natgillin/translations-raw huggingface dataset:
C. ņemot vērā to, ka mežiem un lauksaimniecībai ir izšķiroša nozīme vides saglabāšanā, jo tie uztur līdzsvaru gan oglekļa, gan hidroloģiskajos ciklos, un vienkārši nav iespējams pārvērtēt to, cik ļoti no mežiem ir atkarīga globālās sasilšanas palēnināšanās, aizsardzība pret eroziju, lietusgāžu ietekmes novēršana un siltumnīcefekta palēnināšana;
C. whereas forests and agriculture play a fundamental role in environmental conservation, in terms of the balances generated in both the carbon and the hydrological cycles, whose contribution to slowing down global warming, avoiding erosion, preventing the effects of torrential rain and moderating the greenhouse effect is simply incalculable,
D. tā kā ārkārtīgs sausums un mežu ugunsgrēki Dienvideiropā kļūst aizvien biežāki un apjomīgāki un, lai arī tos saasina klimata pārmaiņas, tos zināmā mērā nevar paredzēt vai no tiem izvairīties, tāpēc ir nepieciešams arī turpmāk izvērst atbilstīgus zinātniskus pētījumus un tiem ir jāpiešķir vairāk līdzekļu, lai uzlabot riska novērtējuma mehānismus, profilakses sistēmas un līdzekļus cīņā pret šo parādību;
D. whereas situations of extreme drought and forest fires have increased in frequency and scale in southern Europe and whereas, despite their being exacerbated by climate change, these situations are to a certain extent unforeseeable and inevitable, which means that the relevant scientific research needs to be further developed and greater funding assigned to it, with a view to improving risk assessment mechanisms, systems of prevention and means of combating these phenomena,
E. tā kā Forest Focus programmas mērķis ir veicināt informācijas apmaiņu par mežiem Kopienā, lai tādējādi veicinātu to saglabāšanu un aizsardzību; tā kā šī programma aptver vairākas integrētas programmas mežu aizsardzībai no ugunsgrēkiem un cīņai ar pārtuksnešošanos;
E. whereas the Forest Focus programme is intended to promote information exchange on forests in the Community so as to promote their conservation and protection; whereas the programme covers integrated programmes designed to protect forests against fire and to combat desertification,
F. tā kā Solidaritātes fonda regulā ir paredzēti tādi priekšnoteikumi, kuru dēļ ir sarežģīti izmantot šo fondu katastrofu gadījumos; tā kā tas attiecas ne tikai uz attaisnoto izdevumu apjomu un veidu, bet arī uz termiņu un procedūru neelastību;
F. whereas the Solidarity Fund Regulation contains prior conditions which make it difficult to use the Fund in certain disaster situations; whereas this concerns not only the amount and type of the eligible expenditure, but also the inflexibility of the deadlines and procedures,
G. tā kā dabas katastrofu dēļ uzliesmo erozijas, sasāļošanās un pārtuksnešošanās problēmas, tiek izpostītas ekosistēmas un samazināta bioloģiskā daudzveidība, tās ietekmē ilgtspējīgu attīstību un apdraud sociālo kohēziju;
G. whereas natural disasters exacerbate problems of erosion, salination and desertification, undermine ecosystems and biodiversity, affect sustainable development and jeopardise social cohesion,
H. tā kā dabas katastrofu dēļ var tikt pārvietotas vai iet bojā savvaļas un mājdzīvnieku populācijas, radot ciešanas gan vietējām kopienām, gan dzīvniekiem, kas no tām atkarīgi; tā kā pastāv tikai nedaudzi reaģēšanas mehānismi,
H. whereas natural disasters can also lead to significant displacement and loss of wildlife populations and domestic animals, causing distress to both the local communities and their dependent animals; whereas few response mechanisms exist,
I. tā kā ANO Starptautiskā stratēģija katastrofu mazināšanai apliecina, ka labāka pilsētu plānošana apdraudētajās teritorijās, kā arī ekosistēmu saglabāšana var mazināt dabas katastrofu ietekmi;
whereas the UN International Strategy for Disaster Reduction claims that better urban planning in areas at risk and the preservation of ecosystems could reduce the impact of natural disasters,
J. tā kā Komisija ir parakstījusi ANO Konvenciju cīņai ar pārtuksnešošanos — fenomenu, kura izplatīšanās ir pieminēta ANO Tūkstošgades deklarācijā, un tā kā 2006. gads ir pasludināts par Starptautisko tuksnešu un pārtuksnešošanās gadu,
J. whereas the Commission is a signatory to the UN Convention to Combat Desertification, a phenomenon whose growth is mentioned in the UN Millennium Declaration, and whereas 2006 was declared International Year of Deserts and Desertification,
K. tā kā ir pierādījies, ka pašreizējie pasākumi Eiropas Savienībā nav pietiekami vai piemēroti, lai nodrošinātu efektīvu reaģēšanu uz dabas katastrofām, un tā kā lielais skaits visdažādāko mehānismu un risinājumu gan valstu, gan reģionālā līmenī, kā arī koordinācijas trūkums starp tiem, nenāk par labu darbības efektivitātei;
K. whereas the measures currently in force in the European Union have been shown to be insufficient or inadequate in terms of providing an effective response to natural disasters, and whereas the diversity of, and lack of coordination between, mechanisms and solutions which exist at national and regional level do not favour effective action,
L. tā kā aizsargpasākumi un pasākumi komandu sagatavošanai un apmācībai ir nozīmīgi ugunsgrēku likvidēšanā, tāpat kā materiālo un cilvēkresursu koordinēšana ugunsdzēsības jomā;
L. whereas preventive measures, and measures to prepare and train crews, are important for putting out fires, as is the coordination of material and human resources for fire-fighting purposes,
M. tā kā plūdu skaits un apjomi Eiropā, tostarp arī Centrālajā un Austrumeiropā, ir būtiski pieauguši; tā kā jācenšas uzlabot prognozēšanu un profilaksi, tostarp atjaunojot polderus un piekrastes mitrzemes, un jāuzlabo civiliedzīvotāju brīdināšanas sistēmas par plūdu tuvošanos, kā arī jānodrošina viņu evakuācija,
M. whereas the number and scale of floods in Europe, including Central and Eastern Europe, has grown considerably; whereas efforts must be made to improve forecasting and prevention - including the regeneration of polders and coastal wetlands - and arrangements for warning the population of impending floods and ensuring that they are evacuated,
3. mudina dalībvalstis vairāk sadarboties civilās aizsardzības jomā Eiropas Savienības līmenī, lai nodrošinātu papildresursu pieejamību ātrai reaģēšanai cīņā ar ārkārtas situācijām;
Urges the Member States to increase their cooperation on civil protection at European Union level, so as to ensure availability of additional resources for rapid action to combat emergency situations;
8. aicina atbalstīt skarto teritoriju apmežošanu, nebojājot to bioklimatu vai ekoloģiskās īpašības, un cer, ka lauku un pilsētu ainavu rehabilitācija tiks uzskatīta par īpaši nozīmīgu pasākumu, pienācīgi ņemot vērā specifiskas vietējās iezīmes;
Calls for support to enable affected areas to be reafforested, without damaging their bioclimate or ecological characteristics, and hopes that rehabilitation of the rural and urban landscape will be treated as a matter of particular importance, having due regard to specific local features;
14. iesaka izveidot Eiropas sausuma, pārtuksnešošanās, plūdu un citu klimata pārmaiņu izraisīto dabas parādību novērošanas centru, lai iegūtu informāciju un nodrošinātu efektīvāku reaģēšanu;
Recommends the establishment of a European observatory on drought, desertification, floods and other effects of climate change in order to gather information and ensure a more effective response;
Lielākās dabas katastrofas, kas notika 2005. gada vasarā ‑ nopietnie plūdi Centrāleiropā, postošais sausums Dienvideiropā un ugunsgrēki, kas iznīcināja tūkstošiem hektāru meža Portugālē un Spānijā, bija viens no tematiem priekšsēdētāja J. Borell oficiālajā paziņojumā, atklājot Eiropas Parlamenta rudens sesiju un ievērojot klusuma brīdi upuru piemiņai.
The major natural disasters which happened in summer 2005, with serious flooding in central Europe, severe drought in southern Europe and fires which destroyed many thousands of hectares of forest in Portugal and Spain, were the subject of a formal statement by President Borrell at the autumn opening session of the European Parliament, with a minute’s silence being observed for the victims.
Parlaments 2005. gada 8. septembra rezolūcijā izteica pārliecību, ka šīs aizvien biežāk un lielākos apmēros notiekošās dabas parādības var skaidrot ar klimata izmaiņām, un atzina, ka Kioto protokols ir visas pasaules vides stratēģijas pamatprincips, lai pretotos šīm izmaiņām.
In its resolution of 8 September 2005, Parliament voiced its conviction that the increase in frequency and greater magnitude of these natural phenomena could be attributed to climate change and acknowledged that the Kyoto Protocol is the fundamental plank in the worldwide environmental strategy to counter this change.
EP pauda savu solidaritāti ar skartajiem reģioniem un atkārtoti apstiprināja nepieciešamību pastiprināt civilās aizsardzības mehānismus, kā arī to, ka Eiropas fondu, sevišķi Kohēzijas fonda, struktūrfondu un Solidaritātes fonda izmantošana jāpadara elastīgāka, tādējādi mazinot vietējiem iedzīvotājiem un ekonomikai, ražošanai un tūrismam radīto kaitējumu.
The EP voiced its solidarity with the regions affected, and reaffirmed the need for civil protection mechanisms to be reinforced and the use of the European funds to be made more flexible, particularly the Cohesion, Structural and Solidarity Funds, so as to mitigate the economic and social prejudice caused to local people and economies, to production and to tourism.
Saistībā ar minētās rezolūcijas 22. punktu Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejai, Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejai un Reģionālās attīstības komitejai bija dots norādījums katrai izstrādāt papildu patstāvīgu ziņojumu, kas atspoguļotu attiecīgi lauksaimniecības, vides un teritoriālo perspektīvu.
In response to paragraph 22 of the resolution, the Committees on Agriculture and Rural Development, Environment, Public Health and Food Safety and Regional Development were instructed to draw up three complementary own-initiative reports reflecting the agricultural, environmental and territorial perspectives respectively.
Nolēma arī sūtīt delegācijas uz katastrofu skartajiem apgabaliem un kopīgi uzklausīt ziņojumus par ugunsgrēku, sausuma un plūdu radītajām problēmām.
It was also decided to send delegations to the areas affected, and hold a joint hearing on the problem of fires, droughts and floods.
Šis situācijas raksturojums ir pamatā šim ziņojumam, kurš pievērš uzmanību vides aspektam pirms dabas katastrofām un pēc tām, kā arī Eiropas rīcībai civilās aizsardzības jomā.
This is the background against which this report has been written, which focuses on the environmental aspects, the before and after of natural disasters, and European action in the field of civil protection.
Trīs delegācijas apmeklēja attiecīgi Spānijā (Kastīlijā-Lamančā un Andalūzijā) un Portugālē (Alentežu un Pampiljozā da Serrā) ugunsgrēka izpostītos vai sausumā cietušos apgabalus, Vācijā (Bavārijā) un Austrijā (Tirolē) plūdu un zemes noslīdējumu skartos reģionus un Francijā (Žirondā un Vārā) un Itālijā (Lombardijā) reģionus, kuri līdzīgā veidā cietuši mežu ugunsgrēkos un plūdos.
The three delegations visited, respectively: Spain (Castilla La Mancha and Andalusia) and Portugal (Alentejo and Pampilhosa da Serra), regions devastated by fire or hit by drought; Germany (Bavaria) and Austria (Tyrol), regions hit by floods and landslides; and France (Gironde and Var) and Italy (Lombardy), regions likewise hit by forest fires and flooding.
Neskatoties uz katra reģiona specifisko raksturu un notikušās katastrofas apmēriem, delegāciju programmas būtībā bija līdzīgas: tajās bija paredzētas tikšanās ar vietējiem cietušajiem iedzīvotājiem un vietējo tehnisko personālu, bija paredzēts uzklausīt situācijas skaidrojumu no valsts, reģiona un vietējām amatpersonām un varas pārstāvjiem par organizatoriskajiem modeļiem, viņu katastrofu apkarošanas mehānismiem un resursiem, kā arī veiktajiem pasākumiem un to NVO, asociāciju un arodbiedrību viedokļu uzklausīšana, kas bija iesaistītas cietušo glābšanā vai kas pašas cīnījās katastrofu likvidēšanā.
Despite the specific nature of each region and the range of the disasters which had taken place, the delegations’ programmes were basically structured along identical lines, involving contacts with the local people affected and local technical staff; an explanation of the situation by the national, regional or local bodies and authorities of their organisational models, their disaster-fighting mechanisms and resources, and the measures taken; and hearing the opinions of the NGOs, associations and trade unions involved in helping the victims or in fighting the disasters themselves.
Dažādajās apmeklējumu vietās delegācijas pārbaudīja atjaunošanas darbus un jau sasniegtos panākumus vai uzklausīja cēloņus, kas traucēja šajā darbā.
In the various places visited the delegations either inspected recovery work and progress already carried out, or heard the reasons preventing such work.
Apmeklējumu kopsavilkums
Summary of the visits
Lai labāk izvērtētu ugunsgrēku, postošā sausuma un plūdu sekas uz vietas, referente piedalījās visās trijās delegācijās un uzklausīja ierosinājumus un cerības, ko izteica valsts, reģionālās un vietējās varas pārstāvji un vietējie cilvēki un organizācijas, kuru gatavība pašiem iesaistīties un sadarboties ar delegācijām būtu jāizceļ.
In order better to appreciate in situ the direct consequences of the fires, the severe drought and the flooding, your rapporteur took part in all three delegations, and heard the suggestions and hopes of the national, regional and local authorities and of the local people and organisations, whose readiness to make themselves available to, and cooperate with the delegations should be highlighted.
Delegācijas saskārās ar dažādām situācijām.
The delegations encountered quite a range of situations.
Dažos reģionos galveno uzmanību pievērsa iespējai strauji izmantot Solidaritātes fondu tūlīt pēc ļoti plašiem ugunsgrēkiem vai ilgstoša sausuma gadījumiem.
In some regions, the focus was on the possibility of rapid utilisation of the Solidarity Fund, immediately after very large-scale fires or in situations of prolonged drought.
Vietējie cilvēki stāstīja, ka viņi jūtas pamesti, un žēlojās par solidaritātes trūkumu Eiropas līmenī.
Local people said that they felt abandoned and complained of the lack of solidarity at European level.
Citos reģionos, gluži otrādi, bija skaidri izteikta opozīcija pret tā saucamo ES „iejaukšanos”, nesaskatot nekādu jēgu vai vajadzību pēc pasākumiem Eiropas koordinācijai un ar plūdiem saistīto risku vadībai.
In other regions, on the other hand, there was a very clear opposition to so-called ‘interference’ by the EU, with no sense of any need to establish European coordination measures and flood-related risk management measures.
Dažos reģionos plūdu novēršanas sistēmas bija jau iekārtotas, plūdiem pakļautās zonas bija kartē iezīmētas, iedzīvotāji pārvietoti un vides aizsardzības pasākumi, kā arī pasākumi ūdens tūrisma veicināšanai realizēti.
In some regions, flood prevention systems were already installed, the flooding-prone zones had been mapped, populations relocated and environmental protection measures, as well as measures promoting waterside tourist activities, had been taken.
Sausumu var traktēt kā struktūras problēmu, kas iestājas ik pa desmit vai divpadsmit gadiem, bet kura pastāvīgi palielinās.
Drought can be seen as a structural problem occurring every ten or twelve years, but which is on the increase.
Pamatīgam vai ārkārtējam sausumam tomēr ir izņēmuma raksturs, un pret to būtu jāattiecas kā pret dabas katastrofu, kurai ir daudz ilgstošākas sekas nekā pats sausums vien.
Severe or extreme drought, however, is exceptional in character and should be treated as a natural disaster, whose effects last much longer than the drought itself.
Atšķirībā no citām dabas katastrofām sausuma ietekme ir grūti nosakāma kvantitatīvos rādītājos, un tas neietekmē infrastruktūru, bet ražošanu un vidi, kā arī vietējo iedzīvotāju dzīvi.
Unlike other natural disasters, the impact of drought is difficult to quantify, and does not affect infrastructures but production and the environment, as well as lives of local people.
Prognozē, ka klimata izmaiņām sekos samazināts lietus nokrišņu daudzums, augstākas temperatūras un biežāki karstuma un sausuma viļņi, kas nozīmē, ka meža ugunsgrēki kļūs draudīgāki un plašāki.
Climate change, it is forecast, will lead to reduced rainfall, higher temperatures and more frequent heat waves and drought, which means that forest fires will become more severe and more extensive.
Turklāt sausums sagādā problēmas ne tikai lauksaimniekiem.
Drought, furthermore, is not just a ‘problem for farmers’.
Valstīs Eiropas dienvidos krasi samazinās hidroelektrostaciju jauda, un tām jāizmanto fosilais kurināmais, lai kompensētu zaudējumus ražošanā.
In the countries of southern Europe, hydroelectric production is heavily hit in drought years, and countries are obliged to use fossil fuels to compensate for production losses.
Tas nopietni ietekmē vidi sakarā ar oglekļa dioksīda izplūdēm, visticamāk, tās pārsniedz limitus, kas noteikti attiecīgajos valsts emisiju tirdzniecības plānos.
This has serious environmental impacts in terms of increased carbon dioxide emissions, in all probability in excess of the limits established in the relevant national emission licence issuing plans.
Citas sausuma sekas ir dzeramā ūdens krājumu problēma vietējiem iedzīvotājiem un arī šo vietu apmeklētājiem.
Another consequence of drought is the problem of drinking water supplies, whether for residents or visitors.
Sausums ir vasaras parādība, un tādējādi tas kļūst izteiktāks tūrisma sezonas laikā, intensīvas ekonomiskās darbības laikā visā Vidusjūras baseinā un Pireneju pussal;as Atlantijas piekrastē, kā arī tad, kad tūristu skaits pārsniedz vietējo iedzīvotāju skaitu.
Drought is a summer phenomenon, and is thus worsened by tourism, intense economic activity throughout the Mediterranean Basin and on the Iberian Atlantic coast, and the presence of greater numbers of visitors than residents.
Ugunsgrēks ir galvenais dabiskais apdraudējums Vidusjūras mežiem.
Fire constitutes the main natural threat to the Mediterranean forests.
Vairāk nekā 90 % no ugunsgrēkos iznīcinātajām zemes virsmām Eiropā atrodas Pireneju pussalā.
Over 90% of the surface destroyed by fire in Europe is located in the Iberian Peninsula.
Meža ugunsgrēki iznīcina valsts un privāto īpašumu, radot zaudējumus ekonomiskajai dzīvotspējai un vēl vairāk izsitot no līdzsvara trauslo ekonomiku un iedzīvotājus depresijas un pamestības māktajos rajonos valstu iekšienē.
Forest fires destroy public and private property, leading to loss of economic viability and exacerbating still further the fragile economies and societies of the depressed and desert regions of the interior.
Laika apstākļi 2005. gada vasarā bija ārkārtēji, jo neparasti sausais gaiss, ko izsauca ilgstošais sausums, sakrita ar ļoti augstu temperatūru, kas veicināja ugunsgrēku ātrāku izplatīšanos un iedarbību uz tādām mežu platībām, kuras uzskatīja par paraugu kopšanā, uzturēšanā, uguns ierobežošanas stigu iekārtošanā un atbilstīgu sugu atjaunināšanā.
The weather conditions obtaining in summer 2005 were exceptional in that the extremely dry atmospheric conditions caused by prolonged drought were combined with very high temperatures, which caused fires to spread more quickly and affect forest areas which had been seen as exemplary in terms of maintenance, upkeep, provision of fire breaks and repopulation with appropriate species.
Ja daudzi ugunsgrēki sākās tīši noziedzīgu bnodarījumu rezultātā, pret ko var cīnīties, vienīgi pastāvīgi novērojot meža perimetru un nosakot smagākas soda sankcijas, citi ugunsgrēki ir sekas vienkāršai nespējai novērtēt to, ka mežs ir neizmērojami vērtīgs kolektīvs īpašums un ka mežu izmantošana jāpakļauj stingriem noteikumiem.
While many of the fires were started deliberately for criminal reasons, something which can only be combated by keeping the forest perimeters under constant watch and imposing heavier penal sanctions, other fires were the result of a simple failure to appreciate that forests are a priceless collective possession, and that their use must be governed by strict rules.
Valstu likumos jāparedz elastīga apsaimniekošana un tai jābūt piemērotai ārkārtas apstākļiem.
National legislation itself needs to incorporate flexible management, and be adapted to make it capable of responding to exceptional circumstances.
Spāņu eksperti saka, ka Vidusjūras meži „sadzīvo” ar ugunsgrēkiem un tieši ugunsgrēku dēļ saglabā spēju atjaunoties.
Spanish experts say that the Mediterranean forests ‘cohabit’ with fire and owe their capacity for regeneration to it.
Delegācija apmeklēja kādu ap 34 000 hektāru lielu platību, kura izdegusi 2004. gadā un kurā pēc pašatjaunotnes perioda tagad sākas darbs pie visas nedzīvās koksnes izvākšanas, lai novērstu slimību izplatīšanos, kā arī darbs pie nožogojumu celtniecības, lai novērstu augsnes aizskalošanu lietus laikā.
The delegation visited an area of some 34 000 hectares burnt in 2004 which, following a period of self-regeneration, is now beginning to be worked on, clearing away all the dead wood, so as to prevent the spread of disease, and with barriers being built to prevent the soil being washed away by rainfall.
Meža īpašumi ir ļoti sadrumstaloti, taču šo problēmu atrisināja ar asociāciju starpniecību, tādējādi izveidojot saskaņotu pieeju un vienlaikus ugunsgrēka izpostītās teritorijas lielākajā daļā.
The problem of the fragmentary nature of forest ownership was circumvented by means of associationism, which made it possible for a coordinated approach involving simultaneous work on most of the area devastated by fire.
Centrāleiropā postoši plūdi vasarā ir arvien biežāki un biežāki, kaut arī dažos reģionos, sevišķi Bavārijā, plūdu pārvaldība ir būtiski uzlabojusies, piemēram, 2005. gadā salīdzinot ar 2002. gadu.
In central Europe, disastrous summer floods are more and more frequent, although in some regions, particularly Bavaria, flood management has improved substantially, as a comparison of 2005 with 2002 reveals.
Tas ir iespējamo plūdu zonu identificēšanas, ūdens aizturēšanas baseinu izveides, sazarotas kanālu sistēmas ierīkošanas utt. rezultāts.
This was as a result of identifying flood-prone areas, creating water-retention basins, building a compartmentalised dyke system, etc.
No dažādajām dabas katastrofām, ko aplūko šis ziņojums, vienīgi par plūdiem ir izstrādāta Kopienu direktīva, kuras mērķis ir samazināt un pārvaldīt riskus cilvēku veselībai, videi, infrastruktūrām un īpašumam.
Of the various natural disaster situations covered by this report, only floods are the subject of a Community Directive, aimed at reducing and managing risks to human health, the environment, infrastructures and property.
Pārrobežu sadarbība ir viena no šīs direktīvas pamattēzēm, jo Eiropas skarto teritoriju lielākā daļa atrodas dažādās dalībvalstīs.
Cross-border coordination is one of the Directive’s raisons d’être, given that most of Europe’s catchment areas are shared by various Member States.
Šāda veida sadarbību jau pamatos noteica direktīva par ūdens kvalitāti.
There was also coordination of this kind already in existence under the Framework Directive on water quality.
Apmeklējot plūdos cietušos apgabalus, delegācijas uzklausīja gan atzinīgus vārdus par direktīvas vispozitīvākajiem aspektiem, gan dažus iebildumus.
When visiting the areas affected by flooding, the delegations heard both praise for the most positive aspects of the Directive, and also some concerns.
No vienas puses, ir cerība, ka attiecībā uz preventīvajiem pasākumiem var izdarīt spiedienu uz visneatsaucīgākajām dalībvalstīm, bet, no otras puses, ir bailes no administratīvas pārslodzes.
On the one hand, there are hopes that with regard to prevention measures, pressure can be brought to bear on the least cooperative Member States but on the other, there are fears of administrative overload.