiropas Parlamenta rezolūcija par Eiropas Kopienu Tiesas 2005. gada 13. septembra principiālā sprieduma sekām
European Parliament resolution on the action to be taken on the judgment of principle handed down by the Court of Justice of the European Communities on 13 September 2005
ņemot vērā EK Līguma IV un ES Līguma VI sadaļu,
having regard to Title IV of the EC Treaty and Title VI of the EU Treaty,
ņemot vērā ES Līguma 29., 30. un 31. pantu,
having regard to Articles 29, 30 and 31 of the EU Treaty,
ņemot vērā Eiropas Kopienu Tiesas (Lielās palātas) spriedumu lietā C-176/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Eiropas Savienības Padomi,
having regard to the judgment of the Court of Justice of the European Communities (Grand Chamber) in Case C-176/03 - Commission of the European Communities versus the Council of the European Union,
ņemot vērā ģenerāladvokāta Damaso Ruiz-Jarabo Colomer 2005. gada 26. maijā iesniegtos secinājumus par minēto lietu C-176/03,
having regard to the conclusions of Advocate-General Damaso Ruiz-Jarabo Colomer presented on 26 May 2005 in said Case C-176/03,
ņemot vērā Līgumu par Konstitūciju Eiropai, kurš tika anulēts 2005. gada 29. maijā,
having regard to the Treaty establishing a Constitution for Europe, which became null and void on 29 May 2005,
tā kā krimināltiesību jomā nepastāv skaidri norādītas iespējas nodot pilnvaras, un, ņemot vērā krimināltiesību īpašo nozīmi no dalībvalstu suverenitātes viedokļa, ir aplami pieļaut varbūtību, ka šīs pilnvaras varētu tikt nodotas Kopienai imlicīti, vienlaikus ar dažu materiālu pilnvaru nodošanu;
whereas there has been no express conferral of powers in the field of criminal law, and whereas, given the considerable significance of criminal law for the sovereignty of Member States, there would be no grounds for accepting that these powers can have been implicitly transferred to the Community at the time when specific, substantive competences were conferred on it,
ņemot vērā sprieduma C-176/03 pamatojumu, īpaši 47. punktu, kurā ir norādīts: „parasti Kopienas kompetencē nav nedz krimināltiesības, nedz kriminālprocesa noteikumi”, kā arī pārsteidzošo 48. punktu, saskaņā ar kuru „pēdējais secinājums nav šķērslis tam, lai Kopienas likumdevējas iestādes [...] pieņemtu pasākumus saistībā ar dalībvalstu krimināltiesībām, [...] lai nodrošinātu pilnīgu efektivitāti noteikumiem, kurus tas noteicis vides aizsardzībai”;
whereas the grounds for judgment C-176/03 state that 'as a general rule, neither criminal law nor the rules of criminal procedure fall within the Community's competence' (point 47) and (in the extraordinary point 48) that this finding 'does not prevent the Community legislator [...] from taking measures which relate to the criminal law of the Member States [...] in order to ensure that the rules which it lays down are fully effective',
tā kā EK Līguma 135. un 280. pantā ir skaidri norādīts, ka krimināltiesību piemērošana un tieslietu administrācija ir dalībvalstu kompetencē;
whereas Articles 135 and 280 of the EC Treaty expressly reserve to the Member States the application of national criminal law and the administration of justice,
tā kā Līgumā par Eiropas Savienību atsevišķa sadaļa ir veltīta tiesu iestāžu un policijas sadarbībai (ES Līguma 29. pants un tam sekojošie panti) īpaši attiecībā uz pārkāpumu veidojošo pamatelementu un piemērojamo sodu noteikšanu;
whereas the Treaty on European Union devotes a specific title to judicial cooperation in criminal law matters (see Articles 29 et seq . ), in particular as regards the determination of the constituent elements of the relevant offences and penalties,
tā kā sekundārajos tiesību aktos vienmēr tiek atkārtots norādījums, ka ir jāparedz „efektīvi, samērīgi un preventīvi sodi” un netiek apstrīdētas dalībvalstu tiesības izvēlēties vai nu administratīvu risinājumu vai sodīšanu;
whereas secondary legislation has always restated the traditional wording, by virtue of which 'effective, proportionate and dissuasive sanctions' are to be prescribed, without calling into question the freedom for the Member States to choose between proceeding under administrative or criminal law,
tā kā teleoloģiskās interpretācijas mērķis, kuru atkal ir izmantojusi Eiropas Kopienu Tiesa, ir visu Kopienas likumdošanai pakļauto jomu krimināltiesību „kopieniskošana”, neņemot vērā iepriekšminētās Līgumu normas un dalībvalstu konstitūcijas, uz kuru pamata dalībvalstu parlamenti balso par krimināltiesību normām; atgādina, ka Nacionālās Asamblejas Eiropas Savienības delegācijas ziņojumā (2006. gada janvāra ziņojums Nr. 2829) Francijas valdība tiek aicināta izdarīt atbilstošus secinājumus un reformēt Francijas Konstitūciju;
whereas the teleological approach which the Court of Justice has once again adopted will result in the Communitisation of criminal law in all the areas covered by Community law, disregarding the aforesaid provisions of the Treaties and of the national constitutions of the Member States, pursuant to which criminal law is enacted by the national parliaments; noting that in its report No 2829 of January 2006 the French National Assembly's Delegation for European Union Affairs even recommended that the French Government take appropriate action in response to this by revising the French Constitution,
tā kā šāda Līgumu interpretācija ir klajā pretrunā tam viedoklim, ko, vēršoties pie Eiropas Kopienu Tiesas, pamatoti aizstāv Padome un dalībvalstis, kuras turklāt vienīgās var norādīt, kāds bija (un tas nav mainījies) viņu nolūks, veicot pārrunas, parakstot un ratificējot norādītos Kopienas Līgumus;
whereas this interpretation of the Treaties is clearly at odds with the position rightly defended before the Court by the Council and Member States, who are the only parties qualified to state what was, and remains, their common intent when they negotiated, signed and ratified the said Community Treaties,
tā kā pārnacionālās iestādes ir izveidotas pamatojoties uz valstu konstitucionālu vienošanos, kuru ir iespējams lauzt, tad acīmredzot dalībvalstis un daudzās Eiropas tautas, kuras ir pārstāvētas Eiropas Parlamentā, slēdzot šo vienošanos, ir pieļāvušas kļūdu, no kuras pašām tagad nākas ciest, jo saistošs tiesas lēmums tām liek interpretēt Līgumus citādi, nekā tās bija paredzējušas tos parakstot;
whereas, whilst the supranational institutions created under the Treaties are the product of national and revocable constitutional consent, the Member States and the various peoples of Europe represented in the European Parliament would appear to be the victims of a serious misinterpretation of the consent they gave, since a binding legal decision is compelling them to interpret the Treaties in a manner different to that which they intended,
tā kā šī Eiropas Līgumu interpretācija contra legem sapludina pīlārus, izveidojot vienotu organizatorisku sistēmu, kāda bija paredzēta masveidā noraidītajā Eiropas Konstitūcijā, un līdz ar to tiek izdarīts juridisks „apvērsums”, neņemot vērā varas dalīšanas principu;
whereas this contra legem interpretation of the European Treaties merges the pillars into a single institutional framework laid down in a European Constitution that has been overwhelmingly rejected, and represents a judicial hijack which shows no regard for the principle of the separation of powers,
tā kā, piemērojot šo tiesu praksi visās tajās jomās, kuras ir „viens no Kopienas pamatmērķiem”, Kopienas likumdevējs uzspiež normas, kuras ir tieši piemērojamas un kuras ir primāras attiecībā pret valstu tiesību aktiem un arī pret konstitūcijām, un ir saskaņā ar pastāvīgi netaisno Tiesas praksi kopš 1964. gada;
whereas, in application of this judgment, the Community legislator may, in all matters constituting 'one of the essential objectives of the Community', impose directly applicable rules which take precedence over our national laws, including our constitutions, by virtue of the consistently unjust jurisprudence which the Court has been handing down since 1964,