natgillin/translations-raw huggingface dataset:
10. uzskata, ka īpaši svarīgi, īstenojot kohēzijas politiku, ir piešķirt vairāk pilnvaru pilsētām, lai tās varētu kopīgi reaģēt uz īpašām pilsētu teritoriju vajadzībām; šajā kontekstā aicina Komisiju un dalībvalstis pilnībā izmantot integrēto attīstības plānu iespējas gadījumos, kad kohēzijas politiku var tieši saistīt ar pilsētplānošanu;
Believes it is particularly important to attribute more competences in cohesion policy to cities so that they can react in partnership to the specific needs of urban areas; in this context calls on the Commission and Member States to fully exploit the potential of integrated development plans where cohesion policy can directly be linked with town planning;
15. uzsver teritoriālas sadarbības (pārrobežu, starpvalstu un reģionu mērogā) nozīmību ES kohēzijas politikas īstenošanā, lai sekmētu līdzsvarotu attīstību; šajā sakarā mudina izveidot reģionālas un nozaru sadarbības tīklus, kas ietver jo īpaši nabadzīgākos reģionus;
Stresses the importance of territorial cooperation (cross-border, transnational and interregional) in the context of the EU's cohesion policy in order to promote balanced development; encourages in this regard the setting up of regional and sectoral cooperation networks, involving, especially the poorest regions;
17. mudina dalībvalstis skolās veicināt uzņēmējdarbību un sniegt atbalstu nākamo uzņēmēju apmācības shēmām, kuru mērķauditorija ir jaunieši, sievietes, vecāki cilvēki un minoritāšu pārstāvji, kam draud sociālā atstumtība;
Encourages Member States to promote entrepreneurship in schools and to support training schemes for future entrepreneurs, aimed in particular at young people, women, elderly persons and minorities exposed to social exclusion;
19. aicina Komisiju pastiprināt centienus sniegt tehnisko palīdzību dalībvalstīm un reģioniem, izveidojot atbilstošas apmācības programmas; atzinīgi vērtē Apvienoto palīdzību projektu atbalstam Eiropas reģionos ( JASPERS ), lai sniegtu atbalstu lielu projektu īstenošanā;
Calls on the Commission to step up efforts to provide technical assistance to Member States and regions by setting up an appropriate training programme; welcomes the Joint Assistance in Supporting Projects in European Regions (JASPERS) initiative to provide assistance in implementing large projects;
22. aicina Komisiju palielināt centienus padarīt direktīvas, noteikumus un pamatnostādnes saprotamākas, lai novērstu to nepareizu interpretāciju un atvieglotu programmu īstenošanu;
Calls on the Commission to step up its effort to make directives, rules and guidelines easier to understand, with a view to preventing misinterpretation and to facilitating programme implementation;
OV L 371, 27.12.2006., 1. lpp.
OJ L 371, 27.12.2006, p.
24. aicina dalībvalstis nodrošināt efektīvu politisko, tehnisko un administratīvo koordināciju un efektīvu atbilstību partnerības principam, lai panāktu līdzekļu pareizu pārvaldību; pauž bažas par to, ka nabadzīgākajos reģionos nav pareizi funkcionējošu koordinācijas un partnerības mehānismu;
Calls on the Member States to ensure effective political, technical and administrative coordination and effective compliance with the partnership principle aimed at the sound management of funds; expresses concern at the lack of properly functioning coordination and partnership mechanisms in the poorest regions;
31. aicina Komisiju Parlamentam regulāri sniegt atjauninātus, uzticamus un salīdzināmus statistikas datus, kas ļauj precīzi novērtēt nabadzīgāko ES reģionu attīstībā sasniegto;
Calls on the Commission to provide it, on a regular basis, with up-to-date, reliable and comparable statistics enabling it to accurately assess progress in the development of the poorest EU regions;
Sākas jauns ES kohēzijas politikas plānošanas periods.
EU cohesion policy is entering a new programming period.
2007.–2013. gada finanšu plāna perioda pirmajā gadā piemēro jaunās kohēzijas politikas noteikumus.
This is the first year in the 2007-2013 financial perspective period in which new cohesion policy regulations apply.
Ir pieņemtas politikas stratēģiskās pamatnostādnes un vispārīgās nostādnes.
Strategic guidelines have been adopted and the broad lines of the policy have been laid down.
Tagad ir pienācis laiks izvirzīt atbilstošus ieteikumus, lai jauno kohēzijas politiku padarītu pēc iespējas efektīvāku.
Now is the time for appropriate recommendations to be put forward with a view to making the new cohesion policy as effective as possible.
Ņemot vērā statistiku, kas parāda kohēzijas politikas līdzšinējo ietekmi un apzinoties problēmas, kas dažām valstīm agrāk liedza pilnībā izmantot strukturālā finansējuma priekšrocības, šī patstāvīgā ziņojuma mērķis ir nodrošināt, lai 2007.–2013. gada plānošanas periodā kohēzijas politika būtu pēc iespējas efektīvāka un lai tās ietekme tādējādi būtu pēc iespējas redzamāka un jūtamāka, jo īpaši ES nabadzīgākajos reģionos.
On the basis of statistics showing the impact that cohesion policy has already had and an awareness of the problems that prevented some countries from drawing the full benefits from structural funding in the past, this own-initiative report seeks to ensure that cohesion policy will be as effective as possible in the 2007-2013 programming period, so that its impact will be as visible and perceptible as possible, particularly in the poorest EU regions.
Ir ļoti svarīgi uzsvērt principus, pēc kuriem dalībvalstis un ES varētu rīkoties, lai uzlabotu kohēzijas politikas efektivitāti nabadzīgākajos reģionos un panāktu vislabākos iespējamos rezultātus attiecībā uz sociālo, ekonomisko un teritoriālo kohēziju šajos reģionos.
It is vitally important to place the emphasis on the principles on which the Member States and the EU could base action to enhance cohesion policy's effectiveness in the poorest regions and secure the best possible results in terms of social, economic and territorial cohesion in those regions.
Reģioniem, uz kuriem 2007.–2013. gada finanšu plānā attiecas konverģences mērķis, finansējums jau ir paredzēts, un tagad ir jānodrošina, lai šis finansējums tiktu reāli piesaistīts un nabadzīgāko reģionu attīstības līmenis sasniegtu vismaz 27 valstu Eiropas Savienības vidējo attīstības līmeni.
Funding has already been earmarked for regions coming under the Convergence Objective in the 2007-2013 financial perspective, and it must now be ensured that that funding is actually taken up with a view to bringing the poorest regions up to a least the EU 27 average development level.
Tas ļautu pakāpeniski samazināt pašlaik milzīgās atšķirības starp bagātākajiem un nabadzīgākajiem ES reģioniem.
This should enable the disparity between the richest and poorest EU regions, which is currently enormous, to be progressively reduced.
Lielākā daļa nabadzīgāko reģionu atrodas jaunajās dalībvalstīs, kam bieži trūkst administratīvo spēju, prasmju un pieredzes, kas vajadzīga, lai efektīvi izmantotu pieejamo finansējumu.
Most of the poorest regions are located in the new Member States, which often lack the administrative capacity, skills and experience required in order to make use of the funding available.
Šajā ziņojumā ir iekļauti vairāki ieteikumi un piezīmes, kuru nolūks ir uzlabot struktūrfondu piesaistīšanu un izmantošanu, tādējādi panākot ilgtspējīgu attīstību nabadzīgākajos reģionos.
This report contains a number of recommendations and remarks aimed at improving the uptake and use of structural funds and thus achieving sustainable development in the poorest regions.
Galvenais ES kohēzijas politikas mērķis ir samazināt reģionu attīstības atšķirības, jo strauja nabadzīgāko reģionu attīstība ir visas Eiropas Savienības interesēs.
The main goal of EU cohesion policy is to reduce development disparities among regions; swift development of the poorest regions is in the interests of the entire Union.
Pašlaik kohēzijas politikas konverģences mērķis attiecas uz 100 nabadzīgākajiem reģioniem, t. i., reģioniem, kuru IKP uz vienu iedzīvotāju ir mazāks par 75 % no ES vidējā IKP.
Currently, 100 of what are considered to be the poorest regions – i.e. whose per capita GDP is less than 75% of the EU average – come under the cohesion policy's Convergence Objective.
Reģionu atšķirības pēc IKP uz vienu iedzīvotāju ir ārkārtīgi lielas, un 27 valstu Eiropas Savienībā tās ir lielākas, nekā tās bija 15 valstu ES.
Disparities between regions in per capita GDP terms are extremely large, and are higher in the EU 27 than they were in the EU 15.
Šīs atšķirības ir parādītas 1. tabulā.
These disparities are illustrated in Table 1 below.
Reģionu IKP uz vienu iedzīvotāju 27 valstu Eiropas Savienībā – 2004. gada dati (pirktspējas līmenis ES 27 = 100)
Regional per capita GDP in the EU 27 – 2004 figures (in PPS, EU 27 = 100)
15 reģioni ar vislielāko IKP
The 15 regions with the highest GDP
Piecpadsmit reģioni ar vismazāko IKP
The fifteen regions with the lowest GDP
Bruxelles-Cap. / Brussels Hfdst .
Bruxelles-Cap. / Brussels Hfdst.
Avots: Statistikas biroja ziņu izlaidums Nr. 23/2007 – 2007. gada 19. februāris .
Source: Eurostat news release 23/2007 – 19 February 2007
Statistikas biroja publicētie skaitļi liecina, ka starp bagātāko un nabadzīgāko ES reģionu attīstību pastāv dziļa plaisa un nabadzīgākie reģioni atrodas Centrāleiropas un Austrumeiropas dalībvalstīs, kas Eiropas Savienībai pievienojās divās pēdējās paplašināšanās reizēs (2004. un 2007. gadā).
The above figures published by Eurostat show there to be a huge development gap between the richest and poorest EU regions, with most of the poorest regions being located in central and eastern European Member States which joined the Union during the last two enlargements (2004 and 2007).
Šīs situācijas dēļ ir nopietni jārīkojas, lai samazinātu bagātāko un nabadzīgāko reģionu atšķirības.
This situation calls for serious action to reduce the disparities between the richest and poorest regions.
Lai reģioni, kuri atpaliek izaugsmes ziņā, kuros notiek pārstrukturēšana vai kuri saskaras ar īpašām ģeogrāfiskām, ekonomiskām vai sociālām problēmām
With a view to enabling them to secure balanced development, regions lagging behind in development terms, undergoing restructuring or suffering from specific geographical, economic or social handicaps
Attālākie reģioni, salas, kalnu rajoni un reti apdzīvoti reģioni. , varētu panākt līdzsvarotu attīstību, papildus pieejamajam finansējumam tiem būtu jāsniedz arī tehniskā palīdzība, lai tie varētu risināt sarežģījumus, kas saistīti ar ES kohēzijas politikas īstenošanas procedūru.
Outermost regions, islands, mountain areas and thinly populated regions. should, in addition to the funding available, be given technical assistance in order to enable them to deal with the procedural difficulties surrounding the implementation of EU cohesion policy.
Kohēzijas politikas īstenošana ir devusi daudziem ES reģioniem, kas kādreiz bija nabadzīgi, sasniegt apmierinošu attīstības līmeni.
Cohesion policy has enabled many previously poor EU regions to reach a satisfactory level of development.
Ar struktūrfondu un kohēzijas finansējuma atbalstu visas četras valstis, kas kādreiz tika sauktas par „kohēzijas valstīm” — Īrija, Grieķija, Portugāle un Spānija —, ir sasniegušas ievērojamu ekonomiskās izaugsmes līmeni.
With the assistance of structural and cohesion funding all four of what were previously known as the 'cohesion countries' (Ireland, Greece, Portugal and Spain) have experienced remarkable levels of economic growth.
Kohēzijas valstu izaugsme attiecībā uz IKP uz vienu iedzīvotāju (ES = 100)
Ground made up by cohesion countries in terms of per capita GDP ( EU =100)
Spānija Portugāle Grieķija Īrija
Spain Portugal Greece Ireland
Tas, ka nav aptverošas un pietiekami salīdzināmas statistikas par attīstību nabadzīgākajos reģionos, liedz veikt precīzu analīzi par to, kādā mērā struktūrfondi ir veicinājuši reģionālo attīstību.
The lack of comprehensive or sufficiently comparable statistics on development in the poorest regions is preventing an accurate analysis being made of the degree to which structural funding has contributed to regional development.
Tomēr IKP skaitļu vispārēja analīze liecina, ka laikposmā no sešdesmitajiem gadiem līdz 2002. gadam Spānijas IKP pieauga no 60,76 % līdz gandrīz 85 % no Kopienas vidējā IKP, Portugāles — no 40 % līdz 69 %, Grieķijas — no 44 % līdz 66 % un Īrijas — no 65 % līdz 122 %.
However, a general analysis of GDP figures shows that over the period between the 'Sixties and 2002, Spain's GDP rose from 60.76% to almost 85% of the Community average, Portugal's from 40% to 69%, Greece's from 44% to 66% and Ireland's from 65% to 122%.
Ņemot vērā šos pozitīvos piemērus, var pieņemt, ka arī tās dalībvalstis, uz kurām attiecas pašreizējais konverģences mērķis, varēs izmantot priekšrocības, ko tām sniedz jaunā kohēzijas politika, jo īpaši tāpēc, ka, lai gan to IKP ir zemāks par ES vidējo IKP, to ekonomiskās izaugsmes temps ir ievērojami lielāks par ES vidējo tempu un tām tāpēc ir liels attīstības potenciāls.
On the basis of these positive examples, it may be assumed that the Member States coming under the current Convergence Objective will, in their turn, take advantage of the opportunities that the new cohesion policy is offering them, particularly since, despite the fact that their GDPs are lower than the EU average, they have an economic growth rate that is well above the EU average and thus show great development potential.
Reālais IKP izaugsmes temps
Real GDP growth rate
IKP izaugsmes temps – procentuālās izmaiņas salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu.
GDP growth rate – percentage change over previous year
(2006., 2007. un 2008. gada rādītāji ir prognozes)
(the figures for 2006, 2007 and 2008 are forecasts)
ES 25
EU 25
ES 15
EU 15
Kā var redzēt 3. tabulā, divām valstīm, kas ES pievienojās 2007. gadā – Bulgārijai un Rumānijai –, ir sevišķi liels ekonomiskās izaugsmes potenciāls.
As can be seen from Table 3, the two countries which joined the EU in 2007 – Bulgaria and Romania – show a particularly high economic growth potential.
Lai šo potenciālu pilnībā īstenotu, pirmkārt ir vajadzīgi pienācīgi sagatavošanas pasākumi, tostarp efektīva pārvaldība.
If this potential is to be fully realised, proper preparations need, first and foremost, to be made, and this includes effective administration.
Tomēr statistika par finansējuma piesaistīšanu pirmo divu gadu periodā liecina, ka, neraugoties uz lielo ekonomisko progresu, dalībvalstis, kas pievienojās 2004. gadā, nespēja pilnībā izmantot līdzekļus, kas tām bija pieejami līdz 2006. gadam, un tā iemesls bija tas, ko varētu visumā saukt par administratīvo neefektivitāti.
However, the statistics for the uptake of funding over the initial two-year period show that, despite the major economic progress achieved, the Member States that joined in 2004 failed to make full use of the funds available to them up to 2006, owing mainly to what may be generally termed administrative inefficiency.
Strukturālā un kohēzijas finansējuma piesaistīšana ES 10
Structural and cohesion funding uptake in the EU 10
(no 2004. gada maija līdz 2006. gada septembrim)
(May 2004 to September 2006)
ES 10
EU 10
Avots: Par finanšu plānošanu un budžetu atbildīgās komisāres Dalia Grybauskaitė uzstāšanās Briselē 2006. gada 21. septembrī.
Source: Presentation by Dalia Grybauskaitė, Commissioner with responsibility for financial programming and budget, Brussels , 21 September 2006.
Ir daudz piemēru dalībvalstu nespējai izmantot pieejamo finansējumu.
There are a large number of examples of new Member States failing to make use of the funding available.
Nabadzīgākajiem reģioniem vislielākās grūtības parasti rodas finansējuma piesaistīšanā.
The poorest regions tend to experience the most difficulties in taking up funding.
Iestādēm šajos reģionos bieži trūkst vajadzīgo prasmju, pieredzes un finansējuma, lai varētu izpildīt kohēzijas politikas sarežģītās prasības, un tāpēc tās nespēj pieprasīt līdzekļus, ko tām principā ir tiesības saņemt.
The authorities in those regions often lack the necessary skills, experience or matching funds to deal with complicated cohesion policy requirements, and are thus unable to claim the funds to which they are, in principle, entitled.
Jāuzsver, ka institucionālās spējas ir svarīgs priekšnoteikums programmu un projektu sekmīgai īstenošanai un cilvēkresursu attīstībai.
It must be stressed that institutional capacity is an essential precondition for successful programme and project implementation and human resource development.
Pirmspievienošanās atbalsta periodā vairāku programmu īstenošanas laikā atklājās daudz institucionālu, pārvaldības un administratīvu nepilnību saņēmēju darbībā.
During the pre-accession aid period various programmes revealed a large number of institutional, managerial and administrative shortcomings on the recipients' side.
Lai līdzekļus varētu pareizi ieguldīt un tērēt, šīs nepilnības, kas vēl nav pilnībā novērstas, jāsāk labot pēc iespējas ātrāk.
These shortcomings that have not yet been fully made good, but must be addressed in the very near future if funds are to be properly invested and spent.
Tāpēc ir nepieciešama:
There is therefore a need for:
- labāka administrācija, lai reģioni, kas saņem finansējumu, varētu piesaistīt atbalsta līdzekļus un tos efektīvi izmantot;
- better administration, so as to enable regions in receipt of funding to take up aid and use it effectively;
- tehniskā palīdzība, jo īpaši attiecībā uz sagatavošanas pasākumiem jaunu projektu īstenošanai;
- technical assistance, particularly with preparations to implement new projects;
- kvalitāte gan no ārpuses, kas izpaužas kā ekspertu zināšanas, gan iekšienē, lai varētu noteikt, kas tiešām ir vajadzīgs;
- quality, both externally, in the form of expert knowledge, and internally, in order to be able to determine what is really needed;
- projektu un izdevumu kvalitātes pārbaude un jau īstenoto projektu ilgtspējības novērtēšana.
- project and spending quality controls and assessment of the sustainability of projects already implemented.
Ir svarīgi arī tas, lai reģioni, kam ir tiesības saņemt finansējumu, to saņemtu ātri.
Swift delivery of funds to eligible regions is also important.
Dažreiz paiet pārāk ilgs laiks, kamēr līdzekļi sasniedz saņēmējus, un tas palielina projektu izmaksas.
It sometimes takes too long for funds to reach beneficiaries, which leads to higher project costs.
Līdzekļu piešķiršanas pamatā jābūt pārredzamiem noteikumiem un skaidriem kritērijiem.
Fund delivery needs to be based on transparent rules and clear criteria.
Ir grūti izvairīties no sarežģītiem strukturālā finansējuma īstenošanas mehānismiem, ko ietekmē trīs dažādu līmeņu noteikumi, proti, Kopienas noteikumi, valstu tiesiskais regulējums un reģionālā prakse.
It is difficult to avoid complex mechanisms for the implementation of structural funding, on which three different levels of regulation have an impact, namely community rules, national frameworks and regional practices.
Tāpēc procesuālā vienkāršošana ir jautājums, kas jārisina visos trīs līmeņos, lai novērstu jebkādu turpmāku interpretāciju un lai atvieglotu un paātrinātu programmu īstenošanu.
Procedural simplification is therefore an issue that must be addressed at all three levels in order to avoid any subsequent interpretation and to facilitate and speed up programme implementation.
Pareizai strukturālo līdzekļu pārvaldībai ir vajadzīga arī koordinācija dažādos līmeņos (politiskajā, tehniskajā un administratīvajā līmenī).
Sound structural fund management calls also for coordination of the various levels (political, technical and administrative).
Tā ir sevišķi svarīga problēma jaunajās dalībvalstīs, kur vajadzīga efektīvāka rīcība.
This is a pressing problem in the new Member States in particular, where more effective action needs to be taken.
Sevišķi svarīgas ir diskusijas par kohēzijas nodrošināšanu starp Kopienu, dalībvalstīm un reģioniem, un šajā strukturētajā dialogā nedrīkst izlaist nevienu pārvaldības jomu.
Discussions on ensuring cohesion between the Community, Member States and regions are of essential importance, and no sphere of governance should be left out of this structured dialogue.
Kohēzijas politika nav tikai finansējums, tā ir arī partnerība starp dažādajām ieinteresētajām personām.
Cohesion policy is not just about financing; it is also about partnership between the various stakeholders.
Lai palielinātu „sviras” efektu, nepietiek rīkoties un sadarboties tikai vienā līmenī.
Action and cooperation at only one level are not enough to strengthen the leverage effect.
Tāpēc īpaši nepieciešama ir partnerība un laba informācijas apmaiņa.
Partnership and good information flows are thus particularly necessary.
Ir arī jāizveido sistēma, kurā var norisināties nepieciešamā mijiedarbība, kā arī pieredzes apmaiņas sistēma.
Furthermore, a framework needs to be established within which the necessary interactions can take place, and an experience-exchange system needs to be set up.
Tas var ietvert tādu normu un standartu ieviešanu, ar kuriem paaugstina administratīvās spējas administratīvo un normatīvo aktu īstenošanai.
This could lead to the introduction of rules and standards enhancing administrative capacities in connection with the implementation of rules and regulations.
Ekonomiskajai izaugsmei ir tendence koncentrēties atsevišķos rajonos.
Economic growth tends to be concentrated around certain areas.
Tas it sevišķi attiecas uz Viduseiropas un Austrumeiropas valstīm, kurās ir strauji augoši galvaspilsētu reģioni.
This is particularly apparent in central and eastern European countries with fast-growing capital city regions.
Pilsētu izaugsme un pieaugoša konkurētspēja var dažādos veidos kalpot par katalizatoru apkārtējo lauku kopienu attīstībai.
Urban growth and increasing competitiveness can in many ways serve as a catalyst for the development of surrounding rural communities.
Tomēr dažos reģionos joprojām nav ekonomiskās izaugsmes.
The fact nevertheless remains that economic growth is still lacking in some regions.
Arī pašiem attīstības centriem — pilsētām — ir savas nabadzīgo rajonu problēmas, un efektīvai pilsētvides politikai tāpēc ir jārisina arī tās problēmas, kas ir saistītas ar nolaistām ēkām un sociālo atstumtību.
What is more, even the development hubs themselves – the cities – are having their own problems in poor neighbourhoods, and an effective urban policy should therefore also address the problem of sink estates and social exclusion.
Turklāt no reģioniem, kas cieš no ekonomiskās nabadzības, kuru izraisa pamatinfrastruktūras trūkums, sabiedrisko pakalpojumu ierobežota pieejamība un augsts bezdarba līmenis, iedzīvotāji aizplūst ātrāk nekā no citiem reģioniem, un tiem tāpēc ir vajadzīga politika, kas veicina uzņēmējdarbību un aizsargā šo reģionu iedzīvotāju bāzi, lai panāktu reālu izaugsmi.
In addition to this, regions suffering from economic poverty resulting from a lack of basic infrastructure, restricted access to public services and high unemployment are becoming depopulated at a faster rate than other regions and are in need of a policy that promotes entrepreneurship and protects the population base of such regions, with a view to achieving genuine growth.
Ekonomiskās izaugsmes paātrināšana nabadzīgākajos reģionos ir svarīgs priekšnoteikums tam, lai Eiropas Savienībā varētu sasniegt un uzturēt augstu dzīves līmeņa standartu.
Speeding up economic growth in the poorest regions is an essential precondition for achieving and sustaining high standards of living in the Union.
Reģionālajai konverģencei Eiropas Savienībā ir izšķiroša nozīme, lai ES tuvākajā nākotnē būtu globāli konkurētspējīga un spēcīga.
Regional convergence within the EU is of crucial importance if the Union is to be globally competitive and strong in the near future.
Tomēr pastāv risks, ka šīs politikas ietekme mazināsies, ja reģioni, kuriem ir attīstības grūtības, turpinās atpalikt, tādējādi saglabājot pieaugošu izmaksu apjomu.
There is, however, a risk that policy impacts will be diminished if regions that are facing development difficulties keep lagging behind, thus deferring an increasing volume of costs.