natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Situāciju, kad apdrošināšanas sabiedrība nespētu apmaksāt polišu vērtības, neceļot tirgus vērtību vai nepiesaistot paaudžu pārvedumus, nebūtu bijusi izprotama apdrošināšanas sabiedrības apdrošinājuma ņēmējiem, ņemot vērā viņiem sniegto informāciju, un netiktu veicinātas viņu pamatotās izredzes.”
A position where the Society could not afford to honour the policy values without rising market values or inter-generational transfers would not have been understood by the Society's policyholders on the information provided to them, and would not have informed their reasonable expectations ." (par.
(WE 16, 18. nodaļa, 220. punkts) .
220, chapter 18, WE 16). .
Tomēr šo argumentu nepārliecināts, G. W. Penrose tos atspēko un apgalvo, ka PRE patiešām radās sabiedrības ELS gala piemaksu prakses dēļ (citiem vārdiem, ka apdrošinājuma ņēmēji pamatoti sagaidīja, ka viņiem būtu tiesības saņemt brīvas izvēles piemaksas papildus līgumā paredzētajām dividendēm).
However, unconvinced by these arguments, he refutes them and argues that PRE did indeed arise by reason of the Society's terminal bonus practice (in other words, that policyholders had reasonable expectations that they were entitled or would receive discretionary bonuses in addition to contractual benefits).
J. Holmes rakstiskā liecībā ( WE 84) atbalsta šādu tēzi: ,,Apvienotās Karalistes tiesību aktos noteiktajai PRE aizsardzībai bija svarīga nozīme, jo 1980. gados un 90. gados mainījās līdzsvars dividendēm, ko ELAS nodrošināja saskaņā ar savām polisēm, no garantētām dividendēm uz negarantētām gala (vēlāk beigu) piemaksām. [...]
Holmes, in WE 84, supports this thesis: "The protection of PRE under UK law was of great importance because of the shift in the 1980's and 90's in the balance of benefits provided by ELAS under its policies away from guaranteed benefits to un-guaranteed terminal (later final) bonus. [...]
Tā kā garantētās dividendes uzskatīja par saistībām, ko nosaka valsts un Kopienas tiesību akti
Whereas guaranteed benefits qualified as 'liabilities' under national an Community law
Fakts, ka ELAS nevajadzēja rezervēt negarantētās piemaksas, ir skaidrots iedaļā par 18. pantu, Tehniskās rezerves.
The fact that ELAS did not have to reserve for un-guaranteed bonuses is explained in the section on Article 18, Technical Provisions.
No dažādiem izanalizētiem ELAS pārdošanas dokumentiem un daudzām liecībām ( WE 26 Burgess Hodgson , WE 52–54 L. Seymour , H 5 R. Lloyd ) var secināt, ka gala piemaksas bija neatņemama sastāvdaļa pakalpojumu paketei, ko piedāvāja apdrošinājuma ņēmējiem, kuriem tādējādi tika dotas izredzes, ka šīs piemaksas būtu jāizmaksā tikai atkarībā no situācijas tirgū tajā brīdī, kad tiek pārtraukta dalība fondā.
From the different ELAS sales materials analyzed and various pieces of evidence (WE 26 Burgess Hodgson, WE 52-54 Seymour, H5 Lloyd), it is possible to infer that terminal bonuses were an integral part of the package offered to policyholders, who had thus been led to expect that these bonuses would be paid depending only on the state of the markets at the time of leaving the Fund.
Patiešām Apdrošināšanas sabiedrība izmantoja savu gala piemaksu praksi apdrošinājuma ņēmēju polišu vērtības noteikšanai, lai veiktu maksājumus termiņa beigās vai atteikšanās gadījumā, un lai ar paziņojumiem par paveikto veicinātu jaunu polišu pārdošanu.
Indeed, the Society used its terminal bonus practice to indicate policy values to members, to make payments on maturity or surrender, and to encourage new policy sales through statements of past performance.
Rezumējot, dažas liecības, ko saņēmusi komiteja, norāda uz situāciju, kad regulators, veicot uzņēmuma finanšu veselības kopējo analīzi, vienmēr koncentrējās tikai uz maksātspējas normām un uzkrātajām gala piemaksām pievērsās minimāli vai neņēma tās vērā nemaz.
To summarize, some of the evidence received by the committee points to a situation where the regulator always focused exclusively on solvency margins and took little or no account of accrued terminal bonuses in its overall analysis of the financial health of the company.
Viena argumentu daļa tādējādi noved pie apgalvojuma, ka, ja ir jāuzskata, ka šie piemaksu veidi ir uzņēmuma ,,visas uzņēmējdarbības” neatņemama sastāvdaļa, regulējošām iestādēm vajadzēja ņemt tās vērā savu pienākumu izpildes laikā, kā to prasa 8. pants.
One line of reasoning thus argues that, if it is to be considered that these types of bonuses are an integral part of the company's ‘entire business', the regulatory authorities should have taken them into account during the course of their duties, as required by Article 8.
Tas, ka Apvienotajai Karalistei bija iespēja nelikt ELAS rezervēt brīvas izvēles piemaksas, nebija pietiekams iemesls, lai atbrīvotu iestādes no pienākuma darīt visu iespējamo, lai ievērotu direktīvas teksta prasības un pamata mērķi, kas, kā jau teikts, prasīja, lai finanšu uzraudzība aptver ,,apdrošināšanas uzņēmuma visu uzņēmējdarbību”.
The fact that the UK had the option of not forcing ELAS to reserve for discretionary bonuses did not necessarily exonerate the authorities from doing their utmost to respect the letter and the ultimate aim of the directive, which, as has been said, required that financial supervision cover the “assurance undertaking's entire business” .
Stabilas vadības un grāmatvedības procedūras un piemēroti iekšējās kontroles mehānismi: Jautājums par iecelto aktuāru
Sound administrative and accounting procedures and adequate internal control mechanisms: the Appointed Actuary issue
3 LD nosaka regulēšanas pamatnostādnes un, saskaņā ar direktīvas raksturu pretstatā regulēšanai, atstāj dalībvalstu ziņā piemērotāko līdzekļu meklēšanu, lai sasniegtu rezultātus, ko prasa direktīvas noteikumi.
The 3LD lays down a baseline for regulation and, consistent with the nature of a directive as opposed to a regulation, leaves it to Member States to find the most appropriate means to achieve the results required by the Directive’s provisions.
Viens no līdzekļiem, ko ierosināja AK regulatori, bija ieceltā aktuāra postenis ( AA ), Apvienotās Karalistes valsts apdrošināšanas sistēmas svarīgs elements, kas turklāt nav pieminēts direktīvā.
One of the means the UK regulators came up with was the figure of the Appointed Actuary (AA), an essential part of the UK national insurance framework and one which does not appear in the Directive.
Ieceltā aktuāra uzdevumos arī ietilpa daļēji aizsargāt apdrošinājuma ņēmēju intereses (skatīt arī komentārus par 3 LD 10. pantu).
One of the AA’s missions was to act partly as a guardian of policyholders' interests (see also comments on Article 10 of the 3LD).
Daudzas saņemtās liecības apgalvo, ka dažādos laika posmos sabiedrībai ELAS , iespējams, nav bijušas stabilas vadības un grāmatvedības procedūras, kā arī nav bijuši piemēroti iekšējās kontroles mehānismi, jo netika uzsāktas nekādas darbības, lai risinātu nopietnu problēmu, kas radās saistībā ar ELAS iecelto aktuāru ( AA ).
Several pieces of evidence received claim that at different points in time ELAS might not have had sound administrative and accounting procedures nor adequate internal control mechanisms, because no action was taken to solve a serious problem that arose with the AA of ELAS.
T. Lake savā mutiskā liecībā H 1 skaidro, kā 1992. gadā ,, ieceltais aktuārs Roy Ranson kļuva par ELAS vadītāju bez atteikšanās no ieceltā aktuāra posteņa, un tas noteikti kaitēja apdrošinājuma ņēmēju interesēm, bet AK tiesību aktos nebija paredzēta R. Ranson atstādināšana ”.
Mr. LAKE explains in H1 how in 1992, " Appointed Actuary Roy Ranson became CEO of ELAS without relinquishing the role of Appointed Actuary, which was clearly prejudicial to the interests of policyholders, but UK legislation did not provide for the removal of Mr Ranson ”.
Saskaņā ar liecību Apvienotās Karalistes Valdības statistikas departaments (VSD) skaidri izteica savu nosodījumu par šo divdabīgo lomu, tomēr nekāda darbība nesekoja.
According to the evidence, the UK GAD (Government Actuary's Department) explicitly expressed its disapproval of this dual role but no action followed.
AK Ekonomikas un finanšu ministrijas pārstāvis Clive Maxwell , atbildot uz jautājumiem par mutisko liecību H 4, noraida šo apgalvojumu, uzskatot, ka direktīvā 3 LD nav pieminēts ieceltā aktuāra ( AA ) postenis, tādēļ jautājums nav saistīts ar direktīvu.
Clive MAXWELL from HMT, under questioning during H4, rejects this claim, arguing that the 3LD does not mention the figure of the AA and that this is not therefore a matter for the Directive.
Tomēr cits kompetents uzskats apgalvo pretējo, proti, ka patiesībā nav liela nozīme tam, ka pašā direktīvā ieceltā aktuāra ( AA ) postenis nav pieminēts, jo šis postenis ir piederīgs AK uzraudzības sistēmai, kurai kopumā bija pilnībā un pareizi jāīsteno 3 LD 8. panta noteikumi gan dokumenta ,,burta”, gan mērķa izteiksmē.
However, another competing view claims the contrary, viz. that the fact that the Directive itself does not mention the figure of the AA is actually irrelevant because, once in place, the AA figure became part of the UK supervisory system which, as a whole, had to implement fully and correctly the provisions of Article 8 of the 3LD, both in terms of the letter and the aim of the text.
Piederības/mītnes valstu informācijas apmaiņa
Home/host exchange of information
Vēl viens jautājums ir par to, vai citas dalībvalstis (Īrija, Vācija) ir jebkad uzskatījušas, ka ELAS darbībām, iespējams, ir bijusi negatīva ietekme uz uzņēmuma finanšu stabilitāti, un šajā gadījumā tām būtu vajadzējis informēt Apvienotās Karalistes iestādes.
Another issue is whether other Member States (Ireland, Germany) ever considered that ELAS' activities might have had a negative effect on the company’s financial soundness, in which case they should have informed the UK authorities.
Komiteja IV daļā (aizsardzības līdzekļi) ir detalizēti pārbaudījusi regulatoru saraksti, kurai komitejai ir bijusi piekļuve.
Correspondence between regulators to which this committee has had access is examined in detail in Part IV (Redress issues).
10. pants – Grāmatvedības, uzraudzības un statistikas informācija: uzraudzības pilnvaras (1 LD 23. pants un KD 13. pants)
Article 10 - Accounting, prudential and statistical information supervisory powers (art.
Mērķu kopsavilkums
23 of 1LD and 13 of CD)
10. pants nosaka, kāda informācija ir jāsaņem no uzņēmumiem par to finanšu stāvokli.
Article 10 defines the type of information required from companies on their financial situation.
Uzņēmumiem regulāri jāiesniedz uzraudzības īstenošanai vajadzīgie pārskati un dokumenti.
They must render the returns and documents necessary for supervision on a periodic basis.
Dalībvalstīm jānodrošina kompetentās iestādes ar pilnvarām un līdzekļiem, kas vajadzīgi to apdrošināšanas uzņēmumu darbības uzraudzībai, kuru galvenais birojs reģistrēts šīs dalībvalsts teritorijā, ieskaitot darbības, kas notiek ārpus tās teritorijas.
Member States need to ensure that the competent authorities have the powers and means necessary for the supervision of assurance undertakings with head offices within their territories, including business carried on outside those territories.
Šīm pilnvarām un līdzekļiem jāļauj tām:
These powers and means must allow them to:
a) veikt detalizētas izpētes, piemēram, ievācot informāciju vai pieprasot dokumentu iesniegšanu, vai organizējot izmeklēšanas uz vietas;
a) make detailed enquiries, for example by gathering information or requiring the submission of documents, or carrying out on-the-spot investigations;
b) veikt piemērotus un vajadzīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka uzņēmējdarbība atbilst tiesību aktiem, un lai novērstu vai labotu jebkādus pārkāpumus, kas var kaitēt apdrošināto personu interesēm;
b) take any measures that are appropriate and necessary to ensure that the business complies with the law and to prevent or remedy any irregularities prejudicial to the interests of the assured persons;
c) nodrošināt šo pasākumu izpildi, ja nepieciešams, piespiedu kārtā, vai izmantojot tiesas palīdzību.
c) ensure that those measures are carried out, if need be by enforcement, or through judicial channels.
Direktīvas 79/267/EEK 23. panta 2. punktu un 3. punktu aizstāj ar šādu tekstu:
Article 23 (2) and (3) of Directive 79/267/EEC shall be replaced by the following:
Katra dalībvalsts prasa, lai apdrošināšanas uzņēmumi, kuru galvenie biroji atrodas tās teritorijā, regulāri iesniegtu uzraudzības īstenošanai vajadzīgos pārskatus un statistikas dokumentus.
Member States shall require assurance undertakings with head offices within their territories to render periodically the returns, together with statistical documents, which are necessary for the purposes of supervision.
Kompetentās iestādes nodrošina cita citai dokumentus un apmainās ar uzraudzībai noderīgu informāciju.
The competent authorities shall provide each other with any documents and information that are useful for the purposes of supervision.
Katra dalībvalsts veic visus vajadzīgos pasākumus, lai kompetentajām iestādēm nodrošinātu pilnvaras un līdzekļus, kas vajadzīgi to apdrošināšanas uzņēmumu darbības uzraudzībai, kuru galvenie biroji atrodas tās teritorijā, ieskaitot darbības, kas notiek ārpus tās teritorijas, saskaņā ar Padomes direktīvām par šo pasākumu pārvaldi un, lai redzētu, ka tās tiek īstenotas.
Every Member State shall take all steps necessary to ensure that the competent authorities have the powers and means necessary for the supervision of the business of assurance undertakings with head offices within their territories, including business carried on outside those territories, in accordance with the Council directives governing those activities and for the purpose of seeing that they are implemented.
Šīm pilnvarām un līdzekļiem jābūt tādiem, lai kompetentās iestādes spētu:
These powers and means must, in particular, enable the competent authorities to:
a) sīki izpētīt apdrošināšanas uzņēmuma stāvokli un visus darījumus, cita starpā,
(a) make detailed enquiries regarding the undertaking's situation and the whole of its business, inter alia by:
vācot informāciju vai pieprasot iesniegt apdrošināšanas darījumu dokumentus,
- gathering information or requiring the submission of documents concerning its assurance business,
veicot pārbaudes uz vietas uzņēmuma teritorijā;
- carrying out on-the-spot investigations at the undertaking's premises;
b) noteikt attiecībā uz uzņēmumu, tā direktoriem vai vadītājiem, vai personām, kas to kontrolē, piemērotus un nepieciešamus pasākumus, lai nodrošinātu uzņēmuma darbības atbilstību normatīvajiem un administratīvajiem aktiem, kas uzņēmumam jāievēro katrā dalībvalstī, īpaši atbilstību obligāto darbību shēmai, un, lai novērstu vai labotu jebkādus pārkāpumus, kas var kaitēt apdrošināto personu interesēm;
(b) take any measures, with regard to the undertaking, its directors or managers or the persons who control it, that are appropriate and necessary to ensure that the undertaking's business continues to comply with the laws, regulations and administrative provisions with which the undertaking must comply in each Member State and in particular with the scheme of operations in so far as it remains mandatory, and to prevent or remedy any irregularities prejudicial to the interests of the assured persons;
c) nodrošināt šo pasākumu izpildi, vajadzības gadījumā piespiedu kārtā un attiecīgā gadījumā izmantojot tiesas palīdzību.
(c) ensure that those measures are carried out, if need be by enforcement, where appropriate through judicial channels.
Dalībvalstis var paredzēt noteikumus par to, kā kompetentās iestādes iegūst informāciju par līgumiem, kas atrodas pie starpniekiem.
Member States may also make provision for the competent authorities to obtain any information regarding contracts which are held by intermediaries.'
Komentāri par transponēšanu Apvienotajā Karalistē
Comments on UK transposition
Pienākums izstrādāt ikgadējus ziņojumus un pārskatus ir noteikts 1985. gada Sabiedrību aktā (obligātās atskaites).
The obligation to produce annual reports and accounts is required by the Companies Act 1985 (statutory returns).
Pienākums par normatīvo atskaišu iesniegšanu ir noteikts 1982. gada ICA , kas nosaka, ka visām apdrošināšanas sabiedrībām papildus obligātām atskaitēm katru gadu ir konsultatīviem regulatoriem jāiesniedz arī normatīvās atskaites.
The obligation to submit the regulatory returns is required by the ICA 1982, which establishes that every insurance company must submit every year to the prudential regulator, in addition to the statutory returns, the regulatory returns.
Šajās atskaitēs ņem vērā aktīvu novērtējumu un noteikumus par atbildību, un tādējādi atskaitē aprēķinātā aktīvu neto vērtība visdrīzāk nesakrīt ar to aktīvu neto vērtību, kas sniegta publicētajos uzņēmuma finanšu pārskatos.
They are prepared taking into account the valuation of assets and liabilities regulations and thus the net asset figure calculated in the return is very unlikely to be the same as the net asset figure appearing in the company’s published financial statements.
Normatīvās atskaites ir izstrādātas, lai ļautu regulatoram uzraudzīt apdrošinātāja maksātspēju.
The regulatory returns are designed to allow the regulator to monitor the solvency of the insurer.
Sākotnēji normatīvo atskaišu formu un saturu reglamentēja 1983. gada Apdrošināšanas uzņēmumu (pārskati un paziņojumi) noteikumi.
The forms and contents of the regulatory returns were originally regulated by the Insurance Companies (Accounts and Statements) Regulations 1983.
Šie noteikumi vairākas reizes tika grozīti, tostarp ar 1994. gada Apdrošināšanas uzņēmumu (pārskati un paziņojumi) noteikumiem, lai īstenotu Trešās ,,dzīvības” un ,,nedzīvības” direktīvas tādā veidā, ka tās ietekmē arī ikgadējo atskaišu formu un saturu.
Such Regulations were amended on various occasions, including by the Insurance Companies (Accounts and Statements) (Amendment) Regulations 1994 to implement the Third Life and Non-Life Directives to the extent that they affect the form and contents of the annual returns.
1996. gadā 1983. gada grozītos noteikumus konsolidēja ar grozījumiem, ko veica 1996. gada Apdrošināšanas uzņēmumu (pārskati un paziņojumi) noteikumi.
In 1996, the 1983 Regulations, as amended, were consolidated with modifications by the Insurance Companies (Accounts and Statements) Regulations 1996.
Atskaitēs tika iekļauta bilance, peļņas un zaudējumu pārskats, ieņēmumu pārskats, aktuāra ikgadējā novērtējuma ziņojuma kopsavilkums un papildu informācija par vispārējo uzņēmējdarbību un ilgtermiņa uzņēmējdarbību.
The returns are made up of a balance sheet, a profit and loss account, a revenue account, an abstract of the actuary’s annual valuation report and additional information on general business and on long-term business.
Papildu informācija jāiesniedz paziņojumu formā, kurā jāsniedz ziņas, cita starpā, par galvenajiem līguma un fakultatīvajiem pārapdrošinātājiem, uzņēmuma politiku attiecībā uz uzņēmuma ieguldījumiem atvasinātos darījumos un par visu uzņēmuma pārvaldītāju datiem, iekļaujot vārdu un akciju paketes apjomu.
Additional information must be submitted in the form of statements which must provide information on, inter alia, major treaty and facultative reinsurers, company’s policy on investment in derivatives and details of all controllers of the company, including their name and the shareholding held.
1982. gada ICA ievieš trīs mehānismus, lai palielinātu normatīvo atskaišu uzticamību: a) Akts nosaka, ka ir pārkāpums apzināti vai neuzmanības dēļ radīt apstākļus vai dot atļauju kļūdainam pārskatam, īpaši attiecībā uz datiem, kas jāiekļauj atskaitē; b) uzņēmuma vadītājiem jāapstiprina, ka atskaite ir pareizi sagatavota un ir ievērota atbilstība maksātspējas prasībām; c) ja uzņēmums veic ilgtermiņa uzņēmējdarbību, ieceltajam aktuāram ir arī jāapstiprina, vai, pēc viņa domām, ir veikts piemērots nodrošinājums attiecībā uz uzņēmuma saistībām; d) jāveic atskaišu revīzija.
The ICA 1982 establishes three mechanisms to enhance the reliability of the regulatory returns: a) the Act makes it an offence knowingly or recklessly to cause or permit a statement which is false in a material particular to be included in a return; b) the directors of a company are required to certify that the return has been properly prepared and that the solvency requirements have been complied with; c) in the case of a company carrying on long-term business, the appointed actuary must also certify whether, in his opinion, proper provision has been made with respect to its liabilities; d) returns must be audited.
Lai gan ikgadējā atskaite ir galvenokārt paredzēta, lai dotu iespēju uzraudzīt apdrošinātāju maksātspēju regulatoram, tā ir arī pēc pieprasījuma pieejama apdrošinājuma ņēmējiem un akcionāriem, un tā ir pieejama publiskai pārbaudei attiecīgajā uzņēmumu reģistrā.
Although the annual return is primarily intended to enable the regulator to monitor the solvency of insurers, it is also available on request to policyholders and shareholders and open to public inspection at the appropriate Companies House.
Dzīvības apdrošināšanas uzņēmumiem ieceltajam aktuāram jāizstrādā ikgadējs novērtējuma ziņojums, lai dotu iespēju regulatoram izveidot atzinumu par to, vai statistiskās rezerves atbilst obligātajiem standartiem, kas noteikti attiecīgajos noteikumos.
For life assurers, the appointed actuary must produce an annual valuation report to enable the regulator to form an opinion as to whether the minimum standards set out in the appropriate rules are met by the actuarial reserves.
Ieceltajam aktuāram vismaz reizi piecos gados ir jāsagatavo pārskats par attiecīgo ilgtermiņa uzņēmējdarbību.
The appointed actuary must also prepare a statement of its long-term business at least once every five years.
AK tiesību aktu prasība, ka visi apdrošināšanas uzņēmumi ieceļ uzņēmuma aktuāru, nav 3LD prasība.
The requirement in UK legislation that every insurance company appoint an actuary as the actuary of the company is not a requirement of the 3LD.
Aktuāram ir jāatbilst paredzētajām kvalifikācijas prasībām, t.i. viņam/viņai ir jābūt Aktuāru institūta vai Aktuāru fakultātes loceklim/loceklei.
The actuary must possess the prescribed qualifications, i.e. he/she must be a fellow of the Institute of Actuaries or of the Faculty of Actuaries.
Valsts sekretāru jāinformē par aktuāra iecelšanu un jāiesniedz paziņojums, kas ietver informācija par aktuāra interesēm uzņēmumā (piemēram, par akcijām vai ķīlu zīmēm uzņēmumā, kurā aktuāram bijusi interese, detalizēts apskats par aktuāra atlīdzību visos darījumos starp aktuāru un uzņēmumu, par atalgojumu un cita peļņu, ko saņēmis aktuārs, utt.).
The appointment of the Actuary must be notified to the Secretary of State and a statement with information on the actuary’s interests in the company (e.g. shares or debentures of the company in which the actuary had an interest, particulars of any pecuniary interest of the actuary in any transaction between the actuary and the company, remuneration and other benefits received by the Actuary, etc.).
Šādu informāciju ir jāsniedz valsts sekretāram katru gadu.
This information must be provided to the Secretary of State on a yearly basis.
Pienākums sniegt statistikas informāciju ir norādīts 1994. gada Apdrošināšanas uzņēmumu noteikumos no 79. līdz 83. noteikumam.
The obligation to provide statistical information is prescribed by Regulations 79 to 83 of the Insurance Companies Regulations 1994.
Izmantojamās formas ir izklāstītas šo noteikumu 15. un 16. pielikumā.
The forms to be used are set out in Schedules 15 and 16 of those Regulations.
Statistikas informāciju ir jāiesniedz katru gadu.
The statistical information must be submitted on a yearly basis.
Šo pienākumu neievērošana ir pārkāpums.
Default in complying with these obligations is an offence.
Kompetento iestāžu uzraudzības pilnvaras: Apvienotās Karalistes tiesību akti piešķir valsts sekretāram plašas pilnvaras uzraudzības pienākumu veikšanā; šīs pilnvaras ir līdzvērtīgas Trešās dzīvības apdrošināšanas direktīvas (3LD) 10. pantā noteiktajām pilnvarām.
Supervisory powers of competent authorities : UK legislation attributes to the Secretary of State a wide range of powers to perform his supervisory duties, equivalent to those required by Article 10 of the 3LD.