natgillin/translations-raw huggingface dataset:
60. aicina Komisiju un Padomi ar savu vietējo pārstāvniecību un vēstniecību starpniecību regulāri informēt sievietes, kuras vēlas pārceļot uz ES, iepazīstinot viņas ar likumīgas imigrācijas metodēm, paredzamajām tiesībām un pienākumiem, kā arī Eiropas sabiedrībā valdošajām pamatvērtībām un principiem;
Calls therefore on the Member States to develop development policies and specific programmes designed to ensure that medical, social and psychological care is provided to female victims of conflict-induced displacement and other female migrants who suffer from the mental, physical and social consequences of their displacement;
66. aicina Komisiju un dalībvalstis pastiprināt dialogu ar sieviešu migranšu izcelsmes valstīm, lai veicinātu sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības ievērošanu, kā arī cīnītos pret nabadzību un sieviešu ekonomisko atkarību;
Calls on the Commission and the Member States to intensify their dialogue with women migrants' countries of origin with a view to promoting respect for women's rights and gender equality, and combating poverty and the economic dependence of women;
72. aicina Komisiju un dalībvalstis izstrādāt dažādas jauniešu apmaiņas programmas, ierosināt iniciatīvas saskaņā ar Septīto pētniecības pamatprogrammu un veicināt ciešākas kultūras un izglītības saiknes ar attiecīgajām trešām valstīm, pastiprināt sinerģiju starp ES un jaunattīstības valstu izglītības iestādēm, kā arī atbalstīt reintegrācijas pasākumus;
Calls on the Commission and the Member States to develop various youth exchange schemes (to take initiatives under the 7th research framework programme and to promote closer cultural and educational links with the third countries concerned; strengthening cooperation between educational establishments in the EU and the developing countries and to support reintegration measures;
79. aicina visas ES dalībvalstis ratificēt Starptautisko konvenciju par migrantu tiesību aizsardzību un pilnībā ievērot starptautiskās saistības par migrantu un viņu ģimeņu aizsardzību;
Notes the increased exploitation of migrant workers and calls on the Member States to ensure the enforcement of European and national employment legislation and to provide all migrant workers with legal and civil protection against abuse and exploitation;
84. aicina dalībvalstis pēc tam, kad ir apstiprināts pieprasījums par ģimenes apvienošanos, juridiskā statusa galvenā turētāja laulātajam/-ai un bērniem piešķirt patstāvīgu statusu un darba atļauju, lai pilnībā nodrošinātu viņu tiesības un atvieglotu sociālo integrāciju;
Demands that the Member States ensure that an autonomous status and a work permit are granted to the spouse and children of the principal legal status holder once the request for family reunification is accepted, in order to guarantee and protect their rights fully and facilitate their social integration;
87. aicina Komisiju un Padomi par Eiropas Savienības prioritāti uzskatīt cīņu pret cilvēku tirdzniecību, kas saistīta ar migrāciju, un šim mērķim piešķirt atbilstīgus finanšu līdzekļus; uzskata, ka šai prioritātei jābūt iekļautai rīcības plānā, ko pašreiz izstrādā, ka īpaša uzmanība jāvelta visneaizsargātākajām migrantu grupām, it īpaši sievietēm un nepilngadīgajiem, kā arī jāuzsver nepieciešamība sadarboties ar izcelsmes un tranzīta valstīm;
Calls on the Commission and the Council to ensure that the fight against trafficking in human beings linked to migration is given EU priority status and that adequate financial resources are devoted to this action; considers that the plan of action in preparation should reflect this priority, attach particular importance to the most vulnerable people, particularly women and children, and insist on the necessary collaboration with countries of origin and of transit;
90. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei un Komisijai, kā arī ES dalībvalstu un ĀKK valstu valdībām, ĀKK un ES Padomei un ĀKK un ES Apvienotajai parlamentārajai asamblejai.
Instructs its President to forward this resolution to the Council and Commission, the governments of the EU Member States and ACP countries, the ACP EU-Council and the ACP-EU Joint Parliamentary Assembly.
Šī patstāvīgā ziņojuma mērķis ir analizēt saikni starp starptautisko migrāciju un attīstību, lai varētu izstrādāt ieteikumus Eiropas Savienības sadarbības un attīstības politikai.
The aim of this own-initiative report is to analyse the link between international migration and development as a basis for drawing up recommendations for the European Union’s cooperation and development policy.
XXI gadsimta sākumā pasaulē ir 175 miljoni migrantu (3% pasaules iedzīvotāju).
At the beginning of the 21st century, there are 175 million migrants in the world (3% of the world population).
Šis skaitlis 40 gados ir palielinājies gandrīz trīs reizes.
This figure has virtually tripled in 40 years.
40% migrantu dzīvo jaunattīstības valstīs.
40% of migrants live in developing countries.
Migrantiem ir dažāda motivācija.
The reasons for migration vary.
Demogrāfiskā situācija un nabadzība ir vissvarīgākie faktori.
Population growth and poverty are essential factors.
Tomēr migrācijas procesos liela nozīme ir arī tautu vēsturei, kultūras saitēm, valodiskajam tuvumam vai nedemokrātiskiem režīmiem.
However, the history of particular countries, cultural links, language and anti-democratic regimes are also important factors in the migration process.
Eiropas Savienībai šajā jomā ir liela nozīme, un tai migrācija ir jāpadara par attīstību veicinošu faktoru.
The European Union has a major role to play in making migration a lever of development.
Šis ziņojums ir iecerēts, kā „instrumentu kaste”, kuru Eiropas Savienība var izmantot šī mērķa sasniegšanai.
This report is intended as a ‘tool box’ from which it can draw ideas in pursuing this objective.
Tomēr tas nevar būt izsmeļošs divu iemeslu dēļ:
However, it cannot be exhaustive, for two reasons.
- tā mērķis nav analizēt ES un tās dalībvalstu migrācijas politiku,
– Its purpose is not to give an opinion on the migration policies of the EU and its Member States.
- attiecībā uz pašu attīstības dimensiju šis ziņojums nepretendē uz to, ka tas varētu izsmelt tik plašu tēmu; ir tikai ieskicētas dažas pārdomas vai ieteikumi, kas nākotnē būs jāattīsta tālāk.
– On the development dimension itself, the report does not in any way claim to provide a comprehensive picture of such a vast subject; some ideas or recommendations will only be outlined and will need to be developed at a later stage.
I. Migrācijas jautājums: ES sadarbības politikas uzdevums
(I) The migration issue: a challenge for EU cooperation policy
A. Jauna pieeja
A - A new approach
Eiropas Savienības migrācijas politikas pamatā ir divas ilūzijas.
EU migration policy is based on two illusions.
Ilūzija, ka mēs robežas varam padarīt nepārvaramas.
An illusion that borders can be made watertight
ES un tās dalībvalstis savās attiecībās ar trešām valstīm migrācijas jautājumu redz kā tikai savas ierobežojošās migrācijas politikas turpinājumu.
The EU and its Member States consider the migration issue in their relations with third countries merely as an extension of their restrictive migration policies.
Tāpēc to nostāja galvenokārt balstās uz aizsardzību un drošību, kas savukārt visu atbildību uzliek Dienvidu valstīm (mūsu migrācijas politikas īstenošana tiek uzticēta citiem).
They therefore have a defensive and security approach to the issue, which tends to leave all the responsibility to Southern countries (‘outsourcing’ of our migration policy).
Šis jautājums uz šo ziņojumu neattiecas.
This is not the subject of this report.
Referente tomēr vēlas uzsvērt, ka ES šos migrācijas un attīstības jautājumus varēs ietekmēt tikai tad, ja šie principi mainīsies.
However, the rapporteur wishes to stress that the EU will only be able to tackle these migration and development issues by taking the opposite approach.
Ilūzija, ka migrāciju izskaidro tikai nabadzība .
The illusion that migration is only based on poverty
Pretēji pieņemtajiem uzskatiem attīstība savā sākumposmā izraisa migrācijas pastiprināšanos, nevis samazināšanos.
Contrary to the established view, development initially leads to higher migration levels rather than a slowing down of the process.
Tāpēc atbalsta palielināšana nav vienīgais risinājums.
Increasing aid is therefore not enough as a means of tackling the problem.
Tas ir obligāts, bet nepietiekams nosacījums.
It is necessary, but not sufficient.
Tātad Eiropas Savienības pieeja ir jāpārskata.
The European Union’s approach therefore needs to be reconsidered.
Tās pamatā jābūt novatoriskiem līdzekļiem, lai atzītu un sekmētu migrantu nozīmi cīņā pret nabadzību un attīstības veicināšanā.
It should be based on innovative tools in order to recognise and promote the role of migrants in fighting poverty and development.
Mums ir jāpāriet no principa „lielāku attīstību mazākai migrācijai” uz principu „labāka migrācijas pārvaldība lielākai attīstībai”.
We should move from an approach based on ‘more development for less migration’ to ‘improved management of migration for more development’.
Tai vairāk uzmanības jāpievērš Āfrikai un migrācijai no Dienvidiem uz Dienvidiem.
Such a policy should be more focused on Africa and South-South migration.
Āfrikas Savienība pēc Āfrikas Komisijas priekšsēdētāja A. Konaré ierosmes migrāciju ir padarījusi par vienu no savas darbības galvenajām jomām.
Under the impetus of A. Konaré, President of the African Commission, the AU has chosen to consider migration as a key issue for its action.
Eiropas Savienībai migrācijas jautājumam ir jāpiešķir prioritāte Eiropas un Āfrikas darba kārtībā un politiskajā dialogā.
The EU should place the migration issue at the top of the agenda and of political dialogue between Europe and Africa.
B. Jauni instrumenti
B - New instruments
Eiropas Savienība pēdējo mēnešu laikā ir analizējusi migrācijas un attīstības jautājumu.
The European Union has, over the last few months, made a pertinent analysis of the issue of migration and development.
Bet tai patlaban nav neviena instrumenta, kas būtu piemērots šo mērķu sasniegšanai.
However, it does not yet have any suitable instrument to pursue its objectives.
Ievērot politiskās saistības, ko ES 2005. gadā uzņēmās attīstības atbalsta jomā (0,7% NKP laikposmā līdz 2015. gadam, divkāršot atbalstu Āfrikai laikposmā līdz 2010. gadam).
Honouring the political commitments made in 2005 by the EU on development aid (0.7% of GDP by 2015, doubling aid to Africa by 2010).
a) Jautājumu par migrāciju un tās ietekmi uz attīstību iekļaut Tūkstošgades attīstības mērķos.
(a) Incorporating the issue of migration and its impact on development into the MDGs
Migrācijas jautājums skar visus Tūkstošgades attīstības mērķus, bet tas skaidri nav minēts nevienā.
Migration is an underlying theme in all the MDGs but is not mentioned explicitly.
b) Jautājumu par migrāciju izvirzīt ĀKK un ES partnerattiecību centrā.
(b) Placing the migration issue at the heart of the ACP-EU partnership
Iniciatīvas attiecībā uz migrāciju ir jāiekļauj sarunās, kas notiek par ekonomisko partnerattiecību nolīgumiem, pamatojoties uz Kotonū Nolīguma 13. pantu.
Initiatives relating to migration should be included in the current negotiations on EPAs, pursuant to Article 13 of the Cotonou Agreement.
ĀKK un ES mehānismam migrācijai , kam piešķirti 25 miljoni EUR un kas stāsies spēkā 2006. gada beigās, jādod iespēja pastiprināt ĀKK valstu iespējas migrācijas jomā.
The ACP-EU facility on migration , amounting to EUR 25 million, which is to be set up at the end of 2006, should help to strengthen the ACP countries' capacities in the field of migration.
a) Īpašs fonds , kam ir pietiekami elastīga un efektīva pārvaldība, lai finansētu attīstības atbalsta pasākumus.
(a) A specific fund based on sufficiently flexible and reactive management to finance co-development measures.
ES rīcībā pašreiz ir programma AENEAS .
The EU currently has the AENEAS programme.
Bet to plaši izmanto robežu aizsardzības pasākumiem un pētījumiem, kuru svarīgums dažreiz ir apšaubāms.
However, this programme is mostly used for border protection measures and studies, some of which are of dubious value.
Šai programmai, kā arī tās pēctecei 2007. gadā ir reāli jāīsteno tāda stratēģija, kas paredz pastiprināt migrācijas ieguldījumu attīstībā, jo īpaši finansējot līdzattīstības mikroprojektus.
This programme, and the programme which will follow in 2007, must genuinely be used to serve a strategy to boost the contribution of migration to development, in particular through the funding of co-development micro-projects.
b) Garantijas fonds , lai nodrošinātu migrantu mikroprojektu pastāvīgumu un lai pēc iespējas palielinātu to ietekmi uz attīstību.
(b) A guarantee fund to guarantee migrants’ micro-projects in the long term and maximise their impact on development.
Šim jautājumam par garantiju ir ļoti liela nozīme.
This guarantee aspect is fundamental.
Šāda instrumenta pietrūkst visiem esošajiem mehānismiem, lai varētu „pāriet nākamajā līmenī” un mikrouzņēmējiem dot iespēju savu darbību attīstīt un veidot MVU.
This is what is lacking in all the current arrangements in order to ‘move to the next stage’ and enable micro-companies to develop their activities and create SMEs.
A. Veicināt līdzattīstību un šo principu nostiprināt ES dokumentos
A - Promoting co-development and enshrining it in European texts
Līdzattīstība nozīmē bagātajās valstīs izveidojušos migrantu kopienu potenciāla izmantošanu viņu izcelsmes valsts attīstības labā.
Co-development means the promotion of the potential of migrant communities established in rich countries to serve development in their own countries of origin.
Tas var migrāciju pārveidot attīstību veicinošā faktorā, pateicoties tautu savstarpējai palīdzībai.
Its ultimate purpose is to make migration a lever of development through mutual aid between countries.
B. Sekmēt līdzekļu sūtīšanu
B - Encouraging the transfer of funds
Līdzekļu sūtīšana uz izcelsmes valstīm (232 miljardi dolāru 2005. gadā, no kuriem 167 nosūtīti elektroniski) lielā mērā pārsniedz attīstības atbalstu, neņemot vērā neoficiālus sūtījumus, kuru apjomu lēš uz apmēram 50% no oficiālajiem skaitļiem.
The amounts transferred to countries of origin (USD 232 billion in 2005, including 167 transfers to developing countries) are well in excess of ODA, without taking account of informal transfers, which are estimated at least 50% of the official figure.
Lielākoties šos līdzekļus izmanto ģimeņu patēriņam, bieži vien lai nenomirtu badā.
The bulk of these funds is used for family consumption needs, often so as to avoid dying of hunger.
Tikai nelielu daļu šo pārskaitījumu izmanto ieguldījumu finansēšanai.
Only a small proportion of these transfers are used to finance investments.
ES politikai pēc iespējas ir jāpalielina to ieguldījums izcelsmes valsts attīstībā:
EU policy should maximise their contribution to development in the countries of origin:
- jāsekmē un jāatvieglo migrantu līdzekļu sūtīšana,
– encouraging and facilitating transfers of migrants’ funds,
- finanšu pakalpojumi jāpadara migrantiem pieejamāki,
– improving migrants’ access to financial services,
- repatriētie migrantu līdzekļi jāievirza produktīvos ieguldījumos.
– channelling the transfer of migrants’ funds towards productive investment.
C. Novērst intelektuālā darbaspēka noplūdi un mazināt tās negatīvo ietekmi uz attīstību.
C - Preventing the brain drain and mitigating its adverse effect on development
Daudzās Dienvidu valstīs migrācija nozīmē to, ka projām dodas tie pilsoņi, kam ir vislabākā izglītība un kas ir visuzņēmīgākie.
In many Southern countries, migration is synonymous with the loss of their best trained and most enterprising citizens.
Šī intelektuālā darbaspēka noplūšana atņem Dienvidu valstīm ieņēmumus un liedz gūt „peļņu no ieguldījumiem”, kas veikti šo personu izglītībai.
This brain drain is depriving Southern countries of income and preventing them from benefiting from a ‘return on investment’ devoted to training such people.
Vēl nopietnāk ir tas, kad tad, kad tā skar veselības aprūpes vai izglītības nozares speciālistus, migrācija Dienvidu valstīs kaitē svarīgu pakalpojumu sniegšanai un kvalitātei.
A more serious consequence is that the migration of professionals in the health and education sectors is jeopardising the supply and quality of essential services in Southern countries.
Āfrikas veselības aprūpes sistēmu krīzes smagums prasa steidzamu un konkrētu risinājumu.
The crisis affecting African health systems is extremely serious and calls for an urgent and specific response.
Dienvidos ir jāīsteno stratēģijas, kuru mērķis ir „izglītot un paturēt”.
Strategies aimed at ‘training and retaining’ must be implemented in the South.
Ziemeļos ir jāveic pasākumi, kuru mērķis ir regulēt Dienvidu darba ņēmēju pieņemšanu darbā saistībā ar ES un valstu „labas prakses kodeksiem”.
In the North, measures aimed at disciplining recruitment of workers from the South should be adopted as part of European and national ‘codes of conduct’.
Galvenajam ir jābūt mērķim sekmēt intelektuālā darbaspēka apriti, lai kompensētu „noplūdes” negatīvās sekas.
The main priority should be to promote brain ‘circulation’ in order to offset the adverse effects of the brain drain.
Viens no visdaudzsološākajiem virzieniem šajā sakarā ir „divu krēslu” mehānisms, kas Dienvidu veselības aprūpes pētniekiem, pasniedzējiem un citiem pārstāvjiem pusi no sava laika veltīt kādai savas valsts iestādei.
One of the most promising types of measures in this area are the ‘dual post’ arrangements which can enable researchers, teachers and representatives of the medical profession from southern countries to devote half their time to an establishment in their own country.
D. Migrācijas politiku pielāgot attīstības prasībām
D - Bringing migration policy into line with development requirements
Rīkoties attiecībā uz migrāciju no Dienvidiem uz Dienvidiem
(III) Action in relation to South-South migration
A. Pastiprināt Dienvidu valstu spēju pārvaldīt savu migrācijas politiku
A - Strengthening the capacities of Southern countries in managing their own migration policy
Ir jāatzīst Dienvidu valstu tiesības īstenot patstāvīgu migrācijas politiku, nevis Ziemeļu diktētu migrācijas politikas instrumentu, un ir jāatbalsta šo valstu spējas šajā jomā.
The right of Southern countries to conduct an autonomous migration policy rather than an instrument of migration policy dictated by Northern countries should be recognised and the capacities of such countries in this area should be supported.
B. Atbalstīt reģionālo organizāciju iniciatīvas
B - Supporting the initiatives of regional organisations
Oficiālas brīvas aprites telpās (piemēram, Rietumāfrikas valstu ekonomikas kopiena – CEDEAO ) ir jāmaksā, lai šķērsotu starptautisko robežu.
In official free movement areas (e.g. ECOWAS), one is required to pay to cross an international border.
Āfrikas Savienībai un Āfrikas reģionālajām organizācijām var būt liela nozīme ekonomiskās migrācijas novirzīšanā Āfrikā, piemēram, ar divpusējiem vai daudzpusējiem nolīgumiem, kuros iekļauti punkti par cilvēktiesību un Starptautiskās Darba organizācijas normu ievērošanu.
The AU and African regional organisations can play a leading role in channelling economic migration in Africa, e.g. through bilateral and multilateral agreements including clauses relating to respect for human rights and ILO standards.
C. Lielākajās Āfrikas emigrācijas zonās īstenot reģionālus „mini Maršala plānus”
C - Launching regional ‘ Marshall mini-plans’ in the main emigration areas in Africa
Cīņu pret nelegālo migrāciju varētu padarīt efektīvāku, īstenojot integrētu reģionālu pieeju, kas vērsta uz galvenajām migrācijas zonām.
Action against illegal immigration could be made more effective as part of an integrated regional approach, targeting a few key areas.
D. Veikt pasākumus, kas vērsti uz migrācijas centriem un migrantu tranzīta zonām
D - Taking measures focused on migration poles and migrants' transit areas
Ir lietderīgi noteikt „migrācijas centrus”, kas ir vietas, kurās var veikt noteiktus pasākumus.
It would be useful to identify ‘migration poles’ where intervention is possible.
Migrācijas centrus var definēt kā vietas, kur saplūst vai šķiras brīvprātīgo migrantu plūsmas.
Migration poles may be defined as points of arrival and departure for voluntary migration flows.
Tās var būt gan valstis (Gabona, Nigērija, Kotdivuāra, Dienvidāfrika un Lībija), gan lielas pilsētas (Dakara, Akra, Kotonū, Duala, Nairobi...), kurās ir moderni transporta un saziņas līdzekļi, uzņemšanas, aizbraukšanas vai tranzīta telpas saistībā ar ļoti aktīva migrācijas ceļa „parādīšanos” (Ziemeļsahēlas telpa).
These include countries (Gabon, Nigeria, Côte d’Ivoire and Libya) and major cities (Dakar, Accra, Cotonou, Douala, Nairobi etc) with modern transport and communication facilities, as well as reception departure and transit areas in the context of the ‘emergence’ of an extremely active migration route (northern Sahel area).
Šo pasākumu mērķis būtu atbalsts visneaizsargātākajām migrantu grupām (sievietes, vientuļi nepilngadīgie), lai viņiem palīdzētu kļūt patstāvīgiem un izpausties citādi, nevis ar mobilitāti.
These measures would help support the most vulnerable migrant groups (women and lone children) in order to help them become more autonomous and develop their potential by means other than mobility.
E. Lielāku vērību pievērst sieviešu īpašajai nozīmei migrācijā un attīstībā
E - Taking greater account of the specific role played by women in migration and development
Daudzi pētījumi ir apliecinājuši, ka atbalsts projektiem, ko īsteno sievietes, sniedz vislabāko ieguldījumu attīstībā.
What is more, a large number of studies show that support for projects conducted by women is an optimum means of fostering development.
Programmām it īpaši ir jāatbalsta ciemu bankas un sieviešu krājgrupas, kas ir pierādījušas savu ieguldījumu attīstībā.
Programmes should, in particular, provide support for village banks and women's savings groups, which make a proven contribution to development.
F. Ieguldīt izglītībā un apmācībā
F - Investing in education and training
Tā, piemēram, ĀKK valstīm piešķirtā summa, kas Eiropas Attīstības fondā paredzēta izglītībai un veselībai (4,98% 2004. gadā), ļoti atpaliek no minētā atskaites apjoma.
There is still a long way to go, however: for example, the EDF allocation for education and health in the ACP countries (4.98% in 2004) falls very far short of this figure.
G. Sekmēt „pienācīgu darbu”
G - Promoting ‘decent work’
ES kā pasaules politikas līdzdalībniecei jābūt vienam no galvenajiem tādas darba kārtības aizstāvjiem, kas visiem paredz pienācīgu darbu un pienācīgu pensiju.
As a world player, the EU should be a leading advocate of an agenda for a decent job and a decent pension for all.
Jēdzienam „pienācīgs darbs” attiecībā uz migrāciju ir divējas izpausmes:
'Decent work' is of dual relevance to migration:
- Ziemeļos – tāpēc, ka bagātajām valstīm pienācīgs darbs ir jānodrošina visiem,
- in the North, because the rich countries must offer decent work to everyone;
- Dienvidos – tāpēc, ka partnerattiecības attīstības jomā, galveno uzmanību pievēršot pienācīgam darbam, ļautu iejaukties migrācijas pirmajās stadijās.
- in the South, because a development partnership focusing on decent work would be a means of taking action upstream of migration.
A. Pārvietotās personas — aizmirstu krīžu aizmirsti upuri...
A - Displaced persons: forgotten victims of forgotten crises
2005. gadā pasaulē bija gandrīz 9,2 miljoni bēgļu un 25 miljoni personu, kuras kari un vajāšana „pārvietojuši uz savas dzimtenes iekšieni” un no kurām puse ir Āfrikā.
In 2005, around the world there were nearly 9.2 million refugees and 25 million people who had been 'displaced' inside their own countries by war and persecution, half of them in Africa.
Miljoniem civiliedzīvotāju ir bijuši spiesti aiziet no savām mājām arī dabas katastrofu, sausuma un mežu izciršanas un pārtuksnešošanās radītu krīžu dēļ.
Furthermore, millions of civilians are forced to leave their homes by disasters, drought and crises brought about by deforestation and desertification.
Viņu skaits dažu gadu laikā varētu sasniegt 50 miljonus.
The number of such people may rise to 50 million over the next few years.