natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Šis priekšlikums par kontakta mikroshēmas ievietošanu, kas ļautu izmantot tādas jaunās tehnoloģijas kā e-pārvalde, ciparparaksts utt., tika ieviests, ņemot vērā Igaunijas valdības apsvērumus, kura vēlējās dot vienlīdzīgas iespējas Igaunijas un trešo valstu pilsoņiem piekļūt e-pakalpojumiem, izmantojot personas apliecības un uzturēšanās atļaujas. .
This proposal of inserting a contact chip to allow the use of new technologies such as e-government, digital signatures, etc was introduced following the reasoning of the Estonian government wishing to treat their citizens and third-country residents on an equal basis giving them access to e-services via ID cards and residence permits. .
Iespējamā papildu datu nesēja ievietošana uzturēšanās atļaujā, kuru paredzēts izmantot vienā valstī, ļautu ņemt vērā jebkādu attīstību valstī saistībā ar autentificēšanu, sertifikāciju, ciparparakstiem un e-pārvaldes pakalpojumiem trešo valstu pilsoņiem, kuri likumīgi dzīvo ES teritorijā.
The possible insertion of an additional storage medium for national use in the residence permit would allow taking into account any national developments in the field of authentication, certification, digital signature and e-government services for third-country nationals living legally in EU territory.
Tomēr šo kontakta mikroshēmu
However, the use of this contact chip
Kontakta mikroshēmas izmantošana vienā valstī nav obligāta, kā tas noteikts Regulas COM (2006) 110 pielikuma 16. punktā. vai kāda cita tehniska risinājuma izmantošana tajā pat uzturēšanās atļaujā, kurā tiek glabāti biometriski dati, var būt pieņemama tikai tad, ja tā atbilst attiecīgajiem datu aizsardzības noteikumiem un ja tiek ņemti vērā stingri aizsardzības pasākumi.
The employment of a contact chip for national use is optional - see Point 16 in the Regulation's Annex, COM (2006) 110. or any other technically possible option in the same residence permit where biometrics are stored is only acceptable if it is accompanied by strict data protection rules and the necessary safeguards are in place.
Referenta nostāja
The rapporteur's position
Pirmkārt, referents atzinīgi vērtē jauno priekšlikumu, kas ir pozitīvs sasniegums virzībā uz formāta saskaņošanu uzturēšanas atļaujām, kuras dalībvalstis izsniedz trešo valstu pilsoņiem.
First of all, the rapporteur welcomes the new proposal, which represents a good effort towards the harmonisation of the format of residence permits issued by Member States to third-country nationals.
Referents arī atzinīgi vērtē faktu, ka vīzas un uzturēšanās atļaujas vairs nav saistītas, kā tas bija pirmajā Eiropas Komisijas priekšlikumā 2003. gadā
He also highly appreciates the fact that visa and residence permits are no longer linked as they were in the Commission's first proposal of 2003,
COM(2003)0508 . , jo tās kalpo diviem atšķirīgiem mērķiem, kā norādīts šī ziņojuma pirmajā daļā.
COM (2003) 558 since they serve two different goals, as is clarified in the first part of this report.
Otrkārt, referents vēlas uzsvērt, ka uzturēšanās atļauja pati par sevi nav ceļošanas dokuments, bet ir jāuzskata par personu apliecinoša dokumenta veidu, kuru paredzēts izmantot Šengenas teritorijā.
Secondly, the rapporteur would like to stress that the residence permit in itself is not a travel document but will be considered as a 'species' of' ID document to be used in the Schengen area.
Tas nozīmē, ka visus trešo valstu pilsoņus, kuri likumīgi dzīvo ES un kuriem tāpēc ir uzturēšanās atļaujas, var tādā pašā veidā identificēt Šengenas teritorijā.
This will imply that all third- country nationals legally residing in the EU and therefore possessing a residence permit can be identifiable in the same way inside the Schengen area.
Jaunā priekšlikuma trešajā apsvērumā un tā pielikumā minētā atsauce uz ICAO standartiem ir tādējādi jāaizstāj ar augstākas drošības priekšrakstiem, ko nosaka atbilstoši konkrētiem mērķiem, kuriem šīs uzturēšanās atļaujas ir jāizmanto.
The reference made in the third recital of the new proposal and in its Annex to the ICAO standards should therefore be replaced by more rigorous security specifications defined according to the specific goals the residence permit will be used for.
Priekšlikuma pamatā ir biometrisko identifikatoru ieviešana, t.i. — radiofrekvenču mikroshēmas ( RFID ) ieviešana, šajā mikroshēmā iekļaujot sejas attēlu (divu gadu laikā pēc tehnisko priekšrakstu pieņemšanas) un pirkstu nospiedumus sadarbspējīgā formātā (trīs gadu laikā).
The core of the proposal lies in the introduction of biometric identifiers, i.e. a Radio Frequency Chip (RFID) containing a facial image (within two years of the adoption of technical measures) and fingerprints in interoperable formats (within three years).
Referents principā piekrīt priekšlikuma mērķim, t.i. — izmantot biometriju, lai stiprinātu izsniegtu uzturēšanas atļauju drošību.
As a matter of principle, the rapporteur agrees with the intention of the proposal, i.e. to use biometrics in order to strengthen the security of residence permits.
Biometrijas ieviešana faktiski palīdzēs cīnīties pret dokumentu viltošanu, novēršot šo dokumentu falsifikāciju un identitāšu ļaunprātīgu izmantošanu.
The introduction of biometrics will in fact help combat document fraud, thus preventing falsification and identity theft.
Turklāt biometrijas izmantošanas lielākā priekšrocība ir iespēja izveidot drošāku saikni starp uzturēšanās atļauju un tās turētāju.
Furthermore, the major advantage of the use of biometrics is to create a more reliable link between the residence permit and its holder.
Tomēr, ieviešot un apstrādājot personu apliecinošiem dokumentiem paredzētus biometriskos datus, ir jāievieš īpaši saskanīgi un nopietni aizsardzības pasākumi, galvenokārt attiecībā uz šo datu iegūšanu un izmantošanu.
Nevertheless, the introduction and processing of biometric data for identity documents needs to have particularly consistent and serious safeguards, especially regarding the way they are collected and used.
Biometriski elementi uzturēšanās atļaujās ir jāizmanto tikai, lai pārbaudītu dokumenta autentiskumu un turētāja identitāti, izmantojot tieši pieejamus, salīdzināmus elementus.
Biometric features stored in residence permits should only be used for verifying the authenticity of the document and the identity of the holder by means of directly available comparable features.
Citiem vārdiem, kā ļoti pareizi norādījis agrākais Eiropas Tieslietu un iekšlietu komisārs Antonio Vitorino , „tāpat kā jebkura cita tehnoloģija arī biometriskie elementi paši par sevi nav bīstami, bet tieši to lietojums var apdraudēt pamatbrīvības”
As the former European Justice and Home Affairs Commissioner Antonio Vitorino has rightly pointed out, biometrics, 'like any other technology, is not dangerous in itself, but it is the use one makes of it that might endanger fundamental rights'
Komisāra Antonio Vitorino atzinums atklātā izskatīšanā Eiropas Parlamentā 2004. gada 2. martā. .
Opinion expressed by European JHA Commissioner Antonio Vitorino at a public hearing at the EP on 2 March 2004. .
Saistībā ar šo jauno priekšlikumu ir daži jautājumi, kuri jāpaskaidro sīkāk, jo īpaši attiecībā uz veidu, kā biometriskie dati ir jāiegūst.
There are some issues in the new proposal that need further clarification, above all as far as the means of collection of biometric data is concerned.
Ir jāsagatavo dalībvalstīm paredzēts vispārējo pienākumu vai prasību saraksts, kas jāievēro, ņemot vērā šādu datu specifiku.
A list of common obligations or requirements to follow should be drafted for Member States taking into account the specificity of such data.
Turklāt, lai atvieglotu biometrisku uzturēšanās atļauju ieviešanu, būtu noderīgi dalībvalstis nodrošināt ar kopīgu metodoloģiju un paraugpraksēm.
Moreover, in order to facilitate the implementation of the biometric residence permit it would be useful to provide Member States with a common methodology and best practices.
Referents ar vilšanos piezīmē, ka pašreizējā priekšlikumā, par kuru notiek konsultēšanās ar Parlamentu, nekas nav paredzēts attiecībā uz biometrisko datu apkopošanu saistībā ar bērniem.
The rapporteur notes with disappointment that nothing is foreseen in the current proposal on which we are consulted as regards the collection of biometrics as far as children are concerned.
Būtu vēlams šo jautājumu precizēt.
Further clarification on this matter will be welcome.
Referents ir arī nobažījies par alternatīvu procedūru trūkumu tiem cilvēkiem, kuri nevar sniegt derīgus pirkstu nospiedumus vai sejas attēlus fizisku iemeslu, piemēram, deformācijas vai nelaimes gadījuma, dēļ.
The rapporteur is also concerned about the lack of fallback procedures for those people who cannot provide usable fingerprints or facial scanning because of physical reasons such as a disability or an accident.
Vispārējs pienākums sniegt sejas attēlus un pirkstu nospiedumus ir jāpapildina ar atbrīvojumu no šī pienākuma cilvēkiem, kuri nevar sniegt šos biometriskos elementus fizisku nepilnību dēļ, tādējādi ievērojot šo cilvēku cieņu.
A general obligation to provide facial scanning and fingerprints should be accompanied by the exemption from this obligation for any person unable to provide biometric data because of physical incapacities in order to respect that person's dignity.
Šāds atbrīvojums no pirkstu nospiedumu sniegšanas nedrīkst ne samazināt uzturēšanās atļaujas drošības līmeni, nedz atstumt personas ar nenolasāmiem pirkstu nospiedumiem.
This exemption from providing fingerprints should neither decrease the security level of the residence permit nor stigmatise those individuals with unreadable fingerprints.
Atbrīvojuma iemesls ir jāiekļauj uzturēšanās atļaujas mikroshēmā.
The reason for the exemption could be stored in the chip of the residence permit.
Kā jau norādīts, jautājums par atļauju piekļūt e-pakalpojumiem (e-pārvaldības, veselības, identifikācijas un citiem pakalpojumiem), izmantojot personas apliecības un uzturēšanās atļaujas, kā arī papildus mikroshēmas ievietošana izraisa zināmas bažas.
As already pointed out, the question of allowing access to e-services (e-government, health, identification, etc) via ID cards and residence permits and the insertion of an additional chip raises several concerns.
6. panta Komitejas 2007. gada februāra secinājumi ir mēģinājums sniegt atbildes attiecībā uz tehniskajām iespējām dažādu veidu mikroshēmu savietojamībai
The Article 6 Committee's conclusions of February 2007 try to give answers as regards the various technical possibilities concerning compatibility between different kinds of chips
Trīs iespējas, kas jāizskata: 1) bezkontakta mikroshēma biometriskajiem datiem un kontakta mikroshēma izmantošanai vienā valstī, 2) viena bezkontakta mikroshēma gan valsts datiem, gan biometriskajiem identifikatoriem ar skaidri nodalītu arhitektūru un piekļuvi, 3) viena mikroshēma ar duālo interfeisu, tas ir, bezkontakta mikroshēma biometriskajiem datiem un kontakta mikroshēma valsts datiem. , lai uzglabātu gan biometriskos datus, gan valsts datus.
Three options are to be considered: 1) a contactless chip for biometrics and a contact chip for national uses; 2) a single contactless chip for both national data and biometric identifiers, with clearly separated architecture and access; 3) a single chip with a dual interface, i.e. contactless for biometrics data and with contact for national data. storing both biometrics and national data.
Referents atzīst tehnisko jautājumu nozīmību, bet vēlas uzsvērt, ka ir vīlies par jebkādu atsauču neesamību attiecībā uz tādas sistēmas drošības līmeni, kura sastāv no dažādām daļām.
The rapporteur recognises the importance of technical issues, but would like to stress his disappointment at the lack of any reference to the security level of a system that is made up of different parts.
Neatkarīgi no izvēlētās iespējas saistībā ar lietošanai paredzēto mikroshēmu un attiecīgajiem tehniskajiem risinājumiem
Independently of the choice made regarding the type of chip to be used and the technical implications
Piemēram, tehnisko priekšrakstu pieņemšanas un īstenošanas termiņš, uzglabāšanas jauda, ražošanas izmaksas un ilgums. , ir vienlīdz svarīgi nodrošināt, ka tā spēj garantēt augstu drošības līmeni attiecībā uz konfidenciāliem datiem (piemēram, biometriskajiem datiem).
Such as the deadline for adoption and implementation of the technical specifications, the storage capacity, the production costs and the durability. related to it, it is equally important to guarantee that any choice ensures a high level of security as far as sensitive data (e.g. biometrics) are concerned.
Pretēji pašreizējai situācijai, vai e-pārvaldības pakalpojumu izmantošanu var ieviest relatīvi drošā vidē?
Contrary to the current situation, can the use of e-government services be implemented in a relatively 'safe' environment?
Tā kā līdz šim uz šo jautājumu nav saņemta apmierinoša atbilde, mēs vēlētos rūpīgi pārdomāt datu ieviešanas iespēju e-pakalpojumu jomā, jo mēs nevaram riskēt, pārsteidzīgi izvēloties tādus risinājumus, kuru dēļ mums vēlāk jāatzīst, ka mēs neesam bijuši pietiekami sagatavoti, ka šis risinājums ir pārāk dārgs vai tehnoloģiski novecojis vai ka tas var apdraudēt konfidenciālu datu drošību.
Until there is a satisfactory answer to this question, we should think carefully as regards the possibility of introducing e-services data at this point, since we cannot risk rushing into solutions which could force us to admit later on that we were not properly prepared, or that a given solution was in fact too expensive or technologically out-of-date or could compromise the security of sensitive data.
Jebkādas šādas darbības mazinātu mūsu visu uzticību biometrijas izmantošanai.
Any such action would undermine the trust of all in biometrics.
Tāpēc ir jāizveido saraksts ar dažādiem kritērijiem, kuri jāizpilda pirms e-pakalpojumu datu uzglabāšanas ieviešanas, piemēram, ierobežots saraksts, norādot izmantošanas nolūkus un datus, kurus uzglabās.
In fact, we should establish a list of criteria that should be met before introducing the possibility of storing e-services data - for instance, a limited list of purposes and data which will be stored.
Kā tas minēts priekšlikuma pirmajā apsvērumā, viens no Amsterdamas līguma mērķiem ir piešķirt Eiropas Komisijai iniciatīvas pilnvaras, kas tai ļautu pieņemt nepieciešamus un piemērotus pasākumus, lai saskaņotu imigrācijas politiku.
As was recalled in the first recital of the proposal, one of the aims of the Treaty of Amsterdam is to confer the right of initiative on the Commission for proposing necessary and relevant measures for a harmonised immigration policy.
Lai to īstenotu, Eiropas Komisijai ir jānodrošina dalībvalstis ar skaidru definīciju par iestādēm, kuras būs tiesīgas veikt uzturēšanās atļauju pārbaudes.
In order to do so, the Commission should provide Member States with a clear definition of which authorities will be competent for carrying out checks on residence permits.
Tas būs vēl jo vairāk nozīmīgi, ja ieviesīs iespēju sniegt e-pakalpojumus, jo šajā gadījumā būtiski palielināsies to iestāžu skaits, kurām būs piekļuve uzturēšanās atļaujām.
This will become even more relevant if the e-services option is implemented, as in this case the number of authorities which might have access to the residence permit will increase considerably.
Tādējādi gan dalībvalstīm, kuras izsniedz uzturēšanās atļaujas, gan tām dalībvalstīm, kurās nepieciešams identificēt trešo valstu pilsoņus būs svarīgi, ka ir detalizēts to kompetento iestāžu saraksts, kuras ir atbildīgas par uzturēšanās atļauju pārbaudi, lai izvairītos no konfidenciālu datu nepareizas izmantošanas.
It will then be crucial, for both Member States issuing the residence permit and those where third-country nationals need to be identified, to have a detailed list of the authorities responsible for carrying out checks on residence permits, in order to avoid misuse of these sensitive data.
Jāatzīst arī Eiropas datu aizsardzības uzraudzītāja loma visos jautājumos saistībā ar datu aizsardzību.
The role of the European Data Protection Authority in all matters related to data protection should also be recognised.
Eiropas datu aizsardzības uzraudzītājs kā padomdevējs varētu sniegt atbalstu ikviena tāda lēmuma pieņemšanā, kuram ir būtiska ietekme uz datu aizsardzību, piemēram, saistībā ar biometrisko datu ieviešanu un piekļuvi šiem datiem, datu kvalitāti un apkopošanu, datu uzglabāšanas līdzekļa tehnisko atbilstību un drošības pasākumu ieviešanu biometrisko datu aizsardzībai
Its advisory role would be of great help for any decisions having a substantial impact on data protection, such as access to and introduction of biometric data, quality and collection of those data, technical compliance of the storage medium, and implementation of security measures for the protection of the biometric features
Lūdzu skatīt Eiropas datu aizsardzības uzraudzītāja atzinumu par grozīto priekšlikumu Padomes Regulai, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1030/2002, ar ko nosaka vienotu uzturēšanās atļaujas formu trešo valstu pilsoņiem, Briselē, 2006. gada 16. oktobrī. .
See the opinion of the European Data Protection Authority on the modified proposal for a Council Regulation amending Regulation (EC) 1030/2002 laying down a uniform format for residence permits for third-country nationals., Brussels, 16 October 2006. .
Pēdējais vispārīgākais apsvērums attiecas uz nepieciešamību veikt būtiskas izmaiņas brīvības, drošības un tiesiskuma jomā.
A final consideration, more general in character, concerns the need to put forward a crucial change in the field of the AFSJ.
Referents ir uzskata, ka EK līguma IV sadaļu jāpārvalda, izmantojot parastu normatīvo kārtību, kas ir koplēmuma procedūra atbilstoši EK līguma 251. pantam
The rapporteur believes that the whole Title IV TEC should be governed by the ordinary legislative regime, i.e. the codecision procedure under Article 251 TEC
Konkrēti panākumi koplēmuma procedūras uzlabošanā brīvības, drošības un tiesiskumā jomā tika gūti ar Padomes 2004. gada 22. decembra Lēmumu, ar ko Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 251. pantā noteikto procedūru attiecina uz dažām jomām, uz kurām attiecas Līguma trešās daļas IV sadaļa (OV L 396, 31.12.2004., 45. lpp.).
Certain progress was achieved in enhancing codecision in the field of the AFSJ, thanks to the Council Decision of 22 December 2004 providing for certain areas covered by Title IV of Part Three of the Treaty establishing the European Community to be governed by the procedure laid down in Article 251 of that Treaty, OJ L 396, 31.12.2004, p.
Šajā sakarā referents aicina Komisiju sagatavot priekšlikumus, kuru mērķis ir panākt lielāku saskaņotību šajā jomā.
In this context, the rapporteur invites the Commission to put forward proposals for a higher level of harmonisation in this area.
iesniedza Giusto Catania
by Giusto Catania
Otrais grozītais priekšlikums par informācijas biometrisko datu veidā iekļaušanu Regulā Nr. 1030/2002, ar ko nosaka vienotu uzturēšanās atļauju formu trešo valstu pilsoņiem, izraisa bažas saistībā ar tā tehniskās īstenošanas iespējām, finansiālajiem izdevumiem un ļaunprātīgas izmantošanas riskiem.
The second modified proposal introducing the biometric data information into the Regulation 1030/2002 laying down a uniform format for residence permits for third country nationals raises several concerns as regards its technical feasibility, financial costs and risk of its abuse.
Vēl joprojām nav skaidrs, vai biometrisko identifikatoru ieviešana patiešām paaugstina drošības līmeni un vai tas nav lielāks risks drošībai, ņemot vērā ļaunprātīgas izmantošanas, tehnisko nepilnību, kā arī pārredzamības un pienācīgas datu aizsardzības trūkuma riskus.
It is still not clear whether the introduction of biometric identifiers really does increase security or whether it is rather a threat to security through the risks of abuse, technological flaws and lack of transparency and sound data protection.
Sākotnējais Komisijas priekšlikums arī izrādījās tehniski nerealizējams, un finanšu līdzekļi, kurus atvēlēja tā īstenošanai, tika daļēji izšķērdēti.
The original proposal of the Commission has also turned out to be technically impossible and the financial resources destined to its development have been partly wasted.
Šo apsvērumu dēļ mēs nevaram atbalstīt Komisijas grozīto priekšlikumu, kurš tikai vairotu finansiālos izdevumus un tehniskās grūtības, nekādā mērā nepaaugstinot drošību.
Due to these reasons we cannot support the Commission's modified proposal which would again only raise the financial costs and technical difficulties that would be entirely inadequate to the added-value in security.
Vienota uzturēšanās atļauju forma trešo valstu pilsoņiem (Regulas Nr. 1030/2002 grozīšana)
Uniform format for residence permits for third-country nations (amending Regulation 1030/2002)
par nepilngadīgo noziedzību — sieviešu, ģimenes un sabiedrības loma
on juvenile delinquency, the role of women, the family and society
– ņemot vērā ANO 1989. gada 20. novembra Konvenciju par bērna tiesībām, jo sevišķi tās 37. un 40. pantu,
– having regard to the UN Convention on the Rights of the Child of 20 November 1989 and, in particular, Articles 37 and 40 thereof,
– ņemot vērā ANO Ģenerālās Asamblejas 1985. gada 29. novembra Rezolūcijā Nr. 40/33 pieņemtos Apvienoto Nāciju Organizācijas minimālos standartnoteikumus nepilngadīgo tiesvedības pārvaldībai (1985. gada „Pekinas noteikumi”),
– having regard to the United Nations Standard Minimum Rules for the Administration of Juvenile Justice or 'Beijing' rules' of 1985, adopted by General Assembly Resolution 40/33 of 29 November 1985,
– ņemot vērā ANO Ģenerālās Asamblejas 1990. gada 14. decembra Rezolūcijā Nr. 45/112 pieņemtās Apvienoto Nāciju Organizācijas Vadlīnijas par nepilngadīgo noziedzības novēršanu (1990. gada „Rijādas vadlīnijas”),
– having regard to the United Nations' Guidelines for the Prevention of Juvenile Delinquency or 'Riyadh Guidelines' of 1990, adopted by General Assembly Resolution 45/112 of 14 December 1990,
– ņemot vērā ANO Ģenerālās Asamblejas 1990. gada 14. decembra Rezolūcijā Nr. 45/113 pieņemtos Apvienoto Nāciju Organizācijas Noteikumus par nepilngadīgo aizsardzību brīvības atņemšanas gadījumā,
– having regard to the United Nations' Rules for the Protection of Juveniles Deprived of their Liberty, adopted by General Assembly Resolution 45/113 of 14 December 1990,
– ņemot vērā Eiropas Konvenciju par bērnu tiesību ievērošanu, un kura pieņemta Eiropas Padomē 1996. gada 25. janvārī, jo īpaši tās 1. pantu un 3. līdz 9. pantu,
– having regard to the Council of Europe's European Convention on the Exercise of Children's Rights of 25 January 1996 and, in particular, Articles 1 and 3-9 thereof,
– ņemot vērā 2003. gada 24. septembrī pieņemto Eiropas Padomes Ministru komitejas Ieteikumu (Rec(2003)20) dalībvalstīm par jauniem veidiem, kā novērst nepilngadīgo noziedzību un par nepilngadīgo tiesvedības sistēmas nozīmi,
– having regard to the Council of Europe Committee of Ministers' Recommendation to Member States concerning new ways of dealing with juvenile delinquency and the role of juvenile justice (Rec (2003) 20) of 24 September 2003,
– ņemot vērā 1987. gada 17. septembrī pieņemto Eiropas Padomes Ieteikumu (Rec(87) 20E) par sabiedrības attieksmi pret nepilngadīgo noziedzību,
– having regard to the Council of Europe Committee of Ministers' Recommendation on social reactions to juvenile delinquency (Rec (87) 20E) of 17 September 1987,
– ņemot vērā 1988. gada 18. aprīlī pieņemto Eiropas Padomes Ieteikumu (Rec(88) 6E) par sabiedrības attieksmi pret nepilngadīgo noziegumiem, kurus izdarījuši nepilngadīgie no imigrantu ģimenēm,
– having regard to the Council of Europe Committee of Ministers' Recommendation on social reactions to juvenile delinquency among migrant families (Rec (88) 6E) of 18 April 1988,
– ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību, jo īpaši tā 6. pantu un VI sadaļas noteikumus par policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās,
– having regard to the Treaty on European Union and, in particular, Article 6 and the provisions of Title VI concerning police and judicial cooperation in criminal matters,