natgillin/translations-raw huggingface dataset:
par nediskrimināciju un iespēju vienlīdzību visiem — pamatstratēģija
on non-discrimination and equal opportunities for all - A framework strategy
Claire Gibault , Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komiteja
Claire Gibault , Committee on Women’s Rights and Gender Equality
SIEVIEŠU TIESĪBU UN DZIMUMU LĪDZTIESĪBAS KOMITEJAS ATZINUMS.................11
OPINION of the Committee on Women’s Rights and Gender Equality (*) 12
– ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 13. pantu, kurā Kopienai ir piešķirtas pilnvaras veikt attiecīgas darbības, lai cīnītos pret diskrimināciju dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai dzimumorientācijas dēļ,
– having regard to Article 13 of the Treaty establishing the European Community, pursuant to which the Community has the power to take appropriate action to combat discrimination based on sex, racial or ethnic origin, religion or belief, disability, age or sexual orientation,
– ņemot vērā Padomes 2000. gada 29. jūnija Direktīvu 2000/43/EK, ar ko ievieš vienādas attieksmes principu pret personām neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības,
– having regard to Council Directive 2000/43/EC of 29 June 2000 implementing the principle of equal treatment between persons irrespective of racial or ethnic origin
– ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 21. panta 1. punktu, kurā noteikts, ka ir aizliegta jebkāda veida diskriminācija, it īpaši diskriminācija dzimuma, rases, ādas krāsas, etniskās vai sociālās izcelsmes, ģenētisko īpašību, valodas, ticības vai pārliecības, politisko vai jebkuru citu uzskatu dēļ, diskriminācija saistībā ar piederību nacionālai minoritātei, diskriminācija īpašuma, izcelsmes, invaliditātes, vecuma vai dzimumorientācijas dēļ,
– having regard to Article 21(1) of the EU Charter of Fundamental Rights, which states that any discrimination based on any ground such as sex, race, colour, ethnic or social origin, genetic features, language, religion or belief, political or any other opinion, membership of a national minority, property, birth, disability, age or sexual orientation shall be prohibited,
– ņemot vērā dažādus ANO un Eiropas Padomes pieņemtos juridiskos dokumentus, kuros aizliegta diskriminācija attiecībā uz šajos dokumentos garantētajām tiesībām, un tostarp ņemot vērā Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvenciju, kā arī Eiropas Padomes Vispārējo mazākumtautību aizsardzības konvenciju,
– having regard to the various legal instruments adopted by the UN and the Council of Europe which contain a ban on any discrimination in respect of the rights which they are designed to protect, and in particular the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms and the Council of Europe’s Framework Convention for the Protection of National Minorities,
– ņemot vērā Komisijas paziņojumu „Nediskriminācija un iespēju vienlīdzība visiem — pamatstratēģija” ( KOM(2005)0224 ),
– having regard to the Commission communication entitled ‘Non-discrimination and equal opportunities for all – a framework strategy’ ( COM(2005)0224 ),
– ņemot vērā 2005. gada 28. aprīļa rezolūciju par romu stāvokli Eiropas Savienībā
– having regard to its resolution of 28 April 2005 on the situation of the Roma in the European Union
– ņemot vērā 2005. gada 8. jūnija rezolūciju par minoritāšu aizsardzību un diskriminācijas novēršanas politiku paplašinātajā Eiropā
– having regard to its resolution of 8 June 2005 on the protection of minorities and anti-discrimination policies in an enlarged Europe
Pieņemtie teksti, 8.6.2005., P6_TA(2005)0228 . ,
Texts adopted, 8.6.2005, P6_TA(2005)0228 . ,
– ņemot vērā pamattiesību ekspertu tīkla sagatavoto ikgadējo ziņojumu par 2004. gadu un šā tīkla tematisko ziņojumu par minoritātēm, kas publicēts tajā pašā gadā,
– having regard to the 2004 Annual Report drawn up by the Network of fundamental-rights experts and that network’s thematic report on minorities which was published in the same year,
– ņemot vērā Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas ziņojumu un Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas atzinumu ( A6‑0189/2006 ),
– having regard to the report of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs and the opinion of the Committee on Women’s Rights and Gender Equality ( A6‑0189/2006 ),
A. tā kā diskriminācijas novēršana ir būtiska integrācijas politikas sastāvdaļa, kas nodrošina sociālo kohēziju, un svarīgs līdzeklis, lai izskaustu sociālo atstumtību;
A. whereas the fight against discrimination is an essential aspect of any integration policy (which in itself serves to underpin social cohesion) and an essential weapon in the fight against exclusion,
B. tā kā diskriminācija lielā mērā rodas nezināšanas dēļ un ar šo nezināšanu saistītās bailēs no personas, kas ir citāda, un tā kā tas nozīmē, ka vispirms šīs problēmas cēloņi jānovērš ar mērķtiecīgiem pasākumiem, kuri paredz jau kopš bērnības veicināt iecietību un dažādību; šajā sakarā atgādinot, ka liela nozīme var būt programmu Socrates, Leonardo un Jeunesse izmantošanai;
B. whereas discrimination largely stems from ignorance (and hence fear) of other people and whereas the problem should therefore be tackled at source, by means of targeted actions designed to foster tolerance and diversity from early childhood; whereas the Socrates, Leonardo and Jeunesse programmes have a crucial role to play in this connection,
C. tā kā Eiropas Rasisma un ksenofobijas uzraudzības centrs uzskata, ka valsts iestāžu izplatītā praktiskā informācija par nediskrimināciju valstu mērogā joprojām ir ierobežota un ka tā plašākā apjomā jāsniedz mērķa grupām, kā arī šīs grupas atbalstošajām NVO; tā kā valdībām noteiktāk jāatzīst, ka pilsoniskā sabiedrība var būt efektīvs partneris rasu diskriminācijas izskaušanā, un tām jāatbalsta visi politiskie mērķi, kas paredz novērst jebkādu diskrimināciju;
C. whereas the EUMC states that dissemination by national authorities of practical information on non-discrimination at national level remains limited and needs to be extended to target groups and the NGOs which support them; whereas governments need to grant greater recognition to the fact that civil society can be an effective partner in combating racial discrimination and should support any policy objectives to counter discrimination,
D. tā kā Pamattiesību hartas 21. pantā, kas iekļauts Konstitucionālā līguma II-81. pantā, daudz plašāk nekā EK līguma 13. pantā ir uzskaitīti diskriminācijas iemesli, proti, diskriminācija ādas krāsas, sociālās izcelsmes, ģenētisko īpašību, valodas, politisko vai jebkuru citu uzskatu dēļ, diskriminācija saistībā ar piederību nacionālai minoritātei, diskriminācija īpašuma un izcelsmes dēļ; paužot nožēlu jo vairāk tāpēc, ka šo izvērstāko koncepciju konkrētos gadījumos neīsteno kā juridiski saistošu;
D. whereas Article 21 of the Charter of Fundamental Rights (which has been incorporated into Article II-81 of the Constitutional Treaty) has a wider scope than Article 13 of the EC Treaty, insofar as it mentions grounds for discrimination which are omitted from Article 13 - namely colour, social origin, genetic features, language, political or any other opinion, membership of a national minority, property and birth; regretting all the more that this broader concept has not been translated into a legally binding practical application,
E. tā kā ekspertu tīkls nesen atgādināja, ka, īstenojot tiesību aktus, kas pieņemti, pamatojoties uz EK līguma 13. pantu, dalībvalstīm jāuzņemas saistības ievērot vispārējos Kopienas tiesību aktu principos ietvertās pamattiesības, tostarp Eiropas Savienības Pamattiesību hartā minētās tiesības, brīvības un principus;
E. whereas, as recalled recently by the network of experts, in the implementation of the legislative instruments adopted on the basis of Article 13 of the EC Treaty, the Member States must undertake to comply with the fundamental rights enshrined in the general principles of EC law, including the rights, freedoms and principles mentioned in the Charter of Fundamental Rights of the European Union,
F. apzinoties, ka, likumdošanas procesā dažiem diskriminācijas veidiem veltot lielāku uzmanību, tiek radīta zināma diskriminācijas iemeslu hierarhija, kam nevajadzētu notikt;
F. aware of the fact that granting preferential legislative treatment to certain types of discrimination has the effect of placing grounds for discrimination in a kind of hierarchy which should not exist,
G. atgādinot, ka diskriminācijas jēdzienu izprot dažādi un atkarībā no šīs izpratnes to attiecina uz indivīda vai sabiedrības dzīvi, kā arī atgādinot, ka indivīda pilsoņu tiesību aizsardzību neīsteno ar tiem pašiem pasākumiem kā aizstāvot indivīdu grupu intereses;
G. whereas there are different ways of understanding the concept of discrimination (depending on whether it is viewed from an individual or collective point of view) and whereas upholding the rights of citizens as individuals does not require the same action as upholding the interests of groups of individuals,
H. tā kā, pirms lemt par to, vai tiesību aktos ir jāveic grozījumi un — apstiprinoša lēmuma gadījumā — kā tas jādara, ir svarīgi definēt, ko nozīmē „labvēlīga rīcība”; tā kā labvēlīga rīcība aptver pasākumus nevienlīdzības un diskriminācijas novēršanai un tā kā tas ir līdzeklis, lai veicinātu iedzīvotāju vienlīdzīgu pārstāvību jomās un līmeņos, kur ir svarīgi, lai sabiedrība kopumā būtu pārstāvēta taisnīgi; uzsverot, ka šo jēdzienu nevar ierobežoti piemērot nodarbinātībai un ka tas lietojams plašāk, ne tikai saistībā ar dzimumu līdztiesību;
H. whereas it is important to define what is meant by positive action before deciding whether the law should change and if so how; whereas positive action comprises the measures to be taken to tackle inequality and unlawful discrimination and is a tool designed to promote balanced representation of people in areas and at levels where the population as a whole must be represented in equitable fashion; stressing that this concept must not be confined to the employment sector and must go beyond mere equality between the sexes,
I. tā kā ar izglītību, kas veicina mieru, nevardarbību un starpkultūru dialogu, ir jāsekmē kultūra, kurā nav diskriminācijas;
I. whereas a culture of non-discrimination should be promoted through education that fosters peace, non-violence and intercultural dialogue,
J. apzinoties, ka, cenšoties izgaisināt senu netaisnību vai diskrimināciju, var izrādīties, ka kādu laiku ir jāizmanto labvēlīgi pasākumi, kas saistīti ar taisnīguma jēdziena tālredzīgu koncepciju un kas var būt ļoti dažāda veida; atgādinot, ka kvotu noteikšana jāuzskata par galēju pasākumu, kuru var piemērot tikai saskaņā ar Eiropas Kopienu Tiesas praksi, ievērojot proporcionalitātes principu;
J. aware of the fact that, in order to compensate for earlier injustices or discrimination, there may be a need for temporary recourse to positive measures based on a ‘proactive’ concept of justice and possibly taking very different forms; whereas the establishment of quotas must be regarded as an extreme measure which may be applied only in accordance with the case-law established by the European Court of Justice and with due regard to the proportionality criterion,
K. tā kā attiecībā uz dažām sabiedrības grupām, kuras atrodas sevišķi nelabvēlīgos apstākļos, piemēram, romi, vai kuru tiesības netiek ievērotas, piemēram, nepilsoņi, ir jāparedz labvēlīgi pasākumi, proti, īpaši tiesību akti, ja ir vēlme panākt viņiem garantētu iespēju reāli piedalīties sabiedrības dzīvē un tostarp politiskajā dzīvē tā, lai viņi varētu ietekmēt lēmumus, kas uz viņiem attiecas;
K. whereas in the case of certain particularly disadvantaged groups in society (such as Roma) or ones who are denied their rights (such as non-citizens), the adoption of positive measures – even of specific legislation – is essential if such people are to be able to participate actively in the life of their society (especially in political life) and hence to influence the decisions which affect them,
L. pievēršot uzmanību tam, ka dažās dalībvalstīs viens no rasu segregācijas veidiem ir īpašu klašu veidošana romu bērniem vai viņu ievietošana garīgi atpalikušām personām paredzētās iestādēs un ka steidzami ir vajadzīga rasu diskriminācijas novēršanas politika;
L. drawing attention to the fact that in certain Member States the practice of confining Romany children to special classes or to establishments set aside for the mentally handicapped smacks of racial segregation, and whereas a desegregation policy is required as a matter of urgency,
M. tā kā Vispārējās konvencijas Konsultatīvā komiteja mudina veikt labvēlīgus pasākumus sevišķi nelabvēlīgos apstākļos esošo minoritāšu pārstāvju atbalstam;
M. whereas the Advisory Committee of the Framework Convention encourages the introduction of positive measures in favour of members of minorities who are particularly disadvantaged,
N. tā kā ANO Ekonomisko, sociālo un kultūras tiesību komiteja uzskata, ka valstīm, kas noslēgušas Starptautisko paktu par ekonomiskajām, sociālajām un kultūras tiesībām, ir pienākums sniegt atbilstīgu prioritāru aprūpi cilvēkiem ar invaliditāti, lai sasniegtu mērķus par visu attiecīgo personu neierobežotu dalību un vienlīdzību sabiedrībā;
N. whereas the UN Committee on Economic, Social and Cultural Rights considers that there is an obligation for the States party to the International Covenant on Economic, Social and Cultural Rights to give appropriate preferential treatment to people with disabilities in order to achieve the objectives of full participation and equality within society for all persons with disabilities,
O. tā kā Eiropas Rasisma un ksenofobijas uzraudzības centrs atgādina, ka rasisma problēmas patieso apmēru un raksturu joprojām ir grūti novērtēt, jo daudzās dalībvalstīs nepastāv ne oficiāla, ne neoficiāla datu vākšana, vai tā ir neefektīva;
O. whereas the EUMC recalls that the true extent and nature of the problem of racism remains difficult to gauge, given the absence or ineffectiveness of both official and unofficial data collection in many Member States,
P. tā kā Eiropas Rasisma un ksenofobijas uzraudzības centrs uzsver, ka, nepastāvot oficiālai statistikai par etnisko, nacionālo un reliģisko piederību, būs grūti noteikt diskriminācijas patieso apmēru un sekmīgi izstrādāt tās izskaušanas politiku; tā kā nav pietiekamu statistikas datu, lai pierādītu un novērtētu diskrimināciju, nav iespējams izstrādāt nediskriminācijas stratēģiju, kuras pamatā būtu arī konstruktīvi pasākumi šo nelabvēlīgo grupu labā;
P. whereas, as the EUMC stresses, without official statistics on ethnic and national origin and on religion, a true insight into discrimination and the success of policies against it will be difficult to ascertain; the lack of sufficient statistical data to illustrate and evaluate discrimination makes it impossible to establish a non-discrimination strategy based, inter alia, on positive actions in favour of such groups,
Q. atgādinot, ka Kopienas līmenī personas datu apstrādi reglamentē Direktīva 95/46/EK un saskaņā ar ekspertu tīkla viedokli nepastāv pretrunas starp personas datu aizsardzību un diskriminācijas uzraudzību, izmantojot statistikas līdzekļus, ciktāl šādas uzraudzības mērķis ir panākt labāku izpratni par atsevišķu grupu pārāk lielu vai pārāk mazu pārstāvību konkrētās nozarēs vai atsevišķos līmeņos un konstatēt panākto attīstību, lai noteiktu, kā jārīkojas, un izraudzītos visefektīvāko rīcības veidu;
Q. whereas the processing of personal data is regulated at Community level by means of Directive 95/46/EC and whereas as the network of experts stressed, there is no conflict between personal-data protection and the monitoring of discrimination through statistical means, insofar as the objective of such monitoring is to gain a better understanding of the over- or under-representation of certain groups in particular sectors or at certain levels, and to measure progress, in order to identify the need to act and to select the most effective course of action,
R. tā kā, lai konstatētu netiešu diskrimināciju, ko nepārprotami aizliedz Kopienas tiesību akti, ir jābūt iespējai izmantot ticamus statistikas datus, tostarp attiecībā uz atsevišķām grupām ar raksturīgām iezīmēm; tā kā, ja statistika nav pieejama, netiešās diskriminācijas potenciālajiem upuriem trūkst būtiska līdzekļa, lai panāktu savu tiesību atzīšanu;
R. whereas the detection of indirect forms of discrimination (which are explicitly banned under Community law) must be based upon reliable statistics relating in particular to certain groups with special characteristics; whereas any unavailability of statistics will in effect deny potential victims of indirect discrimination access to a tool which is essential if their rights are to be recognised,
S. uzsverot, ka to pazīmju interpretācija, kuras dod iespēju secināt, ka pastāv tieša vai netieša diskriminācija, notiek saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem vai valsts praksi un ka pašreiz dalībvalstu ziņā ir statistikas datu kā pierādījumu daļas izmantošana, lai konstatētu netiešu diskrimināciju, un ka tas rada ne tikai zināmas atšķirības, bet arī liedz iespēju uzrādīt atsevišķus diskriminācijas veidus valstīs, kurās šādu praksi neatzīst,
S. pointing out that elements which may point to the existence of direct or indirect discrimination are interpreted in accordance with national law or national practices and that as things currently stand the use of statistics as evidence for the purpose of proving indirect discrimination is left to the Member States’ discretion, which not only leads to a degree of disparity but also makes it impossible in the Member States in which such a practice is not recognised for certain forms of indirect discrimination to be reported,
T. uzsverot, ka vienlīdzība un tiesības dzīvot no diskriminācijas un rasisma brīvu dzīvi ir tādas sabiedrības pamatprincipi, kuras locekļi ir pilnībā integrēti; tā kā Eiropas Savienības politikas virzieniem integrācijas un diskriminācijas jomā jābūt savstarpēji saskaņotiem; tā kā, ievērojot dalībvalstu tradīcijas un kultūras normas, „integrācijas” pamatā jābūt tādai vispārējai pieejai, kādu dalībvalstis pieņēma 2004. gadā pasludinātajos Integrācijas politikas kopējos pamatprincipos,
T. pointing out that equality and the right to live free from discrimination and racism are central elements for a society in which all its members are well integrated; whereas the EU’s policies for integration and discrimination should be consistent with each other; whereas, whilst Member States’ traditions and cultural norms must be respected, ‘integration’ should be based on a comprehensive approach such as that agreed by the Member States in the Common Basic Principles on Integration of 2004,
Vispārīgi apsvērumi
General considerations
3. uzskata, ka tas nozīmē apkopot dalībvalstīs īstenoto labo praksi diskriminācijas novēršanas jomā — praksi, kas dažās dalībvalstīs ir aptverošāka, izteiktāka un balstās uz stingrākiem pamatiem nekā citās, — un nodrošināt tās izplatīšanu salīdzinošās novērtēšanas procesā; uzskata, ka šajā sakarā būtu lietderīgi pastiprināt par diskriminācijas novēršanu atbildīgo valsts iestāžu tīklu ( Equinet ) un ka jāmudina visas dalībvalstis tajā iesaistīties, uzskata, ka šo informācijas apkopošanas un izplatīšanas, koordinācijas un ierosmju izstrādes uzdevumu ar laiku var uzticēt Pamattiesību aģentūrai;
Believes that the sound anti-discrimination practices introduced in the Member States, some of which are broader, stronger and more entrenched than others, should be brought together and disseminated by a process of benchmarking; believes that in this connection the network of Member State bodies responsible for combating discrimination (Equinet) could usefully be strengthened and that all the Member States should be encouraged to become involved in it; believes that the task of gathering and disseminating information and of providing coordination and impetus could eventually be entrusted to the Agency for Fundamental Rights;
6. pauž nožēlu, ka Pamattiesību harta nav padarīta par juridiski saistošu dokumentu, un pieprasa šo situāciju labot; pieprasa, lai Komisija, stingri un regulāri pārbaudot savu tiesību aktu un reglamentējošo aktu atbilstību Pamattiesību hartai, īpaši censtos atklāt jebkāda veida tiešu, bet vēl vairāk netiešu diskrimināciju, kas, īstenojot šos aktus, varētu rasties attiecībā uz dažādām personu kategorijām; uzskata, ka Komisijai, lai nodrošinātu visu savu ģenerāldirektorātu konsekventu politiku, jebkurš likumdošanas priekšlikums ir jāizvērtē no diskriminācijas ietekmes viedokļa; uzskata, ka Pamattiesību aģentūrai jābūt plaši iesaistītai šajā sakarā veiktajos ietekmes pētījumos;
Deplores the fact that the Charter of Fundamental Rights has not yet been made legally binding, and requests that this situation be remedied; is insistent that when the Commission performs the stringent, systematic checks which it has undertaken to carry out in order to ensure that its legislative and regulatory acts are compatible with the Charter of Fundamental Rights, it should make a particular effort to detect any form of discrimination (either direct or in particular indirect) which various categories of individual could suffer as a result of such acts; considers that the Commission should carry out a discrimination impact assessment on every legislative proposal to ensure policy consistency across the Commission DGs; thinks that the Agency for Fundamental Rights should be closely involved in the impact studies carried out in this connection;
8. uzsver, ka jēdzieni „labvēlīga rīcība” vai „apstiprinoša vienlīdzība”, vai arī „distributīva tiesībaizsardzība” ietver to pašu realitāti, kuras pamatnostādne ir atzīt, ka atsevišķos gadījumos diskriminācijas efektīva novēršana paredz varas iestāžu aktīvu iejaukšanos, lai atjaunotu nopietni apdraudētu līdzsvaru; uzstāj, ka šādu iejaukšanos nedrīkst pielīdzināt kādam diskriminācijas veidam, pat ne „labvēlīgam”, un ka labvēlīgas rīcības jēdzienu nedrīkst vienkāršot līdz kvotu idejai; atgādina, ka šie pasākumi var īstenoties visdažādākajos veidos, piemēram, kā garantētas darbā pieņemšanas intervijas, prioritāras iespējas iegūt konkrētu izglītību, kas dod iespēju strādāt noteiktā profesijā, kurā atsevišķas kategorijas ir maz pārstāvētas, tā var būt darba piedāvājumu izplatīšana pirmām kārtām noteiktās kopienās vai arī profesionālās pieredzes, ne tikai diplomu ņemšana vērā;
Points out that the concepts of ‘positive action’, ‘affirmative equality’ and ‘distributive justice’ reflect one and the same reality, the basis of which is an acknowledgement of the fact that in certain cases, effective action to combat discrimination requires active intervention by the authorities for the purpose of restoring a seriously compromised balance; stresses that intervention of this kind must not be regarded as a form of discrimination (not even as a ‘positive’ form) and that the concept of positive action cannot be reduced to the idea of a quota; points out that such actions may in practice take the most varied forms, such as a guarantee of recruitment interviews, priority access to certain types of training leading to jobs in which certain categories of people are under-represented, priority notification of job vacancies to certain communities and the taking into account of work experience rather than qualifications alone;
11. uzsver, ka romu izcelsmes migrantiem un nepilsoņiem jāgarantē vienlīdzīgas sociālās un politiskās tiesības, kā arī aicina dalībvalstis un kandidātvalstis izstrādāt stratēģiju, kuras mērķis ir palielināt romu un nepilsoņu piedalīšanos visu līmeņu vēlēšanās gan kā vēlētājiem, gan kandidātiem;
Stresses the fact that migrants of Roma origin and non-citizens must be granted equality in terms of social and political rights and calls upon the Member States and the applicant countries to draw up a strategy designed to increase the involvement of Roma and non‑citizens in elections (as both voters and candidates) at all levels;
Statistikas datu apkopošana
Collection of data