natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pamatojoties uz augstāk minētā pētījuma secinājumiem, ekspertu dažādajiem izklāstiem, Eiropas Parlamenta deputātu nenovērtējamo ieguldījumu un diskusiju laikā izdarītajiem secinājumiem, referents pievērsīs uzmanību pašreizējai situācijai piekrastes zvejniecībā Eiropas Savienībā.
Based on the conclusions of the above study, the different presentations by the experts, the invaluable contributions from MEPS and the conclusions to the discussions, your rapporteur will focus at the current situation of inshore fisheries in the EU.
Viņš centīsies noteikt nozares vājās vietas un piedāvāt vairākus iespējamus risinājumus, kas varētu ievērojami stiprināt nozari un veicināt ne tikai vietējo tautsaimniecības nozaru attīstību, bet arī uzturēt piekrastes kopienu sociālo struktūru.
He will strive to identify the inherent weaknesses of the sector and propose a number of possible solutions that could significantly strengthen the sector, and contribute not only to the development of local economies but also to maintaining the social fabric of coastal communities
PIEKRASTES ZVEJAS DEFINĪCIJA
THE DEFINITION OF INSHORE FISHERIES
Eiropas Kopienas tiesību akti atsaucas uz maza mēroga piekrastes zveju kā zvejas darbību, ko veic zvejas kuģi, kas nepārsniedz 12 metru garumu un neizmanto tralēšanas ierīces.
European Community legislation refers to small inshore fishing as a fishing activity engaged in by vessels of under 12 metres length not using trawling gear.
„Šī panta sakarā „maza mēroga piekrastes zveja” nozīmē zveju, ko veic kuģi, kuru kopējais garums ir mazāks par 12 metriem, kas neizmanto tralēšanas ierīces un kas minēti 1998. gada 30. septembra Komisijas Regulas Nr. 2090/98 par Kopienas zvejas kuģu reģistru 1. pielikuma 2. tabulā”.
"For the purposes of this Article 'small-scale coastal fishing' means fishing carried on by vessels of an overall length of less than 12 metres, not using the trawling gear mentioned in Table 2 of Annex 1 to Commission Regulation 2090/98 of 30 September 1998 concerning the fishing vessel register of the Community."
Padomes 1999. gada 17. decembra Regula (EK) Nr. 2792/1999, kas nosaka sīki izstrādātus Eiropas Kopienas noteikumus un kārtību attiecībā uz struktūrpalīdzību zivsaimniecības nozarē, 11. pants.
Article 11, Council Regulation (EC) No 2792/1999 of 17 December 1999 laying down the detailed rules and arrangements regarding Community structural assistance in the fisheries sector.
Tomēr praksē ikviena dalībvalsts lieto savu definīciju.
However in practice each Member State uses its own definition.
Pašlaik tiek izmantoti daudzi termini šīs nozares definēšanā, tostarp amatieru zveja, maza mēroga zveja un krasta zveja.
A wide range of terms are currently used to define the sector including, artisanal fishing , small scale fishing and coastal fishing.
Visiem šiem terminiem dalībvalstīs ir dažādi skaidrojumi.
Each of these terms is subject to different interpretations in Member States.
Tie atšķiras saistībā ar valsts likumiem, kultūras tradīcijām, attiecīgo zivsaimniecību veidu un valsts flotes struktūru.
They vary according to national legislation, cultural traditions, the type of fisheries involved and the structure of nation fleets.
Tikai divām dalībvalstīm ir tiesiski pamatotas definīcijas.
Only two Member States have legal definitions.
Ar piekrastes zivsaimniecību var nodarboties, izmantojot dažāda tipa kuģus – sākot ar ļoti mazām laivām, kas zvejo tikai pie krasta, līdz lielākiem zvejas kuģiem, kas var zvejot daudz tālāk no krasta.
Inshore fisheries can be engaged in by different types of boat - from very small vessels that only fish close to the shore to larger vessels that can fish much further offshore.
Visbiežāk lietotie kritēriji parasti ir kuģa garums, darbības joma un zvejas rīku veids.
The most common and frequent criteria used are vessel length, area of activity and type of fishing gear .
Katram parametram piešķirtā nozīme dažādās valstīs un pat reģionos ir atšķirīga, turklāt parametri bieži ir neskaidri definēti.
The values assigned to each parameter vary from country to country, and even from region to region; moreover, parameters are often not clearly defined.
Kopienai ir vajadzīga koordinēta pieeja piekrastes zivsaimniecībai.
The Community needs to have a co-ordinated approach towards inshore fisheries.
Skaidri saskatāmo konteksta atšķirību dēļ, kā šo nozari uztver katrā atsevišķā dalībvalstī, referents uzskata, ka saskaņotu piekrastes maza mēroga zvejas jēdzienu un definīciju var panākt vienīgi ar ES likumdošanas palīdzību.
Because of the clearly heterogeneous context within which this industry is perceived in each Member State, your rapporteur believes that harmonisation of the concept and definition of small inshore fishing can only be achieved by means of an EU legislative approach.
Tomēr referents arī uzskata, ka ES pieejai ir jābūt reālistiskai, pieļaujot nianses dažādu dalībvalstu definīcijās.
However your rapporteur also believes that the EU must adopt a realistic approach by allowing for a nuanced definition between Member States.
Jebkurā nākamajā regulā ir jāietver noteikums par dažu dalībvalsts pielāgojumu pieļāvumu.
There must be provision in any future regulation to allow some national adjustments.
Jebkuras kopējas definīcijas kritērijos varētu ietvert:
Criteria to be used in any common definition could include:
a) amatieru zivsaimniecības,
a) Fisheries which are artisanal
b) zvejas kuģus, kas atgriežas ostā ik dienas,
b) Vessels which return to port each day
c) zvejas kuģus, kas darbojas ne tālāk par 20 km no ostas, kurā tas reģistrēts.
c) Vessels which operate within less than 20 km from the home port.
TIESĪBU AKTI, KAS IETEKMĒ PIEKRASTES ZIVSAIMNIECĪBU
THE LEGISLATION AFFECTING INSHORE FISHERIES
● Kopienas tiesību piemērošana
● Application of Community law
Viena no galvenajām pamatgrūtībām piekrastes zivsaimniecības sakārtošanā ir absolūts integrācijas trūkums starp Eiropas Kopienas regulām un valstu tiesību aktiem.
One of the fundamental underlying difficulties in regulating inshore fisheries is the total absence of integration between EC regulations and national legislation.
Gandrīz visas Eiropas Kopienas regulas attiecas uz zveju atklātā jūrā.
Almost all EC regulations are aimed at offshore fishing.
Liktenīgā kārtā EK regulas bieži atsaucas uz zivsaimniecības nozares nestabilo ekonomisko stāvokli un uz dažādo piekrastes iedzīvotāju atkarību no zvejniecības.
Ironically EC regulations often refer to the precarious economic situation of the fisheries sector and to the dependence on fishing of various coastal populations.
Tomēr EK likumā neparādās, ka tieši šīs piekrastē dzīvojošās kopienas ir visvairāk atkarīgas no piekrastes zvejas.
However it is precisely those coastal communities that most depend on inshore fishing, but this is not reflected in EC law.
● Piekrastes zivsaimniecība un kopējā zivsaimniecības politika
● Inshore fisheries and the Common Fisheries Policy
Tā kā pašreizējos Kopienas tiesību aktos nav nekā konkrēta, kas tieši saista piekrastes zivsaimniecību ar noteiktu ģeogrāfisku vai jūras apgabalu, uzskata, ka šāda veida zveja vienkārši pastāv līdzās daudz lielāku un spēcīgāku tirdzniecības kuģu zvejai.
Since there is nothing concrete in existing Community legislation that directly links inshore fishing to a given geographic or maritime space, this type of fishing is simply deemed to co-exist with other more larger and powerful commercial boats.
Līdz ar 1998. gada 30. septembra Komisijas regulu Nr. 2090/98 par Kopienas zvejas kuģu reģistru, viena no nedaudzajām atsaucēm, kas skaidro, ka mazie piekrastes zvejas kuģi var darboties piekrastes ūdeņos dalībvalsts vadībā, ir Regulas Nr. 2371/2002 par zivsaimniecības resursu saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku 9. pants:
Along with Commission Regulation 2090/98 of 30 September 1998 concerning the fishing vessel register of the Community, one of the few references that gives a clue that small inshore vessels can operate in coastal waters under Member State management is Article 9 of Regulation 2371/2002 on the conservation and sustainable exploitation of fisheries resources under the Common Fisheries Policy:
„Dalībvalsts pasākumi 12 jūras jūdžu zonā
" Member State measures within the 12 nautical mile zone
Dalībvalsts var veikt nediskriminējošus pasākumus zivsaimniecības resursu saglabāšanai un apsaimniekošanai un samazināt zvejas ietekmi uz jūras ekosistēmu saglabāšanas pasākumiem 12 jūras jūdžu attālumā no tās bāzes līnijas, ja Kopiena nav pieņēmusi pasākumus, kas attiecas uz saglabāšanu un apsaimniekošanu konkrēti šajā platībā.
A Member State may take non-discriminatory measures for the conservation and management of fisheries resources and to minimise the effect of fishing on the conservation of marine eco-systems within 12 nautical miles of its baselines provided that the Community has not adopted measures addressing conservation and management specifically for this area.
Dalībvalsts pasākumi ir saskaņā ar mērķiem, kas norādīti 2. pantā, un tie nav vājāki par spēkā esošajiem Kopienas tiesību aktiem.”
The Member State measures shall be compatible with the objectives set out in Article 2 and no less stringent than existing Community legislation ."
● Regulas Nr. 2371/2002 citi aspekti
● Other aspects of Regulation 2371/2002
Regula atbrīvo kuģus, kuru garums ir mazāks par 15 metriem, no prasības uzstādīt mehānismu atrašanās vietas noteikšanai un identificēšanai no attāluma.
The Regulation excludes vessels under 15 metres length from the obligation to install a remote detection and identification mechanism.
Šī ir piekrastes zvejas svarīga pazīme, kas atšķir to no rūpnieciskas zvejas un zvejas atklātā jūrā.
This is a distinctive feature of inshore fishing that sets it apart from industrial and high-seas fishing.
Tomēr šis aspekts regulā nav īpaši atzīmēts.
This aspect however is not specified in the Regulation.
Runājot par reģionālajām konsultatīvajām padomēm 31. pantā, nekas nav teikts par piekrastes zvejas īpašo raksturu.
In Article 31 on Regional Advisory Councils there is no mention of the specific nature of inshore fishing.
Runa tajā ir tikai par „jūras zonām vai zvejas zonām” un akvakultūru, bet ne par zvejas darbības veidiem.
It only deals with 'marine zones or fishing zones' and aquaculture, but not with types of fishing activity.
● Regula Nr. 1421/2004
● Regulation 1421/2004
Regulā Nr. 1421/2004
Regulation 1421/2004
Padomes 2004. gada 19. jūlija Regula (EK) Nr. 1421/2004, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 2792/1999, kas nosaka sīki izstrādātus Eiropas Kopienas noteikumus un kārtību attiecībā uz struktūrpalīdzību zivsaimniecības nozarē. ir izklāstīts, ka „ ūdens resursu aizsardzība un attīstība neattiecas tikai uz pasākumiem jūrā ”, ne ar vārdu neminot piekrastes resursu aizsardzību piekrastes zvejas laikā, konkrēti tā nenorāda uz piekrastes zveju šajā sakarā.
Regulation 1421/2004 of 19 July 2004 amending Regulation (EC) No 2792/1999 laying down the detailed rules and arrangements regarding Community structural assistance in the fisheries sector states that 'the protection and development of aquatic resources do not exclusively concern measures taken at sea ', but, far from mentioning protection of coastal resources through inshore fishing, the Regulation makes no specific reference to inshore fishing in this connection.
PIEKRASTES ZIVSAIMNIECĪBAS APSAIMNIEKOŠANA
MANAGING INSHORE FISHERIES
Uzklausīšanas laikā daži runātāji raksturoja piekrastes zivsaimniecības nozari kā „daudzu sīku uzņēmēju darbības kopumu”.
During the Hearing some speakers described the inshore fisheries sector as "an amalgam of many small businesses".
Citi runātāji teica, ka asociācijai raksturīgu jeb kooperatīvu struktūru trūkums starp piekrastes zvejas operatoriem „rada zvejniecības nozarē sadrumstalotu apakšnozari”.
Other speakers said that the lack of associative or cooperative structures among inshore fishing operators "creates a disjointed sub-sector of the fishing industry."
Dažos apgabalos individuālie operatori palielina zvejas aktivitāti.
In some areas there is increasing fishing effort by individual operators.
Citos apgabalos, kur operatoru skaits samazinās, vērojami centieni apvienoties lielākās un produktīvākās vienībās.
In other areas where the number of operators is declining there are efforts to amalgamate into larger more efficient units.
Pieaug arī specializācija pa atsevišķām sugām, t.i., nozarei vairs nav tik daudz specifisku virzienu kā agrāk.
There is also an increasing specialisation on individual species, i.e. the sector is less pluri-specific than it has been in the past.
Maz ir pārvaldes organizāciju, kas raksturīgas piekrastes zivsaimniecībai.
There are few management bodies specific to inshore fisheries.
Ir uzskats, ka nozari nepārstāv vai pārstāv pilnīgi nepietiekami, kad Kopiena, valsts vai reģions pieņem lēmumus par zivsaimniecības politiku.
The sector is also seen as being absent or totally under-represented when Community, domestic and regional fisheries policy decision are being taken.
Ņemot vērā ierobežoto piekļuvi 12 jūdžu zonai, vienīgi piekrastes dalībvalstis ir tās, kurām ir apsaimniekošanas tiesības piekrastes zivsaimniecībā atbilstīgi kopējās zivsaimniecības politikas pamatnostādnēm.
Given the restrictions on access to the 12-mile zone, it is the coastal Member States who have sole authority to manage inshore fisheries within the framework of the Common Fisheries Policy.
Tāpēc katra valsts vai reģions ir centies attīstīt pats savas saimnieciskās struktūras.
Every country or region has therefore endeavoured to develop its own management structures.
Neskatoties uz to, lielākajā daļā gadījumu piekrastes nozare tomēr saskaras ar nopietnu nepietiekamas pārstāvniecības problēmu.
In spite of this the inshore sector still faces the serious problem of under-representation in most instances.
Kooperatīvas saimniekošanas nesenie notikumi dažās dalībvalstīs ir pozitīvi ietekmējuši nozari, kas tika uzsvērts arī uzklausīšanas laikā, un radījuši piemērotu forumu nozarē esošo tendenču un bažu apspriešanai.
Recent developments of co-operative management in some Member States have had positive effects on the sector, a situation that was also highlighted during the Hearing, and which have created a suitable forum for discussions of the trends and issues of concern to the sector.
Citējot kāda ielūgta runātāja uzklausīšanā teikto, „tagad izšķiroša nozīme ir virzībai no uzskatu dažādības uz vienprātību, no izolācijas uz iekļaušanos, lai piekrastes zvejnieki virzītos uz priekšu ar kopīgu redzējumu.
In the words of one invited speaker at the Hearing " It is now crucial to move from divergence to consensus and isolationism to inclusiveness so that inshore fishermen move forward together with a shared vision.
Kooperācijai pēc iespējas vairāk būtu jāpamatojas uz brīvprātīgu partnerību.
Co-operation, as far as possible, should be based on a voluntary partnership.
Vietējo zvejnieku saistīšanās ar viņus pārstāvošām organizācijām ir galvenā prioritāte nākotnē.
Connecting local fishermen and their representative organisation is a key priority for the future.
Efektīva zivsaimniecības apsaimniekošana var radīt ilgtspējīgu un dzīvotspējīgu zivsaimniecību un palielināt ekonomisko un sociālo labumu.”
Effective fisheries management can deliver sustainable and viable fisheries and maximise the economic and social benefits ."
SOCIĀLEKONOMISKIE JAUTĀJUMI
SOCIO-ECONOMIC ASPECTS
Izteikti tradicionālā piekrastes zivsaimniecības nozare, kurā nodarbinātības struktūras pamats bija vietējie iedzīvotāji un ģimenes saites, piedzīvo pārmaiņas, kas rada raizes.
The markedly traditional inshore fishery sector where the employment structure used to be based on the local community and family ties is undergoing worrying changes.
Ar zveju nodarbināto iedzīvotāju vidējā vecuma palielināšanās dēļ pieaug grūtības modernizēt zivsaimniecību un ieviest jaunas, uzlabotas tehnoloģijas.
A consequence of the aging fishing communities is a growing difficulty to modernise fisheries and introduce new, enhanced technologies.
Tādēļ piekrastes zivsaimniecība šodien vairs nespēj piesaistīt jaunatni.
As a consequence inshore fisheries today are loosing attraction for young people.
Diemžēl zvejas kopienu iedzīvotāju akadēmiskās un arodizglītības līmenis kopumā ir zems.
Regrettably the level of education in fishing communities in both academic and occupational terms is generally low.
Arodizglītība šajā nozarē ir iegūta neformālā veidā un tradicionāli, bez īpašiem kursiem vai mācību plāniem.
Occupational training in the sector is informal and traditional without specific courses or training schemes.
Atbilstīgu un piemērotu mācību programmu trūkums nopietni kavē šī sektora attīstību.
The lack of adequate and appropriate educational programmes is a serious hindrance to the development of the sector.
Tas nopietni ierobežo atbilstīgas informācijas plūsmu, ko sūta iestādēm un pārvaldes organizācijām.
It seriously limits the flow of appropriate information to authorities and management bodies.
Lielākoties tas ierobežo šīs nozares iekļaušanu nepieciešamo apsaimniekošanas pasākumu noteikšanā.
In most cases it restricts involvement of this sector in the definition of management measures that affect them.
Tas traucē zvejniekiem izmantot jaunākos un labākos zvejas paņēmienus un gūt no tiem labumu.
It hinders the fishermen's' ability to avail of and benefit from the latest and best techniques.
Uzklausīšanas laikā bija vienprātīga vienošanās par to, ka izglītība un apmācība ir ļoti svarīgas, ja ir jāattīsta šī svarīgā nozare.
During the Hearing there was unanimous agreement that education and training were vital if there was to be necessary development of this important sector.
● Dzīves līmenis un sociālie apstākļi
● Living standards and social conditions
Piekrastes apgabalos, kur dzīvo piekrastes zvejā nodarbinātu iedzīvotāju kopienas, iedzīvotāji ir ļoti atkarīgi no piekrastes zivsaimniecības.
There is a high dependency on inshore fisheries in coastal areas where fishing communities exist.
Tomēr šajā nozarē diemžēl ir vispārēji zemi ienākumi gan kuģu kapteiņiem, gan apkalpei.
Regrettably however the sector is generally associated with low income for both master and crew.
Lielākoties tas nozīmē nestabilu nodarbinātību un smagus darba apstākļus.
In a majority of cases it means unstable employment and hard working conditions.
Tas nozīmē arī to, ka ir augsts ar darbu saistītais risks un zems sociālais statuss.
It also means high labour-related risk and low social status.
Šai nozarei ir raksturīgs arī nepilna darba laika darbs.
The sector is also characterised by part time work.
Lai apgādātu savas ģimenes un arī lai palīdzētu saglabāt un uzturēt zvejas darbību, zvejniekiem regulāri jāpapildina savi ienākumi, veicot dažādus nepilna darba laika darbus.
In order to provide for their families and also to help preserve and maintain their fishing activity fishermen are regularly obliged to supplement their income with miscellaneous part time work.
Piekrastes sektora zvejniekiem ir ļoti grūti dabūt finanšu aizdevumus un atbalstu.
It is extremely difficult for fishermen in the inshore sector to obtain financial loans and assistance.
Finanšu iestādes uzskata, ka piekrastes zivsaimniecībā ir augsta riska pakāpe.
Financial institutions regard inshore fisheries as high risk.
Iepriekš minētie jautājumi ir daži piemēri tam, kādēļ šai nozarei ir grūti piekļūt finansēm.
The issues outlined above are some examples of what makes it difficult for the sector to get access to finance.
● Sievietes un piekrastes zivsaimniecība
● Women and inshore fisheries
Ir skaidrs, ka Eiropas zivsaimniecībā sieviešu nozīmi nosaka šīs nozares izteikti tradicionālais raksturs, un daudzas darbības viņas veic brīvprātīgi.
It is evident that the role of women in European fisheries is marked by the strongly traditional nature of the sector and many of their activities are undertaken on a voluntary basis.
Parlaments ar priekšlikumu ES rezolūcijai par sieviešu organizācijām
The Parliament has previously recognised with its motion for an EU resolution on Women's networks
Eiropas Parlamenta 2005. gada 30. novembra rezolūcija A6-0341/2005 par sieviešu organizācijām zivsaimniecības un lauksaimniecības jomā un to paplašināšanu. ir iepriekš atzinis, ka zivsaimniecības nozarē sievietes ir aktīvas ne tikai apstrādē, ražas ievākšanā un akvakultūrā, bet arī tirdzniecībā, pētniecībā, žurnālistikā, vadībā, apmācībā un pārstāvniecībā gan zivsaimniecības, gan akvakultūras nozarē.
European Parliament Resolution A6-0341/2005 of 30 November 2005 on Women's networks : fishing, farming and diversification , that women in fisheries sector are active not only in processing, harvesting and aquaculture but also in marketing, research, journalism, management, training and representation in both the fisheries and aquaculture sectors.
Sievietēm ir liela nozīme apstrādes rūpniecībā, un dažos reģionos sievietes ir vairāk par 50 % no darbiniekiem.
Women play a major role in the processing industry, and in some regions women account for over 50 % of the employees.
Sievietes var dot svarīgu ieguldījumu no zivsaimniecības atkarīgo iedzīvotāju sociāli ekonomiskajā attīstībā, un tagad šīs iespējas ir steidzami jāizmanto.
Women can make a major contribution to the socio-economic development of fisheries dependent communities and it is now urgent to take advantage of these opportunities.
Sieviešu iekļaušana lēmējiestāžu vai asociāciju darbā var kļūt par pirmo soli šajā virzienā.
To focus on integrating women in decision-making bodies or association can be a first step forward.
● Ekonomiskie aspekti
● Economic aspects
Uzklausīšanā nonāca pie skaidriem secinājumiem, ka loģistikai ir sarežģīti piekļūt tirgiem tādēļ, ka: a) piekrastes uzglabāšanas iekārtu pieejamība ir ierobežota, b) tirgus ir tālu, c) jāievēro produkta derīguma termiņš un d) mazajiem operatoriem ir ierobežota pieredze tirdzniecībā un uzņēmējdarbībā.
Clear conclusions from the Hearing were that the logistics of accessing markets are difficult because of a) limited availability of onshore holding facilities b) remoteness from the market, c) product shelf life, and d) limited marketing and business experience of small operators.
Referents piekrīt šiem secinājumiem un uzskata, ka zvejas lomu izkraušanas vietu būtiska sadrumstalotība nopietni apgrūtina kontroles pasākumu, transportēšanas un tirdzniecības īstenošanu.
These conclusions are shared by your rapporteur who believes that a significant fragmentation of unloading points for catches seriously complicates the implementation of controls, transport and marketing.
Tā kā zvejniekiem nav pilnvaru vest pārrunas, viņu viedoklim attiecībā uz produkta pārdošanas cenu ir maza nozīme.
The fishermen's positions regarding the sale price of the product is weakened since they lack negotiating power.
Kooperēšanās struktūru trūkums tirdzniecībā izraisa nozīmīgus finanšu zaudējumus zvejniekiem.
The absence of a co-operative type marketing structure results in significant financial loss to the fishermen.
Daudzos gadījumos cena piekrastes zvejas produkcijas patērētājiem ir par augstu, jo produkcijas tirdzniecībā ir daudz starpnieku.
The price to consumers of the produce of inshore fishing is excessive in many cases, notably because of the high number of intermediate operators in the marketing of the produce.
Neviens panāktais cenu paaugstinājums nesasniedz ražotāju/zvejnieku.
None of the price increase achieved ever reaches the producer / fisherman.
● Konkurence resursu un darba jomā
● Competition for resources and labour
Nevar ignorēt to, ka ir dažādi zivsaimniecības veidi, kas konkurē attiecībā uz vietu vienā krasta apgabalā un par vienas sugas zivīm, kā arī vēžveidīgajiem.
The existence of different types of fisheries which are competing in the same physical space of the same coastal areas for the same fish and crustaceans cannot be ignored.
Konkurence ir starp zvejniekiem, kas strādā ar viena veida zvejas rīkiem.
There is competition between fishermen working with the same type of fishing gear.
Konkurence ir starp zvejniekiem, kas izmanto atšķirīgu zvejas aprīkojumu, piemēram, starp piekrastes traleriem un ievērojami mazākiem zvejas kuģiem.
There is the competition between fishermen using different types of fishing gear, for example between coastal trawlers and much smaller vessels.