natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Centrālās bankas atskaite galvenokārt ir saistīta ar uzlikto pienākumu izpildi.
At its heart the accountability of a central bank consists first and foremost in the fulfilment of its mandate.
Tai ir jāatskaitās savas valsts pilsoņiem un deputātiem.
It has to be accountable to the citizens and their representatives in parliament.
Uzlikto pienākumu izpildi atvieglo tas, ka ir formulēta sasniedzamā mērķa skaitliska definīcija un tiek realizēta atbilstīga un skaidra stratēģija, ar kuras palīdzību ierobežo slepenus lēmumus un personisku ietekmi.
This is made easier if a central bank has a clear mandate to fulfil, there is a quantifiable definition of the target to be achieved and a suitable and comprehensible strategy is pursued, which limits discretionary decisions and personal influence on decision-making.
Šādi Eirosistēma nodrošina atskaitīšanos un pārredzamību un līdz ar to īsteno iedarbīgu monetāro politiku.
With this framework, which is similar to that of the Eurosystem, the system makes a critical contribution to accountability and transparency, and at the same time, if necessary, to a more efficient monetary policy.
Sabiedrība var labāk izprast monetārās politikas lēmumus un pārliecināties par Eirosistēmas panākumiem ar objektīvi pārbaudāmiem skaitliskiem lielumiem.
The public is able to comprehend decisions on monetary policy more easily and measure monetary policy against a numerical value which is capable of objective verification.
ECB ir ilgi atturējusies pieņemt Eiropas Parlamenta prasību publicēt ECB Padomes sēžu protokolus.
The ECB has long refrained from accepting the European parliament's request to publish the minutes of its Governing Council's meetings.
Vai Jūs atbalstītu to, ka ECB tuvā nākotnē publicē savas Padomes sēžu protokolus?
Would you be in favour of the publication by ECB of the minutes of its Governing Councils meetings in the near-term future?
ECB/Eirosistēma ir viena no pārredzamākajām centrālajām bankām pasaulē.
The ECB/Eurosystem is one of the world’s most transparent central banks.
Es jau minēju, ka pārredzamību un atbildību attiecībā uz sabiedrību nodrošina:
As has already been stated in a different context,
- ECBS noteiktie uzdevumi,
- the ESCB’s clear mandate,
- cenu stabilitātes skaitliskā definīcija un
- a quantifiable definition of price stability and
- mērķtiecīga monetārā stratēģija.
simplify transparency and accountability for the general public.
Šo elementu konkretizēšana ir nepieciešama katras politikas pamatā, kura orientējas uz pārredzamību.
Putting these elements into concrete terms should stand at the beginning of a policy which aims at transparency.
To īsteno arī ECBS, kas ar kvantitatīvu cenu stabilitātes definīciju un monetārās politikas noteikumiem uzsvērusi savu pienākumu attiecībā uz pārredzamības un atklātības ievērošanu.
The ECB has done this and has with the quantifiable definition of price stability and the establishment of monetary policy strategy emphasised its commitment to transparency and openness.
Pēdējo desmit gadu laikā visas neatkarīgās centrālās bankas ir uzlabojušas savu pārredzamību.
All of the independent central banks have improved their transparency over the last 10 years.
Tagad visas neatkarīgās centrālās bankas ir sasniegušas līdzīgu pārredzamības pakāpi, kaut arī ar dažādiem instrumentiem.
All of the major independent central banks have now achieved a comparable level of transparency, even if the instruments are different.
Izmantotie instrumenti ir atkarīgi no vēsturiskās attīstības, atšķirīgiem pienākumiem, kā arī konstitucionāliem un institucionāliem ietvariem, kuros darbojas katra centrālā banka.
The respective instruments used are also dependent on their historical development, their different mandates and the different constitutional and institutional framework in which a central bank acts.
ECB Padomes protokolu publicēšana ir tikai viens no instrumentiem.
The publication of the minutes of the ECB’s Governing Council is only one of the instruments available.
Manuprāt, svarīgāk ir publicēt nozīmīgus ekonomiskus argumentus, kas bijuši par pamatu monetārās politikas lēmumiem, nekā protokolu vai atsevišķu monetārās politikas lēmēju balsošanas rezultātus.
In my view the presentation of the relevant economic arguments which resulted in a decision on monetary policy is more important than the publication of the minutes or the votes of individual monetary policy decision-makers.
Pastāv risks, ka, publicējot protokolus un balsošanas rezultātus, sabiedrība lēmumu pieņemšanas procesam un atsevišķiem viedokļiem varētu veltīt vairāk uzmanības nekā ekonomiskiem argumentiem un apspriedes rezultātam.
The publication of minutes and voting behaviour conceal the danger that the public will pay more attention to the decision-making process and the opinions of individuals than to the economic arguments and the actual results of consultation.
Tieši monetārajā savienībā, kur ievērojama ekonomiski politiska kompetence ir palikusi valsts līmenī, atsevišķu valstu apsvērumi un intereses varētu iespaidot sabiedriskās debates.
Particularly in a monetary union in which essential competences in economic policy remain at national level it cannot be ruled out that public debate will be led by national considerations and interests.
Tādā gadījumā pieaugtu valstu politiskais spiediens uz atsevišķiem ECB Padomes pārstāvjiem, jo ekonomiski pamatotus argumentus varētu sajaukt ar atsevišķu personu viedokļiem un uzskatiem.
Inevitably national political pressure on individual members of the ECB’s Governing Council would increase because economic arguments would be confused with opinions and facts with people.
Kāds ir Jūsu viedoklis par procedūru, ar kuru saskaņā tiek aizstāti ECB Valdes locekļi?
How do you judge the procedure used to replace ECB board members?
Jūsuprāt, vai tas ir pieņemami, ka Padome kā darba kārtības „A” jautājumu apstiprina konkrētas dalībvalsts piedāvāto kandidatūru?
Do you deem it normal that Council adopts the proposal made by a specific Member State as an A point?
Vai iepriekšējai ( ex-ante ) demokrātiskai atbildībai un pārredzamībai nevajadzētu nozīmēt, ka Eiropas Parlamentam vismaz tiek dota iespēja uzklausīt vairākus iespējamos kandidātus un paust savu viedokli, pirms Padome pieņem galīgo lēmumu par iecelšanu amatā?
Should ex ante democratic accountability and transparency not imply that the European Parliament at least be given the possibility to hear several potential candidates and give its opinion before Council makes the final decision about the nomination?
Kārtība, ar kādu regulē brīvo vietu aizpildīšanu ECB Valdē, ir noteikta ECBS un ECB Statūtos (11. panta 2. un 7. punkts).
The procedure for filling vacant seats on the ECB Executive Board is regulated in Article 11 of the ESCB and ESB Statute (Articles 11.2 and 11.7).
Tur minētā kārtība atbilst spēkā esošajām Eiropas tiesībām.
The procedure specified therein is effective European law.
Es kā ECB Valdes kandidāts pakļaujos šai kārtībai un neuzskatu, ka to vajadzētu papildus komentēt.
As a candidate for the ECB Executive Board I am subject to that procedure and also consider it appropriate to comment on the procedure.
Kādus secinājumus Jūs izdarāt, salīdzinot Federālo rezervju bankas un ECB pārredzamības politiku?
What conclusions do you draw from the comparison between the transparency policies followed by the Federal Reserve Bank and by the ECB?
Ko Jūs domājat par Federālo rezervju bankas vai Anglijas Bankas sanāksmju protokolu publicēšanu?
What do you think about the publication by the Fed or the Bank of England of the minutes of their meetings?
Jūsuprāt, vai ECB varētu īstenot šādu politiku?
Do you think this policy could be applied by the ECB?
Visā pastāvēšanas laikā ECB ir pielikusi lielas pūles, lai precīzi, detalizēti un mūsdienīgi Eiropas sabiedrībai un finanšu tirgus dalībniekiem izskaidrotu savus monetārās politikas lēmumus, kā arī pārdomas un vērtējumus, uz ko pamatojas šie lēmumi.
Since its creation the ECB has made great efforts to explain its decisions on monetary policy and the considerations and analyses on which they are based to the general European public and financial market participants precisely, in detail and promptly.
Svarīgākie komunikācijas veidi ir ikmēneša preses konferences, ikmēneša ziņojumi, gada pārskati, ECB Valdes locekļu publiskās uzstāšanās, kā arī dialogs ar Eiropas Parlamentu.
The most important channels of communication are the monthly press conferences, monthly reports, annual reports, public appearances by members of the ECB’s Governing Council and dialogue with the European Parliament.
Pamatoti un pārliecinoši pierādot, ka tā izpilda EK līgumā minētos pienākumus, ECB var sevi attaisnot Eirosistēmas pilsoņu priekšā.
While the ECB verifiably and convincingly demonstrates in public that it is fulfilling the mandate which the EC Treaty transferred to it, it can also legitimise itself for the benefit of citizens in the Eurosystem.
Ar skaidri regulētiem pienākumiem, cenu stabilizācijas definīciju un monetārās politikas stratēģiju Eirosistēmai jau no paša sākuma ir salīdzinoši komunikatīva priekšrocība.
Thanks to a clear mandate, a definition of price stability and its monetary policy strategy the Eurosystem has a comparative communications advantage from the outset.
Attiecībā uz monetārās politikas pārredzamības pakāpi starp Eirosistēmu un Federālās rezerves sistēmu nav būtisku atšķirību.
As regards the degree of transparency of the monetary policy there are no significant differences between the Eurosystem and the Federal Reserve System.
Tas attiecas gan uz regulārajām publikācijām, gan uz diskusijām pēc ECB Valdes sēdēm.
This is also true as regards regular publications and communications subsequent to meetings of the ECB Governing Council.
Ikmēneša preses konferencēs ar „Introductory Statement” un pēc tam sekojošajās atbildēs uz žurnālistu jautājumiem ECB prezidents ar ECB Valdes starpniecību sniedz aktuālās ekonomikas attīstības plašu vērtējumu un sabiedrībai izskaidro monetārās politikas lēmumus.
At the monthly press conference with its ‘Introductory Statement’ and the subsequent replies to journalists’ questions the President of the ECB sets out in detail the assessment of current economic trends by the ECB’s Governing Council and explains decisions on monetary policy to the public in detail.
Manuprāt, „Introductory Statement” , kuru publicē īsi pēc attiecīgās ECB preses konferences, un Federālā atvērtā tirgus komitejas ( Federal Open Market Committee) protokols, kuru izdod tikai trīs nedēļas pēc attiecīgās sēdes, satura un apjoma ziņā gandrīz nemaz neatšķiras.
In my opinion there is hardly any difference as regards content and scope between the ‘Introductory Statement’, which is published shortly after each ECB press conference, and the ‘minutes’ of the Federal Open Market Committee, which are not usually published until three weeks after a meeting.
Saistībā ar atbildē uz 32. jautājumu minētajiem argumentiem attiecībā uz ECB Valdes locekļu balsošanas rezultātu nepublicēšanu papildus ir jānorāda, ka saskaņā ar ECBS Statūtu 10. panta 4. punktu ECB Padomes sēžu diskusijas netiek publicētas.
In addition to the arguments against the publication of the voting behaviour of members of the ECB’s Governing Council which have already been presented in my reply to Question D 32, supplementary attention should here be drawn to the fact that under the terms of Article 10.4 of the ESCB Statute the proceedings of the Governing Council of the ECB are confidential.
Kāds ir Jūsu viedoklis par monetāro dialogu?
What’s your opinion of the monetary dialogue?
Vai ECB Valdes locekļi monetāro politiku un ar to saistītos lēmumus varētu apspriest ar citiem politiskā procesa dalībniekiem, vai arī tas kaitētu bankas neatkarībai?
Might ECB board members discuss monetary policy and its decisions with other political actors or would this harm the bank’s independence?
Monetāro dialogu es varu vērtēt tikai kā cilvēks no malas un tikai saistībā ar Eiropas Parlamenta Ekonomikas un monetārās komitejas protokoliem.
As an outsider I can judge the monetary dialogue only from the minutes of the European Parliament’s Committee on Economic and Monetary Affairs.
Monetārā dialoga pamatus veido Eiropas Kopienas līguma 113. panta 3. punkta 2. daļa, kurā teikts, ka ECB prezidentu un pārējos Valdes locekļus pēc Eiropas Parlamenta lūguma vai pēc pašu iniciatīvas var uzklausīt attiecīgajās komitejās.
The monetary dialogue has its roots in Article 113(3)2 of the EC Treaty, according to which the President of the ECB and the other Members of the Executive Board may at the request of the European Parliament or on their own initiative be heard by the competent committees of the European Parliament.
Es uzskatu, ka monetārais dialogs ir lietderīgs, lai Eiropas pilsoņiem un to ievēlētajiem pārstāvjiem izskaidrotu pienākumu izpildi un ECB Padomes lēmumus attiecībā uz monetāro politiku.
I regard the monetary dialogue as a sensible institution for explaining the degree to which the mandate has been fulfilled and the decisions which have been made on monetary policy by the ECB’s Governing Council for the benefit of the citizens and their elected representatives.
Šis dialogs var palīdzēt, lai uzlabotu sabiedrības attieksmi pret ECB Padomes monetāro politiku, kā arī savstarpējo sapratni.
This dialogue can also help to encourage public acceptance of the monetary policy of the ECB’s Governing Council and mutual understanding.
Dialoga apjoms, manuprāt, ir definēts EK līguma 108. pantā, kas attiecas arī uz Eiropas Parlamentu.
In my opinion the dialogue’s limits are contained in Article 108 of the Treaty, which also applies to the European Parliament.
Tā kā ECBS ir iesaistīta ES institucionālajos ietvaros, saprotams, ka līdz ar to attīstās sakari arī ar citām ES institūcijām un iestādēm.
Since the ECB is tied to the institutional framework of the EU, it will obviously have a relationship with other EU institutions.
Šie sakari daļēji ir regulēti EK līgumā, piemēram, ECOFIN , vai arī profesionālā līmenī Ekonomikas un monetārajā komitejā un Ekonomikas politikas komitejā.
Some of these relationships are institutionalised in the Treaty, including those with the ECOFIN Council or at a technical level with the Economic and Financial Committee and with the Economic Policy Committee.
Es uzskatu, ka lietderīgi ir ne tikai formālie sakari ar citām ES institūcijām un iestādēm, bet arī regulāra informācijas un domu apmaiņa ar citām politiskām lēmējiestādēm, tostarp ar sociālo partneri attiecībā uz makroekonomisko dialogu.
Regardless of formal relationships with other EU institutions, I consider the regular exchange of information with other political decision-makers – including employers and trade unions in macroeconomic dialogue – to be helpful and meaningful.
Arī šie kontakti ļauj ECB skaidrot savu monetāro politiku un uzlabot savstarpējo sapratni, neuzsākot nekāda veida ex ante politikas īstenošanu.
These contacts also offer the ECB the opportunity to explain its monetary policy and improve mutual understanding without going into ex ante policy coordination in any way.
Jūsuprāt, kuri ir visnozīmīgākie riski un problēmas, ar ko saskaras ECB?
What do you see as the most important risks and challenges facing the ECB?
Lielākais Eirosistēmas risks un izaicinājums, manuprāt, ir trīs tendencēs:
In essence I see the greatest risks and challenges which face the Eurosystem and the ECB in the following three trends:
ECBS monetārās politikas neatkarības princips, šķiet, vēl nav nostiprinājies Eiropas politiskajā praksē.
The principle of independence of the ESCB in matters of monetary policy does not yet seem to be firmly anchored in European political practice.
To rāda atkārtotas politiskas iejaukšanās ECB lietās attiecībā uz monetāro politiku.
This is evident in repeated political representations which are made to the ECB on matters of monetary policy.
Ja neatkarība netiek nodrošināta, zūd uzticība institūcijai un valūtai.
If independence is not maintained, confidence in the institution and in the currency will be undermined.
Tādā gadījumā nevar nodrošināt naudas vērtības stabilitāti.
It will not then be possible to guarantee the stability of the value of money.
Risks, ka par ekonomikas politiku varētu lemt dalībvalstis, var apdraudēt monetāro savienību un eiro atzīšanu, kā arī mazināt ECBS lomu.
The risk of progressive renationalisation of economic policy may jeopardise the operation of the monetary union and undermine acceptance of the euro and the role of ESCB.
Monetārajā savienībā ir nepieciešama ciešāka ekonomikas un budžeta koordinācija, kā arī jāņem vērā ietekme, ko valstu lēmumi atstāj uz citām dalībvalstīm, kopējo iekšējo tirgu un monetāro savienību.
The monetary union requires closer coordination of economic and budgetary policy and consideration of the effects of national decisions on other Member States, the operation of the common internal market and the monetary union.
Pieauguma un inflācijas atšķirības eiro zonā varētu kļūt paliekošas vai pat pieaugt.
Divergence in growth and inflation in the euro area might become firmly established or even increase.
Tas apgrūtinātu ECB īstenot vienotu monetāro politiku, un, iespējams, ECB kļūtu par grēkāzi sakarā ar neatbilstīgas makroekonomiskās politikas īstenošanu.
This would make it difficult in the medium term for the ECB to implement the single monetary policy and possibly result in its being branded as a scapegoat for a macroeconomic policy which is perceived as inadequate.
Dalībvalstis nedrīkst pieļaut šādas situācijas izveidošanos:
Member States are again requested to counteract this:
- ekonomikas pieauguma un inflācijas atšķirības kļūst paliekošas, ja ekonomikas reformas dalībvalstīs (jo īpaši lielajās) īsteno nepietiekamā apjomā vai tempā;
- Differences in growth and inflation will become firmly established if economic reforms in Member States (particularly the large ones) are not implemented on an adequate scale and sufficiently promptly.
- atšķirības var pieaugt, ja eiro zona paplašinās bez ilgtspējīgas konverģences.
- Divergences may increase if the euro area undergoes an expansion which does not depend on lasting convergence.
Eiropas Centrālās bankas Valdes locekļa iecelšana
Appointment of a Member of the Executive Board of the European Central Bank
Komiteja, kas atbildīga par jautājumu Iesniegšanas datums
Committee responsible Date announced in plenary
PIELIKUMS REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMAM: DETALIZĒTAS REKOMENDĀCIJAS SAKARĀ AR IEROSINĀTO PRIEKŠLIKUMU 6
ANNEX TO THE MOTION FOR A RESOLUTION: DETAILED RECOMMENDATIONS AS TO THE CONTENT OF THE PROPOSAL REQUESTED 6
– ņemot vērā EK līguma 192. pantu,
– having regard to Article 192 of the EC Treaty,
– ņemot vērā Reglamenta 39. un 45. pantu,
– having regard to Rules 39 and 45 of the Rules of Procedure,
– ņemot vērā Padomes 1989. gada 12. jūnija Direktīvu 89/391/EEK par pasākumiem, kas ieviešami, lai uzlabotu darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību darbā
– having regard to Council Directive 89/391/EEC of 12 June 1989 on the introduction of measures to encourage improvements in the safety and health of workers at work
– ņemot vērā Padomes 1989. gada 30. novembra Direktīvu 89/655/EEK par drošības un veselības aizsardzības minimālajām prasībām, darba ņēmējiem lietojot darba aprīkojumu darbā
– having regard to Council Directive 89/655/EEC of 30 November 1989 concerning the minimum safety and health requirements for the use of work equipment by workers at work
– ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/54/EK par darba ņēmēju aizsardzību pret risku, kas saistīts ar bioloģisku aģentu iedarbību darba vietā
– having regard to Directive 2000/54/EC of the European Parliament and of the Council of 18 September 2000 on the protection of workers from risks related to exposure to biological agents at work
– ņemot vērā Komisijas paziņojumu par veselības un darba drošības direktīvu praktiskās īstenošanas noteikumiem ( KOM(2004)0062 ),
– having regard to the Commission communication on the practical implementation of the provisions of the Health and Safety at Work Directives ( COM(2004)0062 ),
– ņemot vērā 2004. gada ziņojumu par konkurenci Eiropā ( SEC(2004)1397 ),
– having regard to the European Competitiveness Report 2004 ( SEC(2004)1397 ),
– ņemot vērā 2005. gada 24. februāra rezolūciju par drošības un veselības aizsardzības veicināšanu darba vietās
– having regard to its resolution of 24 February 2005 on promoting health and safety at the workplace
– ņemot vērā Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas ziņojumu ( A6‑0137/2006 ),
– having regard to the report of the Committee on Employment and Social Affairs ( A6‑0137/2006 ),
A. tā kā injekciju adatu ievainojumi var izraisīt inficēšanos ar vairāk nekā 20 dzīvībai bīstamiem vīrusiem, ieskaitot B hepatīta, C hepatīta un HIV/AIDS vīrusus, un tādējādi radīt nopietnas problēmas sabiedrības veselībai;
A. whereas needlestick injuries may lead to the transmission of more than 20 life-threatening viruses, including hepatitis B, hepatitis C, and HIV/Aids, and thus presents a serious public health problem,
B. tā kā B hepatīta, C hepatīta un HIV izplatība pieaug, un Apvienoto Nāciju programmā cīņai ar AIDS ( UNAIDS ) ir teikts, ka pasaulē ir vairāk nekā 40 miljoni inficēšanās gadījumu ar HIV un vairāk nekā pieci miljoni inficēšanās gadījumu ar C hepatītu;
B. whereas the prevalence of hepatitis B, hepatitis C, and HIV is increasing, and the United Nations programme to combat AIDS (UNAIDS) has reported that there are over 40 million cases of HIV and over five million cases of hepatitis C worldwide ,
C. tā kā neatkarīgi pētījumi rāda, ka vairumā gadījumu no injekciju adatu ievainojumiem var izvairīties, uzlabojot mācību kvalitāti un darba apstākļus, kā arī lietojot drošākus medicīniskos instrumentus;
C. whereas independent studies have shown that the majority of needlestick injuries can be prevented by better training, better working conditions, and the use of safer medical instruments ,
D. tā kā pašreizējie Eiropas tiesību akti veselības aprūpes darbinieku aizsardzībai no injekciju adatu ievainojumiem praksē ir izrādījušies neefektīvi;
D. whereas the existing European legislation protecting health workers from needlestick injuries has proved ineffective in practice,
E. tā kā veselības aprūpes darbinieku ļoti trūkst un pētījumi Francijā un Lielbritānijā rāda, ka viens no galvenajiem iemesliem, kāpēc šī profesija nav pievilcīga, ir ar to saistītie ikdienas riski, un tā kā Komisijas 2004. gada konkurences ziņojumā ( SEC(2004)1397 ) ir atzīts, ka pieaugošais darbinieku trūkums veselības aprūpes nozarē Eiropas Savienībā izraisa īpašas bažas;
E. whereas there is a serious shortage of healthcare staff, and studies in France and Great Britain have shown that one of the main reasons why the care profession is unattractive is because of the daily risks involved; and whereas the Commission's 2004 competition report ( SEC(2004)1397 ) recognised the growing lack of workers in the health sector as a matter of particular concern for the European Union,
F. tā kā Komisijas atbildes uz Eiropas Parlamenta locekļu uzdotajiem jautājumiem, kuros tikusi uzsvērta nepieciešamība veikt steidzamus un konkrētus pasākumus veselības aprūpes darbinieku aizsardzībai, vienmēr ir bijušas neapmierinošas;
F. whereas the Commission has delivered consistently disappointing responses to Parliamentary Questions posed by various Members of the European Parliament, highlighting the need for urgent and concrete steps for the protection of healthcare workers,
G. tā kā Komisijai būtu jāatgādina, ka šādai darbībai ir jāatbilst iniciatīvai par labākiem noteikumiem, ieskaitot grozījumus tiesību aktos, kas ir izrādījušies neefektīvi;
G. whereas the Commission should be reminded that such action will be in line with the initiative for better regulation, including the amendment of legislation that has proved ineffective,