natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(1a) Jebkuras atkritumu politikas galvenajam mērķim jābūt atkritumu radīšanas un apsaimniekošanas negatīvās ietekmes uz cilvēku veselību un vidi samazināšanai līdz minimumam.
(1a) The first objective of any waste policy should be to minimise the negative effects of the generation and management of waste on human health and the environment.
Ar atkritumiem saistītajiem tiesību aktiem jābūt vērstiem arī uz resursu izmantošanas samazināšanu, un tiem jāveicina atkritumu hierarhijas piemērošana praksē.
Waste legislation should also aim at reducing the use of resources, and favour the practical application of the waste hierarchy.
(1b) Padome tās 1997. gada 24. februāra rezolūcijā apstiprināja, ka atkritumu apsaimniekošanas galvenajai prioritātei jābūt atkritumu rašanās novēršanai un ka atkārtota izmantošana un materiālu pārstrāde ir ieteicamāka par atkritumu reģenerāciju enerģijā, jo no ekoloģiskā viedokļa tās ir vislabākās alternatīvas.
(1b) In its Resolution of 24 February 1997, the Council confirmed that waste prevention should be the first priority of waste management, and that re-use and material recycling should be preferred to energy recovery of waste, where and insofar as they are the best ecological options.
(1c) Sestajā Kopienas vides rīcības programmā šī ievirze tika apstiprināta ar nolūku panākt ievērojamu saražoto atkritumu apjomu vispārēju samazināšanos un noteikt mērķus, kas jāsasniedz pēc tam.
(1c) The Sixth Community Environment Action Programme confirmed this orientation in order to achieve a significant overall reduction in the volumes of waste generated and to set targets to be achieved thereafter.
Atkritumu apsaimniekošanas mērķim jābūt ar atkritumu rašanos un apsaimniekošanu saistītās ietekmes samazināšanai līdz minimumam, tajā pašā laikā veicinot mazāku resursu izmantošanu.
The objective of waste management should be about the minimization of the impacts related to the generation and management of waste, in turn contributing to a reduction in the use of resources.
Šī iemesla dēļ jāievieš praksē un jāpiemēro tiesību aktos noteikta hierarhija, tādējādi nodrošinot esošo politisko mērķu nepārtrauktu īstenošanu.
An established hierarchy should be, therefore, put into practice and applied ensuring continuity of existing policy objectives.
Mērķis ir atgādināt par pastāvošajiem atkritumu apsaimniekošanas piecu pakāpju hierarhijas pamatprincipiem, sākot ar novēršanu kā prioritāro uzdevumu, kuram seko labākie videi draudzīgie risinājumi.
The aim is to recall the existing basis for the five step hierarchy on waste management starting from prevention as the priority steps and then following the best environmentally friendly solutions.
EP un Padomes pieņemtais lēmums par Sesto Kopienas vides rīcības programmu tiek pieminēts tāpēc, lai uzsvērtu, cik nozīmīga ir atkritumu apjomu vispārējā samazināšana un mērķu noteikšana.
The Sixth Community Environment Action Programme decision as adopted by the EP and the Council on the objective for waste prevention is recalled to stress the importance of overall reduction and of setting targets.
(6a) Pašreizējās ražošanas un patēriņa sistēmas pārveidošana ir steidzami nepieciešama.
(6a) A transformation of the present system of production and consumption is urgently needed.
Galvenais mērķis ir patēriņu padarīt ilgtspējīgāku un izejvielu ieguves, ražošanas un produktu izstrādes procesus pēc iespējas vairāk pieskaņot dabā pastāvošajiem procesiem un risinājumiem.
The main objective is to change consumption in a sustainable direction and bring the processes of raw material extraction, production and product design as much into line with natural processes and designs as possible.
(6b) Sabiedrība ir atkarīga galvenokārt no tādiem produktiem, kas izgatavoti no vairākiem atšķirīgiem materiāliem, proti, bioloģiskiem, minerālu un sintētiskiem materiāliem, kurus bieži kombinē kompozītmateriālu iegūšanai.
(6b) Society depends primarily on products made up of a set of different materials, i.e. biological, mineral and synthetic materials, which are often combined to produce composite materials.
Šie materiāli ir jāizmanto un ar tiem jārīkojas tā, lai pēc to lietderīgas izmantošanas perioda beigām tie nekļūtu par neizmantojamiem atkritumiem.
Such materials should be used and handled in such a way that, when the useful life of the products is over, they do not become useless waste.
(10a) Tiesību aktiem par atkritumiem jābūt vērstiem uz dabas resursu izmantošanas samazināšanu un jāsekmē atkritumu hierarhijas piemērošana.
(10a) Waste legislation should aim at reducing the use of natural resources, and foster the application of the waste hierarchy.
Atkritumu politikas pamatā vajadzētu būt atkritumu hierarhijai, jo tajā tiek ņemti vērā vides apsvērumi.
Waste hierarchy should be the ground for waste policy as it is based on environmental considerations.
Tāpēc atkritumu hierarhijas izmantošana sniedz ieguvumus vides jomā, veicina dabas resursu efektīvu izmantošanu un enerģētiskās atkarības samazināšanu, atkritumu rašanās samazināšanu līdz minimumam un atkritumu fizisku pārstrādi.
Therefore to apply waste hierarchy leads to environmental gains, contribute to the efficient use of natural resources and the reduction of energy dependency, by promoting the minimization of waste production and the material recycling of wastes.
(11) Papildus jāiekļauj atkārtotas izmantošanas definīcija, lai precizētu šīs darbības vietu kopējā atkritumu apstrādē un to atkārtoti izmantotu materiālu vai produktu nozīmi, uz ko attiecas atkritumu definīcijas darbības joma.
(11) A definition of re-use should be added in order to clarify the ambit of this operation in general waste treatment and the role of the re-use of materials or products that are within the scope of the definition of waste.
Atkārtotas izmantošanas definīcija nedrīkst aptvert tādu produktu atkārtotu izmantošanu, kas nemaz nekļūst par atkritumiem, tādēļ tai jāattiecas tikai uz darbībām, kas ļauj atkārtoti izmantot produktus vai sastāvdaļas, kuras kļuvušas par atkritumiem.
The definition of re-use should not cover the re-use of products which do not become waste in the first place, and should relate, therefore, only to activities which lead to the re-use of products or components that have become waste .
(11) Papildus jāiekļauj atkārtotas izmantošanas definīcija, lai precizētu šīs darbības vietu ES atkritumu apsaimniekošanas politikas kontekstā.
(11) A definition of re-use should be added in order to clarify the ambit of this operation in the context of EU waste management policy.
Šī definīcija jāformulē tā, lai tā aptvertu visas darbības, kuras kā atkārtota izmantošana definētas spēkā esošajos ES tiesību aktos par konkrētu produktu atkritumiem.
This definition should be worded so as to cover all operations defined as re-use under existing EU product-specific waste legislation .
Jaunajām definīcijām Atkritumu pamatdirektīvā jābūt saskaņotām ar jau esošajām definīcijām direktīvās par konkrētu produktu atkritumiem (piemēram „atkārtotas izmantošanas” definīcijām, kas noteiktas Direktīvā 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu (3. panta 5. punkts), Direktīvā 2000/53/EK par nolietotiem transportlīdzekļiem (2. panta 6. punkts) un Direktīvā 2002/96/EK par elektrisko un elektronisko iekārtu atkritumiem (3. panta d) apakšpunkts).
New definitions under the Waste Framework Directive should take into account existing definitions under product specific waste directives (i.e. the definitions of “re-use” laid down in Directive 94/62/EC on packaging and packaging waste (Art. 3.5), Directive 2000/53/EC on end-of life vehicles (Art. 2.6) and Directive 2002/96/EC on waste electrical and electronic equipment (Art. 3.d)).
(13) Reģenerācijas un apglabāšanas definīcijas ir jāgroza, lai nodrošinātu abu jēdzienu skaidru nošķiršanu, balstoties uz to ietekmes uz vidi faktisko atšķirību un , konkrētāk, uz to, vai darbības rezultātā tautsaimniecībā tiek aizstāti dabas resursi.
(13) The definitions of recovery and disposal need to be modified in order to ensure a clear distinction between the two concepts, based on a genuine difference in environmental impact, and more specifically on whether or not the operation leads to the substitution of natural resources in the economy.
Turklāt papildus jāparedz korektīvs mehānisms, lai precizētu gadījumus, kad šo atšķirību praksē grūti noteikt vai kad darbības kā reģenerācijas darbības klasificēšana neatbilst darbībai vai tās patiesajai ietekmei uz vidi.
In addition it is necessary to add a corrective mechanism to clarify cases where this distinction is difficult to apply in practice or where the classification of the activity as recovery does not match the real environmental impact or the operation.
(13) Reģenerācijas un apglabāšanas definīcijas ir jāgroza, lai nodrošinātu abu jēdzienu skaidru nošķiršanu, balstoties uz to ietekmes uz vidi un veselību faktisko atšķirību un uz to, vai darbības rezultātā tautsaimniecībā tiek aizstāti dabas resursi , kas ir uzskatāms par vēlamu .
(13) The definitions of recovery and disposal need to be modified in order to ensure a clear distinction between the two concepts, based on a genuine difference in environmental and health impact, and on whether or not the operation leads to a preferable substitution of natural resources in the economy.
Turklāt papildus jāparedz korektīvs mehānisms, lai precizētu , kad darbības kā reģenerācijas darbības klasificēšana neatbilst darbības patiesajai ietekmei uz vidi.
In addition it is necessary to add a corrective mechanism to clarify where the classification of the activity as recovery does not match the real environmental impact of the operation.
Ir jāņem vērā arī ietekme uz veselību.
Health impact also needs to be considered.
Reģenerācijas un apglabāšanas jēdzienu nošķiršanas nolūkos ir vēlama tieši dabas resursu aizstāšana ar atkritumiem, nevis vienkārši jebkāda aizstāšana.
The substitution of natural resources by waste for the distinction between recovery and disposal should be preferable and not just any substitution.
Koriģējošs mehānisms ar komitoloģijas palīdzību ir pieņemams tikai krāpnieciskas reģenerācijas apkarošanai, bet ne atšķirību noteikšanai starp reģenerāciju un apglabāšanu.
A corrective mechanism via commitology is only acceptable for action against sham recovery, but nor for the setting of specific distinctions between recovery and disposal.
(14a) Lai precizētu dažus atkritumu definīcijas aspektus, būtu lietderīgi norādīt, kad par blakusproduktu kļūst materiāls vai viela tādā ražošanas vai ieguves procesā, kurā pamatmērķis nav attiecīgā materiāla vai vielas ražošana un kurā glabātājs no tiem neatbrīvojas, bet tos izmanto.
(14a) In order to clarify certain aspects of the definition of waste, it would also be useful to specify when a material or a substance, which is the result of a production or extraction process not primarily aimed at producing it, and which the holder intends not to discard but to exploit, becomes a by-product.
Pamatojoties uz līdzšinējo tiesu praksi, Komisijai jāsagatavo skaidrojošas pamatnostādnes.
The Commission should issue interpretative guidelines on the basis of existing jurisprudence.
Ja ar to nepietiek, Komisijai vajadzības gadījumā, īpašu uzmanību pievēršot vides un veselības aspektiem un tiesu praksē nostiprinātajiem nosacījumiem, jāierosina likumdošanas priekšlikumi ar skaidriem kritērijiem, kā katrā atsevišķā gadījumā noteikt, vai var uzskatīt, ka šādi materiāli un vielas neietilpst atkritumu definīcijā.
If this proves insufficient, the Commission should, if appropriate, having had particular regard to environment and health concerns and conditions established in the jurisprudence, put forward legislative proposals with clear criteria for determining case by case when such materials and substances could be considered as falling outside the scope of the definition of waste.
Ja ES līmenī nav pieņemti attiecīgi pasākumi vai arī nav piemērojama Eiropas tiesu prakse, attiecīgos materiālus vai vielas arī turpmāk uzskata par atkritumiem.
In the absence of such measures adopted at EU level or applicable European jurisprudence, the materials or substances concerned should continue to be considered a waste.
(15) Ir lietderīgi izmaksas sadalīt tā, lai tās atspoguļotu atkritumu rašanās un apsaimniekošanas faktiskās izmaksas vides jomā.
(15) It is appropriate that costs be allocated in such a way as to reflect the real cost to the environment of the generation and management of that waste.
Šai sakarā ir jāpiemēro princips „maksā piesārņotājs ” un ražotāja atbildības princips.
The 'polluter pays’ principle and producer responsibility should apply in this connection.
Tieši ražotāju individuālā atbildība ir instruments, ko iespējams izmantot, lai veicinātu atkritumu rašanās novēršanu, atkārtotu izmantošanu un pārstrādi, nodrošinot, ka ražotāji ņem vērā to produktu ietekmi visa aprites cikla laikā, tostarp arī ietekmi pēc produkta ekspluatācijas mūža beigām, un izstrādā atbilstošus produktu modeļus.
In particular, individual producer responsibility is a tool that can be used to promote waste prevention, re-use and recycling by ensuring producers take into account the life-cycle impacts, including end-of-life impacts, of their products and develop appropriate design .
Atkritumu rašanās novēršanas programmas, kas tika izstrādātas līdz šim, nav devušas gaidītos rezultātus.
Waste prevention programmes developed in the past have fallen short of expectations.
Princips „maksā piesārņotājs” un ražotāja atbildība tiek īpaši uzsvērti tāpēc, lai vērstu uzmanību uz atkritumu rašanās novēršanas īpašo nozīmi.
By expressly emphasising the 'polluter pays’ principle and producer responsibility, it is intended to take account of the particular importance of waste prevention.
Pasākumi, kuri izraisa administratīvā sloga un attiecīgi arī izdevumu palielināšanos, nedodot atbilstošus rezultātus no ekoloģijas viedokļa, ir jānoraida.
Measures resulting solely in increased administrative effort and hence increased costs, without commensurate ecological value-added, must be rejected.
(16a) Rūpējoties par nepieciešamā vides aizsardzības līmeņa uzturēšanu, dalībvalstīm ir jānodrošina atbilstīgas un rentablas apsaimniekošanas iespējas attiecībā uz atkritumiem, kas rodas pārstrādes darbību rezultātā, tādējādi atzīstot pārstrādes iekārtu būtiski svarīgo lomu galīgās apglabāšanas samazināšanā.
(16a) While maintaining the necessary level of environmental protection Member States should ensure sufficient and cost-effective management options for waste arising from recycling operations in recognition of the key contribution of the recycling installations in reducing final disposal.
Šādi atkritumu pārstrādes pārpalikumi ir būtisks šķērslis pārstrādes jaudu turpmākas palielināšanas ceļā, un kompetentajām iestādēm jāveic nepieciešamie pasākumi atbilstoši mērķim izveidot pārstrādājošu sabiedrību.
Such residual waste represents an important bottleneck for further increases in recycling capacities and the competent authorities should take the necessary action in line with the aim of achieving the 'recycling society'.
Lielāki pārstrādes apjomi nozīmē vairāk pārstrādes pārpalikumu, kuru apsaimniekošana ir attiecīgi jāplāno, pirms mēs kļūstam par „pārstrādājošu sabiedrību”.
More recycling means more residual waste arising which should be appropriately planned for before getting to ‘recycling society’.
(18) Lai uzlabotu veidu, kā dalībvalstis uzsāk atkritumu rašanās novēršanas pasākumus un sekmētu paraugprakses izplatīšanu šajā jomā, ir jāpastiprina noteikumi , kas saistīti ar atkritumu rašanās novēršanu, un jāievieš prasība dalībvalstīm izstrādāt programmas atkritumu rašanās novēršanai, pievēršoties nozīmīgākajai ietekmei uz vidi un ņemot vērā visu aprites ciklu.
(18) In order to improve the way in which waste prevention actions are taken forward in the Member States and to facilitate the circulation of best practice in this area, it is necessary to strengthen the pr o visions relating to waste prevention and to introduce a requirement for the Member States to develop waste prevention programmes concentrating on the key environmental impacts and taking into account the whole life-cycle.
Šādu mērķu un pasākumu nolūkam jābūt saraut saikni starp ekonomisko izaugsmi un ietekmi uz vidi, kas saistīta ar atkritumu rašanos.
Such objectives and measures should aim to break the link between economic growth and the environmental impacts associated with the generation of waste.
Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/35/EK gan ieinteresētajām personām, gan sabiedrībai kopumā jāsniedz iespēja piedalīties programmu izveidē un jānodrošina pieeja šīm programmām, kad tās izstrādātas.
Stak e holders, as well as the general public, should have the opportunity to participate in the drawing up of the programmes, and should have access to them once drawn up, in line with Directive 2003/35/EC of the European Parliament and of the Council.
(18) Lai uzlabotu veidu, kā dalībvalstis uzsāk atkritumu rašanās novēršanas pasākumus un sekmētu paraugprakses izplatīšanu šajā jomā , ir jāapstiprina Kopienas mērķi un pasākumi , kas saistīti ar atkritumu rašanās novēršanu, un jāievieš prasība dalībvalstīm izstrādāt programmas atkritumu rašanās novēršanai, pievēršoties nozīmīgākajai ietekmei uz vidi un ņemot vērā visu aprites ciklu.
(18) In order to improve the way in which waste prevention actions are taken forward in the Member States and to facilitate the circulation of best practice in this area, it is necessary to adopt Community targets and measures relating to waste prevention and to introduce a requirement for the Member States to develop waste prevention programmes concentrating on the key environmental impacts and taking into account the whole life-cycle.
Šādu mērķu un pasākumu nolūkam jābūt saraut saikni starp ekonomisko izaugsmi un atkritumu apjomu palielināšanos, kā arī tādu ietekmi uz vidi un veselību , kas saistīta ar atkritumu rašanos, panākot atkritumu rašanās, kaitīguma un negatīvās ietekmes vispārīgu samazinājumu.
Such objectives and measures should aim to break the link between economic growth and the growth in waste volumes as well as the environmental and health impacts associated with the generation of waste by achieving a net reduction of waste generation, its harmfulness and its adverse impacts .
Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/35/EK vietējām un reģionālajām varas iestādēm, kā arī ieinteresētajām personām un sabiedrībai kopumā jāsniedz iespēja piedalīties programmu izveidē un jānodrošina pieeja šīm programmām, kad tās izstrādātas.
Local and regional authorities , as well as stak e holders and the general public, should have the opportunity to participate in the drawing up of the programmes, and should have access to them once drawn up, in line with Directive 2003/35/EC of the European Parliament and of the Council.
Atkritumu apjomu pieaugums paliek nemainīgs un palielina atkritumu apsaimniekošanas radīto slogu un izmaksas visās ES dalībvalstis (īpaši jaunajās dalībvalstīs).
The growth in waste volumes remains unsustainable and increases the burden and cost of waste management in all EU Member States (and particularly in the new Member States).
Kopienas mēroga atkritumu rašanās novēršanas mērķi ir nepieciešami vairāk kā jebkad, un attiecīgs aicinājums ir izteikts Sestajā Kopienas vides rīcības programmā.
Prevention targets at Community level are more necessary than ever, and are indeed required by the Sixth Environment Action Programme.
Turklāt saiknes saraušana starp ekonomisko izaugsmi un ietekmi uz vidi ir nepietiekama relatīvā izteiksmē, jo tādējādi tiek pieļauta ietekmes uz vidi palielināšanās absolūtā izteiksmē.
Moreover, it is not good enough to break the link between economic growth and environmental impacts in relative terms, as this may still allow for an increase of environmental impacts in absolute terms.
Pasākumu rezultātā jāpanāk absolūts atkritumu rašanās un saistītās kaitīgās ietekmes samazinājums.
The measures must lead to an absolute reduction of the generation of waste and the corresponding adverse effects.
(18a) Bīstamie atkritumi tiek kvalificēti, pamatojoties uz kaitīguma un riska kritērijiem.
(18a) Hazardous wastes are qualified by hazard and risk criteria.
Tādējādi tie ir jāreglamentē, izmantojot stingrus noteikumus, lai maksimāli novērstu vai samazinātu negatīvo iedarbību neatbilstošas apsaimniekošanas dēļ, kas var ietekmēt vidi, un novērstu cilvēku veselības un drošības apdraudējumu.
As a result, they need to be regulated under strict specifications in order to prevent or limit, as far as possible, negative effects due to inappropriate management which may affect the environment and to prevent risks to human health and safety.
Kaitīgo īpašību dēļ bīstamajiem atkritumiem ir nepieciešama atbilstoša apsaimniekošana, kas ietver īpašas un piemērotas vākšanas un apstrādes metodes, noteiktus uzraudzības pasākumus un speciālas atkritumu kontroles metodes.
Because of their hazardous properties, hazardous wastes need an appropriate management which involves specific and adapted collection and treatment techniques, particular controls and dedicated waste traceability modalities.
Visiem kaitīgo atkritumu apsaimniekotājiem ir jābūt pienācīgi kvalificētiem un apmācītiem.
All hazardous waste operators need to have adequate qualifications and training.
Ir jāatceļ pašreizējā Bīstamo atkritumu direktīva, kuru nevajadzētu uzskatīt par iespēju apiet noteikumus, tai esot mazāk prasīgai attiecībā uz kaitīgo atkritumu apsaimniekošanu.
There is a need for the repeal of the current Hazardous Waste Directive not to be interpreted as a loophole to be less demanding on Hazardous Waste management.
Tādēļ ir svarīgi uzsvērt šo jautājumu apsvērumā.
Therefore it is important to stress on this subject in a recital.
(19) Daži noteikumi par darbībām ar atkritumiem, kas paredzēti Padomes 1991. gada 12. decembra Direktīvā 91/689/EEK par bīstamajiem atkritumiem , ir jāgroza, lai svītrotu novecojušu informāciju un uzlabotu teksta skaidrību.
(19) Certain provisions on the handling of waste, laid down in Council Directive 91/689/EEC of 12 December 1991 on hazardous waste, should be amended in order to remove obsolete material and to improve the clarity of the text.
Kopienas tiesību aktu vienkāršošanas labad tie jāiekļauj šajā direktīvā.
In the interests of the simplification of Community legislation, they should be integrated into the present Directive.
Lai precizētu sajaukšanas aizlieguma darbību un aizsargātu vidi un cilvēku veselību, Direktīvā 91/689/EEK paredzētie atbrīvojumi attiecībā uz sajaukšanas aizliegumu ir piemērojami tikai tādos gadījumos, kad šāda sajaukšana ir vislabākā pieejamā metode atbilstīgi Direktīvai 96/61/EK.
In order to clarify the operation of the mixing ban, and to protect the environment and human health, the exemptions to the mixing ban laid down in Directive 91/689/EEC should be confined to situations where such mixing represents best available techniques as defined in Directive 96/61/EC.
Tādēļ ir jāatceļ Direktīva 91/689/EEK.
Directive 91/689/EEC should therefore be repealed.
Grozījums saskaņā ar 22.–24. panta grozījumiem.
Amendment consistent with the amendments to Articles 22 to 24.
(20) Tā kā Padomes 1975. gada 16. jūnija Direktīvā 75/439/EEK par atkritumeļļu apglabāšanu reģenerācijai piešķirtā prioritāte vairs nenodrošina ieguvumus vides jomā, minētā direktīva ir jāatceļ.
(20) Since the priority given to regeneration in Council Directive 75/439/EEC of 16 June 1975 on the disposal of waste oils no longer reflects a clear environmental benefit, that Directive should be repealed.
Tomēr tā kā atkritumeļļu dalītai savākšanai vēl aizvien ir būtiska nozīme, šajā direktīvā jāiekļauj pienākums savākt atkritumeļļas, lai tās pareizi apsaimniekotu un novērstu to nepareizas apglabāšanas radīto kaitējumu videi.
However, as the separate collection of waste oils remains crucial to their proper management and the prevention of damage to the environment from their improper disposal, the collection obligation for waste oils should be integrated into the present Directive.
Tādēļ ir jāatceļ Direktīva 75/439/EEK.
Directive 75/439/EEC should therefore be repealed.