natgillin/translations-raw huggingface dataset:
102. uzskata, ka zvejniecībai arī jādod ieguldījums dzīvotspējīgu piekrastes kopienu uzturēšanā; uzsver, ka, lai to panāktu, piekrastes zvejniekiem, amatierzvejniekiem un makšķerniekiem atpūtas nolūkā jādod iespējas zvejot, jo šādas zvejošanas darbības veicina tūrismu, aizsargās bagātīgo piekrastes mantojumu un palīdz apvienot piekrastes kopienas;
Takes the view that fishing activity must contribute to the maintenance of viable coastal communities; stresses that for this to be achieved inshore, small-scale fishing interests and recreational anglers must be given access to fisheries, and that such fishing activities encourage tourism, protect our rich coastal heritage and help to keep our seaside communities together;
105. aicina Komisiju pienācīgi ņemt vērā vietējo un reģionālo pašvaldību veiksmīgo pieredzi zivsaimniecības pārvaldībā, lai to par paraugu ņemtu citi reģioni, īpaši to pieredzi, kura ietver integrētu un ilgtspējīgu jūras pārvaldību, aizliedzot neselektīvus zvejas rīkus, līdzsvarojot zvejas flotu apmēru ar pieejamajiem resursiem, īstenojot piekrastes plānošanu, regulējot tūrisma aktivitātes, piemēram, vaļveidīgo vērošanu, sagatavojot pārvaldības plānus teritorijām Natura 2000 tīklā un izveidojot aizsargājamās teritorijas;
Calls on the Commission to take due account of successful experiences in fisheries management by local and regional authorities so that they can be applied as models in other regions, particularly those experiences that involve integrated and sustainable management of the sea through a ban on non-selective fishing gear, matching the size of fishing fleets to available resources, coastal planning, regulating tourism activities, such as cetacean watching, drawing up management plans for sites in the Natura 2000 network and creating protected areas;
106. uzsver, ka jāatzīst arī reģionālo konsultatīvo padomju vērtīgā padomdevēju loma, un ar šīm padomēm ir jāapspriežas jūras pārvaldības jautājumos;
106. stresses that the valuable advisory role of Regional Advisory Councils (RACs) should be recognised and RACs should be consulted on marine management;
112. vērš uzmanību uz atsevišķu akvakultūras darbību, kura izraisa dažu krājumu sarukšanu; norāda, ka atsevišķu sugu mazuļu zvejošana jūrā ar mērķi tos nobarot neļauj tiem vairoties un nodrošināt sugu bioloģisko līdzsvaru; uzskata, ka augstās cenas, kuras par šīm sugām maksā atsevišķos pasaules tirgos, ir pamatā pilnīgajai vienaldzībai saglabāt noteiktas jūras ekosistēmas;
Draws attention to the fact that certain aquaculture practices are contributing to the depletion of some stocks; points out that catching juveniles of certain species in the sea for fattening prevents them from reproducing and ensuring the biological balance between species; takes the view that the high prices that some of these species reach in some world markets lie at the root of this complete disregard for the need to preserve certain marine ecosystems;
Jūras pētniecība, enerģētika, tehnoloģija un jauninājumi
Marine research, energy, technology and innovation
116. atzīst, ka jūras vides resursu labai pārvaldībai ir nepieciešama pamatīga informatīvā bāze; tādēļ uzsver, ka pareizas zinātnes atziņas par jūras vidi ir nozīmīgas, lai palīdzētu lietderīgu lēmumu pieņemšanā un izvairītos no pasākumiem bez pievienotās vērtības; tādēļ uzstāj, ka jūras izpēte īpaši jāņem vērā resursu piešķiršanas ziņā, lai varētu veikt ilgtspējīgus un efektīvus vides uzlabojumus;
Acknowledges that good governance of the resources of the marine environment requires a solid information base; stresses therefore the importance of sound scientific knowledge of the marine environment in order to assist cost-effective decision making and to avoid measures that do not add value; insists, therefore, that marine research be given special treatment in terms of resource allocation to enable sustainable and effective environmental improvements to be made;
121. atzīst piekrastes zonas nozīmi atjaunojamo enerģijas resursu attīstībā, jo tie veido būtisku un neatņemamu daļu ES centienos cīņā ar globālajām klimata pārmaiņām; norāda, ka tāpēc būs nepieciešams veikt pienācīgu zonējumu jūras telpiskās plānošanas nolūkā, lai attīstītu teritorijas vēja, plūdmaiņas un citu enerģijas veidu izmantošanai, mazinot konflikta iespējas ar citiem jūras vides izmantotājiem un novēršot kaitējumu videi, ņemot vērā ietekmes uz vidi novērtējumus; atzinīgi vērtē lielās iespējas, ko augošā atjaunojamās enerģijas nozare ES paver jaunu darba vietu un tehniskās pieredzes veidošanai;
Recognises the importance of the coastal zone for the development of renewable energy which forms a crucial and integral part of the EU's efforts to combat global climate change; points out that proper zoning for the purposes of maritime spatial planning to allow for the development of sites for the exploitation of wind, tide and other forms of power will therefore be necessary in order to minimise conflict with other users of the marine environment and avoid degrading the environment, taking account of environmental impact assessments (EIA); welcomes the significant opportunities offered by the growing renewable energy industries for the creation of employment and technical expertise in the EU;
122. uzsver, ka, tā kā jānovērš slikta prakse, norāda uz to, cik būtiska ir attīstība ar zivsaimniecību nesaistītās nozarēs, kuras varētu būt savienojamas ar zivsaimniecības nozari, piemēram, sekmējot tādu enerģijas ražošanas platformu vai vēja turbīnu platformu izstrādi, kuras palīdzētu veicināt un saglabāt veselīgu ekosistēmu, lai varētu izveidot jūras zivju sugu audzēšanas un savairošanas vietas zvejai slēgtajās zonās;
122. stresses, while bad practice must be ruled out,the importance of non-fishery developments which can be compatible with the fishery sector by, for example, encouraging the design of energy production platforms or wind turbine platforms that help to encourage and sustain a flourishing ecosystem, to thus help the establishment of nursery and spawning grounds for marine species in a fishing exclusion zone;
125. uzskata, ka ņemot vērā īpaši strauju jūras ūdens atsāļošanas uzņēmumu veidošanos, kuri izlaiž jūrā daudz tonnu sāls šķīduma un citus produktus, Komisijai ir jāpēta, kā šādi uzņēmumi iespaido planktonu un jūras gultni un kādas pārmaiņas un mutācijas rodas ekosistēmā;
Considers that, given the particularly rapid development of seawater desalination plants discharging tonnes of brine and other products into the sea, the Commission should investigate the effect of such plants on plankton and the seabed and on the changes and mutations generated within the ecosystem;
128. norāda, ka , tā kā attālākie reģioni atrodas Atlantijas un Indijas okeāna zonā, kas ir piemērota tādu parādību novērošanai, kuras saistītas ar meteoroloģiskā laika cikliem un vulkanoloģiju, un tā kā turklāt okeanogrāfija, bioloģiskā daudzveidība , vides kvalitāte, dabas resursu pārvaldība, enerģētika un ūdens, ģenētika, sabiedrības veselība, veselības zinātne, jaunas telekomunikāciju sistēmas un pakalpojumi šajās teritorijās ir lieliskas Eiropas pētniecības jomas, šie reģioni jāapsver, plānojot turpmākās pētniecības un attīstības programmas;
Points out that, as outermost regions lie in areas of the Atlantic and the Indian oceans and are well placed for observing phenomena such as those related to weather cycles and vulcanology and, furthermore, that oceanography, biodiversity, environmental quality, management of natural resources, energy and water, genetics, public health, health sciences, new telecommunications systems and services in these territories are par excellence fields for European research, these regions should be considered when planning future research and development programmes;
131. piekrīt Komisijas viedoklim, ka kopējas Eiropas jūras telpas izveide ievērojami paaugstinās tās teritoriālo ūdeņu pārvaldības efektivitāti, un uzskata, ka šāda jūras telpa atvieglos ES jūras transporta un pakalpojumu iekšējā tirgus integrāciju , jo īpaši muitas un administratīvo procedūru vienkāršošanu, starptautiskos ūdeņos (atklātā jūrā) ņemot vērā ANO Jūras tiesību konvenciju un SJO konvenciju, tostarp „kuģošanas brīvību” un „miermīlīgas caurbraukšanas brīvību” ekskluzīvajā ekonomiskajā zonā (EEZ)); norāda, ka Kopienas tiesībās šajā ziņā ir jau daudz paveikts, tomēr dalībvalstis vēl kavējas ar Kopienas tiesību aktu īstenošanu; aicina dalībvalstis nekavējoties īstenot Eiropas tiesību aktus;
Agrees with the Commission that the creation of a common European maritime space could considerably increase the efficiency of territorial waters management and believes that such maritime space will contribute to the integration of the internal market for intra-EU maritime transports and services, especially as regards the simplification of customs and administrative procedures and with respect to the UNCLOS and IMO Conventions including the "freedom of navigation" and the "right of innocent passage" within the Exclusive Economic Zone (EEZ) in international waters (High Seas); notes that Community law has already taken considerable steps in this direction but that in some cases implementation in the Member States is still lagging behind; calls on the Member States to implement European laws promptly;
136. ir pārliecināta, ka visā ES veiktajai jūras teritoriju izmantošanai jābalstās uz EK Līguma 174. panta 2. punktā ietverto piesardzības principu; uzsver, ka nedrīkst aizbildināties ar zinātniskā pamatojuma trūkumu, lai neveiktu profilaktiskus pasākumus;
Is convinced that the precautionary principle, as embodied in Article 174(2) of the EC Treaty, must form the basis of all types of exploitation of the maritime zones of the EU; stresses that the lack of scientific certainty should therefore not be used as an excuse for delaying preventive action;
138. aicina Komisiju un dalībvalstis iekļaut jūrniecības politikā rūpīgu to veco munīcijas krājumu no iepriekšējo karu laikiem izpēti, kas iegremdēti Eiropas jūrās, kā arī noteikt, kādas briesmas draud cilvēkiem un videi, izpētīt iespēju padarīt šos krājumus nekaitīgus un/vai iespēju izcelt tos no jūras un veikt attiecīgus pasākumus to iznīcināšanai;
Calls on the Commission and the Member States to include in their maritime policy comprehensive investigations into old ammunition stocks from previous wars that have been dumped in European seas, and the dangers they present for people and the environment, and to examine the possibilities of making them safe and/or salvaging them, and to take appropriate action;
143. uzskata, ka EJDA, FRONTEX un Vides aģentūrai ir dažādi instrumenti, kas, lietderīgi kombinēti, varētu sniegt efektīvu atbalstu Eiropas jūrniecības politikai; tāpēc mudina Komisiju ne tikai novērst šķēršļus sadarbībai starp šīm aģentūrām , bet piešķirt tai oficiālu statusu, lai panāktu: 1) drošību jūrā un jūras vides aizsardzību (tostarp zivsaimniecību pārbaudi), aizsardzību pret terorismu, pirātismu un kriminālnoziegumiem uz jūras, kā arī pret nelegālu, nereglamentētu un nepaziņotu (NNN) zveju; 2) saskaņotu zvejas kontroli un tās vienādu īstenošanu visā ES, un vienādu sodu un sankciju piemērošanu visās dalībvalstu tiesās; 3) stingru uzraudzību, vai tiek ievēroti norādītie kuģu ceļi, kā arī kriminālvajāšanu gadījumos, kad no kuģiem notiek nelegālas indīgu vielu noplūdes; 4) pēc iespējas ātrāku vajadzīgo pasākumu īstenošanu avārijas gadījumā, tostarp, norādot patvēruma vietas un ostas, kas izmantojamas avārijas gadījumā; un pasākumus cīņai pret nelegālo imigrāciju; atkārto savu aicinājumu izveidot Eiropas krasta apsardzes dienestu saskaņā ar MARE komitejas noslēguma ziņojumā aprakstīto un aicina Komisiju cik drīz iespējams nākt klajā ar tehniski ekonomisko pamatojumu;
Considers that EMSA, FRONTEX, the Fisheries Agency and the Environment Agency have various instruments at their disposal which could usefully be combined to provide effective support to a European maritime policy; therefore urges the Commission not only to remove obstacles to cooperation between these agencies, but to formalise such cooperation in order to achieve the following: (1) safety at sea and the protection of the marine environment (including fisheries inspection), protection from terrorism, piracy and criminal acts at sea and illegal, unregulated and unreported (IUU) fishing ; (2) coordinated fisheries inspections and equal enforcement throughout the EU with equal penalties and sanctions being applied in the courts of Member States (3) strict monitoring of compliance with designated shipping routes and prosecution for illegal discharges from ships; rapid, coordinated response in the event of an accident, deploying the necessary measures as soon as possible, including designating places of refuge and ports for emergency use and combating illegal immigration; reiterates its call, included in the final report of the Temporary Committee on improving safety at sea (MARE), for a European coastguard service to be set up and asks the Commission to come forward with the study on its feasibility as soon as possible;
145. uzskata, ka NNN zveja ir nopietna un augoša problēma, kura gan iznīcina vērtīgus zivju krājumus, gan rada negodīgu konkurenci starp zvejniekiem, kuri ievēro noteikumus, un zvejniekiem, kuri tos neievēro; atzīmē, ka atsevišķās ES zivsaimniecībās NNN zveja veido nozīmīgu daļu no kopējās nozvejas; gaida Komisijas jauno paziņojumu un likumdošanas priekšlikumus par NNN zvejas apkarošanu un ES 2002. gada rīcības plāna atjaunināšanu;
Considers that IUU fishing is a serious and increasing problem, causing both destruction of valuable fish stocks and unfair competition between fishermen who respect and fishermen who do not respect the rules; notes that, in certain fisheries in the EU, IUU catches are a significant part of the total catch; looks forward to the Commission's forthcoming communication and legislative proposals to combat IUU fishing and update the EU's 2002 Action Plan;
Līdz ar Eiropas Komisija ziņojumu „Ceļā uz turpmāko ES jūrniecības politiku: Eiropas redzējums okeāniem un jūrām” tiek sperts jauns solis politikas jomā.
The Commission's Green Paper ‘Towards a future maritime policy for the union: a European vision of the oceans and seas’ in many respects breaks new political ground.
Uz to norāda jau pusgadu ilgās pretrunīgās debates Eiropas Parlamentā par to, kura komiteja būs atbildīgā.
This is evident from the fact that for six months the question of which committee should be responsible for it was hotly debated in Parliament.
Tas nozīmē, ka Komisijas izmantotā integrētā, respektīvi, visaptverošā, pieeja sasaistīt dažādās politikas jomas, piemēram, kuģu būvētavas, kuģniecību, kuģu un jūras drošību, tūrismu, zivsaimniecību, ostu politiku, jūras vidi, pētniecību, rūpniecību, telpisko plānošanu u.c., nav vienkārša.
This shows that the Commission’s attempt at an integrated, holistic approach, combining various policy areas such as shipyards, shipping, safety of ships and at sea, tourism, fisheries, port policy, marine environment, research, industry, spatial planning and others is not automatically understood.
Paraugoties uz dalībvalstu sadrumstaloto administratīvo un politisko atbildību attiecībā uz jūrniecības politiku, top skaidrs, cik grūti būs integrētu pieeju īstenot praksē.
A look at the fragmented administrative and political bodies that are responsible for maritime policy in the Member States shows how difficult it will be in practice to implement an integrated approach.
Arī atsevišķi Komisijas ģenerāldirektorāti publisko priekšlikumus, kas, neņemot vērā Zaļo grāmatu, ir vairāk konkrēti nekā visaptveroši.
Individual DGs in the Commission also publish proposals which seem sectoral rather than holistic, despite the Green Paper.
Pēc minētajām sākotnējām grūtībām Eiropas Parlamentā referents (Transporta un tūrisma komiteja) un līdzreferenti (Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteja, Zivsaimniecības komiteja, Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komiteja, Reģionālās attīstības komiteja) izveidoja darba grupu, lai, jau izstrādājot ziņojuma daļas, panāktu zināmu saskaņu attiecībā uz kopējo galīgo ziņojumu.
After the initial difficulties in Parliament, your rapporteur (Committee on Transport and Tourism) and co-rapporteurs (Committee on the Environment, Public Health and Food Safety, Committee on Fisheries, Committee on Industry, Research and Energy, Committee on Regional Development) formed a working group, so that even when drawing up the individual sections of the report, as great a consensus as possible could be obtained for the joint final report.
Tāpēc šajā ziņojuma projektā jau iekļauti gandrīz visi līdzreferentu priekšlikumi.
This draft report therefore includes nearly all the proposals by the co-rapporteurs.
Kopumā šķiet, ka dalībvalstis, attiecīgās nozares un reģioni atbalsta Komisijas integrēto pieeju jūrniecības politikā.
Overall there seems to be broad agreement among the Member States, the relevant sectors and the regions with the Commission's integrated approach to maritime policy.
Iespējams, to nosaka arī atsevišķu politikas jomu samērā augstais abstrakcijas līmenis, izvairīšanās no saistību formulēšanas un vēlējuma izteiksmes izmantošana šaubu gadījumā.
This may also be due to the fact that abstract concepts feature relatively largely in individual policy areas, firm requirements are avoided and when in doubt the conditional tense provides a way out.
Konkrēti izstrādājot atsevišķas politikas jomas, būs redzams, vai kopējais atbalsts Zaļajai grāmatai saglabāsies.
It remains to be seen whether there will still be general agreement on the Green Paper when specific sectoral policies are formulated.
Padomes, respektīvi, dalībvalstu, rīcība saistībā ar Parlamenta lēmumiem par „ Erika III ” paketes likumdošanas iniciatīvām, kas Zaļajā grāmatā tiek norādītas kā Eiropas kuģu un jūras drošības būtiska sastāvdaļa, parādīs, kāda būs turpmākā jūrniecības politika.
The Council’s and Member States’ handling of Parliament's conclusions on the seven legislative initiatives in the Erica III package, which the Green Paper refers to specifically as an important component of European ship and maritime safety, will show how serious are their intentions regarding a future maritime policy.
Tāpēc referents ierosina Eiropas Parlamenta atzinumā izvirzīt konkrētas prasības Komisijai un dalībvalstīm.
Your rapporteur therefore proposes that Parliament's position put a number of specific demands to the Commission and also to the Member States.
Šīs prasības attiecas gan uz visu jūrniecības nozaru veicināšanu, ar jūru saistīto izpēti un inovācijām, gan uz saistībām nodrošināt lielāku ilgtspējību.
These demands are concerned with stronger support for all areas of the maritime economy and for maritime research and innovation and also with commitments to more sustainability.
Izvēloties starp kuģu, sauszemes un gaisa transportu, priekšroka neapšaubāmi ir dodama kuģu transportam, jo tas rada salīdzinoši mazāku vides piesārņojumu.
Transport by ship must clearly be preferred to transport by road or air because of its comparatively small environmental footprint.
Klimata politika Zaļajā grāmatā ir minēta tikai garāmejot.
The Green Paper mentions but deals only briefly with climate policy.
Referents un līdzreferenti uzskata, ka jūrniecības politikā turpmāk īpaša uzmanība jāvelta klimata pārmaiņām un cīņai ar tām.
Your rapporteur and co-rapporteurs consider that a future maritime policy should pay particular attention to climate change and how to combat it.
Emisijas kvotu tirdzniecībai kuģniecībā, saules un vēja kā atjaunīgās enerģijas avotu izmantošanai kuģu piedziņā, krasta elektroenerģijas pieslēguma izmantošanai kuģiem, kas piestājuši ostās, jūras vēja enerģijai u.c. turpmāk jānosaka Eiropas politikas darba kārtība.
Emissions trading in shipping, renewable forms of energy such as wind and solar power for ships, land-based power supply for ships in ports, offshore wind energy and others must more strongly determine the European policy agenda in future.
Referents neuzskata, ka šie pasākumi traucētu Eiropas nozarēm, tieši pretēji, Eiropas nozarēm tikai tad ir nākotne, ja tās ir inovatīvas.
Your rapporteur sees no disadvantage to European industry in these measures, on the contrary: Europe's industries only have a future if they are innovative.
Eiropā ražotas standartpreces cenas, īpaši kuģu būvē, patiesībā nav konkurētspējīgas.
Standard products, particularly in shipbuilding, can hardly be produced in Europe at competitive prices.
Eiropas Savienībai ir iespēja uzņemties inovatīvas un ilgtspējīgas jūrniecības politikas vadību.
The European Union has the opportunity to pioneer an innovative and sustainable maritime policy.
Priekšnoteikums ir dalībvalstu kopēja apņemšanās.
This requires the Member States to act with a sense of common purpose.
Eiropas Parlamentam turpmākās ES prezidentūras būtu jāvērtē pēc panākumiem jūrniecības politikā.
The European Parliament should in future measure each Council Presidency by its progress on the European maritime policy.
Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejaS ATZINUMS (*)
OPINION of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety (*)
Ceļā uz turpmāko ES jūrniecības politiku: Eiropas redzējums okeāniem un jūrām
on Towards a future Maritime Policy for the Union: A European vision for the Oceans and Seas
Zaļā grāmata par turpmāko ES jūrniecības politiku ir visnotaļ apsveicams dokuments, jo, kā tajā teikts:
The Green Paper on a future Maritime Policy for the EU is a very welcome document, for, as the Paper itself notes:
„[mūsu jūru] sniegtos labumus varēsim turpināt baudīt tikai tad, ja respektēsim tās laikā, kad jūras resursus apdraud dažādas ietekmes un mūsu arvien pieaugošās tehnoloģiskās spējas izmantot šos resursus.
our continued enjoyment of the benefits that [our seas] provide will only be possible through a profound respect for them at a time when their resources are threatened by severe pressures and our increasing technological ability to exploit them.
Piesārņojuma, klimata pārmaiņu un pārmērīgas nozvejas dēļ arvien straujākā jūras bioloģiskās daudzveidības samazināšanās ir brīdinājuma signāls, kuru nevar neņemt vērā.” (5. un 6. lapa).
The accelerated reduction of marine biodiversity due notably to pollution, impacts of climate change and overfishing are warning signals that we cannot ignore. (pages 5-6)
Ir pēdējais laiks, lai Komisija uzņemtos iniciatīvu un mēģinātu izstrādāt saskaņotu un vienotu jūrniecības politiku.
It is high time that the Commission takes the initiative to try to develop a coordinated and coherent maritime policy.
Līdztekus daudzām norādēm uz apmēriem, kādos jūras vide ir degradēta, Zaļā grāmatā minēti arī citi svarīgi punkti, kuriem atzinuma sagatavotājs piekrīt:
In addition to frequently pointing out the extent to which the marine environment has been degraded, the Paper also makes other important points with which your draftsman agrees:
— jūras vides pasliktināšanās samazina nodarbinātības iespējas;
- deterioration of the marine environment reduces the potential for employment;
— ikviena ES politika jāizstrādā, ņemot vērā starptautisko kontekstu;
- any EU policy must be developed in an international context;
— jaunu tehnoloģiju izstrāde un ieviešana vides noturības nodrošināšanai var radīt jaunas darba vietas un eksporta iespējas;
- development and introduction of new technologies to ensure environmental sustainability can lead to jobs and export opportunities;
— nav pietiekamu datu par jūras vides izmantošanu (datu trūkst, dalībvalstu dati nav savstarpēji salīdzināmi utt.) un ir izteikti priekšlikumi stāvokļa uzlabošanai.
- data are poor on use of the marine environment (lack of data, data not comparable between Member States, etc.) and proposals are made for improvements.
Ir ļoti liela nepieciešamība izveidot teritorijas plānošanas sistēmu arī attiecībā uz jūrā veicamām darbībām, balstot to uz ekosistēmu metodi un, ja nepieciešams, nosakot ierobežojumus noteikta veida darbībām.
There is a desperate need for a system of spatial planning for maritime activities, based on an ecosystem approach that would, when necessary, place restrictions on activities (see page 34).