natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ņemot vērā šīs krīzes milzīgos apjomus, ES palīdzības koordināciju galu galā nodrošināja augstā pārstāve / priekšsēdētāja vietniece K. Eštone ciešā sadarbībā ar komisāri K. Georgijevu, kura atbild par humāno palīdzību, civilo aizsardzību un starptautisko sadarbību.
Given the magnitude of the crisis, the coordination of the EU assistance was finally ensured by High Representative/Vice President Ashton in close coordination with Commissioner Georgieva in charge of humanitarian aid, civil protection and international cooperation.
Ir paredzēts, ka turpmāk EĀDD izstrādās vienotu sistēmu reaģēšanai uz krīzēm, un tādēļ būs jāracionalizē pašreizējās krīzes platformas.
In the future, it is expected that the EEAS will create a single crisis response, which will require a rationalisation of the existing crisis platforms.
Būs jāprecizē arī mehānismi Komisijas dienestu un Padomes sekretariāta darbību saskaņošanai un ES militāro resursu izmantošanai, reaģējot uz katastrofām.
Clear mechanisms for coordination between the Commission services and the Council secretariat will have to be clarified also in relation to the coordination and the use of EU military assets in a disaster response.
· Problēma ar redzamību
· The visibility challenge
Spriežot par ES intervences pasākumiem Haiti, kā viens no trūkumiem tika izcelts tas, ka ES darbībai, reaģējot uz šo katastrofu, trūka redzamības.
The lack of visibility of the EU response has also been highlighted as one of the main shortcomings of EU interventions in Haiti.
Šāds pats kritisks viedoklis tika pausts attiecībā uz ES pasākumiem, reaģējot uz 2010. gada jūlijā un augustā Pakistānā notikušajiem plūdiem.
The same criticism has been made in relation to the EU response to the floods in Pakistan in July/August 2010.
Referente uzskata, ka būtu jāizstrādā skaidri nolīgumi un procedūras, kā nodrošināt dubultu redzamību (gan attiecībā uz dalībvalstīm, gan ES) civilās aizsardzības resursiem, ko izvietojušas dalībvalstis, izmantojot ES civilās aizsardzības mehānismu.
The Rapporteur believes that clear agreements and procedures should be established to ensure a dual visibility (for both the member states and the European Union) for civil protection assets deployed by Member States through the EU civil protection mechanism.
Tomēr pirmais un būtiskais priekšnosacījums šādai dubultai redzamībai būs dalībvalstu politiskā vēlme apvienot informāciju un resursus „zem vienota ES karoga”, nevis sniegt to „katrai zem sava karoga”.
A first and essential precondition for such dual visibility will however be the political willingness from Member States to pool information and assets under a unified EU flag rather than under their national banner.
Saistībā ar šo redzamības problēmu referente vēl uzskata, ka lielāka vērība būtu jāvelta, lai uzlabotu kontroli, kā arī kopējo saziņu par ES veiktajiem pasākumiem, reaģējot uz kādu katastrofu.
In relation to the visibility issue, the Rapporteur also believes that more attention should be paid to improve the monitoring as well as the overall communication around the EU disaster response.
Jānodrošina nepārtraukta informācijas plūsma, iekļaujot tajā datus, kas būtu jāatjaunina pēc katra ārkārtējās situācijas posma.
A continued flow of information should be provided with data that should continue to be updated even after the emergency phase.
Jāsniedz informācija par piešķirto līdzekļu izmantošanas kontroli un rezultātiem, lai Eiropas sabiedriskajai domai apliecinātu to, ka sniegtā palīdzība ir reāla, konkrēta un tiek pareizi vadīta.
Control over the use of budgets and information on results should be made available to provide evidence to the European public opinion that aid has been real, concrete and properly managed.
Īsa Haiti katastrofas sniegtās pieredzes analīze nepārprotami liecina, ka ES spējai reaģēt katastrofu gadījumos ir nepieciešamas būtiskas izmaiņas.
The brief analysis of lessons learned from Haiti clearly shows the need for further reforms of the EU disaster response capacity.
Šajā sakarībā ir jāuzsver, ka, lai reaģēšanu ārkārtas gadījumos padarītu vēl efektīvāku un ātrāku, būs nepieciešama visu dažādo iesaistīto pušu spēcīga politiskā griba.
In this context, it also needs to be underlined that a more efficient and rapid response to emergencies will require a strong political will from the different parties in presence.
Pēdējā laikā gan bijuši vērojami centieni palielināt civilās aizsardzības un humānās palīdzības dimensijas saskanību un koordinēšanu ES īstenotajos reaģēšanas pasākumos, taču virzība uz ES civilās aizsardzības spēku izveidi bija minimāla.
If efforts have recently been made to reinforce the coherence and coordination between the civil protection and humanitarian aid dimensions of the EU response, steps towards the creation of a European civil protection force have remained minimal.
Referente apgalvo, ka ir pienācis pēdējais laiks panākt progresu šajā jomā, jo īpaši īstenojot vairākus konkrētus priekšlikumus, kas tika iekļauti M. Barnier 2006. gada ziņojumā (Ceļā uz Eiropas civilās aizsardzības spēku izveidi).
The Rapporteur argues that it is high time to make further progress in this field, notably by putting into practice a number of concrete proposals that were included in the 2006 Barnier report (Towards a European Civil Protection Force).
IETEIKUMA PRIEKŠLIKUMS PADOMEI B7-0228/2010
PROPOSAL FOR A RECOMMENDATION TO THE COUNCIL B7‑0228/2010
saskaņā ar Reglamenta 121. panta 1. punktu
pursuant to Rule 121(1) of the Rules of Procedure
– ņemot vērā Eiropas Savienības pasaules mēroga atbildību par to, lai sniegtu ātru humanitāro palīdzību un atbalstu, un ievērojamos centienus, ko ES izvērš visā pasaulē;
– having regard to the European Union’s global responsibility to provide rapid humanitarian aid and assistance and to the considerable efforts the EU deploys worldwide,
– ņemot vērā nepieciešamību labāk koordinēt un apvienot pastāvošo humanitāro atbalstu 24 stundu laikā pēc katastrofas iestāšanās;
– having regard to the need for better coordination and pooling of existing humanitarian assistance, within 24 hours of a disaster,
– ņemot vērā to, ka pēc Haiti nesen notikušās zemestrīces Komisija pirmo reizi sekmīgi izmantoja divus moduļus, kas izveidoti saskaņā ar Parlamenta atbalstīto sagatavošanas darbību ES ātrās reaģēšanas iespēju nodrošināšanai;
– having regard to the fact that, following the recent earthquake in Haiti, the Commission for the first time successfully deployed there two modules made available through a preparatory action on an EU rapid response capability, established with Parliament’s support,
– ņemot vērā priekšlikumus, kas iekļauti ziņojumā „Par Eiropas civilās aizsardzības spēkiem — Eiropas palīdzība”, kuru 2006. gadā sagatavoja Michel Barnier ;
– having regard to the proposals contained in the report ‘For a European civil protection force: europe aid’, drawn up by Michel Barnier in 2006,
aicināt Komisiju pēc iespējas drīzāk iesniegt priekšlikumus par ES civilās aizsardzības spēku izveidi, kuru pamatā būtu ES civilās aizsardzības mehānisms un kas Savienībai ļautu 24 stundu laikā pēc katastrofas iestāšanās sakopot visus resursus, kas nepieciešami sākotnējās ārkārtas humānās palīdzības sniegšanai;
that it call on the Commission to bring proposals before Parliament as soon as possible for establishing an EU civil protection force based on the EU Civil Protection Mechanism and enabling the Union to bring together the resources necessary for providing initial emergency humanitarian aid within 24 hours of a disaster;
noteikt, ka Eiropas ātrās reaģēšanas mehānismam vajadzētu:
that a European rapid response mechanism should
• būt ar civilu un/ vai humanitāru raksturu;
• be civilian and/or humanitarian
• būt spējīgam iesaistīties jebkurā brīdī un visdrīzākajā laikā;
• be capable of being mobilised at any time and as rapidly as possible
• darboties Eiropas Savienības uzdevumā;
• operate under the banner of the EU
• ievērot starptautiskās humanitārās tiesības;
• observe international humanitarian law
• būt gatavam sadarbībai ar citiem humanitārās palīdzības sniedzējiem;
• be open to cooperation with other bodies involved in humanitarian action
• būt gatavam sadarboties ar ANO sistēmu;
• be prepared to cooperate with the UN system
• būt gatavam pieņemt trešo valstu ieguldījumu;
• be open to contributions from third countries
• ievērot to, ka dalībvalstis paredzētajos pasākumos piedalās pēc brīvprātības principa;
• respect the voluntary nature of the Member States’ participation in the intended arrangements
• censties pastāvīgi nodrošināt jebkurā brīdī mobilizējamo cilvēkresursu un materiālo resursu vajadzīgo līmeni;
• endeavour on an ongoing basis to keep up the standard of the human and material resources available for mobilisation at any time
• balstīties uz pienākumu sadales principiem;
• be based on the principle of burden sharing;
aicināt Savienības augsto pārstāvi ārlietās un drošības politikas jautājumos, kā arī starptautiskās sadarbības, humānās palīdzības un reaģēšanas krīzes situācijās komisāru uzņemties vadošo lomu, koordinējot Eiropas Savienības atbildi uz krīzes situāciju un izmantojot Lisabonas līgumā paredzētos jaunos pienākumus, lai labāk saskaņotu ES rīcību turpmākajās krīzēs, vienlaikus balstoties uz to, kas ir sasniegts līdz šim;
that it call on the High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy and the Commissioner for International Cooperation, Humanitarian Aid and Crisis Response to play a leading role in coordinating the Union’s crisis response, using the responsibilities created under the Lisbon Treaty to coordinate the Union’s response to future crises more effectively, while building on what has already been achieved.
Ārlietu komiteja aicina par jautājumu atbildīgo Attīstības komiteju rezolūcijas priekšlikumā iekļaut šādus ierosinājumus:
The Committee on Foreign Affairs calls on the Committee on Development, as the committee responsible, to incorporate the following suggestions in its motion for a resolution:
5. mudina Padomi turpināt uzsāktās sarunas par ES civilās aizsardzības mehānisma paredzamības uzlabošanu un aicina nekavējoties izveidot ES civilās aizsardzības spēkus, kā tas ierosināts jau 2006. gadā pieņemtajā M. Barnier ziņojumā;
Encourages the Council to continue on-going discussions about improving the predictability of the EU Civil Protection Mechanism and calls for the immediate establishment of an EU Civil Protection Force, as suggested by the Barnier report as long ago as 2006;
7. atgādina par esošajām struktūrām, iespējām un instrumentiem, kas kopš Helsinku un Feiras Eiropadomes sanāksmēm ir izstrādāti atbilstīgi KĀDP, un uzsver, ka civilo krīžu vadību (tostarp, civilās reaģēšanas vienības) var finansēt no ES kopējās ārpolitikas un drošības politikas budžeta; tādēļ atbalsta tādu ātrās reaģēšanas spēju pilnveidošanu, kas nedublē, bet papildina KĀDP ietvaros radītās struktūras un iespējas;
Recalls the existing structures, capabilities and instruments developed under the CSDP since the Helsinki and Feira European Councils, and stresses that civilian crisis management (including civilian response teams) can be financed from the EU’s Common Foreign and Security Policy (CFSP) budget; therefore supports the development of a rapid response capability that does not duplicate, but is complementary to, the existing structures and capabilities within the CFSP framework;
par jaunu stratēģiju attiecībā uz Afganistānu
on a new strategy for Afghanistan
Referents: Pino Arlacchi
Rapporteur: Pino Arlacchi
– ņemot vērā tā iepriekšējās rezolūcijas par Afganistānu, jo īpaši 2008. gada 8. jūlija rezolūciju par Afganistānas stabilizāciju
– having regard to its previous resolutions on Afghanistan, in particular its resolutions of 8 July 2008 on the stabilisation of Afghanistan
– ņemot vērā 2005. gada 16. novembrī parakstīto ES un Afganistānas kopīgo politisko deklarāciju, kuras pamatā ir attiecībā uz Afganistānu kopējas prioritātes, tādas kā stipru un atbildīgu iestāžu izveide, drošības un tiesu sektora reforma, narkotiku izskaušana, attīstība un rekonstrukcija,
– having regard to the EU-Afghanistan joint political declaration signed on 16 November 2005, which is based on shared priorities for Afghanistan such as the establishment of strong and accountable institutions, security and justice sector reform, counter-narcotics, development and reconstruction,
– ņemot vērā Afganistānas 2006. gada rīcības plānu, ar ko nosaka Afganistānas valdības darbības trīs pamatjomas turpmākajiem pieciem gadiem: drošība; pārvaldība, tiesiskums, cilvēktiesības; ekonomiskā un sociālā attīstība un apņemšanās likvidēt narkotiku industriju,
– having regard to the Afghanistan Compact of 2006, which set out the Afghan Government’s three main areas for activity for the subsequent five years: security; governance, rule of law, human rights; and economic and social development, as well as a commitment to the elimination of the narcotics industry,
– ņemot vērā 2010. gada janvārī sarīkoto Londonas konferenci par Afganistānu, kurā starptautiskā sabiedrība atjaunināja saistības attiecībā uz Afganistānu un kurā tika izstrādāti pamati starptautiskam konsensam par stratēģiju, rodot nemilitāru risinājumu Afganistānas krīzei, kā arī paredzot, ka drošības pilnvaru nodošana Afganistānas spēkiem sāksies 2011. gadā un lielā mērā tiks pabeigta līdz 2014. gadam,
– having regard to the London Conference on Afghanistan held in January 2010, where the international community renewed its commitment to Afghanistan, and which laid the foundations for an international consensus on a strategy entailing a ‘non-military’ solution to the Afghan crisis, as well as establishing that the transfer of security responsibilities to Afghan forces would begin in 2011 and be largely completed by 2014,
– ņemot vērā ANO Drošības Padomes rezolūciju Nr. 1890 (2009. gads), ar ko pēc 2009. gada 13. oktobra uz 12 mēnešiem pagarina starptautisko drošības uzturēšanas spēku (SDUS) pilnvaras Afganistānā saskaņā ar ANO Hartas VII nodaļu, kā to paredz rezolūcija Nr. 1386 (2001. gads) un Nr. 1510 (2003. gads), un kurā ANO dalībvalstis aicinātas piedalīties SDUS, “veicot visus vajadzīgos pasākumus, lai īstenotu savas pilnvaras”,
– having regard to Resolution 1890 (2009) of the UN Security Council, which extends the authorisation of the International Security Assistance Force (ISAF) in Afghanistan under Chapter VII of the UN Charter, as defined in Resolutions 1386 (2001) and 1510 (2003), for a period of 12 months beyond 13 October 2009, and calls on the UN member states participating in ISAF ‘to take all necessary measures to fulfil its mandate’,
– ņemot vērā ierosināto Miera un reintegrācijas trasta fondu, kurā Londonas konferences dalībnieki apņēmās iemaksāt sākuma summu 140 miljonu ASV dolāru apmērā, lai integrētu Taleban kaujiniekus un citus nemierniekus,
– having regard to the proposed ‘Peace and Reintegration Trust Fund’ to which London Conference participants pledged an initial sum of USD 140 million, with the aim of integrating Taliban and other insurgents,
– ņemot vērā Afganistānas Nacionālo konsultatīvo miera asambleju, kas notika 2010. gada jūnija sākumā Kabulā un kurā centās rast nacionālu konsensu jautājumā par pretinieku samierināšanu,
– having regard to Afghanistan’s National Consultative Peace Jirga held in Kabul at the beginning of June 2010, which set out to find a national consensus on the issue of reconciliation with enemies,
– ņemot vērā 2010. gada 20. jūlijā notikušo Kabulas konferenci, kurā izvērtēja Londonas konferencē pieņemto lēmumu īstenošanas gaitu un deva jaunu iespēju Afganistānas valdībai uzņemties procesa vadību un izrādīt ieinteresētību tajā, sadarbojoties ar starptautisko sabiedrību, lai nostiprinātu drošību, nostabilizētu Afganistānas drošības spēku veiktspēju, uzlabotu pareizu pārvaldību un tiesiskumu un noteiktu turpmāko rīcības plānu, ietverot tādas jomas kā cīņa pret narkotiku ražošanu un tirdzniecību, korupcijas apkarošana, miera un drošības panākšana, ekonomiskā un sociālā attīstība, cilvēktiesības un dzimumu līdztiesība, ņemot vērā Kabulas konferences secinājumus, ar kuriem saskaņā līdz 2014. gada beigām kontrole pār militārajām darbībām visās provincēs ir jānodod Afganistānas spēkiem,
– having regard to the Kabul Conference held on 20 July 2010, which assessed progress in implementing decisions taken at the London Conference, and provided a fresh opportunity for the Afghan Government to show leadership and ownership of the process, with the cooperation of the international community, in strengthening security, reinforcing the capabilities of the Afghan security forces and improving good governance and the rule of law, and to chart the way forward, including on combating drug production and trafficking and corruption, and on peace and security, economic and social development, human rights and gender equality; having regard to the conclusions of the Kabul Conference establishing that control of military operations in all provinces is to be transferred to the Afghan forces by the end of 2014,
– ņemot vērā prezidenta 2010. gada 17. augusta dekrētu, ar ko privātajiem drošības uzņēmumiem, kuri darbojas Afganistānā, nosaka četru mēnešu termiņu, kurā tiem jāizformējas, izņemot attiecībā uz privātiem drošības uzņēmumiem, kas strādā ārvalstu vēstniecību, uzņēmumu un NVO izmantotās struktūrvienībās,
– having regard to the presidential decree of 17 August 2010, which set a four-month deadline for private security companies present in Afghanistan to disband, with an exception for private security firms working inside compounds used by foreign embassies, businesses and NGOs,
– ņemot vērā Afganistānas prezidenta vēlēšanas 2009. gadā augustā, ES vēlēšanu novērošanas misijas 2009. gada decembrī publicēto un pēc satura kritisko galīgo ziņojumu un 2010. gada 18. septembrī notikušās parlamenta vēlēšanas,
– having regard to the presidential elections held in Afghanistan in August 2009, to the critical final report of the EU Election Observation Mission published in December 2009, and to the parliamentary elections held on 18 September 2010,
– ņemot vērā visus attiecīgos Padomes secinājumus un jo īpaši Vispārējo lietu un ārējo attiecību padomes 2009. gada 27. oktobra secinājumus, Padomes rīcības plānu par aktīvāku darbību Afganistānā un Pakistānā un Ārlietu padomes 2010. gada 22. marta secinājumus,
– having regard to all the relevant Council Conclusions, in particular the GAERC Conclusions of 27 October 2009 and the Council’s Action Plan for Enhanced Engagement in Afghanistan and Pakistan, and the Foreign Affairs Council Conclusions of 22 March 2010,
– ņemot vērā dubultkompetentā ES īpašā pārstāvja/ ES delegācijas Afganistānā vadītāja iecelšanu 2010. gada 1. aprīlī un ņemot vērā Padomes 2010. gada 11. augusta lēmumu, ar ko līdz 2011. gada 31. augustam pagarina īpašā pārstāvja Vygaudas Usackas mandātu,
– having regard to the appointment, as of 1 April 2010, of a ‘double-hatted’ EU Special Representative/ Head of EU Delegation to Afghanistan, and having regard to the Council decision of 11 August 2010 extending the mandate of Special Representative Vygaudas Usackas until 31 August 2011,
– ņemot vērā Padomes 2010. gada 18. maija deklarāciju, ar ko Eiropas Savienības Policijas misiju Afganistānā ( EUPOL Afganistānā) pagarina par trim gadiem, sākot no 2010. gada 31. maija līdz 2013. gada 31. maijam,
– having regard to the Council declaration of 18 May 2010 extending the European Union Police Mission in Afghanistan (EUPOL Afghanistan) for three years, from 31 May 2010 to 31 May 2013,
– ņemot vērā Valsts stratēģijas dokumentu 2007.–2013. gadam, kurā noteiktas Komisijas saistības Afganistānā līdz 2013. gadam,
– having regard to the Country Strategy Paper for 2007-2013 which sets out the Commission’s commitment to Afghanistan until 2013,
– ņemot vērā ANO 2009. gada pārskatu par tautas attīstību, kurā Afganistāna no 182 valstīm ierindota 181. vietā,
– having regard to the United Nations 2009 Human Development Report, which ranks Afghanistan 181st out of 182 countries,
– ņemot vērā Afganistānas veikto Nacionālo riska un apdraudējumu novērtējumu par 2007.–2008. gadu un tā aplēses, ka nabadzības izskaušana Afganistānā, paceļot virs nabadzības sliekšņa visus, kas dzīvo zem tā, izmaksātu ap 570 miljoniem ASV dolāru,
– having regard to Afghanistan’s own National Risk and Vulnerability Assessment 2007‑2008 and its estimates that the cost of eliminating poverty in Afghanistan by lifting all those below it up to the poverty threshold would be some USD 570 million,
– ņemot vērā Palīdzības koordinēšanas aģentūras Afganistānā ( ACBAR ) 2008. gada ziņojumu „Neizdošanās — atbalsta efektivitāte Afganistānā”, kurā uzsvērts, ka milzīgas atbalsta summas kļuvušas par līgumslēdzēju korporatīvo peļņu (līdz pat 50 % no līguma summas), iepirkumu un izsoles procesi ir gandrīz nepārredzami un norīkoto darbinieku algas un pabalsti ir ļoti lieli,
– having regard to the 2008 report by the Agency Coordinating Body for Afghan Relief (ACBAR), ‘Falling Short – Aid Effectiveness in Afghanistan’ , which highlights the vast sums of aid ending up as corporate profits for contractors (as much as 50% per contract), the minimal transparency in procurement and tendering processes, and the high cost of expatriate salaries and allowances,
– ņemot vērā ANO Palīdzības misijas Afganistānā ( UNAMA ) 2010. gada augusta ziņojumu par civiliedzīvotāju aizsardzību bruņotā konfliktā,
– having regard to the United Nations Assistance Mission in Afghanistan (UNAMA) report of August 2010 on ‘Protection of Civilians in Armed Conflict’,
– ņemot vērā Miera dividenžu trasta ieteikumus, ar kuriem atbalsta politiku „vispirms afgāņi”, mudinot rīkot vietējus Afganistānas preču un pakalpojumu iepirkumu konkursus, nevis tos importēt, lai galvenie labumguvēji būtu Afganistānas iedzīvotāji,
– having regard to the recommendations of the Peace Dividend Trust, which advocate an ‘Afghan first’ policy, encouraging local Afghan procurement of goods and services, as opposed to importing them, with the aim of benefiting Afghans first and foremost,
– ņemot vērā NATO/ SDUS pretnemieru stratēģiju Afganistānai un tās īstenošanu ģenerāļa D. Petraeus vadībā, un ņemot vērā prezidenta B. Obamas 2010. gada decembra paziņojumu par stratēģijas pārskatīšanu,
– having regard to the NATO/ISAF counter-insurgency strategy for Afghanistan and its implementation under the command of General David Petraeus, and to the strategy review announced by President Obama for December 2010,
– ņemot vērā ASV Kongresa vairākuma ziņojumu Warlord, Inc : izspiešana un korupcija ASV apgādes ķēdē Afganistānā” (Uzraudzības un valdības reformas komiteja, ASV Pārstāvju palāta, 2010. gada jūnijs),
– having regard to the US Congressional Majority Staff report entitled ‘Warlord, Inc: Extortion and Corruption Along the US Supply Chain in Afghanistan’ (Committee on Oversight and Government Reform, US House of Representatives, June 2010),
– ņemot vērā ANO Narkotiku un noziedzības apkarošanas biroja ( UNODC ) darbu un jo īpaši 2009. gada oktobra ziņojumu „Narkomānija, noziedzība un nemieri — Afganistānas opija pārrobežu apdraudējums” un 2010. gada ziņojumu par narkotiku izplatību pasaulē,
– having regard to the work of the United Nations Office for Drugs and Crime (UNODC) and, in particular, its October 2009 report on ‘Addiction, Crime and Insurgency – the transnational threat of Afghanistan opium’ and its World Drug Report 2010,
– ņemot vērā Ārlietu komitejas ziņojumu un Attīstības komitejas atzinumu ( A7‑0333/2010 ),
– having regard to the report of the Committee on Foreign Affairs and the opinion of the Committee on Development ( A7‑0333/2010 ),