natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tā kā būtībā vairākums apdrošinājuma ņēmēju, kas nav no AK, savas polises iegādājās ELAS filiālēs ārpus AK, lielākajai daļai no viņiem bija liegts šis kompensācijas iegūšanas veids.
In essence, since most non-UK policyholders have purchased their policies from ELAS branches outside the UK, the vast majority of them were excluded from this avenue to redress.
Lai gan no liecībām izriet, ka FOD neapstiprināja nevienu sūdzību no Vācijas, šķiet, ka FOD ir izskatījis vismaz vienu sūdzību, ko iesniedzis apdrošinājuma ņēmējs no Īrijas.
While evidence suggests that no German complaint was accepted by the FOS, the latter appears to have dealt with at least one complaint from an Irish policyholder.
Tomēr nav skaidrs, uz kāda pamata FOD nolēma, vai sūdzība no Īrijas ir vai nav tā jurisdikcijā
It is not clear, however, on which basis the FOS decided whether or not an Irish complaint fell under its jurisdiction.
Šķiet, ka lēmums par jurisdikciju tika pieņemts labu laiku pēc sūdzību iesniegšanas, piemēram, B. Knowd gadījumā pēc 18 mēnešiem (skatīt H2 ). .
The decision on jurisdiction appears to have been taken a long time after some of the complaints were lodged, e.g. 18 months in the case of Ms KNOWD (see H2).
Šķiet, tolaik saistībā ar šo jautājumu valdīja apjukums ne tikai apdrošinājuma ņēmēju vidū, bet arī attiecīgo iestāžu vidū.
At the time, there seems to have been confusion about this issue, not only among policyholders but also among the institutions concerned.
c) AK parlamentārais ombuds
The UK Parliamentary Ombudsman
Kā minēts iepriekš, AK parlamentārais ombuds šobrīd veic izmeklēšanu, lai „ noteiktu, vai sakarā ar kļūdu pārvaldē, ko pieļāvušas valsts struktūras, kas atbildīgas par apdrošināšanas sabiedrības Equitable Life Society un/vai Valdības statistikas departamenta piesardzīgu uzraudzību, laika posmā pirms 2001. gada decembra indivīdiem ir nodarīta netaisnība; un ieteiktu atbilstošu kompensāciju par jebkuru nodarīto netaisnību ” ( WE 12
As mentioned above, the UK Parliamentary Ombudsman is currently carrying out an investigation " to determine whether individuals were caused injustice through maladministration in the period prior to December 2001 on the part of the public bodies responsible for the prudential regulation of the Equitable Life Assurance Society and/or the Government's Actuary Department; and to recommend appropriate redress for any injustice so caused " (WE 12
Ir svarīgi atzīmēt, ka ombuda izmeklēšana attiecas tikai uz periodu līdz 2001. gada decembrim, jo FPRI, kas no minētā datuma tika noteikta par vienīgo regulatoru, neietilpst ombuda jurisdikcijā.
It is important to note that her investigation only covers the period up to 1 December 2001, as the FSA, which was established as the sole regulator from that date, is not a body within her jurisdiction.
Turklāt ombuds var izmeklēt tikai tādas darbības, kas saistītas ar ELAS piesardzīgu regulēšanu, bet tas nevar izskatīt sūdzības par uzņēmējdarbības vadīšanu vai tirdzniecības jautājumiem.
Likewise, the Ombudsman can only inquire into the actions of those charged with the prudential regulation of ELAS, while she cannot consider complaints about the conduct of business or marketing issues.
Sūdzības AK parlamentārajam ombudam iesniedz AK Pārstāvju palātas loceklis.
Complaints to the UK Parliamentary Ombudsman have to be referred by a Member of the UK House of Commons.
Tādēļ, pēc T. Lake ( H1 ) teiktā, „ pie AK parlamentārā ombuda saistībā ar tiesību aktu īstenošanu var vērsties tikai Lielbritānijas valsts jautājumos ar parlamenta locekļa starpniecību ”.
According to Mr LAKE (H1) therefore, " the UK Parliamentary Ombudsman is not, as a matter of legal implementation, available to other than subjects of the British Crown through their Member of Parliament ".
Tādēļ, kā norādīja L. Seymour , „ Kopienas pilsonis, kas nav AK pilsonis, nevar vērsties pie AK parlamentārā ombuda ” ( H7 ).
Therefore, as Mr SEYMOUR pointed out, " a Community citizen from outside the UK cannot appeal to the UK Parliamentary Ombudsman " (H7).
Ombuda biroja sākotnējā nostāja, kas pausta tā vēstulē EMAG , bija tāda, ka starptautiskie apdrošinājuma ņēmēji (kas noslēguši līgumu ELAS filiālēs ārpus AK) netiek iekļauti izmeklēšanā ( WE 14
The original position taken by the Ombudsman's office as expressed in its letter to EMAG was such that international policyholders (who have contacted with ELAS' branches outside the UK) would not be covered by the investigation (WE 14
Tomēr parlamentārais ombuds mainīja šo nostāju pēc juridiskas konsultācijas saņemšanas.
However, the Parliamentary Ombudsman reversed this position after having obtained legal advice.
Saskaņā ar minēto vēstuli šī lēmuma pamatā bija AK Finanšu ministrijas apstiprinājums, ka praksē visas piesardzīgas regulēšanas darbības veica AK regulators un ka sūdzības par šādu regulēšanu tādējādi attiektos uz tiesībām un saistībām, kas radušās AK.
According to the letter, this decision was based on a confirmation by the UK Treasury that in practice all prudential regulation was undertaken by the UK regulator and that complaints about such regulation would therefore concern rights or obligations arising within the UK.
T. Lake ( H1 ) pauda viedokli, ka lēmums iekļaut izmeklēšanā starptautiskos apdrošinājuma ņēmējus bija „ saprātīgs pasākumus, nevis juridisks rīkojums ”.
Mr LAKE (H1) was of the opinion that the decision to cover international policyholders was " a discretionary measure and not a legal prescription ".
d) AK Finanšu pakalpojumu kompensācijas shēma
The UK Financial Services Compensation Scheme
FPKS savā tīmekļa vietnē
The FSCS states on its website
http://www.fscs.org.uk/ apgalvo, ka tā var izskatīt tikai sūdzības pret uzņēmumiem, kas attiecīgās konsultācijas sniegšanas laikā bija saņēmuši AK regulatora atļauju.
http://www.fscs.org.uk/ that it can only consider claims against firms that were authorised by a UK regulator at the time the advice was given.
Komisijas uzklausīto liecinieku kopējā nostāja ir tāda, ka FPKS principā neizskatītu prasības pēc kompensācijas, ko iesnieguši AK apdrošināšanas uzņēmumu ārzemju filiāļu klienti (skatīt, piemēram, E. Terták , H1 ; T. Lake , H1 ; M. J. Weyer , H3 ; M. O’Dea , H4 ; T. Steffen , H6 paziņojumus).
The common understanding of witnesses heard before the committee is such that the FSCS, in principle, would not cover claims for compensation from the customers of foreign branches of UK insurance undertakings (see, for instance, statements by Mr TERTÁK, H1; Mr LAKE, H1; Mr WEYER, H3; Ms O'DEA, H4, Mr STEFFEN, H6).
Pēc apdrošinājuma ņēmēju no Īrijas pieprasījumiem
Following requests from Irish policyholders
Saņemtajā ieteikumā bija minēts, ka apdrošinājuma ņēmēju no Īrijas situācija attiecībā uz tiesībām saņemt kompensāciju saskaņā ar minēto shēmu ir juridiski sarežģīta un „ tā būtu jāpārbauda ... katrā atsevišķā gadījumā ”.
The advice received was to the effect that the position of Irish policyholders regarding the right to compensation under the scheme is legally complex and "would need to be assessed ... on a case by case basis ."
WE 21
In WE 21
3. un 4. lpp.
Pages 3 and 4.
BaFin norāda, ka tā pārbaudīja, vai Equitable Life klienti no Vācijas varētu vērsties pie FPKS maksātnespējas gadījumā.
BaFin indicates that it examined whether German customers of Equitable Life could benefit from the FSCS in the event of insolvency.
Pēc BaFin informācijas, polises, ko klienti no Vācijas nopirkuši pirms FPKS izveides 2001. gada 1. decembrī (visas polises Vācijā tika nopirktas līdz šim datumam), ir aizsargātas, ja šādas polises pārdeva AK pilnvarots uzņēmums vai kāda no tā ES filiālēm un ja šādas polises jau uzraudzīja FPKS priekštecis Apdrošinājuma ņēmēju aizsardzības fonds, kas tika izveidots 1975. gadā.
According to them, policies signed by German customers before the creation of the FSCS on 1 December 2001 (which is the case for all German policies) are protected if they were signed with a UK authorised undertaking or one of their EU subsidiaries and if they already fell under the protection of its predecessor, the Policyholder Protection Fund, created in 1975.
Otrais nosacījums ir izpildīts tikai tad (gadījumā, ja „aizsargātais risks atrodas ārpus AK”
The second condition is only met (in case 'the protected risk is situated outside the UK'
Tas ir, tādi apdrošinājuma ņēmēji ar dalību apdrošinātāja peļņā, kuru pastāvīgā dzīvesvieta ir ārpus AK. ), ja polises tika nopirktas uzņēmumā, kas atrodas AK teritorijā.
i.e. with profits policyholders resident outside the UK. ) if the policies were signed with an establishment in the UK.
Kopš 1997. gada aizsardzība tika attiecināta arī uz polisēm, kas nopirktas filiālēs EEZ valstīs, bet tikai tad, ja saistību risks atrodas AK.
From 1997 onward, protection was extended to policies that were signed with subsidiaries in EEA countries, but only if the risk or commitment is situated in the UK.
Tādējādi saskaņā ar BaFin sniegto informāciju netiktu aizsargātas polises, ko ārzemju filiālēs nopirkuši AK pastāvīgi nedzīvojoši indivīdi, kas ir visbiežāk sastopamā situācija.
Hence, policies concluded with foreign branches by non UK residents, which represents the most typical situation, would not be protected according to the information received from BaFin.
Pēc T. Steffen ( H6 ) teiktā, „ šī situācija īpaši neizmainījās pēc 2002. gada, jo bija jāizpilda kritērijs, ka līgumam faktiski jābūt noslēgtam Lielbritānijā vai apdrošinātajam riskam joprojām jābūt Lielbritānijā, tas ir, apdrošinājuma ņēmējam jādzīvo Lielbritānijā.
According to Mr STEFFEN (H6) " this did not change significantly after 2002, as the criterion was either that the contract had actually to have been signed in Britain or the insured risk still had to be located in Britain, i.e. the policyholder had to live in Britain.
Pēc mūsu aplēsēm – un es neesmu par to pilnībā pārliecināts – šim kritērijam neatbilstu lielākais vairākums patērētāju no Vācijas.
In our estimation – and I cannot say this with absolute certainty – that would not apply to the great majority of customers in Germany .
Mēs tikāmies Bonnā, lai pārrunātu ar mūsu Lielbritānijas kolēģiem to, vai varētu būt atšķirība starp Lielbritānijas kompensācijas shēmu, kas pārsvarā tiek piemērota patērētājiem no Lielbritānijas, un aizsardzību, kura pieejama patērētājiem no Eiropas.
We had meetings in Bonn to discuss with our British colleagues whether there could be a gap between, on the one hand, the British compensation scheme, which basically applied to British customers, and the protection available to European customers.
FPRI ne reizi neapstrīdēja mūsu novērtējumu, ka patērētāji no Vācijas nebija aizsargāti, bet abas klātesošās puses izskatīja šo jautājumu, nenosakot nekādus tiesiskās aizsardzības veidus ”.
At all events the FSA did not contest our assessment that German customers were not protected, but we both considered this point without identifying any possible remedy ".
J. Holmes sagatavotais WE 84
WE 84
24. lpp. šajā sakarā attiecas uz EK līguma 12. pantu, kurā noteikts, ka ir aizliegta jebkāda diskriminācija attiecībā uz tautību, un uzsvērts, ka „ pastāvīga dzīvesvieta Kopienas tiesu praksē ir cieši saistīta ar tautību ”.
Page 24. by Mr HOLMES in this context refers to Article 12 of the EC Treaty which provides that any discrimination on the grounds of nationality shall be prohibited and stressing that " residency is recognised in Community case-law as a close proxy for nationality ".
Tādējādi var uzskatīt, ka prasības par pieeju AK kompensācijas shēmai diskriminē AK nedzīvojošas personas un tādējādi ir pretrunā EK līguma 12. pantam.
It may therefore be considered that requirements for access to the UK compensation scheme discriminates against non-UK residents and therefore breaches Article 12 of the EC Treaty.
Tomēr jautājumam par pieeju garantiju shēmām ir bijusi maza praktiska nozīme ELAS cietušajiem, jo AK shēma nekad netika izmantota, ņemot vērā, ka ELAS pildīja savas saistības un nebija maksātnespējīgs.
However, the question of access to guarantee schemes has been of little practical relevance to ELAS victims, since the UK scheme has never come into play, given that the Society was neither at default nor insolvent.
Kopumā šķiet, ka apdrošinājuma ņēmējiem, kas nav no AK, parasti nav pieejamas abas AK struktūras, kuras paredzētas apdrošināšanas sūdzību vai apdrošināšanas uzņēmumu trūkumu izskatīšanai (FOD un FPKS).
In summary, it appears that non-UK policyholders generally have no access to the two UK bodies designed to deal with insurance complaints or insurance undertaking failures (FOS and FSCS).
Tāpēc E. Terták ( H1 ) secināja, ka „ Equitable Life apdrošinājuma ņēmēji no AK nepārprotami ir neizdevīgā situācijā ”.
Mr TERTÁK (H1) therefore concluded that, " non UK Equitable Life Members are clearly in an unfavourable position ."
M. J. Weyer ( H3 ) ierosināja, ka tiesvedība būtu „ tiešām vienīgais atzīstamais tiesiskās aizsardzības veids, kas pieejamas patērētājiem no Eiropas ”.
Mr WEYER (H3) suggested that court action would " really [be] the only recognisable legal remedy available to the European consumer ".
Ņemot vērā pašreizējo neapmierinošo situāciju, pēc E. Terták ( H1 ) teiktā, Komisija „ jau kādu laiku sadarbojas ar dalībvalstīm apdrošināšanas garantiju shēmas sakarā un pašlaik apsver, vai iesniegt izskatīšanai priekšlikumu direktīvai, lai pieprasītu katrai dalībvalstij izveidot šādu shēmu, attiecinot to gan uz pašmāju, gan ES ārzemju filiāļu klientiem un kompensācijas saņēmējiem ”.
Given the currently unsatisfactory situation, the Commission has " been working with Member States for some time on the subject of insurance guarantee schemes and is currently considering whether to table a proposal for a Directive to require each Member State to establish such a scheme covering both domestic and EU foreign branches customers and beneficiaries ", according to Mr TERTÁK (H1).
C. Maxwell no AK Finanšu ministrijas ( H4 ) arī principā pauda atbalstu Eiropas direktīvai attiecībā uz apdrošināšanas garantiju shēmām: „ Atšķirībā no situācijas bankas noguldījumu jomā pašlaik nav Eiropas sistēmas valsts apdrošināšanas kompensācijas shēmu darbībai. ...
Mr MAXWELL of HM Treasury (H4) also expressed support, in principle, for a European Directive covering insurance guarantee schemes: " Unlike in the case of banking deposits, there is currently no European framework for the operation of national insurance compensation schemes. ...
AK ir norādījusi, ka tā nestātos ceļā rūpīgi pamatotam priekšlikumam.
The UK has indicated that it would not stand in the way of a soundly based proposal.
Bet jebkāds priekšlikums direktīvai par apdrošināšanas garantiju shēmu var būt tikai daļa no sistēmas, kurā jāiekļauj uzlabota sadarbība starp izcelsmes un reģistrācijas valsts uzraudzības iestādēm. ”
But any proposal for a Directive on insurance guarantee schemes can only be one part of a system that must include improved co-operation between home and host state supervisors. "
Arī T. Steffen no BaFin teica, ka „ mēs ar lielu interesi sekojam līdzi turpmākajai diskusijas attīstībai Eiropas dalībvalstu starpā par aizsardzības shēmu saskaņotu tiesību sistēmu Eiropas Savienībā, ... un Vācija konstruktīvi piedalās šajos centienos ” ( H6 ).
Similarly, Mr STEFFEN from BaFin said that " we watch with great interest the further development of discussions between the European Member States on a harmonised legal framework for protection schemes in the European Union ... and Germany is participating constructively in these efforts " (H6).
Attiecībā uz iespējamu tiesvedību pret apdrošinājuma sniedzējiem Padomes Regulā (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās ir vispārēji noteikts, ka šī jurisdikcija tiek īstenota dalībvalstī, kurā atbildētājam ir juridiskā adrese neatkarīgi no viņa vai viņas tautības.
As far as possible court action against insurance providers is concerned, Council Regulation (EC) No 44/2001 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters provides in general that jurisdiction is exercised in the Member State in which the defendant is domiciled regardless of his or her nationality.
3. nodaļā (8.–14. pantā) ir noteiktas īpašas normas attiecībā uz lietām, kas saistītas ar apdrošināšanu.
Section 3 (Articles 8 to 14) lays down specific rules for matters relating to insurance.
9. panta 1. punktā ir noteikts, ka „ apdrošinātāju var iesūdzēt a) tās dalībvalsts tiesās, kurā tam ir juridiskā adrese, vai b) citā dalībvalstī, gadījumā ja apdrošinājuma ņēmējs iesniedzis prasību ... tās dalībvalsts tiesās, kurā prasītājs pastāvīgi dzīvo ”.
Article 9 paragraph 1 stipulates that " an insurer domiciled in a Member State may be sued (a) in the courts of the Member State where he is domiciled, or (b) in another Member State , in the case of actions brought by the policyholder ... in the courts for the place where the plaintiff is domiciled ".
9. panta 2. punktā noteikts, ka „ tiek uzskatīts, ka apdrošinātājam, kuram nav juridiskās adreses kādā no dalībvalstīm, bet ir filiāle, aģentūra vai cita struktūrvienība vienā no dalībvalstīm, juridiskā adrese ir tajā dalībvalstī, kurā rodas strīds par šādas filiāles, aģentūras vai struktūrvienības darbībām ”.
Article 9 paragraph 2 specifies that " an insurer who is not domiciled in a Member State but has a branch, agency or other establishment in one of the Member States shall, in disputes arising out of the operations of the branch, agency or establishment, be deemed to be domiciled in that Member State ".
Šī regula arī nodrošina attiecīgās dalībvalsts sprieduma atzīšanu un īstenošanu.
The Regulation also provides for the recognition and enforcement of judgements by the Member States concerned.
No tā izriet, ka apdrošinājuma ņēmējiem no Īrijas/Vācijas, kas noslēguši līgumu ar Equitable Life AK, būtu iespēja iesūdzēt uzņēmumu tiesā vai nu AK, vai valstī, kurā tiem ir pastāvīga dzīvesvieta, kas, visticamāk, būs Īrija/Vācija.
It follows that Irish/German policyholders, who have contracted with Equitable Life in the UK, would have the choice of suing the company either in the UK or in the country where they are domiciled, which will most likely be Ireland/Germany.
No otras puses, apdrošinājuma ņēmējiem no Īrijas/Vācijas, kas noslēguši līgumu ar Equitable Life filiālēs Īrijā/Vācijā, būtu jāsūdz ELAS tiesā Īrijā/Vācijā (ja vien to pastāvīgā dzīvesvieta nav citā dalībvalstī).
On the other hand, Irish/German policyholders who have contracted with Equitable Life's branches in Ireland/Germany would have to sue Equitable in Ireland/Germany (unless they are not domiciled in another Member State).
Vairums apdrošinājuma ņēmēju no Īrijas/Vācijas iegādājās savas polises ELAS filiālēs Īrijā/Vācijā, tādēļ viņiem būtu jāsūdz ELAS tiesā šajās valstīs.
The vast majority of Irish/German policyholders have purchased their policies from ELAS branches in Ireland/Germany, so they would have to sue the Society there.
Konsolidētās Dzīvības apdrošināšanas direktīvas 32. pantā ir noteiktas normas attiecībā uz to, kādi tiesību akti ir piemērojami apdrošināšanas līgumiem.
Article 32 of the consolidated Life Assurance Directive lays down rules as to which law is applicable to the insurance contracts.
Atbilstīgi dzīvības apdrošināšanas līgumu reglamentē tās dalībvalsts tiesību akti, kurā ir radušās saistības, tas ir, dalībvalsts, kurā apdrošinājuma ņēmējam ir pastāvīga dzīvesvieta.
Accordingly, a life assurance contract is governed by the law of the Member State of the commitment, i.e. the Member State where the policyholder has his habitual residence.
Ja attiecīgās valsts tiesību akti to pieļauj, puses var izvēlēties citas valsts tiesību aktus.
Where the law of that State so allows, the parties may choose the law of another country.
Gadījumā ja apdrošinājuma ņēmējs ir fiziska persona un pastāvīgi dzīvo dalībvalstī, kuras pilsonis viņš nav, puses var izvēlēties tās valsts tiesību aktus, kuras pilsonis viņš ir.
In any event, where the policyholder is a natural person and has his habitual residence in a Member State other than the State of his nationality, the parties may choose the law of the State of which he is a national.
Tomēr iepriekš minētās normas neierobežo foruma tiesību aktu normu piemērošanu situācijā, kad šīs normas ir saistošas, neatkarīgi no tiesību aktiem, kas pretējā gadījumā piemērojami attiecīgajam līgumam.
However, the above rules do not restrict the application of the rules of the law of the forum in a situation where those rules are mandatory, irrespective of the law otherwise applicable to the contract.
Ar piemēru palīdzību ES 3
By way of example, ES 3
68.–70. lpp. pārbaudīta tiesību izvēle tiem apdrošinājuma ņēmējiem no Vācijas, kas iesnieguši prasības pret ELAS: „ Tas, vai apdrošinājuma ņēmēji no Vācijas var iesniegt prasības saskaņā ar Anglijas tiesību aktiem Vācijas tiesā, ir atkarīgs no starptautisko privāttiesību principiem.
Pages 68 to 70. examines the choice of law for German policyholders in pursuing claims against the Society: " Whether German policyholders can invoke claims under English law in a German court depends on principles of private international law.
Tiek piemērotas dažādas normas atkarībā no prasības veida, ko apdrošinājuma ņēmējs vēlas iesniegt. ”
Different rules apply depending on the type of claim that the policyholder wishes to pursue. "
Attiecībā uz līgumiskajiem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem ES 3 ir secināts, ka, „ ja apdrošinājuma ņēmējs no Vācijas slēdz līgumu ar Equitable Life, šo līgumu un iespējamos pārkāpumus, kas var rasties saskaņā ar šo līgumu, pēc noklusējuma reglamentē Vācijas tiesību akti.
As regards contractual remedies, ES 3 concludes that " in the case of a German policyholder concluding a contract with Equitable Life, the default law that governs the contract and possible breaches of obligations arising under the contract is German law.
Puses var izvēlēties citus tiesību aktus, bet viņu izvēle ir ierobežota.
The parties may choose another law but their choice is restricted.
Anglijas tiesību aktus var izmantot, ja AK pilsonis pastāvīgi dzīvo Vācijā. ...
English law may be elected if a UK national has his/her habitual residence in Germany . ...
[Ja] Equitable Life nav veikusi apdrošināšanas uzņēmējdarbību Vācijā nedz ar filiāles vai pārstāvniecības, nedz ar aģentu palīdzību, līguma puses var izvēlēties jebkurus tiesību aktus, ja apdrošinājuma ņēmējs pastāvīgi dzīvo Vācijā ”.
[If] Equitable Life has pursued the activity of insurance in Germany neither through subsidiaries or branches nor through agents, the parties to the contract can choose any law if the policyholder has his/her habitual residence in Germany ."
Attiecībā uz likumā noteiktiem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem ES 3 ir minēts, ka, „ ja apdrošinājuma ņēmējs, kas pastāvīgi dzīvo Vācijā (un tādēļ viņa/viņas īpašums atrodas Vācijā) un kas ir cietis finansiālus zaudējumus Equitable Life vai kāda no tā darbinieku izvairīgas rīcības rezultātā, šis apdrošinājuma ņēmējs var izvēlēties, vai izmantot tiesiskās aizsardzības līdzekļus saskaņā ar Vācijas vai Anglijas tiesību aktiem ”.
With reference to tort law remedies, ES 3 states that " in the case of a policyholder with his/her habitual residence in Germany (and therefore his/her assets in Germany) who has suffered financial loss due to the tortuous acts of Equitable Life or one of its employees, the policyholder has the choice whether to pursue remedies under German or English law. "
T. Steffen ( H6 ) komentēja, ka viņš „ nevar kritizēt šo tiesisko risinājumu, tā ir patērētāju aizsardzība labākajā nozīmē ”.
Mr STEFFEN (H6) commented that he " cannot make any criticism of this legal solution, it is consumer protection in the best sense ".
Viņš norāda uz to, ka apdrošinājuma ņēmējiem, kas nav no AK, problēmas gadījumā „ nav jāuzskata Lielbritānijas tiesību akti ” par priekšrocību.
He regards the fact that non-UK policyholders when a problem arises " do not have to contend with British law " as an advantage for them.