natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ir jāatceras, ka dažādo iespējamo kombināciju triki, ar kuriem iespējams iegūt minimālo skaitu balsu, kas nepieciešams kvalificētā vairākuma iegūšanai, ir radījis situāciju, ka daudzos gadījumos nepieciešamais iedzīvotāju procents ir daudz lielāks.
It is necessary to bear in mind that at present the vagaries of the various possible combinations whereby it is possible to attain the minimum number of weighted votes required for a qualified majority has the effect that in many cases the required percentage of the population is substantially greater.
No otras puses, var cerēt, ka, paceļot slieksni dalībvalstu skaitam, tam praksē nebūs negatīva ietekme.
On the other hand, it may be hoped that raising the threshold for the number of Member States will not, in practice, have a very significant negative impact.
50% vietā 55% nozīmē, ka 25 dalībvalstu veidotajā ES būs nepieciešamas 14 dalībvalstis 13 dalībvalstu vietā.
55% of Member States instead of half (50%) would mean that in the 25-member EU 14 Member States would be required to vote in favour instead of 13, without the additional requirement formulated by the IGC that the majority must include at least 15 Member States; the number of Member States required to prevent a decision from being adopted will now be 12 instead of 13.
Praksē bloķēšanas riska palielināšanās, pateicoties šim procentuālajam pieaugumam, nav liela.
In practice, the possible increase in the risks of blockage due to this increase is certainly not very great.
Praksē lēmumi nekad netiek pieņemti, dalībvalstīm sadaloties divos antagoniskos blokos ar reāli identiskām proporcijām.
In reality, decisions are never taken with the Member States divided into two antagonistic blocs of virtually identical proportions.
Kas attiecas uz papildu prasībām, lai vairākumā būtu iekļautas vismaz 15 dalībvalstis, kas tika formulēts SVK, tas tam nebūtu liela nozīme, ja ES sastāvēs no 27 vai vairāk dalībvalstīm, kā tas varētu reāli būt 2009. gadā, kad jaunā sistēma stāsies spēkā (Savienībā ar 27 dalībvalstīm, 55% dalībvalstu atbilst 15 dalībvalstīm). .
Moreover, the additional requirement of at least 15 Member States, referred to above, will no longer be of any independent significance once the EU has 27 or more Member States, as is likely to be the case from 2009, when the new system enters into force (in a Union with 27 members, 55% of States is in any case equivalent to 15 Member States). .
No otras puses, attiecībā uz progresu pārskatāmības un atklātības ziņā mēs varētu vēl daudz ko vēlēties.
The progress made in terms of transparency and clarity of the system, on the other hand, leaves much to be desired.
Protams, ka dubultā vairākuma loģika ir vieglāk saprotama nekā jebkura balsu svēršana, bet pastāv risks, ka sabiedrība varētu uzskatīt, ka šie sliekšņi ir pieņemti diezgan patvaļīgi, un galvenais, ka dažādu papildus kritēriju kombinācija samazina sistēmas vienkāršošanu un izpratni
Certainly, the logic of the double majority is far easier to understand than any weighting of votes, but there is a risk that the public may regard the thresholds which have been adopted as rather arbitrary, and above all, the combination of different, complementary criteria greatly impairs the gains in terms of simplification and comprehension of the system
Ir jāņem vērā, ka bez diviem labotajiem kritērijiem, kas minēti tekstā (minimālais valstu skaits, kas nepieciešams, lai veidotu bloķējošo minoritāti (4), un minimālais valstu skaits, kas nepieciešams, lai pieņemtu lēmumu (15)), Valdību konference vienojās arī par zināmā mērā labotu Ioannina kompromisu par pārejas periodu – ja Padomes locekļi sastāda vismaz ¾ no dalībvalstu skaita vai iedzīvotāju skaita, kas nepieciešams, lai bloķētu lēmumu, norādot savu opozīciju Padomes akta pieņemšanai ar kvalificētu vairākumu, Padome turpinās debates par šo jautājumu, lai panāktu lielāku vienotību saprātīgi ilgā laika periodā.
It should also be recalled that, besides the two corrective criteria mentioned in the text (the minimum number of States required for a blocking minority (4) and the minimum number of States required for the adoption of a decision (15)), the IGC also reached agreement on a kind of revised Ioannina compromise for a transitional period (Declaration No 5 to the Final Act of the IGC): if members of the Council representing at least 3/4 of the number of Member States or of the population required to block a decision indicated their opposition to the adoption of a Council act by a qualified majority, the Council would continue to debate the subject with a view to reaching wider agreement within a reasonable period.
Šī vienošanās tika oficiāli noformēta lēmuma projektā, kuru apstiprināja Eiropas Padome.
This agreement was formalised in a draft decision which the European Council approved.
Šis lēmums paliks spēkā vismaz līdz 2014. gadam, kad Eiropas Padome to varēs atsaukt.
This decision will remain in force at least until 2014, when the Council could revoke it.
Ir arī jāņem vērā, ka Konstitūcija nosaka - ja nav nepieciešama Komisijas iniciatīva vai ja lēmums netiek pieņemts pēc Ārlietu ministra iniciatīvas, nepieciešamajam kvalificētajam vairākumam ir jābūt lielākam – 72% dalībvalstu (pretēji 2/3, kuras ierosināja Konvents), pārstāvot 65% no iedzīvotājiem (pretēji 60%, kurus ierosināja Konvents). .
It should also be recalled that the Constitution provides that when an initiative from the Commission is not required, or when a decision is not adopted at the initiative of the Minister for Foreign Affairs, the required qualified majority is to be bigger: 72% of Member States (as against the 2/3 proposed by the Convention), representing 65% of the population (as against the 60% proposed by the Convention). .
Nožēlojot atteikšanos no kompromisa, ko panāca Konvents, jāatceras, ka galu galā risinājums tika pieņemts pēc smagas cīņas starp dalībvalstīm, kuras mērķis nebija pilnīgi skaidrs – pāris procentu ietekme uz salīdzinoši nelielu dalībvalstu ietekmes palielināšanu vēlēšanu sistēmā aizēnoja faktu, ka šīs debates bija saistītas ar politiskām realitātēm un ka dalībvalstu koalīcijas bija tās, kurām bija jāmainās, jo tās bija diezgan nosacītas – cik daudz reižu lēmumus iespaidoja dalījums starp visām 'lielajām' dalībvalstīm no vienas puses un visām 'mazajām' dalībvalstīm no otras puses?
While regretting the abandonment of the compromise arrived at by the Convention, it should be borne in mind that the solution ultimately adopted was chosen after a hard-fought battle among the Member States, the purpose of which was not always entirely clear: the impact of a few percentage points more or less on the relative degree of influence of each Member State in the voting system obscured the fact that in reality, coalitions between Member States are subject to change and are quite contingent - how many times has a decision been marked by a division between all the 'large' Member States on the one hand and all the 'small' Member States on the other?
Bieži vien viena un tā pati rīcība tika plānota, lai vienlaicīgi sasniegtu pretrunīgus mērķus, kā, piemēram, saglabātu valstij iespējas apturēt lēmumus, liedzot tajā pašā laikā šādas iespējas citām valstīm.
Often, the same action was intended to pursue contradictory objectives simultaneously, such as preserving a State's own opportunities to block decisions while attempting to reduce the opportunities for others to do so.
Galu galā visas šīs debates norisinājās, neņemot vērā, ka Kopienas diskusiju dinamika reti kad ir saistīta ar balsošanas izmantošanu.
And above all, the whole of this debate was carried on without considering that ultimately the dynamics of Community negotiations are such that votes are very rarely taken.
Lai kādas arī nebūtu politiskās realitātes, Parlaments var akceptēt vienošanos, kas panākta valstu vadītāju un valdību starpā bez to nožēlas noklusēšanas.
Political realities being what they are, however, Parliament can accept the agreement reached between the Heads of State and of Government, albeit without concealing its regrets.
No otras puses, vienprātība joprojām ir nepieciešama 70 gadījumos (sk. IV pielikumu).
On the other hand, unanimity is still required in 70 cases.
Lai gan vispārējo izmaiņu virziens ir vērtējams pozitīvi, tomēr žēl, ka daudzos gadījumos netika izmantota iespēja izdarīt vairāk un ka bija gadījumi, kad SVK atteicās no priekšlikumiem, par kuriem tika panākta vienošanās pēc to nopietnas izskatīšanas Konventā (te kā vienu no spilgtākajiem piemēriem varam minēt daudzgadējo finanšu plānu).
While the general direction of the changes can only be regarded as very positive, it is regrettable that the opportunity was not taken to do more in certain cases, and there were instances where the IGC even retreated from proposals on which consensus had been reached after mature reflection in the Convention (the most flagrant example being that concerning the multiannual financial framework).
Lai gan ar nožēlu jāatzīmē, ka dalībvalstis nepieņēma Konventa ierosinājumu, kuru arī ļoti atbalstīja Parlaments, par atsevišķas likumdošanas padomes izveidošanu, jo šī ierosinājuma svarīgākais aspekts ir tas, ka tad varētu rīkot atklātas sanāksmes un saglabāt Padomes likumdošanas darba pārskatāmību.
Although it can only be regretted that the Member States did not accept the Convention's proposal, which Parliament was strongly in favour of, that a genuinely separate Legislative Council should be created, it may be considered that the essential aspect of this proposal, which was that meetings should be held in public and that the Council's legislative work should be transparent, has been preserved.
Kas attiecas uz Padomes struktūru un darbību, tad nozīmīgākais jauninājums ir autonomas ārlietu Padomes izveidošana, kuru vada ārlietu ministrs.
As regards the configurations and functioning of the Council, the main novelty is the creation of an autonomous Foreign Affairs Council, to be chaired by the Minister for Foreign Affairs.
Tā un Vispārējo lietu padome ir divas vienīgās struktūrvienības, kuru izveidošana ir noteikta Konstitūcijā un kuras atstāj Eiropas Padomes ziņā veidot citas struktūras ar kvalificētā vairākuma balsošanas palīdzību.
This and the General Affairs Council are the only two configurations of the Council whose existence is provided for by the Constitution, which leaves it to the European Council to decide by a qualified majority on the creation of other configurations.
Centieni izmainīt esošo Padomes prezidentūras rotācijas sistēmu, lai panāktu lielāku tās darba konsekvenci un pēctecību, nav guvuši redzamus rezultātus.
The efforts to modify the existing system of rotating Presidencies of the Council in order to raise the profile and increase the consistency and continuity of its work have had somewhat limited results.
Dalībvalstis neatbalstīja Konventa ierosinājumu beidzot pieņemt līdztiesīgas rotācijas principu komandu prezidentūras sistēmā, kuru noteiktu Eiropas Padomes lēmums, kas pieņemts ar kvalificētu balsu vairākumu, tāpēc nav iespējams iepriekš pateikt, kāds no tā būs iegūtais labums.
The Member States deviated from the Convention's proposal, ultimately adopting the principle of equal rotation within a system of team Presidencies determined by a decision of the European Council, acting by a qualified majority, and it is not possible to see in advance exactly what the real benefits of this will be.
Otrs institucionālas dabas jautājums, kas bija debašu uzmanības centrā gan Konventā, gan Valdību konferencē, bija saistīts ar Komisijas izveidošanu.
Another of the institutional questions which were at the centre of debate both at the Convention and at the Intergovernmental Conference was the composition of the Commission.
Pieņemtais risinājums, kura īstenošana tika atlikta, atkāpās no Konventa ierosinājuma, bet tas atbilst labāk politiskai realitātei un var tikt uzskatīts par pozitīvu risinājumu – tas dod iespēju respektēt jauno dalībvalstu vēlmi būt pārstāvētām Komisijā pirmajos gados pēc to iestāšanās ES, lai gan nākotnē pēc zināma laika (2014. g.) paredzēta komisāru skaita samazināšana (līdz 2/3 no dalībvalstu skaita, kas pat ES 27 dalībvalstīm nozīmētu mazāku komisāru skaitu nekā tas ir pašreiz).
The solution ultimately opted for, with its implementation deferred, deviated from the Convention's proposal, but it corresponds better with political reality and may be considered positive: it makes it possible to respect the new Member States' aspiration to be represented in the Commission during the first years after their accession, although in future, after a reasonable lapse of time (2014), the vital reduction in the number of Commissioners (to 2/3 of the number of Member States, which - even in a 27-member EU - would already mean that there were fewer Commissioners than at present).
Pamatojoties uz rotācijas principu, kas nodrošina līdztiesību dalībvalstu starpā, šis risinājums tādējādi dos iespēju uzturēt komisāru skaitu pieņemamā daudzumā.
Based on a rotation system which preserves equality between Member States, this solution will thus make it possible to contain the size of the Commission within acceptable limits.
Perioda biežums, kad katra dalībvalsts nevarēs nozīmēt komisāru, ir reizi trīs pilnvaru gados.
The frequency of the period when any given Member State will not nominate a Commissioner will be once in every three terms.
Konstitūcijā ir panākts nozīmīgs progress attiecībā uz Komisijas priekšsēdētāja iecelšanu, kuru nākotnē iecels Eiropas Parlaments pēc Padomes ierosinājuma, kas pieņemts ar kvalificētu balsu vairākumu.
The Constitution makes important progress regarding the appointment of the President of the Commission, who is in future to be elected by the European Parliament on a proposal by the European Council, acting by a qualified majority.
Tas ir nākamais solis centienos piešķirt Komisijai politisko leģitimitāti, it īpaši ņemot vērā, ka Eiropas Padomei tiek izvirzīta prasība uzņemties atbildību par Eiropas Parlamenta vēlēšanām.
This is a further step in the process of imparting political legitimacy to the Commission, particularly as the European Council is required to take account of the elections to the European Parliament.
Pēc tam visa Komisija, priekšsēdētājs, Ārlietu ministrs, kuri tiek iecelti ar speciālās procedūras palīdzību (sk. turpmāk), un komisāri, kurus izvēlas Padome saskaņā ar Prezidenta amatam izvirzīto kandidātu, tiek apstiprināti ar Eiropas Parlamenta balsojumu kopumā
Afterwards, the whole Commission, the President, the Minister for Foreign Affairs, who is appointed by means of a special procedure (see below), and the Commissioners, selected by the Council in agreement with the President-designate, will require a vote of approval en bloc by the European Parliament
Jāatzīmē, ka SVK neakceptēja Konventa priekšlikumu par to, lai dalībvalstu valdības iesniedz sarakstu ar trīs personu vārdiem, no kuriem priekšsēdētājam būtu jāizvēlas komisāri, kurus izvirzītu dalībvalstis.
It may be noted that the IGC did not accept the Convention's proposal that the government of each Member State should submit a list of three names from which the President would choose the Commissioner proposed by the Member State.
Jāatzīmē arī Komisijas priekšsēdētāja palielinātā loma, kas it īpaši izpaužas Komisijas iekšējā organizācijā un tiesībās pieprasīt komisāru demisiju, kas, savukārt, uzlabos Komisijas darba efektivitāti.
The enhanced role of the President of the Commission should also be noted, particularly as regards the internal organisation of the Commission and the right to demand the resignation of a Commissioner, which should improve the efficiency of the Commission.
Ārlietu ministrs
Minister for Foreign Affairs
Viens no galvenajiem jaunievedumiem Konstitūcijā ir Savienības Ārlietu ministra amata izveidošana (savienojot vienā amatā iepriekšējos Kopējās ārpolitikas un drošības politikas augstā pārstāvja un Ārējo sakaru komisāra amatus) ar mērķi nodrošināt, lai visas ES ārlietas būtu konsekventas un tiktu risinātas augstā līmenī.
One of the main institutional novelties of the Constitution is the creation of the post of Minister for Foreign Affairs of the Union (merging in a single post the pre-existing posts of High Representative for the Common Foreign and Security Policy and Commissioner responsible for external relations), which will correspond to the objective of ensuring that all the external actions of the EU are consistent and have a high profile.
Institucionāli ministrs sēdēs it kā uz diviem ‘krēsliem’ – viņš būs atbildīgs par ES ārpolitikas un drošības politikas vadīšanu un šajā nolūkā vadīs Ārlietu ministrijas padomi, iesniedzot priekšlikumus un īstenojot Padomes lēmumus, un tajā pašā laikā viņš būs Komisijas priekšsēdētāja vietnieks, uzņemoties šīs iestādes pienākumus par ārējiem sakariem, un koordinēs visus ar ES ārējo darbību saistītos aspektus.
Institutionally, the Minister will wear two 'hats': he will be responsible for conducting the EU's Common Foreign and Security Policy, for which purpose he will chair the Foreign Affairs Council, present proposals and implement Council decisions, while at the same time he will be a Vice-President of the Commission, taking on that institution's responsibilities in the field of external relations and coordinating all aspects of the EU's external action.
Viņam palīdzēs Eiropas Ārlietu dienests, kuru veidos Komisijas, Ministru padomes Ģenerālsekretariāta un dalībvalstu diplomātisko dienestu amatpersonas un kuru jāizveido ar Padomes lēmumu pēc apspriešanās ar Eiropas Parlamentu un Komisijas piekrišanas iegūšanas.
He will be assisted by a European External Action Service composed of officials from the Commission, the General Secretariat of the Council of Ministers and national diplomatic services, which is to be set up by decision of the Council after consulting the European Parliament and obtaining the approval of the Commission.
Tādējādi viņš būs Komisijas loceklis, bet viņam būs īpašs statuss, kas atspoguļots viņa iecelšanas un iespējamā atcelšanas no amata procedūrā – viņu iecels amatā Padome ar kvalificētu vairākuma balsojumu, ar Komisijas priekšsēdētāja piekrišanu; viņu var atcelt no amata Padome, izmantojot šo pašu procedūru; viņam jādemisionē, ja to pieprasa Komisijas priekšsēdētājs.
Thus the Minister will be a member of the Commission, but he will have a special status, reflected in the procedures for his appointment and the possible ending of his tenure: he will be appointed by the European Council, acting by a qualified majority, with the agreement of the President of the Commission; he may be dismissed by the European Council using the same procedure, and must resign if the President of the Commission asks him to do so.
Tā kā viņš ir Komisijas loceklis, viņa iecelšanu amatā jāapstiprina arī Eiropas Parlamentam balsojumā par visas Komisijas stāšanos darbā, un, ja Komisija atkāpjas kopumā pēc Eiropas Parlamenta neuzticības izteikšanas, arī viņam ir jāatkāpjas no amata.
As a member of the Commission, his appointment must also be approved by the European Parliament when it votes on the investiture of the Commission as a whole, and if the Commission resigns en bloc following a motion of censure by the European Parliament, this also applies to him.
Šie noteikumi pēc būtības atbilst Eiropas Parlamenta senajam aicinājumam – ministrs patiešām būs spējīgs palielināt Savienības starptautiskās aktivitātes un to efektivitāti, veicināt patiesi kopējas ārpolitikas radīšanu un uzlabot Savienības tēlu, piešķirot tam savu ‘seju’.
These provisions essentially correspond to what the European Parliament had long been calling for: the Minister will indeed be able to increase the consistency and efficiency of the Union's international action, promote the emergence of a genuine common foreign policy and raise the Union's international profile by giving it a 'face'.
Eiropas Savienības Tiesa
The Court of Justice of the European Union
Konstitūcija palielina arī Savienības justīcijas institūcijas lomu, kuru tā sauc par 'Eiropas Savienības Tiesu' , kas ietver sevī 'Tiesu', ‘Ģenerāltiesu,’ un iespējams, `specializētās tiesas`, kuras var izveidot saskaņā ar Eiropas tiesību aktiem
The Constitution also enhances the role of the Union's judicial wing, which it calls the ' Court of Justice of the European Union ', comprising the 'Court of Justice', the 'General Court' and possible 'specialised courts', which may be instituted by a European law
Pieņem Parlaments un Padome parastajā likumdošanas kārtībā, vai kā Komisijas ierosinātu pēc saskaņošanas ar Tiesu, vai arī pēc Tiesas lūguma pēc saskaņošanas ar Komisiju. .
Adopted by Parliament and the Council by means of the ordinary legislative procedure, either on a proposal from the Commission and after consulting the Court of Justice, or at the request of the Court of Justice and after consulting the Commission. .
Lai gan nav būtiskas atšķirības Justīcijas un Ģenerāltiesas (Pirmās instances tiesas) veidošanā un organizācijā, tiesnešu un ģenerāladvokātu iecelšanas procedūrā ir iekļauta iepriekšējās atlases posms – agrāk tos iecēla dalībvalstis, bet tagad valdību izvirzītos kandidātus uzklausīs komiteja, kurai uzdots novērtēt kandidātu atbilstību amatam.
Although there are no major changes in the composition and organisation of the Court of Justice and the General Court (Court of First Instance), a preliminary stage is introduced into the procedure for appointing judges and advocates-general: before being appointed by the Member States, the candidates nominated by the governments will be heard by a committee with a remit to assess the candidates' suitability to perform their duties.
Nākotnē Padomes un aģentūru akti tiks pakļauti juridiskai kontrolei, lai nodrošinātu to spēkā esamību.
In future, acts of the European Council and of the agencies will be subject to judicial control to ensure their legality.
Noteikumi par to kā fiziskas un juridiskas personas var iesniegt sūdzību par regulējošiem aktiem ir vienkāršoti.
The conditions for the admissibility of complaints by natural and legal persons about regulatory acts are eased.
Nepastāvēs vairs ierobežojumi lietas ierosināšanai pret jau pieņemtiem aktiem juridiskās sadarbības krimināllietās un policijas sadarbības jomās, izņemot policijas darbību likumības un proporcionalitātes, un valstu pasākumu izskatīšanu sabiedriskās kārtības un iekšējās drošības nodrošināšanā.
There will be no restrictions on the bringing of actions against acts adopted in the field of judicial cooperation in criminal matters and police cooperation, except as regards reviewing the validity and proportionality of police operations and the exercise by States of their responsibilities for maintaining public order and internal security.
Visbeidzot, lai gan pieņemtie akti kopējā ārpolitikā un drošības politikā nevar tikt pakļauti tiesas procesiem, Tiesai tomēr ir tiesības izskatīt Eiropas lēmumu spēkā esamību, piemērojot ierobežojumus attiecībā pret juridiskām un fiziskām personām.
Finally, although the acts adopted in the field of the common foreign and security policy cannot in themselves be the subject of legal proceedings, the Court nonetheless has jurisdiction to consider the legality of European decisions providing for restrictive measures again legal and natural persons.
Citas iestādes un konsultatīvās organizācijas
Other institutions and advisory bodies
Noteikumi, kas attiecas uz Eiropas Centrālo banku (ierindota Savienības institūciju līmenī) un Revīzijas tiesu , faktiski ir palikuši negrozīti.
The provisions concerning the European Central Bank (elevated to the rank of an institution of the Union) and the Court of Auditors remain virtually unchanged.
Tomēr jāatzīmē, ka nākotnē Bankas padomes locekļus iecels Padome ar kvalificētā vairākuma balsojumu, nevis vienbalsīgi.
However, it may be noted that the members of the Bank's Executive Board are in future to be appointed by the Council acting by a qualified majority and no longer unanimously.
Kas attiecas uz Reģionālo lietu komiteju un Ekonomikas un sociālo lietu komiteju, te faktiski nav nekādu izmaiņu.
As regards the Committee of the Regions and the Economic and Social Committee , there are virtually no changes.