natgillin/translations-raw huggingface dataset:
56. jo īpaši pauž atzinību Komisijai par tās turpmākā finansējuma programmu zemestrīces seku likvidēšanai, kuras ietvaros jau piešķirti EUR 48,6 miljoni, ko izdala ar NVO, Sarkanā Krusta un ANO aģentūru palīdzību; aicina ES arī turpmāk uzņemties saistības attiecībā uz Kašmiras atjaunošanu;
Congratulates the Commission in particular on its programme of rolling funding in response to the earthquake, which has now provided EUR 48.6 million, and which is delivered in partnership with NGOs, the Red Cross and UN agencies; calls for a continuing EU commitment towards reconstruction in Kashmir;
58. uzsver, ka Pakistānas bruņoto spēku sākotnējā vilcināšanās tūlīt pēc katastrofas sākt palīdzības sniegšanu vietējiem iedzīvotājiem radīja tukšumu, ko izmantoja tādas kaujinieku organizācijas kā Jamaat-i-Islami un Jamaat-ud-Dawa , iepriekš saukta Lakshar-e-Tayyaba (2002. gadā P. Mušarafa valdība to atzina par teroristu organizāciju un aizliedza), kuras ātri kļuva par faktiskajām pārtikas, pajumtes, bērnu izglītības un atraitņu labklājības nodrošinātājām; pauž nopietnas bažas, ka tas vairojis šādu galēju uzskatu grupu uzticamību vietējo iedzīvotāju vidū, vēl vairāk mazinot jebkādas patiesi demokrātiskas pārstāvniecības iespējas;
Highlights the fact that the initially hesitant reaction to the disaster by the Pakistani military created a needs vacuum in the immediate aftermath, which was exploited by militant organisations on the ground, such as the Jamaat-i-Islami, and Jamaat-ud-Dawa, the renamed Lakshar-e-Tayyaba (declared a terrorist organisation and, as such, banned by the Musharraf government in 2002), who swiftly became de facto providers of food, lodging, schooling for children and welfare for widows; is very concerned that this has bolstered the credibility of such polarising groups in the eyes of the local population, further undermining any potential for genuine democratic representation;
63. noteikti atbalsta abu pušu politisko organizāciju pastāvīgās ierosmes visos līmeņos un mudina šīs organizācijas piešķirt prioritāti Kašmiras iedzīvotāju vajadzībām gan materiāli, gan institucionāli, tādējādi kompensējot trūkumus, ko viņi izjūt politiskajā, ekonomiskajā, sociālajā un kultūras jomā; iesaka ES būt gatavai atsaukties uz abu valdību lūgumiem;
Strongly supports continuing initiatives by the political establishments on both sides and at all levels, and urges them to give priority to the needs of the people of Kashmir, both materially and institutionally, so that their political, economic, social and cultural disadvantages can be redressed; recommends that the EU be available to respond to requests from either government;
Jau vairāk nekā piecdesmit gadus Kašmiras iedzīvotāju nožēlojamais stāvoklis ir bijis starptautiskās sabiedrības uzmanības centrā.
The plight of the Kashmiri people has been of concern to the international community for over fifty years.
Neparedzēto Indijas subkontinenta sadalīšanas seku dēļ agrākais neatkarīgais, vēsturiskais un brīnišķīgais Džammu un Kašmiras karaliskais štats nonāca gan Pakistānas Islāma Republikas, gan Indijas Republikas pārvaldībā.
An unforeseen consequence of the partition of the subcontinent of India left the formerly independent, historic and beautiful princely state of Jammu and Kashmir divided between the Islamic Republic of Pakistan and the Republic of India.
Tā kā šāda dalījuma pamatā bija konflikts, tā rezultātā gāja bojā tūkstošiem cilvēku, simtiem cilvēku bija spiesti doties bēgļu gaitās un meklēt patvērumu galvenokārt ES dalībvalstīs un Ziemeļamerikā.
Born out of conflict, the division has claimed thousands of lives and caused hundreds of thousands to flee and seek refuge, many in EU Member States and North America.
Šie cilvēki nav padevušies un pieprasa atkalapvienot gan viņu iemīļoto štatu, gan ģimenes, kā arī izbeigt konfliktu.
Their voices have not been silent, calling for the reunification of their beloved former state and families and a permanent end to conflict.
Lai gan Eiropas Savienību neviens nav aicinājis būt par starpnieku, tā izrāda arvien lielāku ieinteresētību par visiem jautājumiem, kas ietekmē subkontinentu, jo šī reģiona nozīmība pastiprinās.
Meanwhile the European Union, while not invited to mediate, has become increasingly interested in all matters affecting the subcontinent given the growing importance of the region.
Sadalījuma dēļ Kašmiras ieleju, Džammu, Ladakhu un Siačenas ledāju pievienoja Indijas Republikai kā Džammu un Kašmiras štatu.
The division gave Kashmir Valley, Jammu, Ladakh, and Siachen Glacier accession to the Republic of India as the State of Jammu and Kashmir.
Pakistānas Islāma Republikas pārvaldībā nonāca Azada Džammu un Kašmira (ADžK), savukārt Gilgitu un Baltistānu, nelielas teritorijas, ko vēlāk pārdēvēja par Ziemeļu apgabaliem, Pakistāna 1963. gadā atdeva Ķīnas Tautas Republikai.
The Islamic Republic of Pakistan took control of Azad Jammu and Kashmir (AJK) and Gilgit and Baltistan, the latter renamed the Northern Areas, a small part of which Pakistan ceded to the People's Republic of China in 1963.
Indija un Pakistāna savā starpā ir trīs reizes karojušas par Kašmiru, kā rezultātā abpus robežai, t.i., kontroles joslai, par kuru 1972. gadā tika panākta savstarpēja vienošanās, tika izvietots milzīgs abu pušu karaspēks.
Subsequently, India and Pakistan have fought three wars over Kashmir leading to vast numbers of military being permanently positioned on both sides of the 1972 bilaterally agreed border, known as the Line of Control (LoC).
ES politika un pašreizējais ziņojums
EU policy and the current report
ES stingri atbalsta reģionālo integrāciju, tirdzniecības liberalizāciju un sadarbību ekonomikas jomā, un tā ir noslēgusi sadarbības nolīgumus gan ar Indiju — šobrīd pasaulē lielāko demokrātisko valsti —, gan ar Pakistānu, kas kļuvusi par tās galveno sabiedroto cīņā pret terorismu un jautājumā, kas saistīts ar Afganistānas un Pakistānas robežstrīdu.
The EU strongly supports regional integration, trade liberalisation and economic cooperation, has cooperation agreements with both India, now the world's largest democracy, and Pakistan, who with the latter's Afghanistan border dispute and focus on the war on terrorism has become a key ally.
Indija un Pakistāna ir kodolvalstis.
Both nations are nuclear powers.
Sagatavojot šo ziņojumu, Eiropas Parlaments izrāda dziļu ieinteresētību par visiem ar šo jautājumu saistītiem aspektiem.
The European Parliament is keenly interested in all aspects, hence this report.
Šā ziņojuma referente apmeklēja abas kontroles joslas teritorijas un intensīvi apspriedās ar visu līmeņu (valdības un opozīcijas) politiķiem, ieskaitot separātistu grupējumu „ All Party Hurriyat Conference ” ( APHC ), pilsonisko sabiedrību, augstskolu mācībspēkiem, uzņēmējiem, cilvēktiesību komisijas, starptautiskos diplomātus un militārpersonas, kā arī iedzīvotājus, kas mitinās ieceļotāju un bēgļu nometnēs, Padomi, Komisiju, vēstniecību pārstāvjus un daudzus Kašmiras izcelsmes ES iedzīvotājus.
Your rapporteur visited both sides of the LoC and consulted very extensively with politicians at every level (in government and in opposition), including the All Party Hurriyat Conference (APHC), civil society, academics, businessmen, human rights commissions, international diplomats, and the military; inhabitants of 'migrant' and refugee camps, Council, Commission, and Embassy representatives, and many EU citizens of Kashmiri origin.
Referente saņēma vispusīgu informāciju no abu pušu militārpersonām, kā arī būtisku palīdzību no Komisijas delegācijas Deli un Islamabadā.
The rapporteur received very comprehensive briefings from the military on both sides, and considerable assistance from the Commission Delegations in New Delhi and Islamabad.
Pēdējo mēnešu laikā vairāki citi deputāti ir bijuši oficiālās un neoficiālās vizītēs, vācot informāciju, lai sagatavotu šo ziņojumu.
In recent months a number of other MEPs have made official and unofficial visits, gathering a further body of knowledge for this report.
Miera process
The Peace Process
Par spīti tam, ka pasaules sabiedrības uztverē pašreizējā konflikta priekšvēsture ir bijusi drūma, pēdējo mēnešu laikā gan Indijas, gan Pakistānas valdība, sadarbojoties ar grupu, kuras sastāvā ir abpus kontroles joslai un lielākajās pilsētās dzīvojošie Kašmiras iedzīvotāji, ir veikusi būtiskus pasākumus, lai konfliktu atrisinātu mierīgā ceļā un lai risinājums būtu pastāvīgs.
Despite the bleak background of continuing conflict as perceived by the outside world in recent months, significant steps have been taken towards a permanent and peaceful resolution of the conflict by the governments of India and Pakistan with the cooperation of a broad cross section of the Kashmiri people on both sides of the Line of Control and in the capital cities.
Tūlīt pēc prezidenta Mamohan Singh ierosinātājām Indijas apaļā galda sarunām notika pasākumi, kas robežu jautājumu padarīja par ne tik šķeltniecisku.
The immediate developments within India's Round Table talks initiated by Prime Minister Singh focus on making the border issue less divisive.
Pēc apaļā galda sarunu pirmās kārtas izveidotās piecas darba grupas aicināja visas ieinteresētās puses (lai gan daži radikālākie grupējuma „ All Party Hurriyat Conference ” ( APHC ) pārstāvji nav uzskatījuši par vajadzīgu piedalīties sanāksmēs) citu jautājumu vidū izskatīt arī iespējas, kā tuvākajā nākotnē panākt lielāku pašpārvaldi.
The five Working Groups set up after the first Round Table conference are bringing in all concerned (although certain hard-line elements of the All Party Hurriyat Conference (APHC) have fought shy of attending such meetings) to work on, among other issues, possibilities for greater self-government in the near future.
Lai gan dažiem Pakistānas augsta līmeņa pārstāvjiem (gan armijā, gan pārvaldē) bija atšķirīgs viedoklis, prezidents P. Mušarafs , ministru prezidents un ārlietu ministrs īstenoja vairākus nozīmīgus pasākumus, tādējādi izrādot atsaucību kopīgām iespējām.
Notwithstanding the existence in Pakistan of some dissenting voices at a very high level (both in the army and in the administration), a number of significant steps and signs of openness to shared opportunities have been taken by President Musharraf, and by the Prime Minister and the Foreign Minister.
Ziņojumā pilnībā ir atbalstīts Indijas un Pakistānas daudzpusīgais un pastāvīgs dialogs, kā rezultātā ir īstenoti daudzi uzticēšanās veidošanas pasākumi (UVP), tostarp ļaujot ģimenēm, kas dzīvo abpus kontroles joslai, satikties pirmo reizi 60 gadu laikā.
The report places its full support behind the resultant India-Pakistan Composite and Permanent Dialogue, which has created the range of Confidence-Building Measures (CBMs) enabling, among others, divided families to cross the LoC and meet together for the first time in 60 years.
ES ļoti atzinīgi vērtē 2005. gada aprīlī publicēto Indijas un Pakistānas kopīgo komunikē par Kašmiru, kurš ir palīdzējis stiprināt šo procesu un kurā atkārtoti ir apstiprināts miera procesa neatgriezeniskums un pievēršanās Kašmiras konflikta miermīlīgam atrisinājumam, un tam sekojošo dialoga progresu.
The EU has warmly welcomed the Joint India-Pakistan Communiqué on Kashmir issued in April 2005 - which has helped to strengthen this process, and has re-affirmed the irreversibility of the peace-process and the focus on a non-military solution to the Kashmir conflict, and subsequent progress in the dialogue.
Ziņojumā Eiropas Savienība tiek mudināta atbalstīt šīs ļoti svarīgās iniciatīvas jebkādā iespējamā veidā, jo ar tām ir iespējams panākt mieru daudz plašākā reģionā un stiprināt tādas organizācijas kā SAARC un SAFTA , kurās ES pilnībā piedalās.
The report urges the EU to continue to offer every possible support for these very significant initiatives which have the potential to bring peace to a much wider region and to strengthen organisations such as SAARC and SAFTA, in both of which the EU participates fully.
Tāpat ziņojumā ir uzsvērta lielā vērtība, kādu EP piešķir demokrātijai un cilvēktiesībām attiecībā uz visiem šajā reģionā dzīvojošajiem cilvēkiem, jo īpaši 2005. gada Kašmiras zemestrīces upuriem, migrantiem un bēgļiem, kuri ir bijuši spiesti pamest savas mājas, kā arī tiem, kuru pamatbrīvības un tiesības uz demokrātiskumu netiek ievērotas.
Equally, the report underscores the high value the EP places on democracy and human rights for all the people in the region, particularly for victims of the 2005 Kashmir earthquake, forced migrants and refugees, and those lacking in fundamental freedoms and democracy.
Džammu un Kašmira
Jammu and Kashmir
Par spīti miera procesam Indija turpina saņemt kritiku par vairākiem izraisītiem cilvēktiesību pārkāpumiem (tie ir minēti vairākos oficiālos un personiskos ziņojumos, kurus ir saņēmis EP), ko rada tās militārā klātbūtne kontroles joslā.
Despite the peace process, India continues to be criticised for her large military presence on the Line of Control with multiple human rights abuses inflicted as documented in many official (and personal) reports the EP has received.
Tā kā ir informācija par vismaz vienas teroristu mācību nometnes esamību ADžK un ņemot vērā Al Qaeda darbību šajā reģionā, nespeciālistiem ir grūti novērtēt, kāda aizsardzība ir nepieciešama.
Evidence of at least one terrorist training camp in AJK makes it difficult for outsiders to assess defence requirements, particularly with Al Qaeda involvement in the region.
Ziņojumā atzinīgi ir novērtēts tas, ka uz Džammu un Kašmiras štatu attiecas Indijas vairākticību un daudzetniskā laicīgā demokrātija, vienlaicīgi uzsverot, ka neatkarīgi no konflikta, ir obligāti jāievēro cilvēktiesības.
The report recognises and welcomes the fact that Jammu and Kashmir State is within India's multi-faith, multi-ethnic secular democracy, while stressing the imperative of respecting human rights for all despite the conflict.
Referente vērš uzmanību uz ilgi pastāvošajām bēgļu nometnēm Indijas pārvaldītajā Kašmirā un lūdz noregulēt situāciju, kādā atrodas iedzīvotāji — faktiski šīs nometnes ir pārtapušas par nelielām pilsētiņām bez oficiāla statusa.
The rapporteur draws attention to the long-standing refugee camps in Indian-administered Kashmir and makes a plea for the situation of the inhabitants of what have effectively become small towns - albeit towns lacking any official status - to be regularised.
Noregulējot šo situāciju, nākotnes iespējas pavērtos tūkstošiem gados jaunu cilvēku, kuri ir pelnījuši labāku dzīvi nekā viņu vecākiem, kuriem tā tika liegta vēsturisko notikumu dēļ.
This would go some way towards giving the prospect of a future to thousands of young people who deserve the future their parents have been denied as a result of the historic rupture.
Tas pats attiecas uz Pakistānu.
The same applies in Pakistan.
Tomēr Indijas un Pakistānas konstitūcijas ir ļoti atšķirīgas tajās iekļauto pamattiesību un sievietēm, bērniem un nepilngadīgām personām piešķirto tiesību ziņā, un ziņojumā tas pilnībā ir ņemts vērā.
Nevertheless, the constitutions of India and Pakistan are very different in terms of their fundamental freedoms and the rights accorded to women, children and minorities, and the report takes full account of this.
Azad Džammu un Kašmira
Azad Jammu and Kashmir
Lai gan ziņojumā ir izteikta nožēla par to, ka visās četrās Džammu un Kašmiras daļās turpinās politiskā un humanitārā situācija, tomēr tajā īpaša uzmanība ir vērsta uz demokrātijas trūkumu ADžK, Gilgitā un Baltistānā, kur Pakistāna, diemžēl, pastāvīgi nav spējusi pildīt saistības un nav izveidojusi nozīmīgas un pārstāvnieciskas demokrātiskās struktūras.
While the report laments the continuing political and humanitarian situation in all four parts of Jammu and Kashmir, it draws particular attention to the democratic deficit in AJK and Gilgit and Baltistan, where, regrettably, Pakistan has consistently failed to fulfil its obligations to introduce meaningful and representative democratic structures.
Ņemot vērā, ka saskaņā ar 2005. gada 1. janvāra Likumu par tiesību aktu piemērošanu Pakistānas likumi tikai ar nelielām izmaiņām tiek piemēroti visā Azad Džammu, Kašmirā, Gilgitā un Batistānā, referenti nepārliecina Pakistānas bieži atkārtotais arguments, ka Kašmiras pārstāvniecības neesamība Pakistānas Nacionālajā Asamblejā apstiprina to, ka Pakistāna neuzskata Kašmiru par savas federācijas daļu.
The rapporteur is not convinced by Pakistan's oft-repeated argument that the absence of Kashmiri representation in the Pakistan National Assembly reflects the fact that Pakistan does not consider Kashmir as part of its federation, given that Pakistan legislation applies with only occasional modifications throughout Azad Jammu and Kashmir and Gilgit and Baltistan under the Adaptation Act of 1 January 2005.
Tā sauktā 1974. gada Pagaidu konstitūcija paredz daudzu patstāvīgu valsti raksturojošu struktūru veidošanu, ieskaitot likumdevēju iestādi — asambleju —, kurā deputātus ievēl periodiskās vēlēšanās, ministru prezidentu, kurš pārvalda asamblejas vairākumu, netiešās vēlēšanās ievēlētu prezidentu, neatkarīgu tiesu sistēmu un vietējās varas iestādes.
The so-called 'Interim Constitution Act' of 1974 allows for many of the structures that comprise a self-governing state, including a legislative assembly elected through periodic elections, a prime minister who commands the majority in the assembly, an indirectly elected president, an independent judiciary, and local government institutions.
Tomēr šie noteikumi ir tikai acu apmāns.
But these provisions are very hollow.
Štata pilnvaras ir Azad Džammu un Kašmiras Padomei, kuras priekšsēdētājs ir Pakistānas ministru prezidents un kurā vairākums ir Ministru kabineta vai tā iecelti pārstāvji.
The powers of state are held by the Azad Jammu and Kashmir Council, chaired by the Prime Minister of Pakistan and with a majority from his Cabinet or by appointment.
Turklāt saskaņā ar Džammu un Kašmiras Pagaidu konstitūcijas 56. sadaļu (kuru sagatavoja Tieslietu un Kašmiras lietu federālās ministrijas Islamabadā) Pakistānas valdība var atlaist ikvienu Azad Kašmirā ievēlētu valdību neatkarīgi no tā, kāds atbalsts tai varētu būt ADžK likumdevējā iestādē — asamblejā, un, tāpat kā visā Pakistānā, valsts Islāma Padomei ir primārā likumdevēja tiesības.
And in addition, under Section 56 of the Jammu and Kashmir Interim Constitution Act (which was drafted by the Federal Ministries of Law and Kashmir Affairs in Islamabad), the Pakistani government can dismiss any elected government in Azad Kashmir irrespective of the support it may enjoy in the AJK Legislative Assembly and, as throughout Pakistan, the national Islamic Council has over-riding authority over all legislation.
Gilgita un Baltistāna
Gilgit and Baltistan
Situācija Pakistānas pārvaldītajā Kašmiras ziemeļu daļā, Gilgitā un Baltistānā, ir vēl sliktāka nekā ADžK, jo šīm teritorijām nav nekāda statusa un tajās demokrātija nav pārstāvēta ne vismazākajā mērā.
Bad as the situation is in AJK, it is infinitely worse in Gilgit and Baltistan, the northernmost area of Pakistan-administered Kashmir, which enjoys no status or even the semblance of democratic representation.
Gilgitu and Baltistānu (Pakistānā šīs teritorijas dēvē par Ziemeļu teritorijām) pārvalda Pakistāna.
Gilgit and Baltistan (referred to as the Northern Areas by Pakistan) is administered by Pakistan.
Tā kā Pakistāna apgalvo, ka Džammu un Kašmira ir strīdus teritorija, tā nav oficiāli iekļauta Ziemeļu teritorijās.
As Pakistan maintains that the whole of Jammu and Kashmir is disputed territory, it has not formally incorporated the Northern Areas.
Tā nav arī ne Pakistānas province, ne AdžK daļa.
As such, it is neither a province of Pakistan nor a part of AJK.
Pirms kāda laika izveidotā Ziemeļu teritoriju Padome dižojas, ka tā darbojas tikpat kā „provinces asambleja”, tomēr faktiski tā slēpj pilnīgu konstitucionālās identitātes un cilvēktiesību neesamību.
The Northern Areas Council, set up some time ago, with the boast that it is functioning like a 'Provincial Assembly', screens, in reality, a total absence of constitutional identity or civil rights.
Tauta grimst nabadzībā, pieaug analfabētisms un atpalicība.
The people are kept in poverty, illiteracy and backwardness.
Visu iepriekšminēto situāciju vēl jo vairāk pasliktināja 2005. gada zemestrīce, kas jau pati par sevi ir postoša parādība.
The 2005 earthquake, disastrous in itself, exacerbated all the above.
Nepievērst uzmanību šai situācijai vai neizcelt šo bezgalīgo netaisnību būtu pilnīga bezatbildība, un tāpēc ziņojumā pastiprināti ir uzsvērts, ka Pakistānai no jauna jāizskata sava demokrātiskās atbildības koncepcija un jāpievēršas iedzīvotāju primāro vajadzību nodrošināšanai teritorijās, kuras ir tās pārvaldībā de facto.
It would be wholly irresponsible not to draw attention to this situation or to highlight these continuing injustices, and the report therefore underlines forcefully the need for Pakistan to revisit its concept of democratic accountability and to address the needs provision issue in the areas under its (de facto) control.
Ziņojumā nepārprotami ir pausts atbalsts pašreizējā miera procesa starp Pakistānu un Indiju turpināšanai nākotnē.
The report makes clear its support for the current peace process between Pakistan and India as the way forward.
Pakistāna turpina norādīt uz sākotnējām ANO Drošības Padomes rezolūcijām par Kašmiru, tādējādi argumentējot savu viedokli, ka būtu jāierosina plebiscīts, lai noteiktu, vai atkalapvienotā Džammu un Kašmira vēlas „pievienoties” Indijai vai Pakistānai.
Pakistan continues to point to early UNSC Resolutions on Kashmir to support its contention that there should be a plebiscite to determine whether a reunited Jammu and Kashmir should "join" India or Pakistan.
Ziņojumā ir atzīmēts, ka Pakistāna nav varējusi un vairs nevar nodrošināt ANO nosacījuma par plebiscītu izpildi.
The report notes, however, that the UN-laid down conditions for such a plebiscite have not been, and can no longer be, met by Pakistan.
Situācija ir mainījusies.
The situation has moved on.
Ziņojuma noslēgumā ir pieminēta Kašmiras tautas senais un unikālais kultūrvēsturiskais mantojums, un referentei nekas cits neatliek, kā vien uzslavēt iedzīvotājus par viņu izturību.
In conclusion, the report recognises the ancient and unique heritage of the Kashmiri people, and the rapporteur has nothing but praise for their tenacity.
ANO rezolūciju par Kašmiru saraksts (1948–1971)
List of UN resolutions on Kashmir (1948-1971)
ANO Drošības Padomes (turpmāk tekstā — Drošības Padome) Rezolūcija Nr. 38 (1948), kas pieņemta 1948. gada 17. janvārī notikušajā 229. sanāksmē;
Resolution 38 (1948) adopted by the United Nations Security Council (hereafter referred to as the Security Council) at its 229th Meeting held on 17 January 1948;
Drošības Padomes Rezolūcija Nr. 39 (1948), kas pieņemta 1948. gada 20. janvārī notikušajā 230. sanāksmē;
Resolution 39 (1948) adopted by the Security Council at its 230th Meeting held on 20 January 1948;
Rezolūcijas projekts, ko 1948. gada 6. februārī iesniedza ANO Drošības Padomes priekšsēdētājs un referents;
Draft Resolution presented by the President of the Security Council and the Rapporteur on 6 February 1948;
Drošības Padomes Rezolūcija Nr. 47 (1948), kas pieņemta 1948. gada 21. aprīlī notikušajā 286. sanāksmē;
Resolution 47 (1948) adopted by the Security Council at its 286th Meeting held on 21 April 1948;
Drošības Padomes Rezolūcija Nr.51 (1948), kas pieņemta 1948. gada 3. jūnijā 312. sanāksmē;
Resolution 51 (1948) adopted by the Security Council at its 312th Meeting held on 3 June 1948;
Rezolūcija, ko 1948. gada 13. augustā pieņēma ANO komisija Indijā un Pakistānā;
Resolution adopted by the United Nations Commission for India and Pakistan on 13 August 1948;
Rezolūcija, ko 1949. gada 5. janvārī pieņēma ANO komisija Indijā un Pakistānā;
Resolution adopted by the United Nations Commission for India and Pakistan on 5 January 1949;
Drošības Padomes priekšsēdētāja ģenerāļa A.G.L. McNaughton 1949. gada 22. decembrī iesniegtais priekšlikums par Džammu un Kašmiru;
Proposal in respect of Jammu and Kashmir made by General A.G.L. McNaughton, President of the Security Council of the United Nations on 22 December 1949;
Drošības Padomes Rezolūcija Nr. 80 (1950), kas pieņemta 1950. gada 14. martā notikušajā 470. sanāksmē;
Resolution 80 (1950) adopted by the Security Council at its 470th Meeting held on 14 March 1950;