natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā XI sadaļu par sociālo politiku, izglītību, arodmācībām un jaunatni, kā arī sevišķi 137. pantu,
– having regard to the Treaty Establishing the European Community and, in particular, Title XI on social policy, education, vocational training and youth and, in particular, Article 137 thereof,
– ņemot vērā Pamatprogrammu par policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās (AGIS), kuras darbība beidzās 2006. gada 31. decembrī, un Padomes 2007. gada 15. februāra Regulu (EK) Nr. 168/2007, ar ko izveido Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūru
– having regard to the Framework Programme for Police and Judicial Cooperation in Criminal Matters (AGIS), which expired on 31 December 2006, and to Council Regulation (EC) No 168/2007 of 15 February 2007 establishing a European Union Agency for Fundamental Rights
– ņemot vērā tā 2006. gada 30. novembra rezolūciju par Padomes lēmuma priekšlikumu, ar kuru Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūrai piešķir pilnvaras veikt pasākumus Līguma par Eiropas Savienību VI sadaļā minētajās jomās
– having regard to its position of 30 November 2006 on the proposal for a Council decision empowering the European Union Agency for Fundamental Rights to pursue its activities in areas referred to in Title VI of the Treaty on European Union
Šajā datumā pieņemtie teksti , P6_TA(2006)0510 . ,
Texts Adopted for that date, P6_TA(2006)0510 . ,
– ņemot vērā kopējo nostāju, ko Padome pieņēmusi 2007. gada 5. martā nolūkā pieņemt Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumu, ar ko laikposmam no 2007. gada līdz 2013. gadam kā daļu no vispārējās programmas „Pamattiesības un tiesiskums” izveido īpašu programmu, lai novērstu un apkarotu vardarbību pret bērniem, jauniešiem un sievietēm un lai aizsargātu cietušos un riska grupas (programma DAPHNE III),
– having regard to the Council's common position of 5 March 2007 for adopting a decision of the European Parliament and of the Council establishing for the period 2007-2013 a specific programme to prevent and combat violence against children, young people and women and to protect victims and groups at risk (DAPHNE III Programme) as part of the general programme 'Fundamental Rights and Justice',
– ņemot vērā Komisijas paziņojumu „Ceļā uz ES stratēģiju par bērnu tiesībām” ( COM(2006)0367 ),
– having regard to the communication from the Commission entitled 'Towards an EU Strategy on the Rights of the Child' (COM (2006)367),
OV C 241, 21.9.1992., 67. lpp. , jo īpaši tās 8.22 un 8.23. punktu,
67. and, in particular, paragraphs 8.22 and 8.23 thereof,
– ņemot vērā Padomes 2001. gada 28. maija lēmumu
– having regard to Council Decision 2001/427/JHA of 28 May 2001 setting up a European crime prevention network
– ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas 2006. gada 15. marta atzinumu „Nepilngadīgo noziedzības novēršana.
– having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee of 15 March 2006 entitled 'The Prevention of Juvenile Delinquency.
Nepilngadīgo noziedzības problēmas risināšanas ceļi Eiropas Savienībā un nepilngadīgo tiesvedības sistēmas nozīme”
Ways of dealing with juvenile delinquency and the role of the juvenile justice system in the European Union'
– ņemot vērā Glāzgovā 2005. gada 5.–7. septembrī prezidentvalsts Apvienotās Karalistes vadībā notikušās konferences secinājumus par tematu „Jaunatne un noziedzība.
– having regard to the conclusions of the conference held in Glasgow from 5 to 7 September 2005 under the aegis of the UK Presidency on the subject of 'Young people and crime: a European perspective',
– ņemot vērā Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas ziņojumu ( A6-0212/2007 ),
– having regard to the report of the Committee on Women's Rights and Gender Equality ( A6‑0212/2007 ),
A. tā kā nepilngadīgo noziedzīgai uzvedībai pēc savas būtības ir bīstamāka iedarbība nekā pieaugušo noziedzīgai uzvedībai, jo tie ietekmē īpaši neaizsargātu iedzīvotāju daļu, nepilngadīgos jau ļoti agrā vecumā un tieši personības veidošanās posmā pakļaujot sociālās atstumtības un stigmatizācijas riskam;
A. whereas juvenile delinquency is inherently more dangerous than adult offending as it affects a particularly vulnerable section of the population during a crucial period of personal development, exposing juveniles at a very early stage to the risk of social exclusion and stigmatisation,
B. tā kā dalībvalstu, Eiropas un starptautiskie pētījumi parāda, ka pēdējo divdesmit gadu laikā ievērojami palielinājusies nepilngadīgo noziedzība;
B. whereas national, European and international studies show that there has been an alarming increase in juvenile delinquency over the last two decades,
C. tā kā plašās izplatības dēļ arvien lielākas bažas izraisa nepilngadīgo noziedzība – ienākšana noziedzības pasaulē notiek arvien agrāk un tāpēc palielinās to noziegumu skaits, ko izdara bērni, kas vēl nav sasnieguši 13 gadu vecumu, un nepilngadīgo noziedznieku nodarījumi kļūst arvien nežēlīgāki;
C. whereas juvenile delinquency is becoming a matter for concern on account of the huge proportions which it has now assumed, owing to the fact that delinquency is starting at a younger age, the number of offences committed by children under the age of 13 is increasing and those involved are increasingly young and their actions increasingly brutal,
D. tā kā pašlaik notiekošā statistikas datu par nepilngadīgo noziedzību vākšana un atspoguļošana neatbilst patiesajām vajadzībām un pastāvošajiem apstākļiem, tāpēc vēl jo lielāka ir nepieciešamība iegūt ticamus valsts līmeņa datus;
D. whereas current methods of recording and presenting statistical data regarding juvenile delinquency do not correspond to actual needs and present-day circumstances, making it urgently necessary to obtain reliable statistics at national level,
E. tā kā ir nepareizi vispārināt cēloņus, kuru dēļ nepilngadīga persona veic noziedzīgas darbības, jo ceļš, pa kuru indivīds nonāk pie sociāli nepieņemamas uzvedības un noziedzīgas darbības katru reizi ir individuālu un īpašu apstākļu noteikts un šie apstākļi ir saistīti ar viņa piedzīvoto, ar katra bērna un pusaudža galvenajiem attīstības poliem – ģimeni, skolu, viņam draudzīgo vidi, kā arī plašākā nozīmē – ar to sociālekonomisko vidi, kurā viņš dzīvo;
E. whereas it is difficult to classify precisely the reasons for which young people offend, the factors leading to antisocial and finally criminal forms of behaviour being different in each individual case, conditioned as they are by the experiences of each child or adolescent and the elements playing the most central role in their development: family, schools, circles of friends and general economic and social circumstances,
F. tā kā galvenie nepilngadīgo noziedzības cēloņi ir atskaites punktu, saskarsmes un atbilstīgu paraugu trūkums ģimenē vecāku biežās prombūtnes dēļ, psihopatoloģiskas problēmas saistībā ar fizisku un seksuālu vardarbību, kura notikusi ģimenes vidē, izglītības sistēmas nespēja sociālās vērtības nodot jaunatnei, kā arī nabadzība, bezdarbs, sociālā atstumtība un rasisms; tā kā citi nozīmīgi faktori ir jauniešiem piemītošā spēcīgā tendence atdarināt, kas attīstās, tiem cenšoties veidot savu personību, kā arī personiskas problēmas saistībā ar alkohola un narkotiku lietošanu un bezjēdzīgs, pārmērīgs un nepamatots vardarbības atveidojums plašsaziņas līdzekļos;
F. whereas the main factors contributing to juvenile delinquency are a lack of structures, communication and appropriate models within the family, often as a result of parental absence, psychopathological problems associated with physical and sexual abuse by people within the family environment, the failure of education systems to pass on social values, poverty, unemployment, social exclusion and racism; whereas additional significant factors are the strong tendency towards copying which young people develop in attempting to form their personality, personality disorders associated with the consumption of alcohol and drugs and the portrayal by the mass media, by certain Internet sites and by video games of models of mindless, excessive and unwarranted violence,
G. tā kā jauniešu neatbilstīgas uzvedības cēlonis ne vienmēr ir meklējams ģimenē;
G. whereas deviant behaviour amongst young people does not systematically originate within the family,
H. tā kā pieaugoša cannabis un citu narkotiku un/vai alkohola lietošana pusaudžu vidū ir jāsaista ar nepilngadīgo noziedzības pieaugumu;
H. whereas the increase in the consumption of cannabis and other drugs and/or of alcohol by adolescents may be correlated with the increase in juvenile delinquency,
I. tā kā imigranti, bet jo īpaši nepilngadīgie ir daudz vairāk pakļauti sociālai kontrolei un tāpēc ir iespējams pieņemt, ka nepilngadīgo noziedzības problēmas skar pirmkārt imigrantu vidi un nevis visu sabiedrību kopumā, taču šāda attieksme ir ne tikai kļūdaina, bet arī sociāli bīstama;
I. whereas migrants and in particular juveniles are much more exposed to social surveys, creating the impression that the problem of juvenile delinquency occurs mainly among migrants and not in society as a whole, an impression which is not only inaccurate but also dangerous for society,
J. tā kā divi „aktuālu” nepilngadīgo noziedzības formu iemesli ir jauniešu bandu veidošanās un jauns vardarbības pieaugums skolas vidē – šie fenomeni ir īpaši plaši izplatīti atsevišķās dalībvalstīs un to pētīšana, kā arī iespējamie apkarošanas līdzekļi ir ļoti sarežģīti;
J. whereas the two 'modern' forms of juvenile delinquency involve the formation of 'juvenile gangs' and increasing violence at school, these being particularly widespread in certain Member States and particularly complex to investigate and deal with,
K. tā kā tāda parādība, kā jauniešu bandu veidošanās dažās valstīs ir iemesls nepilngadīgo krimināltiesību normu stingrības pastiprināšanai un ir notikusi atgriešanās pie tāda parastā soda veida kā ieslodzījums brīvības atņemšanas iestādē;
K. whereas increasingly widespread developments such as juvenile gangs have prompted certain Member States to introduce more severe juvenile delinquency legislation, involving a return to traditional custodial sentences in correctional institutions,
L. tā kā dažās dalībvalstīs skolas apkārtne un pat skolas pagalms arī rajonos ar augstāku labklājības līmeni ir kļuvuši par visatļautības teritoriju (iespējas iegādāties narkotikas, vardarbība un dažreiz arī nažu izmantošana, dažāda veida izspiešana un bīstamu spēļu attīstība un pat tāds fenomens kā „ happy slapping ”, kam raksturīga ar mobilo telefonu fotouzņēmumos fiksētu vardarbības ainu ievietošana internetā);
L. whereas in certain Member States the approaches to and even the playgrounds of schools (including those in affluent neighbourhoods) have become lawless areas (drug-dealing, acts of violence sometimes involving the use of knives, extortion by various means, the development of dangerous games and the phenomenon of ‘happy slapping’, involving the posting on websites of photographs of scenes of violence taken with a mobile telephone),
M. tā kā jau vairākus gadus pakāpeniski notiek ar nepilngadīgajiem saistīto krimināltiesību aktu reforma, kuras mērķis ir koncentrēties nevis tikai uz ieslodzīšanu, bet arī uz pāraudzināšanu, kā arī rehabilitāciju un terapiju, jo ieslodzīšana, ja tā ir nepieciešama, ir jāizmanto kā beidzamais līdzeklis; tā kā ir jānorāda, ka šo jauno normu īstenošanu bieži kavē modernas un piemērotas materiālas un tehniskas infrastruktūras neesamība, kā arī īpaši sagatavota personāla trūkums, maza sociālā ieinteresētība un nepietiekamais finansējums;
M. whereas recent years have seen a progressive review of national criminal law relating to juveniles and this review should be geared to educational measures and rehabilitation and therapy and not only to custodial measures which, where they are necessary, should be taken as a last resort; stressing, however, that it is very often unfeasible to implement these new measures in practice owing to a lack of suitable, modern facilities and trained specialist personnel, and to limited social involvement and funding,
N. tā kā dalībvalstu tiesību aktos ir paredzēts sodīt nepilngadīgos par nodarījumiem un attieksmi, kas pieaugušo gadījumā netiek uzskatīta par pārkāpumu, līdz ar to vēl vairāk pastiprinās kriminālkontrole un sociālā kontrole attiecībā uz nepilngadīgiem un netaisni tiek nosodīta nabadzība, sociālā atstumtība un problemātiski jauniešu sociālās iekļaušanas gadījumi;
N. whereas national legislation tends to criminalise actions and behaviour by juveniles, even where they are not considered offences when committed by adults, thereby introducing more widespread controls on young people under criminal law and within society and wrongly penalising poverty, social exclusion and social integration difficulties encountered on occasion by juveniles,
O. tā kā smagas vardarbības aktu attēli un pornogrāfiski materiāli lielā daudzumā tiek izplatīti ar tādu sakaru un audiovizuālo līdzekļu palīdzību kā spēles, televīzija un internets, kā arī nepilngadīgu noziedznieku un upuru tēla izmantošana plašsaziņas līdzekļos bieži ir tuvu bērna pamattiesību pārkāpumam un sniedz atbalstu turpmākai vardarbības banalizācijai;
O. whereas the flood of images of extremely violent scenes and of pornographic material carried on the various media, such as games, television and the Internet, and the exploitative media portrayal of juvenile victims and perpetrators in many cases border on violations of the fundamental rights of children and are instrumental in trivialising violence,
P. tā kā 2001. gadā izveidotajā Eiropas Noziedzības novēršanas tīklā tika radīta īpaša darba grupa nepilngadīgo noziedzības apkarošanai, un kura 27 dalībvalstīs ir uzsākusi padziļinātu salīdzinošu analīzi, kas veidos pamatu ES politikas turpmākai izstrādei šajā jomā,
P. whereas a special working group on juvenile delinquency was set up under the European Crime Prevention Network founded in 2001, which has begun to draw up a detailed comparative study in the 27 Member States as a basis for future EU policy developments in that field,
Valsts politika
Policies at national level
5 . uzskata, ka ir nepieciešams noteikt tādu ierobežojumu un vērtību kopumu, kas ģimenēm, audzinātājiem un sabiedrībai ir pēc iespējas agrāk jāiemāca jaunajai paaudzei;
Considers it necessary to establish a series of concrete restrictions and benchmarks that families, educators and society must convey to young people from their infancy;
8 . vērš dalībvalstu uzmanību uz ģimenei piešķirto īpašo lomu katrā no nepilngadīgo noziedzības apkarošanas posmiem un aicina izveidot atbilstīgu atbalstu vecākiem;
Draws the attention of the Member States to the specific role the family plays in all stages of this fight against juvenile delinquency and asks them to develop adequate support for parents;
12. uzsver īpašo skolai un skolas videi iedalīto būtisko lomu bērna un pusaudža personības veidošanā; uzsver, ka divas mūsdienu skolas pamatiezīmes – kultūru daudzveidība un šķirisko atšķirību uzsvēršana, izglītības vidē nepastāvot nepieciešamajām struktūrām, kuras var iejaukties, atbalstīt skolēnu un atrast nepieciešamo pieeju, var izraisīt vardarbību skolā un kļūt par iemeslu nelabvēlīgai attieksmei starp agresīviem skolēniem, kas uzņemas mocītāju lomu un skolēniem, kas kļūst par upuriem;
Stresses the particular importance of schools and school communities in shaping the character of children and adolescents; stresses that, if the education system fails to provide suitable channels for intervention, assistance and contact with students, two fundamental characteristics of present-day schools, multiculturalism coupled with an increased distinction between social classes, may lead to violence within schools and generate a climate of hostility between, on the one hand, the more aggressive pupils who indulge in bullying, and on the other, the pupils who become their victims;
15. prasa, lai dalībvalstis izglītības politikā paredz psiholoģiskās palīdzības un padomu sniegšanu īpaši tiem bērniem, kurus skar socializācijas problēmas, medicīniskās aprūpes iespējas katrā skolā, sociālā darbinieka iecelšanu, kurš būtu piesaistīts noteiktam skolu skaitam, sociologa kriminologa, bērnu psihiatra un bērnu noziedzības eksperta iecelšanu, paredz stingri kontrolēt alkohola patēriņu un narkotiku lietošanu skolēnu vidū, jebkura veida pret kādu no skolas kopienas locekļiem vērstas diskriminācijas apkarošanu, vietējā tiesībsarga iecelšanu, kura uzdevums ir nodrošināt sadarbību starp skolu un vietējo kopienu, kā arī sadarbību starp dažādām skolu kopienām saistībā ar vardarbības apkarošanas programmas izstrādi un īstenošanu;
Calls on the Member States in addition to include within their educational policies the provision of special counselling and psychological support for children encountering problems of social integration, the availability of medical care in each school and the appointment of social workers, sociologists/criminologists, child psychologists and experts in issues relating to juvenile delinquency, each serving a small number of educational institutions, close checks on alcohol and drugs consumption among pupils, measures to combat all forms of discrimination against members of the school community, the appointment of a community ombudsman acting as intermediary between the school and the community and cooperation between various school communities in drawing up and implementing programmes to prevent violence;
17. iesaka, lai dalībvalstis nostiprina jauniešu centru lomu un ceļ to kvalitātes līmeni, jo šie centri ir jauniešu saskarsmes vieta un norāda, ka nepilngadīgu noziedznieku iekļaušana šādā vidē veicinās viņu socializāciju un viņos veidos apziņu, ka viņi ir piederīgi sabiedrības normālai daļai;
Recommends that the Member States improve the quality of youth centres and enhance their role as a meeting place for young people and observes that the admission of juvenile offenders to such centres would facilitate their social reintegration and encourage a feeling of being a valuable member of society;
21. atgādina, ka nepilngadīgo noziedzības jomā, tiesas procesa norisei un tā ilgumam, piemērojamā soda izvēlei un tā vēlākai izpildei ir jāatbilst bērna interešu pārākuma principam un procesuālajām tiesībām; uzsver, ka brīvības atņemšana ir jāpiemēro tikai kā beidzamais līdzeklis un tā ir jāīsteno nepilngadīgiem noziedzniekiem piemērotā infrastruktūrā;
Points out that in the case of juvenile delinquency the conduct and the duration of the judicial proceedings, the choice of the measure to be adopted and the subsequent implementation thereof must be guided by the principle of the overriding interest of the child and observance of procedural law; stresses in this connection that imprisonment must be ordered only as a last resort and that any prison sentence must be served in facilities suitable for juvenile delinquents;
23. mudina dalībvalstis sadarbībā ar Komisiju steidzami izstrādāt un pieņemt visām dalībvalstīm vienotus minimālos standartus un pamatprincipus saistībā ar nepilngadīgo noziedzību, pievēršot īpašu uzmanību četriem pīlāriem to pamatā — profilaksei, rehabilitācijai, integrācijai un reintegrācijai, kā arī juridiskiem un ārpustiesas pasākumiem, kas balstās uz starptautiski noteiktiem principiem Pekinas noteikumos un Rijādas vadlīnijās, ANO Konvencijā par bērna tiesībām, kā arī citās starptautiskajās šajā jomā pieņemtās konvencijās;
Urges the Member States, in cooperation with the Commission, to draw up and adopt immediately a number of minimum standards and guiding principles common to all Member States in relation to juvenile delinquency to focus on the four basic pillars of prevention, rehabilitation, social integration or reintegration and judicial or non-judicial measures, on the basis of the principles internationally established under the Beijing rules and the Riyadh guidelines, the UN Convention on the Rights of the Child and other international conventions in this field;
26. aicina Komisiju izstrādāt konkrētus kritērijus visām dalībvalstīm valstu statistikas datu vākšanas jomā, lai nodrošinātu to salīdzināmību un lai tie tādējādi būtu izmantojami pasākumu plānošanā Eiropas mērogā; aicina dalībvalstis aktīvi piedalīties Komisijas darbā, nodrošinot, lai kompetentās valsts un reģionālās iestādes, pašvaldības, asociācijas, NVO un citas pilsoniskās sabiedrības organizācijas, kas darbojas šajā jomā sniedz informāciju un veic tās apmaiņu;
Calls on the Commission to lay down specific criteria for all Member States for the collection of national statistics in order to ensure that they are comparable and therefore usable during the planning of measures on a European scale; calls on the Member States to take an active part in the Commission's work by motivating and obtaining information from all of the competent national, regional and local authorities, associations, NGOs and other civil society organisations operating in this field;
– īpašai programmai „Noziedzības novēršana un cīņa pret noziedzību” laika posmam no 2007. līdz 2013. gadam, kura galvenokārt ir vērsta uz noziedzības apkarošanu un upuru aizsardzību,
- the special 2007-2013 programme for 'Preventing and Combating Crime', basically seeking to prevent crime and protect victims,
– īpašai programmai „Krimināltiesības” laika posmam no 2007. līdz 2013. gadam, kuras mērķis ir veicināt sadarbību krimināllietās, pamatojoties uz savstarpēju atzīšanu un uzticēšanos, sadarbības pastiprināšanu un informācijas apmaiņu starp valsts atbildīgajām iestādēm,
- the specific 'Criminal Justice' programme for 2007-2013, promoting cooperation in the field of criminal justice based on mutual recognition and trust and improved contacts and exchange of information between the national authorities involved,
– programmai DAPHNE III par pret bērniem un jauniešiem vērstas noziedzības apkarošanu,
- the DAPHNE III programme to combat violence against juveniles and children,
– programmai „Jaunatne darbībā” laikposmam no 2007. līdz 2013. gadam, kurā kā viena no galvenajām prioritātēm ir noteikta atbalsts tiem jauniešiem, kam ir mazāk iespēju vai kuri nāk no nelabvēlīgākas vides,
- the 2007-2013 Youth in Action Programme, one of the main priorities of which is support for young people with fewer opportunities or from less privileged backgrounds,
– Eiropas Sociālā fonda pasākumiem un programmai Equal , kuras mērķis ir sociālās integrācijas pastiprināšana un diskriminācijas apkarošana, kā arī vienkāršot neizdevīgākā stāvoklī esošu personu piekļuvi darba tirgum,
- European Social Fund and Equal Programme initiatives to promote social integration and combat discrimination and facilitate access to the employment market for those with fewer opportunities,
– kopienas atbalstītai iniciatīvas programmai Urbact , kura ir vērsta uz labākās pieredzes apmaiņu starp Eiropas pilsētām ar mērķi nodrošināt dzīvošanai labvēlīgāku vidi – tajā ir ietverti pasākumi jauniešiem drošākas pilsētas vides veidošanai, kā arī nelabvēlīgākai videi piederīgu jauniešu sociālās iekļaušanas programmas viņu socializācijai un iesaistei,
- the EU-funded Urbact initiative programme seeking an exchange of best practices between European cities regarding a more sustainable living environment and encompassing measures to improve urban safety for juveniles and facilitate social integration of juveniles with fewer opportunities, with a view to increasing their social involvement and participation,
– starpvalstu iniciatīvas programmām „ Let bind safe net for children and youth at risk ”, kuras ir orientētas uz tādu pasākumu pieņemšanu, kas paredzēti bērniem un apdraudētiem jauniešiem, kā arī tādiem jauniešiem, kas ir sociāli atstumti, un šajās programmās ir jāiesaistās partneriem no pēc iespējas lielāka dalībvalstu skaita,
- cross-border initiatives such as the 'Let bind safe net for children and youth at risk' project focusing on measures to assist children and juveniles who are at risk or socially marginalised, which could benefit from the participation of partners from as many Member States as possible,
– Eiropas pazudušo bērnu telefona līnijai – šo bērnu vidū ir arī nepilngadīgo noziedznieku upuri,
- the European helpline for missing children, including victims of juvenile delinquency;