natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ar ieteikumiem Komisijai par Eiropas veselības aprūpes darbinieku aizsardzību pret asins saindēšanos no injekciju adatu ievainojumiem
with recommendations to the Commission on on protecting European healthcare workers from blood borne infections due to needlestick injuries
– ņemot vērā EK līguma 192. pantu,
– having regard to Article 192, second paragraph of the EC Treaty,
– ņemot vērā Reglamenta 39., 45. un 168. pantu,
– having regard to Rules 39, 45 and 168 of its Rules of Procedure,
– ņemot vērā Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas otro ziņojumu ( A6-0218/2006 ),
– having regard to the second report of the Committee on Employment and Social Affairs ( A6‑0218/2006 ),
PIELIKUMS REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMAM:
ANNEX TO THE MOTION FOR A RESOLUTION:
DETALIZĒTAS REKOMENDĀCIJAS SAKARĀ AR IEROSINĀTO PRIEKŠLIKUMU:
DETAILED RECOMMENDATIONS AS TO THE CONTENT OF THE PROPOSAL REQUESTED
Darbā notikušo nelaimes gadījumu skaits veselības un sociālās aprūpes nozarēs ir par 30 % augstāks nekā vidēji ES
Work related accident rates in the healthcare and social services sectors are 30% higher than the EU average
1.7 Pētījumi rāda, ka drošāku instrumentu izmantošana var ievērojami samazināt injekciju adatu radītos ievainojumus.
1.7 Studies have shown that the use of safer instruments can significantly reduce the number of needlestick injuries.
Neatkarīgi no šā pasākuma regulāras mācības un organizatoriski pasākumi arī var ievērojami samazināt injekciju adatu radītos ievainojumus.
Independently of this measure, regular training and organisational measures can also significantly lessen the number of needlestick injuries.
„Lai pacienti nebūtu apdraudēti, ierīcēm ir jābūt tādām, kas neizraisa ievainojumus un injekciju adatu bojājumus.
"Safe devices to prevent cutting and needlestick injuries should not endanger the patients.
Neskarot 2. punktu, veselības aprūpes un veterinārajās iestādēs, lai aizsargātu darba ņēmējus no adatu un citu medicīnisko instrumentu radītajiem ievainojumiem, ir jāveic šādi īpašie preventīvie pasākumi, piedaloties atbildīgajiem ārstiem:
Without prejudice to paragraph 2, and with the participation of the doctors responsible, moves should be made towards taking the following specific preventative measures in health and veterinary care facilities to protect workers from injuries caused by needles and other medical sharps
(b) pamatojoties uz riska novērtējumu, ir jāveic pasākumi, lai efektīvi izmantotu drošības ierīces, ja tādas ir, dodot priekšroku jomām, kur pastāv vislielākais risks inficēties vai gūt traumu nelaimes gadījuma rezultātā, ņemot vērā izmaksu un ieguvumu samēru;
(b) on the basis of risk-assessment moves should be made towards ensuring that appliances with safety features, where they exist, are used efficiently and in a targeted manner in areas with a particularly high risk of accidents or infection, taking into account the cost/benefit ratio;
(d) visi darbinieki, īpaši tie, kas veic venozo ilgkatetru ievadīšanu, ir jāmāca, kā adatas un citus asos medicīniskos instrumentus droši izmantot, likvidēt tos atbilstošos aso instrumentu konteineros, kā arī, kā šos konteinerus atbilstoši aizzīmogot;
(d) all workers - especially those who perform cannulation shall be trained in the safe use and disposal of needles and other medical sharps in appropriate sharps containers, as well as in the proper sealing of waste in these containers;
(e) ja adatas izmantošanas vietas tuvumā nav aso instrumentu konteinera, darbiniekiem ir jāņem līdzi vienreiz lietojams trauks, kas savukārt tiks izmests poliklīnikas atkritumu konteinerā, lai tādējādi izvairītos no inficēšanās asins nopilēšanas gadījumā;
(e) if a sharps bin is not in the immediate vicinity of where a needle is used, the worker should carry a disposable tray, which in turn will be disposed of in a clinical waste bin to prevent contamination in the event of blood staining;
(h) visiem darbiniekiem, kas var nonākt kontaktā ar adatām un citiem asajiem medicīniskajiem instrumentiem, ir jāpiedāvā potēties pret B hepatītu.”
(h) all workers who may come into contact with needles and other medical sharps shall be offered vaccination against hepatitis B;
Nodošanas datums komitejai saskaņā ar 52. panta 3.punktu
Date referred back to committee under Rule 52(3)
Nodošanas datums komitejai saskaņā ar 168. pantu
Date referred back to committee under Rule 168
Ziņojuma sniegšanas termiņš
Deadline for reporting back
Referents(-e/-i/-es) Iecelšanas datums
Rapporteur(s) Date confirmed/appointed
Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteja S ATZINUMS Error!
OPINION OF THE COMMITTEE ON THE ENVIRONMENT, PUBLIC HEALTH AND FOOD SAFETY 11
– ņemot vērā Komisijas paziņojumu Padomei, Eiropas Parlamentam un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai “Diskusijas uzsākšana par Kopienas nostāju attiecībā uz zivsaimniecības produktu ekomarķējuma programmām” ( KOM(2005)0275 ),
– having regard to the communication from the Commission to the Council, the European Parliament and the European Economic and Social Committee launching a debate on a Community approach towards eco-labelling schemes for fisheries products ( COM(2005)0275 ),
– ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu,
– having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee,
– ņemot vērā no 2005. gada 7. līdz 11. martam Romā notikušās Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas Zivsaimniecības komitejas 26. sesijas ziņojumu Nr. 780,
– having regard to Report No 780 of the 26th session of the Committee on Fisheries of the FAO held in Rome from 7 to 11 March 2005,
– ņemot vērā Komisijas paziņojumu, kas paredz Kopienas rīcības plānu vides aizsardzības prasību iekļaušanai kopējā zivsaimniecības politikā ( COM(2202)0186 ),
– having regard to the communication from the Commission setting out a Community action plan to integrate environmental protection requirements into the common fisheries policy ( COM(2002)0186 ),
– ņemot vērā Komisijas paziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam „Zivsaimniecības produktu tirgus nākotne Eiropas Savienībā: atbildība, partnerība un konkurētspēja” ( KOM(1997)0719 ),
– having regard to the communication from the Commission to the Council and the European Parliament on 'The future for the market in fisheries products in the European Union: responsibility, partnership and competitiveness' ( COM(1997)0719 ),
– ņemot vērā Padomes 2002. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 2371/2002 par zivsaimniecības resursu saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku
– having regard to Council Regulation (EC) No 2371/2002 of 20 December 2002 on the conservation and sustainable exploitation of fisheries resources under the common fisheries policy
– ņemot vērā Zivsaimniecības komitejas ziņojumu un Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas atzinumu ( A6‑0219/2006 ),
– having regard to the report of the Committee on Fisheries and the opinion of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety ( A6-0219/2006 ),
A. tā kā zivsaimniecības produktu ieviešana tirgū līdz ar atbilstīgu sertifikāciju, kas pierāda, ka dzīvnieki ir notverti, audzēti, zvejoti vai pārveidoti saskaņā ar vides ilgstpējīguma prasībām, var sniegt nozīmīgu ieguldījumu, lai ražotāji un patērētāji vairāk sekmētu ilgstpējīgas zvejas mērķu sasniegšanu,
A. whereas the placing on the market of fishery products, substantiated by reliable certification that their capture, breeding, harvesting or processing are in accordance with environmental sustainability criteria, may contribute significantly to an increase in support from both producers and consumers for the objectives behind sustainable fishing,
B. tā kā tomēr nepastāv vienotas starptautiski atzītas prasības, kas noteiktu zivsaimniecības produktu ilgstpējīguma nozīmi;
B. whereas, however, there is no single internationally adopted criterion regarding the meaning of sustainability in relation to fishery products,
C. tā kā ekoloģiska pieeja kā ekomarķējuma sistēmas sastāvdaļa vienmēr balstās uz plaša spektra izvērtējumiem;
C. whereas an ecological approach as part of an eco-labelling scheme must always be based on broad-spectrum assessments,
D. tā kā ekomarķējuma un sertifikācijas sistēmai ir jādod priekšroka daudzkritēriju sertifikācijas sistēmai;
D. whereas an eco-labelling and certification scheme must give preference to a multi-criteria certification system ,
E. tā kā kopš 1998. gada Pārtikas un lauksaimniecības organizācija apsver dažādus zivsaimniecības un akvakultūras produktu ekomarķējuma aspektus un tā kā 2005. gada maijā tās Zivsaimniecības komiteja izstrādāja pamatnostādnes šajā jomā;
E. whereas the FAO has been considering the issue of eco-labelling for fisheries and aquaculture products since 1998, with its Committee on Fisheries issuing directives on the subject in May 2005,
F. tā kā PTO ir pētījusi šo jautājumu kopš Dohas sanāksmes 2001. gadā , kuras laikā jaunattīstības valstis skaidri izteica savus iebildumus pret to, ka ekomarķējums varētu novest pie protekcionisma pasākumiem;
F. whereas the World Trade Organisation looked into the matter following the meeting in Doha in 2001, where it became clear that developing countries were concerned that an eco-labelling scheme could lead to a new protectionist mechanism for products from more developed countries,
G. tā kā zivsaimniecības produktu ekomarķēšana var palīdzēt uzlabot informācijas ieguvi par īpašiem zivsaimniecības jautājumiem (datu daudzuma un uzticamības palielināšanai);
G. whereas eco-labelling for fisheries products may serve to improve the gathering of information on specific fisheries (improvements to the quantity and reliability of data),
H. tā kā pašreizējā ekomarķējuma izplatīšanas kārtība un ar to saistītās prasības, kas izraisa patērētāju neuzticēšanos un apjukumu, var diskreditēt šo instrumentu;
H. whereas the numerous eco-labelling schemes and criteria relating to eco-labelling that are emerging, together with the lack of confidence and sense of confusion that this generates among consumers, may lead to the discrediting of this mechanism,
I. tā kā Eiropas Kopiena nesen parakstīja nolīgumu par starptautisko delfīnu saglabāšanas programmu, kas paredz izveidot ekosertifikācijas sistēmu “neapdraud delfīnus”;
I. whereas the European Community recently signed the Agreement on the International Dolphin Conservation Programme and the associated eco-certification scheme (Dolphin Safe),
J. tā kā ir pierādīts, ka ekomarķējumu un kvalitātes marķējumu bieži jauc savā starpā;
J. whereas it has also been shown that there is confusion regarding the difference between an ecological label and a quality label,
1. atzinīgi vērtē Komisijas paziņojumu, ar kuru uzsāka diskusiju par Kopienas līmeņa pieeju zivsaimniecības produktu ekomarķējuma sistēmām;
Welcomes the communication from the Commission launching a debate on a Community approach towards eco-labelling schemes for fisheries products;
4. uzskata, ka pašlaik darbojošos sistēmu daudzums sarežģī jautājumu un ka turpmākos priekšlikumus jāizstrādā, nevienai no šajā jomā esošajām sistēmām nepiešķirot priekšrocības tirdzniecībā;
Believes that the range of schemes currently in place adds to the complexity of the issue and that any future proposal must not be designed in such a way that those already operating in the market are given a commercial advantage;
7. aicina Eiropas līmenī vairāk ņemt vērā nerūpniecisko zveju; pirms iespējamās ekomarķējuma programmas izstrādes aicina apspriesties ar iesaistītajām pusēm, jo īpaši nerūpnieciskās zvejas nozares pārstāvjiem, un ņemt vērā to ieteikumus;
Calls for better recognition at European level of non-industrial fishing; before the possible establishment of an eco-labelling scheme, calls for the parties concerned, including representatives of the non-industrial fishing sector, to be consulted and their suggestions taken into account;
9. tādēļ aicina Komisiju turpmāk attīstīt domu par plašas diskusijas organizēšanu ar visu iesaistīto pušu piedalīšanos, kas ļautu padziļināti pievērsties daudziem svarīgiem jautājumiem, kuru izskatīšana pašlaik ir atlikta;
Encourages the Commission consequently to develop further a broad debate in which all parties concerned can participate and in which serious thought can be given to the volume and importance of the issues that still require discussion;
14. pieprasa Komisijai sešu mēnešu laikā iesniegt Padomei un Eiropas Parlamentam paziņojumu par obligātajām prasībām un pamatnostādnēm atbilstīgas Kopienas līmeņa zivsaimniecības produktu ekomarķējuma sistēmas izveidei;
Urges the Commission to draw up a communication to the Council and to Parliament within six months, subject to developments in the broad debate, detailing the minimum requirements and guidelines with which a Community eco-labelling scheme for fisheries products must comply;
a) atbilst gan Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas Atbildīgas zvejas rīcības kodeksam, gan citu starptautisko organizāciju, piemēram, ANO un PTO rezolūcijām;
(a) is consistent with both the FAO Code of Conduct and the resolutions adopted by other international organisations, including the UN and WTO;
b) ir brīvprātīga un nodrošina augstāku vides aizsardzības līmeni, bet neliek pieņemt, ka produkta marķējuma trūkums var norādīt uz tā zemāku kvalitāti;
(b) is voluntary and guarantees greater protection of the environment without any suggestion that non-labelled products are of an inferior quality;
c) ir pārredzama visos līmeņos, tostarp attiecībā uz organizācijas struktūru un finanšu atbalsta veidiem;
(c) is transparent in every way, including its organic structure and financial provisions;
d) nav diskriminējoša un nerada šķēršļus tirdzniecībai, jo īpaši jaunattīstības valstu tirdzniecībai, nodrošinot godīgu konkurenci;
(d) is non-discriminatory and does not pose obstacles to trade, particularly as regards developing countries, whilst at the same time guaranteeing fair competition;
e) tiek atbalstīta no Komisijas puses, kuras uzdevums ir ieviest sistēmas darbības noteikumus un garantēt īpašo akreditācijas un sertifikācijas struktūru neatkarību, kas ir nozīmīgi instrumenti procedūras nodrošināšanā, kā arī marķējuma prasību ticamību;
(e) is promoted by the Commission, which would be responsible for establishing rules governing its operation and guaranteeing the independence of specialist accreditation and certification bodies, key components in the procedure, as well as the credibility of the claims made by the label;
f) atbilst ilgtspējīguma prasībām, kas ir augstākas par spēkā esošajām prasībām attiecībā uz Kopienas resursu pārvaldes sistēmu, un to pamatā būtu nopietna zinātniska analīze; šīs prasības varētu būt gan vispārīgas, gan specializētas attiecībā uz dažādiem zivsaimniecības produktiem;
(f) incorporates sustainability criteria, based on serious scientific analysis, which must be set out with a greater level of stringency than the criteria governing the Community resources management system; the aforementioned criteria may be both general and specific depending on the various fisheries products;
g) garantē precīzu informāciju uz marķējuma, kas nodrošinātu jebkura produkta glabāšanas procesa uzraudzību no zvejas kuģa līdz gala patērētājam, t.i., jāspēj izsekot sertifikācijas gaitai un pārbaudīt, vai visi marķētie produkti atbilst noteiktajām specifikācijām;
(g) ensures that labels carry accurate information, which means guaranteeing the chain of custody for the product from fishing vessel to final consumer, i.e. it should be possible to track certification and check that the labelled product complies with the relevant specifications;
h) paredz drošas un neatkarīgas pārbaudes un revīzijas procedūras;
(h) incorporates independent and reliable auditing and verification procedures;
i) nodrošinātu sistēmas atklātību;
(i) receives the vital degree of publicity;
j) ierosina, lai uz marķējuma patērētājiem redzamā un viegli saprotamā veidā tiktu ietverts produkta galīgais novērtējums;
(j) opts for a label that includes the final result of the product's assessment in a way that is visible and easily understood by consumers;
Darba dokumentā, ko iesniedza pirms ziņojuma projekta, tika analizēti šādi jautājumi: I - Priekšvēsture, II - Ekomarķējuma sistēmu definīcija un darbības joma, un III - Komerciālie aspekti.
The working document submitted in advance of this draft report analysed the following points: I. the background, II. the definition and scope of eco-labelling schemes and III. commercial aspects.
IV – Nepieciešamība izpētīt ekomarķējuma sistēmas pamatus ES
The need to address the foundations for an eco-labelling scheme within the EU
Dažādas nozīmes ekomarķējumu skaits ir tik liels, ka nākotnē katrā ziņā radīsies konflikti attiecībā uz definīciju tam, kas ir vai ko nozīmē izteiciens “ilgtspējīga zivsaimniecība”.
The number of eco-labels in existence and the different interests surrounding them will inevitably lead to disagreements about the definition of the sustainable use of fisheries.
Draudi ir nopietni, zinot, ka dažādie marķējumi, kam pamatā ir dažādi kritēriji, neizbēgami maldinās patērētāju.
This represents a serious danger, since these different labels will undoubtedly cause confusion for consumers as a consequence of the different criteria on which they are based.
Tāpēc vismaz Kopienas līmenī ir jāvienojas par galvenajām prasībām attiecībā uz ilgtspējību, kuras iekļaus šiem mērķiem izstrādātajos Kopienas normatīvajos aktos.
It will therefore be necessary, on a Community level at least, to agree on general criteria for sustainability, which should be laid down in the Community legislation established to that end.
Eiropas Savienībai ir steidzami jārisina šī problēma, lai apturētu dažādo ekomarķējumu skaita palielināšanos un nodrošinātu vienas vai vairāku sistēmu ieviešanu, kuru pamatā būtu vieni un tie paši pamatprincipi un prasības.
The EU must, as a matter of urgency, tackle this issue in order to curb the proliferation and spread of eco-labels and ensure that either one single or several different systems based on the same fundamental principles and requirements is/are established.
Šajā nolūkā jāņem vērā šādi jautājumi:
In order to achieve this, the following points, amongst others, must be taken into consideration:
Pašreiz informācija ir ļoti izkliedēta, un skaidrības trūkums par šo tēmu ir acīmredzams, tostarp arī starptautiskā līmenī.
At present, there is a huge dispersal of information and a lack of clarity on the issue, even in international fora.
Tāpēc ir nepieciešams, lai Eiropas Savienība, piedaloties visām attiecīgajām nozarēm, pirms galīgā lēmuma pieņemšanas visu nopietni pārdomātu.
Therefore it is vital that the EU give serious thought to this matter, and that all parties concerned may participate in the process, before a final decision is made.
Pirms pieņemt jebkādu lēmumu, kam varētu būt negatīvas sekas, ir svarīgi pilnībā noskaidrot Eiropas Savienības vajadzības.
It is crucial that there be a clear understanding of what is best for the EU before making any decisions that may have negative consequences.
Ir jāpārdomā, vai ekomarķējumu dažādība ir pozitīva parādība.
One question to consider is whether the variety of eco-labels may in fact be a positive thing.
Šāda dažādība, protams, pieļautu lielāku elastību, tomēr kaitētu marķējuma galvenajai nozīmei, radot patērētāju neuzticību, pretēji priekšrocībām, ko sniegtu vienota vai ierobežota sistēma.
However, even if this does allow for greater flexibility, it is also true that the essential value of eco-labelling may be lost, resulting in lack of confidence amongst consumers, in contrast to a single or restricted system.
Runājot par produkta izsekojamību līdz tā gala patērētājam, ir jānodrošina, lai uz marķējuma esošā informācija būtu patiesa un pārbaudāma.
As regards product traceability, each individual down to the end consumer must be able to be sure that what is written on the label is accurate and that all relevant information is accessible.
Tādēļ ir svarīgi ieviest labi izstrādātu izsekojamības mehānismu.
For this to happen, we must ensure that the mechanism for traceability is designed properly.
Valsts sistēmas sniedz lielākas garantijas nekā privātās sistēmas, tās a priori ir mazāk diskriminējošas un organizatoriski piedāvā augstāku juridiskās drošības un neatkarības līmeni.
A public system is, to begin with, one which brings more guarantees than a private system, running less risk of being discriminatory, whilst its organisational structure carries with it a greater degree of legal certainty and ensures independence.
Savukārt privātām sistēmām būtu jābalstās uz tādām būtiskām minimālajām prasībām, kādas ir noteikusi Eiropas Savienība un kādas ir definētas Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas ( FAO ) direktīvās, pamatojoties uz pastāvošajām direktīvām, it īpaši uz Starptautiskās Standartizācijas organizācijas ( ISO ) direktīvām.
As regards opting for private systems, these would have to be set out in accordance with substantial minimum requirements, fixed by the EU, as defined in the FAO guidelines and referring to existing directives, particularly those set out by the International Organisation for Standardisation (ISO).
Jebkuras ekomarķējuma sistēmas iniciatoram ir jāizmanto specializētas ārējas un neatkarīgas akreditācijas struktūras pakalpojumi, lai tā viņa vārdā veiktu akreditācijas pasākumus sertifikācijas struktūrās.
The promoter of the scheme should call on the services of a separate and independent accreditation specialist to carry out the task of accrediting certification bodies on its behalf.
V – Prasības attiecībā uz ilgtspējību
V. Sustainability criteria
Viens no sarežģītākajiem diskusiju jautājumiem ir prasību noteikšana ar mērķi nodrošināt ūdeņu dzīvo resursu izmantošanas ilgtspējību.
One of the most complex elements of the debate is the establishment of criteria guaranteeing the sustainability of fishing stocks.
Starptautiskā līmenī līdz šim brīdim nav panākta vienprātība attiecībā uz viena vai vairāku rādītāju definīciju šajā sakarā, un būtu vēlams, lai Eiropas Savienība no savas puses noteiktu nepārprotamas prasības.
Internationally there is no consensus on which indicators should be used, nor whether there should be just one indicator.
Par kāda veida prasībām mēs runājam?
It would therefore be desirable for the EU to establish clear sets of criteria.
Lūk, tāds ir šis jautājums.
The question to consider is what kind of criteria we are talking about.
Vispirms vajadzētu vispārīgās prasības nošķirt no konkrētajām prasībām atkarībā no attiecīgā zvejas veida.
Firstly, we would have to differentiate between general and specific criteria according to the type of fishery.
Starp šīm pirmajām prasībām ir svarīgi izdalīt tās, kuras pamatojas uz zinātniskajām analīzēm (principā Kopienas tiesību akti balstās uz ilgtspējīgu attīstību, tāpēc zivsaimniecību aktivitātes kopumā būtu jāorganizē tā, lai šīs prasības tiktu ievērotas), prasības, kas pamatojas uz to, lai būtu mazāka ietekme uz vidi un ekosistēmu (tas nozīmē, ka jāņem vērā pašas selektīvākās ražošanas metodes), un visbeidzot prasības, kas saistītas ar pārtikas produktu nekaitīgumu (tie nedrīkst būt kaitīgi veselībai).
As regards general criteria, we can differentiate between criteria based on scientific analysis (in principle the Community rules are based on sustainable development and so all fisheries would comply with this particular criterion), criteria relating to limiting the impact on the environment and ecosystem (which would involve looking at more selective production methods) and finally criteria relating to food safety (i.e. that they do not represent a danger to health).
VI – Komisijas iesniegtā paziņojuma analīze
Analysis of the communication from the European Commission
Šajā ziņā punkts “Ekomarķējuma programmu izstrāde starptautiskos forumos” īpaši izceļas ar savu nabadzību: trīs neveiksmīgas rindkopas apkopo Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas ( FAO ) (kura uzsāka šī jautājuma risināšanu jau 1998. gadā) un Pasaules Tirdzniecības organizācijas ( OMC ) aktivitātes, pat neatjauninot sniegto informāciju.
Particularly poor, in this respect, is the section headed 'Work on eco-labelling in international fora'; three brief paragraphs summarise the activities carried out by the FAO (which first tackled this issue back in 1998) and the WTO, and the information is not really up-to-date.