natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tālab visās tautsaimniecības nozarēs, ieskaitot audiovizuālo nozari, ražīgumu un izvirzīšanos vadībā tehnoloģiju jomā var panākt ar lielām investīcijām, pētniecību un jaudīgu informāciju.
To that end, productivity and technological leadership in all sectors of the economy, including the audiovisual sector, can be achieved through strong investments, research and powerful information.
IKT izmantošana konkurences apstākļos atradīs pareizo regulējošo līdzsvaru, tiks radīta uzticība patērētājiem, uzņēmumiem, kas rada darbavietas, un pilnveidots iekšējais tirgus.
The use of ICT in a competitive environment will strike the right regulatory balance, so as to build confidence for consumers and for job-creating enterprises and to complete the internal market.
6.G APSVĒRUMS (jauns)
RECITAL 6 G (new)
(6g) Lisabonas stratēģijas kontekstā ir svarīgi ņemt vērā Eiropas satura ražošanas attīstību, izstrādājot politisko pamatu – jo īpaši attiecībā uz intelektuālā īpašuma tiesībām un šo tiesību izmantošanu –, kas nodrošinātu līdzsvaru starp nepieciešamību izplatīt saturu un nepieciešamību aizsargāt autortiesību īpašnieku prerogatīvas.
(6g) In the context of the Lisbon Strategy, it is important to take into account the development of European content production by drawing up a policy framework relating, in particular, to the ownership and exploitation of rights which seeks to strike a balance between the requirements of disseminating and distributing content and the need to protect the prerogatives of copyright holders.
6.H APSVĒRUMS (jauns)
RECITAL 6 H (new)
(6h) Lisabonas stratēģijas kontekstā ir svarīgi ņemt vērā Eiropas nozīmes ražošanas attīstību, izstrādājot politikas pamatnostādnes, kas īpaši skar īpašumtiesības un lietošanas tiesības.
(6h) Within the context of the Lisbon Strategy, it is important to take into account the development of European content production by drawing up a policy framework with regard, in particular, to the ownership and exploitation of rights.
Ņemot vērā, ka vispārējais mērķis ir Eiropas rūpniecības un Eiropas audiovizuālās rūpniecības veicināšana, uzmanība ir jāpievērš arī Eiropas nozīmes ražotājiem.
With the general objective of promoting European industry and the European audiovisual industry, attention should be given also to European content producers.
Tālab ir jāizstrādā tiesību pamatprincipi, jo izplatītāju dominējošais stāvoklis šinī ziņā ir kaitīgs.
A framework should be drawn up to deal with rights, as the dominance of the distributors in this respect is detrimental.
(7) Komisija ir pieņēmusi iniciatīvu „i2010: Eiropas informācijas sabiedrība” . i2010 ir visaptveroša stratēģija, kas paredzēta, lai veicinātu digitālās ekonomikas attīstību, pamatojoties uz informācijas pakalpojumu un informācijas nesēju pakalpojumu, tīklu un ierīču konverģenci, modernizējot un izvēršot ES politikas instrumentus: reglamentējošos līdzekļus, izpēti un sadarbību ar rūpniecības nozari.
(7) The Commission has adopted the initiative “i2010: European Information Society” to foster growth and jobs in the information society and media industries. i2010 is a comprehensive strategy designed to encourage the development of the digital economy, against the background of the convergence of information and media services, networks and devices, by modernising and deploying all EU policy instruments: regulatory instruments, research and partnerships with industry.
(7) Komisija ir pieņēmusi iniciatīvu „i2010: Eiropas informācijas sabiedrība” . i2010 ir visaptveroša stratēģija, kas paredzēta, lai veicinātu Eiropas nozīmes ražošanu , digitālās ekonomikas attīstību un IKT izmantošanu , pamatojoties uz informācijas pakalpojumu un informācijas nesēju pakalpojumu, tīklu un ierīču konverģenci, modernizējot un izvēršot ES politikas instrumentus: reglamentējošos līdzekļus, izpēti un sadarbību ar rūpniecības nozari.
(7) The Commission has adopted the initiative “i2010: European Information Society” to foster growth and jobs in the information society and media industries. i2010 is a comprehensive strategy designed to encourage European content production, the development of the digital economy and the uptake of ICT , against the background of the convergence of information and media services, networks and devices, by modernising and deploying all EU policy instruments: regulatory instruments, research and partnerships with industry.
Digitālās ekonomikas ieviešanu un informācijas sabiedrības īstenošanu var realizēt, nodrošinot informācijas un komunikācijas tehnoloģiju izmantošanu.
The deployment of the digital economy and the realisation of the information society can only be effectuated through the uptake of information and communication technologies.
(10) Ieviešot saskaņoto pienākumu minimālo kopumu 3.c līdz 3.h punktā, dalībvalstis vairs nevar šajā direktīvā saskaņotajās jomās atkāpties no izcelsmes valsts principa attiecībā uz nepilngadīgo aizsardzību un cīņu pret jebkādu kūdīšanu uz naidu rases, dzimuma, reliģijas vai tautības dēļ un cilvēka cieņas aizskaršanu attiecībā uz privātpersonām vai patērētāju aizsardzību, kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/31EK 3. panta 4. punktā.
(10) Because of the introduction of a minimum set of harmonised obligations in Articles 3c to 3h and in the areas harmonised in this Directive Member States can no longer derogate from the country of origin principle with regard to protection of minors and fight against any incitement to hatred on grounds of race, sex, religion or nationality, and violation of human dignity concerning individual persons or protection of consumers as provided in Article 3(4) of Directive 2000/31/EC of the European Parliament and the Council. .
(10) Šī direktīva 3.c līdz 3.h punktā visiem audiovizuālajiem pakalpojumiem ievieš saskaņoto pienākumu minimālo kopumu attiecībā uz nepilngadīgo, cilvēka cieņas un patērētāju aizsardzību.
(10) This directive introduces a minimum set of harmonised obligations in Articles 3c to 3h for all audiovisual media services relating to the protection of minors, human dignity and consumers.
Piemēro arī Direktīvas 2000/31/EK noteikumus, tostarp attiecībā uz izcelsmes valsts principu, pienākumu sniegt informāciju un noteikumus par atbildību (atbrīvojumi no atbildības).
The provisions of Directive 2000/31/EC, notably those relating to the country of origin principle, the obligation to provide information and the rules governing responsibility (liability exemptions), also apply.
Turklāt dalībvalstīm joprojām ir tiesības veikt pasākumus, kas nepieciešami sabiedriskās kārtības dēļ, kā to paredz 3. panta 3. līdz 5. punkts Direktīvā 2000/31/EC.
In addition, the Member States still have the right to take measures on grounds of public policy pursuant to Article 3(3) to (5) of Directive 2000/31/EC.
Apsvērumos ir skaidri jānorāda, ka dalībvalstīm saglabājas tiesības veikt pasākumus sabiedriskās kārtības apsvērumu dēļ saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/31/EK 3. panta 3. līdz 5. punktu.
The recitals should make it clear that the Member States retain the power to take measures under Article 3(3) to (5) of Directive 2000/31/EC of the European Parliament and the Council (eCommerce Directive) on grounds of public policy.
(11) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/21/EK (pamatdirektīva) izveidoja vienotu tiesisko pamatu visiem pārraides tīkliem un pakalpojumiem, bet saskaņā ar tās 1. panta 3. punktu tā neskar Kopienas vai valsts mērogā veiktos pasākumus ar vispārējo interešu mērķiem, jo īpaši attiecībā uz satura reglamentēšanu un audiovizuālo politiku.
(11) Directive 2002/21/EC of the European Parliament and the Council (a framework directive) established a uniform legal framework for all transmission networks and services, but according to its Article 1(3) it is without prejudice to measures taken at Community or national level, to pursue general interest objectives, in particular relating to content regulation and audiovisual policy.
To paredz tehnoloģiskās neitralitātes princips, kas attaisno pārraides regulējuma un satura regulējuma savstarpēju nošķiršanu .
This is in line with the principle of technological neutrality, which justifies a separation between transmission regulation and content regulation .
Tehnoloģiskās neitralitātes princips sniedz pilnīgu brīvību, izstrādājot pārraides tehnoloģijas, uz ko attiecas atbilstošie standarti un noteikumi, un turklāt ļauj nodrošināt konsekvenci reglamentējumam, kas attiecas uz saturu.
The principle of technological neutrality allows complete freedom in the development of transmission technologies falling within the appropriate standards and rules and also makes it possible to apply a coherent framework to content regulation.
Tomēr šo pakalpojumu joma ir ierobežota uz pakalpojumiem atbilstīgi definīcijai Līgumā un tādējādi attiecas uz jebkuru saimnieciskās darbības veidu, tostarp sabiedrisko pakalpojumu uzņēmumiem, bet neattiecas uz darbībām, kas nav saistītas ar ekonomiku , piemēram, pilnīgi privātas tīmekļa vietnes.
However, its scope is limited to services as defined by the Treaty and therefore covers any form of economic activity, including that of public service enterprises, but does not cover non-economic activities, such as purely private websites.
Tomēr šo pakalpojumu joma ir ierobežota uz pakalpojumiem atbilstīgi definīcijai Līgumā un tādējādi attiecas uz jebkuru saimnieciskās darbības veidu, tostarp sabiedrisko pakalpojumu uzņēmumiem, bet neattiecas uz darbībām, kuru galvenais mērķis nav saimnieciska darbība , piemēram, pilnīgi privātas tīmekļa vietnes , audiovizuālā materiāla izplatīšana un apmaiņa personīgā viedokļa paušanai un pakalpojumi, kas izplata audiovizuālu saturu, kuru lietotāji radījuši apmaiņai interešu kopās, vai citi nelineāri pakalpojumi, kam nav acīmredzamas ietekmes uz lielu sabiedrības locekļu skaitu .
However, its scope is limited to services as defined by the Treaty and therefore covers any form of economic activity, including that of public service enterprises, but does not cover activities which are primarily non-economic , such as purely private websites , the distribution and exchange of audiovisual material for the expression of personal opinions and services which distribute audiovisual content produced by users for exchange within communities of interest or other non-linear services which do not have a clear impact on a significant number of members of the public .
Precizējums ļautu lietotājus pārliecināt par to, ka direktīva nemainīs veidu, kādā viņi izmanto tīmekļa radošo potenciālu, tostarp tiešsaistes audiovizuālo materiālu, ja vien tiek ievērotas krimināltiesību normas.
Clarification would help reassure users about the fact that the Directive will not change the way in which they exploit the creative potential of the Internet, including online audiovisual material, subject only to respecting criminal law.
(14) Audiovizuālo informācijas nesēju pakalpojumu definīcija attiecas uz plašsaziņas līdzekļu uzdevumu informēt, izklaidēt un izglītot plašu sabiedrību , bet izslēdz jebkura veida privātu korespondenci, piemēram, elektronisko pastu, kas nosūtīts ierobežotam saņēmēju skaitam.
(14) The definition of audiovisual media services covers mass media in their function to inform, entertain and educate the general public , but excludes any form of private correspondence, such as e-mails sent to a limited number of recipients.
Viena no šajā direktīvā aprakstīto pakalpojumu galvenajām īpašībām, kas ir minēta arī definīcijā, ir spēja pārraidīt informāciju plašai sabiedrībai.
One of the main features of the services described in this directive, mentioned also in the definition, is transmission to the general public.
(15) Šī direktīva neattiecas uz laikrakstu , žurnālu , periodisko un citu izdevumu vai grāmatu elektroniskajām versijām , ja vizuālais saturs ir lielā mērā nemainīgs .
(15) This Directive does not cover electronic versions of newspapers , magazines , periodicals, journals or books when the visual content is largely static .
(16) Šajā direktīvā termins „audiovizuāls” attiecas uz kustīgiem attēliem ar skaņu vai bez tās, tādējādi ietver mēmās filmas, bet neattiecas uz skaņas pārraidi vai radio.
(16) For the purposes of this Directive, the term “audiovisual” refers to moving images with or without sound, so includes silent films but does not cover audio transmission or radio.
Precizējums, jo termins „audiovizuāls” citos tiesību aktos ietver radio, piemēram, PTO/VVPT pakalpojumu klasifikācijā.
A clarification since the term "audiovisual" includes radio in other legal acts, such as the classification of services in the WTO/GATS.
(16a) Audiovizuālo informācijas nesēju pakalpojumu veido raidījumi, bet programma ir kustīgu attēlu ar skaņu vai bez tās saistīta secība, uz ko attiecas redakcionāla atbildība un ko informācijas nesēju pakalpojumu sniedzējs izplata saskaņā ar iepriekš noteiktu raidījumu programmu, vai kas ir apkopota katalogā.
(16a) An audiovisual media service consists of programmes, a programme being a discrete succession of moving images with or without sound which are subject to editorial responsibility and are disseminated by a media service provider in accordance with a fixed programme schedule or are compiled in a catalogue .
Grozījums precizē, kas ir audiovizuālo informācijas nesēju pakalpojums.
Amendment clarifying an audiovisual media service.
(17a) Kritēriji, kas ir noteikti audiovizuālo informācijas nesēju pakalpojumu definīcijā un kas ir doti Direktīvas 89/552/EEK 1. panta a) punktā, un ar šo grozīti un papildus izskaidroti direktīvas 13. un 17. apsvērumā, ir jāpilda vienlaicīgi.
(17a) The criteria laid down in the definition of audiovisual media services, as contained in point (a) of Article 1 of Directive 89/552/EEC, as hereby amended, and explained further in recitals 13 to 17 of this Directive, must be simultaneously fulfilled.
Ir svarīgi norādīt un uzsvērt, ka kritēriji, uz kuriem Komisija norāda 13. un 17. apsvērumā, ir jāpilda vienlaicīgi.
It is important to point out and emphasise that the criteria presented by the Commission in recitals 13 to 17 have to be fulfilled simultaneously
(19a) Lai veicinātu spēcīgu, konkurētspējīgu un integrētu Eiropas audiovizuālo nozari un visā Eiropas Savienībā palielinātu plašsaziņas līdzekļu plurālismu, joprojām ir svarīgi, lai jebkurš audiovizuālo informācijas nesēju pakalpojumu sniedzējs būtu tikai vienas dalībvalsts jurisdikcijā.
(19a) To promote a strong, competitive and integrated European audiovisual industry and enhance media pluralism throughout the European Union, it remains essential that only one Member State has jurisdiction over any audiovisual media service provider.
Lai nostiprinātu izcelsmes valsts principu un jo īpaši lai pastiprinātu pašreizējās reģistrācijas un jurisdikcijas definīcijas, kas līdz šim ir bijušas pietiekami efektīvas, atvieglojot Eiropas pārrobežu raidījumu veidošanu un apraidi.
To strengthen the country of origin principle and specifically to reinforce the current definitions of establishment and jurisdiction which have worked effectively in facilitating trans-frontier European broadcasting to date.
(19b) Ņemot vērā to, ka informācijas plurālisma ievērošana ir viens no Eiropas Savienības pamatprincipiem, dalībvalstis nedrīkst pieļaut, ka rodas kāds dominējošs stāvoklis, kas varētu šo principu vājināt, un tām ir jāgarantē informācijas brīvība ar piemērotiem noteikumiem, kas nodrošina to informācijas nesēju pakalpojumu nediskriminējošu pieejamību, kuri ir sabiedrības interešu jomā.
(19b) Given that the pluralism of information is a fundamental principle of the European Union, Member States should prevent any dominant position from emerging which would undermine this principle and should guarantee freedom of information by means of suitable provisions to ensure non-discriminatory access to audiovisual media services which are in the public interest.
Informācijas plurālisma ievērošana ir jāatspoguļo atbilstošos noteikumos, kā, piemēram, „must carry” noteikumos.
Respect for pluralism of information must be reflected in appropriate provisions such as the ‘must carry’ rules.
(21a) Termina „standarta patērētāju ierīces” definīcijā jāiekļauj tādu funkciju esamība, kas nodrošina, lai audiovizuālo informācijas nesēju pakalpojumi būtu pieejami invalīdiem un veciem cilvēkiem.
(21a) The definition of the term ‘standard consumer equipment’ should include functionalities to ensure that audiovisual media services are accessible to people with disabilities and the elderly.
Starp īpašībām, kam jānodrošina šāda pieejamība, jābūt zīmju valodai, subtitriem, attēlu audio aprakstam, audio subtitriem un izvēlnes palīgierīcei, ar ko ir viegli rīkoties un ko var viegli saprast.
The features ensuring the accessibility of such services should include, inter alia, sign language, subtitling, audio description of images, audio subtitling and a menu guide which is easy to operate and understand.
Standarta patērētāju palīgierīču definīcijā vajadzētu ņemt vērā nepieciešamību nodrošināt informācijas nesēju pieejamību invalīdiem un veciem cilvēkiem.
The definition of standard consumer equipment should take account of the requirement for media accessibility for people with disabilities and the elderly.
(24) Saskaņā ar šo direktīvu, neatkarīgi no izcelsmes valsts principa piemērošanas dalībvalstis var turpināt to pasākumu veikšanu, kas ierobežo televīzijas raidījumu veidošanas un apraides kustības brīvību, bet tikai saskaņā ar konkrētiem nosacījumiem, kas uzskaitīti šīs direktīvas 2.a punktā, un saskaņā ar šajā direktīvā noteikto procedūru.
(24) Under this Directive, notwithstanding the application of the country of origin principle, Member States may still take measures that restrict the freedom of movement of television broadcasting , but only under certain conditions listed in Article 2a of this Directive and following the procedure laid down in this Directive.
(24) Saskaņā ar šo direktīvu, neatkarīgi no izcelsmes valsts principa piemērošanas dalībvalstis var turpināt to pasākumu veikšanu, kas ierobežo audiovizuālo informācijas nesēju pakalpojumu kustības brīvību, bet tikai saskaņā ar konkrētiem nosacījumiem, kas uzskaitīti šīs direktīvas 2.a punktā, un saskaņā ar šajā direktīvā noteikto procedūru.
(24) Under this Directive, notwithstanding the application of the country of origin principle, Member States may still take measures that restrict the freedom of movement of audiovisual media services , but only under certain conditions listed in Article 2a of this Directive and following the procedure laid down in this Directive.
2.a pantam vajadzētu ietvert visus audiovizuālo informācijas nesēju pakalpojumus.
Article 2a should cover all audiovisual media services.
Kopregulējumam un pašregulējumam Iestāžu nolīgumā par tiesību aktu labāku izstrādi ir sniegtas saskaņotas definīcijas, kritēriji un kārtība.
For co-regulation and self-regulation, the Interinstitutional Agreement on Better Law-making provides agreed definitions, criteria and procedures.
Pasākumi ar mērķi īstenot sabiedrības interešu mērķus jauno audiovizuālo informācijas nesēju pakalpojumu nozarē būs efektīvāki, ja tos veiks ar pašu pakalpojumu sniedzēju aktīvu atbalstu.
Measures aimed at achieving public interest objectives in the emerging audiovisual media services sector will be more effective if they are taken with the active support of the service providers themselves.
Tāpēc dalībvalstīm ir vairāk jāizmanto pārredzami un plaši piemērojami kopregulējuma mehānismi, jo īpaši nelineārajiem pakalpojumiem.
Member States could thus make more extensive use of transparent and widely used co-regulation mechanisms, in particular for non-linear services.
Šīs direktīvas īstenošanai ir jāizmanto kopregulējuma un pašregulējuma instrumenti saskaņā ar šo direktīvu un atbilstoši dalībvalstu tiesiskajām tradīcijām.
Co-regulation and self-regulation instruments should be used to give effect to this Directive and in accordance herewith, in compliance with Member States’ legal traditions.
Šis grozījums precizē papildināmību starp regulējumu, kas izriet no šīs direktīvas un ko piemēro dalībvalstīs, no vienas puses, un kopregulējumu un pašregulējumu, no otras.
This amendment makes clear the complementarity between regulation stemming from the directive and applied in the Member States on the one hand and co- and self-regulation on the other.
(25a) Pašregulējums ir brīvprātīgas iniciatīvas veids, kas uzņēmējiem, sociālajiem partneriem, nevalstiskām organizācijām vai apvienībām ļauj pieņemt savām vajadzībām kopējas vadlīnijas Eiropas līmenī.
(25a) Self-regulation is a type of voluntary initiative which allows economic operators, the social partners and non-governmental organisations or associations the possibility of adopting amongst themselves and for themselves common guidelines at European level.
Pašregulējums ir alternatīva metode pašreizējo noteikumu izpildei, un tas nevar pilnībā aizstāt likumdevējas iestādes pienākumus.
Self-regulation is an alternative method of fulfilling the existing provisions and cannot completely substitute the obligation of the legislature.
Kopregulēšana var nozīmēt, ka atbilstība šīs direktīvas noteikumiem tiek uzticēta pašregulēšanas organizācijām, neskarot līgumā paredzētos dalībvalstu pienākumus.
Co-regulation can mean that compliance with the provisions of this Directive is entrusted to self-regulating bodies, without prejudice to the Member States’ Treaty obligations.
Lai Eiropas Kopienā būtu iespējama visaugstākā līmeņa pašpārvalde, ir nepieciešams izskaidrot jēdzienus „kopregulēšana” un „pašregulējums”.
The explanation of the concepts of ‘co-regulation’ and ‘self-regulation’ in the recitals is necessary in order to allow for the highest level possible of self-regulation in the European Community.
25.B APSVĒRUMS (jauns)
RECITAL 25 B (new)
(25b) Sabiedrības interešu mērķus nelineāro pakalpojumu jomā varēs īstenot efektīvāk, ja to darīs ar pašu pakalpojumu sniedzēju aktīvu atbalstu.
(25b) The pursuit of public interest objectives in the field of non-linear services will be more effective if carried out with the active support of the service providers themselves.
Dalībvalstīm ir plaši jāizmanto pārredzamas un vispārēji piemērojamas pašregulējuma un kopregulējuma sistēmas.
Member States are encouraged to make extensive use of transparent and widely-shared self-regulatory and co-regulatory schemes.
Šim nolūkam, ja dalībvalstīm ir atļauts sagatavot to sabiedrību īpaši interesējošo pasākumu sarakstus, kurus nedrīkst pārraidīt izņēmuma kārtā, pašām atsevišķajām dalībvalstīm ir jālemj par to, vai šādu sarakstu sagatavot, kurus pasākumus tās uzskata par sabiedrību īpaši interesējošiem, kā definē terminu „ievērojama sabiedrības daļa” un kāda veida ziņu pārraidēm jābūt pieejamām.
To this end, where Member States are permitted to draw up lists of events of substantial social interest which must not be broadcast on an exclusive basis, it is for the individual Member State to decide whether to draw up such a list, which events it regards as having substantial social interest, how the term ‘a substantial proportion of the public’ is defined and what type of reporting should be made available.
Tam, kādus pasākumus tās uzskata par sabiedrību īpaši interesējošiem, kā definē ievērojamu sabiedrības daļu un kāda veidā ziņu pārraidēm jābūt pieejamām, ir jāpaliek dalībvalstu ziņā.
It should remain at the discretion of the Member States what events they regard as having substantial social interest, how they define a substantial proportion of the public and what type of reporting is made available.