natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Savās sūdzībās policisti Proske un Michaelis norāda, ka Eiropas Parlamenta deputāts T. Pflüger esot atrāvies no protesta demonstrācijas dalībniekiem, tuvojies ķēdē stāvošajam policistam Proske un pavēlējis, lai tas viņam nekavējoties ļauj iziet cauri policistu ķēdei.
The two officers who lodged a complaint, Mr Proske and Mr Michaelis, allege that Mr Pflüger moved away from the group of counter-demonstrators, walked up to Mr Proske, who was standing in the cordon, and demanded to be let through immediately.
Tā kā T. Pflüger esot paziņojis, ka ir Eiropas Parlamenta deputāts, policists Proske prasījis uzrādīt dokumentu, kas to apliecinātu, un neļāvis turpināt ceļu.
As Mr Pflüger had claimed to be a Member of the European Parliament, Mr Proske asked to see proof of his status and stopped him from going through the police cordon.
Tad T. Pflüger esot draudējis klātesošajiem policistiem iesniegt sūdzību par to, ka tie ir pārkāpuši viņa tiesības un nav ļāvuši turpināt ceļu.
Mr Pflüger then threatened to sue the officers present on the grounds that they were breaking the law by refusing to let him through.
Tā kā T. Pflüger nav uzrādījis personu apliecinošu dokumentu, policists Proske esot uzlicis kreiso roku viņam uz labā pleca, lai norādītu, ka jāattālinās no policistu ķēdes.
Since Mr Pflüger had failed to prove his identity, Mr Proske put his left arm on Mr Pflüger’s right shoulder to indicate that he should move away from the police cordon.
Tad T. Pflüger esot asi atgrūdis policista roku un draudējis, ka sūdzēsies par miesas bojājumu nodarīšanu.
Mr Pflüger wrenched the police officer’s arm away and threatened to sue him for assault and battery.
Otrs policists Michaelis esot iejaucies un vēlreiz prasījis T. Pflüger uzrādīt personu apliecinošu dokumentu, taču uzrunātais atkal atteicies to darīt.
Another officer, Mr Michaelis, then intervened and again asked Mr Pflüger to prove his identity, which Mr Pflüger again refused to do.
Visbeidzot deputāts esot nosaucis policistus Proske un Michaelis par "pakaļas caurumiem” ( Arschloch ) un „stulbeņiem” ( Arschkopf ), lai aizskartu viņu cieņu.
In the end, Mr Pflüger resorted to name-calling (‘arseholes’ and ‘dickheads’), thus insulting the dignity of the two police officers.
Juridiskā komiteja 2006. gada 21. marta sanāksmē uzklausīja T. Pflüger .
The Committee on Legal Affairs heard Mr Pflüger at its meeting of 21 March 2006.
T. Pflüger apstrīdēja šādu notikumu izklāstu un iesniedza sava advokāta paziņojumu par notikušo.
Mr Pflüger denied the above account and produced a statement by his lawyer giving a different version of events.
Saskaņā ar advokāta paziņojumu notikumi esot risinājušies šādi:
According to the statement, what happened was as follows:
„Mans klients 2005. gada 12. februārī kā Eiropas Parlamenta deputāts ir piedalījies protesta demonstrācijā, kas tika organizēta Bavārijas galvaspilsētā sakarā ar Minhenes konferenci par drošību.
On 12 February 2005 my client, a Member of the European Parliament, took part in that capacity in counter-demonstrations staged in Munich on the occasion of the Munich Conference on Security Policy.
Aizturēto personu aizvilka malā un norobežoja ar policistu ķēdi.
The arrested person was dragged away from the scene of the incident and hidden from view by a line of police officers.
Gribēdams noskaidrot šīs aizturēšanas iemeslus un vēlēdamies pasargāt šo personu no citām nelikumīgām darbībām, viņš centies sazināties ar policijas spēku atbildīgo personu.
To find out the reason for the police action and save the arrested person from further unlawful treatment, my client attempted to approach the officer in charge.
Atsaucoties uz savu Eiropas Parlamenta deputāta statusu, mans klients prasīja klātesošajiem policistiem, lai tie ļauj satikt aizturēto.
To that end he stated that he was a Member of the European Parliament and insisted that he be allowed to see the arrested person.
Tāpēc viņš nepārprotami un redzami ir parādījis savu deputāta karti.
He showed his Member’s pass in such a way that it was clearly visible.
Tomēr policisti nav vēlējušies tai pievērst uzmanību un aizlieguši tuvoties aizturētajai personai, nesniedzot nekādus paskaidrojumus par aizturēšanas apstākļiem.
The police officers, however, took no notice of any kind and refused both to let my client speak to the arrested person and to comment on the conduct of the arrest.
Mans klients nevēlējās ar to samierināties un, tā kā netika atzītas viņa deputāta tiesības, viņš lūdza, lai klātesošie policisti nosauc savu vārdu, jo viņš bija paredzējis sūdzēties par policistu izturēšanos.
Since my client was unwilling to tolerate this infringement of the rights that he enjoys as a Member of the European Parliament, he called on the officers present to give him their names and told them that he intended to complain about their behaviour.
Taču viņš saņēma atteikumu.
His request went unheeded.
Neviens no uzrunātajiem policistiem viņa lūgumu neizpildīja.
Every officer addressed refused to give any indication that would have served to identify him.
Mana klienta deputāta tiesības vēl arvien tika mīdītas kājām.
In addition, my client continued to be denied his rights as a Member of Parliament.
Policista apgalvojums, ka mans klients esot asi atgrūdis policista roku, kas ”uzlikta uz pleca”, ir nepareizs; tikpat nepatiess ir apgalvojums, ka mans klients esot policistus apsaukājis par "pakaļas caurumiem" ( Arschloch ) un "stulbeņiem" ( Arschkopf ).
One police officer maintains that my client pushed aside another officer who had put his arm on my client’s shoulder.
Taču mans klients nekad nav lietojis godu aizskarošus izteicienus (..).”
Words were exchanged in the heat of the moment, but my client did not utter terms of abuse.
TIESĪBU AKTI UN VISPĀRĪGI APSVĒRUMI PAR EIROPAS PARLAMENTA DEPUTĀTU IMUNITĀTI
TEXTS GOVERNING, AND GENERAL REMARKS ON, THE IMMUNITY ACCORDED TO MEMBERS OF THE EUROPEAN PARLIAMENT
1965. gada 8. aprīļa Protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās 9. un 10. pants:
Articles 9 and 10 of the Protocol of 8 April 1965 on the privileges and immunities of the European Communities read as follows:
Attiecībā uz Asamblejas locekļiem nevar veikt izmeklēšanas darbības, viņus aizturēt vai uzsākt tiesvedību sakarā ar viedokli, ko viņi pauduši, vai balsojumu, ko veikuši, pildot pienākumus.
Members of the European Parliament shall not be subject to any form of inquiry, detention or legal proceedings in respect of opinions expressed or votes cast by them in the performance of their duties.
Asamblejas sesijās tās locekļiem ir:
During the sessions of the European Parliament, its Members shall enjoy:
a. sava valstī – imunitāte, ko piešķir attiecīgās valsts parlamenta locekļiem;
(a) in the territory of their own State, the immunities accorded to members of their parliament;
b. visās citās dalībvalstīs – imunitāte attiecībā uz aizturēšanu un tiesvedību.
(b) in the territory of any other Member State , immunity from any measure of detention and from legal proceedings.
Imunitāte tāpat attiecas uz Asamblejas locekļiem, kamēr viņi dodas uz Asamblejas sanāksmes vietu un prom no tās.
Immunity shall likewise apply to Members while they are travelling to and from the place of meeting of the European Parliament.
Ja Asamblejas locekli aiztur pārkāpuma izdarīšanas laikā, viņš nevar atsaukties uz imunitāti, un tā neliedz Asamblejai izmantot tiesības kādam no tās locekļiem atņemt imunitāti.
Immunity cannot be claimed when a Member is found in the act of committing an offence and shall not prevent the European Parliament from exercising its right to waive the immunity of one of its Members.’
Procedūru, ko piemēro Eiropas Parlamentā, nosaka Reglamenta 6. un 7. pants.
The procedure applicable to the European Parliament proper is governed by Rules 6 and 7 of Parliament’s Rules of Procedure.
Ar neaizskaramību saistītās procedūras
Rule 7 : Procedures on immunity
Pamatojoties uz šo principu, nav svarīgs datums, kad notikuši inkriminētie fakti, tie var būt notikuši pirms deputāta ievēlēšanas vai pēc tās, ir jāņem vērā tikai Parlamenta kā institūcijas aizsardzība, aizsargājot tā deputātus.
By virtue of that principle, it matters little when the facts at issue occurred: in other words, whether they took place before or after the Member in question was elected to Parliament, the only imperative to take into consideration is to protect Parliament as such by protecting its Members.
Imunitātes ierobežojums laikā
Extent of the duration of immunity
Kopienu Tiesai divas reizes prasīja interpretēt Protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās 10. panta vārdus "Asamblejas sesijās".
The Court of Justice has twice been called upon to interpret the words ‘During the sessions of the European Parliament’ appearing in Article 10 of the Protocol on the privileges and immunities of the European Communities.
Turklāt no parlamentārās imunitātes mērķa izriet, ka tā darbojas visu deputāta pilnvaru laiku neatkarīgi no tā, vai ir runa par procesuālo darbību uzsākšanu, izmeklēšanas darbībām, izpildes pasākumiem, pieņemtiem lēmumiem, apelācijas vai kasācijas procedūrām.
Furthermore, its purpose implies per se that immunity must apply to Members for the entire duration of their term of office, whether a case concerning it relates to the institution of proceedings, steps to be taken in a judicial investigation, enforcement measures, judgments already delivered, or appeal proceedings or actions to have a judgment set aside.
Eiropas Parlamenta deputātu imunitātes neatkarība no kādas valsts parlamentārās imunitātes
Independent force of the immunity of Members of the European Parliament in relation to the immunity accorded to members of national parliaments
Protokola par privilēģijām un imunitāti 10. panta pirmās daļas a) apakšpunktā ir atsauce uz imunitāti, ko piešķir attiecīgās valsts parlamenta locekļiem, taču tas nenozīmē, ka Eiropas Parlaments nevar izstrādāt pats savus noteikumus par parlamentārās imunitātes atcelšanu.
The fact that Article 10, first paragraph, point (a), of the Protocol on the privileges and immunities refers to the immunities accorded to members of national parliaments does not debar the European Parliament from laying down its own rules on waiver of immunity.
Laika gaitā pieņemtie Parlamenta lēmumi ir pamazām izveidojuši konsekventu Eiropas Parlamenta deputāta imunitātes jēdzienu, kas principā nav atkarīga no dažādu valstu parlamentārās prakses.
Parliament’s decisions have served gradually to shape a coherent concept of immunity specific to the European Parliament, which in principle applies independently of the various practices employed in the national parliaments.
Tas ļauj piemērot vienādu attieksmi pret visiem deputātiem neatkarīgi no viņu valstpiederības.
This ensures that Members are not treated differently according to their nationality.
Tādējādi pat tad, kad tiek ņemta vērā imunitāte, ko piešķir attiecīgās valsts parlamenta locekļiem, Eiropas Parlaments piemēro pats savus pastāvīgos principus, lai lemtu, vai deputāta imunitāte ir jāatceļ vai jāaizstāv.
Consequently, even if the immunity accorded by national law is taken into consideration, the European Parliament observes its own unchanging principles in order to determine whether or not a Member’s immunity should be waived.
Parlamentārā imunitāte ir paredzēta, lai aizstāvētu deputātu izteiksmes un politisko debašu brīvību.
Immunity is intended to protect the freedom which Members have to express their opinions and engage in political debate.
Tāpēc Eiropas Parlamenta atbildīgā komiteja vienmēr ir balstījusies uz pamatprincipu: visos gadījumos, kad deputātiem inkriminē darbības, kas ietilpst viņu politiskajā darbībā vai ir tieši ar to saistītas, imunitāti neatceļ.
The committee responsible for dealing with the matter has therefore always proceeded according to the basic principle that whenever incriminated actions fall under the heading of, or are related directly to, a Member’s political activity, immunity is not waived.
Tas attiecas, piemēram, uz tādu uzskatu paušanu, kuri izriet no deputāta politiskās darbības un kuri ir izteikti demonstrāciju un publisku sanāksmju laikā, politiska rakstura publikācijās, presē, grāmatā, televīzijā, parakstot politisku uzsaukumu vai pat tiesā.
Cases in the above category include, for example, those in which opinions deemed to form part of a Member’s political activity are expressed during demonstrations, at public rallies, in political publications, in the press, in a book, on television, through the act of signing a political tract, or even before a court of law.
Šo principu papildina arī citi apsvērumi, kas ir nozīmgi, lai pieņemtu lēmumu par imunitātes atcelšanu vai aizstāvēšanu, it īpaši "fumus persecutionis" jeb pieņēmums, ka kriminālvajāšana tiek veikta tādēļ, lai kaitētu deputāta politiskajai darbībai.
In addition to this principle, there are other considerations which militate in favour of or against waiver of immunity, in particular the ‘fumus persecutionis’ , that is to say, the presumption that criminal proceedings stem from an intention to damage a Member’s political activity.
Kā jau tas ir noteikts G. Donnez ziņojuma paskaidrojošajā daļā, "fumus persecutionis" jēdziens faktiski nozīmē, ka imunitāti neatceļ, ja pastāv aizdomas, ka kriminālvajāšanas pamatā ir nodoms traucēt deputāta politisko darbību.
As indicated in the explanatory statement contained in the Donnez report, the concept of fumus persecutionis means essentially that immunity is not waived when it is suspected that criminal proceedings are intended at bottom to undermine the political activity of the Member concerned.
Tādējādi, ja lietu ierosina uz politiskā pretinieka iesniegtās sūdzības pamata un ja nav pierādījumu par pretējo, imunitāti neatceļ, ciktāl ir uzskatāms, ka kriminālvajāšanas mērķis ir kaitēt attiecīgajam deputātam, nevis iegūt atlīdzību par kaitējumu.
It follows that, barring evidence to the contrary, when proceedings are instituted by a political opponent, immunity is not waived if there is a compelling reason to believe that the aim of the prosecution is to harm the Member in question and not to right a wrong.
Arī tad, ja lieta ir ierosināta apstākļos, kas ļauj domāt, ka tās vienīgais mērķis ir kaitēt deputātam, imunitāti neatceļ.
Similarly, when the circumstances in which proceedings have been commenced are such as to suggest that the sole purpose is to harm a Member, immunity is not waived.
LĒMUMA PRIEKŠLIKUMA PAMATOJUMS
GROUNDS FOR THE PROPOSAL FOR A DECISION
Darbības, kuras inkriminē Eiropas Parlamenta deputātam no Vācijas T. Pflüger , ir notikušas Vācijas Federatīvās Republikas teritorijā.
The actions of which Mr Pflüger, a German Member of the European Parliament, is accused were committed on German territory.
T. Pflüger ir imunitāte, kas piešķirta Bundestāga deputātiem saskaņā ar Vācijas Federatīvās Republikas Pamatlikuma ( Grundgesetz ) 46. pantu:
Mr Pflüger thus enjoys the immunities accorded to members of the Bundestag in the form deriving from Article 46 of the Basic Law for the Federal Republic of Germany (Grundgesetz) , which reads as follows:
(1) Deputātu nekādos apstākļos nevar pakļaut kriminālvajāšanai vai disciplināram sodam, ne saukt pie atbildības ārpus Bundestāga sakarā ar balsojumu, ko viņš veicis, vai paziņojumu, ko viņš paudis Bundestāgā vai kādā no tā komitejām.
(1) A deputy may not at any time be prosecuted in the courts or subjected to disciplinary action or otherwise called to account outside the Bundestag on account of a vote cast or an utterance made by him in the Bundestag or one of its committees.
Šis noteikums neattiecas uz apmelojošiem apvainojumiem.
This does not apply to defamatory insults.
(2) Par sodāmu darbību deputātu nevar saukt pie atbildības vai aizturēt bez Bundestāga piekrišanas, ja vien viņš nav aizturēts pārkāpuma izdarīšanas laikā vai nākamajā dienā.
(2) A deputy may be called to account or arrested for a punishable offence only by permission of the Bundestag, unless he is apprehended in the commission of the offence or during the course of the following day.
(3) Bundestāga piekrišana turklāt ir vajadzīga attiecībā uz jebkādu citu deputāta personas brīvības ierobežošanu vai ja pret deputātu tiek ierosināta lieta saskaņā ar 18. pantu.
(3) The permission of the Bundestag is also necessary for any other restriction of the personal freedom of a duty or for the initiation of proceedings against a deputy under Article 18.
(4) Krimināllieta vai jebkura procedūra, kas ir ierosināta pret deputātu saskaņā ar 18. pantu, aizturēšana vai jebkāda cita deputāta personas brīvības ierobežošana ir jāpārtrauc pēc Bundestāga pieprasījuma.
(4) Any criminal proceedings and any proceedings under Article 18 against a deputy, any detention and any other restriction of his personal freedom shall be suspended upon the request of the Bundestag.
Vācijas Federatīvās Republikas Pamatlikuma 46. pants nosaka ierobežojumus parlamentārajai imunitātei un imunitātei saistībā ar uzstāšanos Bundestāgā ( Indemnität ).
Article 46 of the Basic Law regulates the extent of freedom from liability (Indemnität) and of immunity.
Šī panta 1. punktā ir noteikts, ka deputātu nekādos apstākļos nevar pakļaut kriminālvajāšanai vai disciplināram sodam, ne saukt pie atbildības ārpus Bundestāga sakarā ar balsojumu, ko viņš veicis, vai paziņojumu, ko viņš paudis Bundestāgā vai kādā no tā komitejām ( Indemnität ).
Paragraph 1 states that a deputy may not at any time be prosecuted in the courts or subjected to disciplinary action or otherwise called to account outside the Bundestag on account of a vote cast or an utterance made by him in the Bundestag or one of its committees (Indemnität) .
Šī panta 2. līdz 4. punktā ir ietverti noteikumi par parlamentāro imunitāti.
Paragraphs 2 to 4 lay down rules governing immunity.
Turklāt par sodāmu darbību deputātu var saukt pie atbildības vai aizturēt tikai ar Bundestāga piekrišanu.
In addition, as far as punishable offences are concerned, a deputy may not be called to account or arrested without the permission of the Bundestag.
Jāņem vērā arī Protokola par privilēģijām un imunitāti 9. un 10. pants, kā arī Eiropas Parlamenta izstrādātie principi, kurus saskaņā ar daudzos gados pārbaudītu praksi piemēro saistībā ar pieprasījumiem atcelt imunitāti.
The other reference points to take into consideration are Articles 9 and 10 of the Protocol on the privileges and immunities and the principles laid down by the European Parliament, which have been applied, according to what has for some years been the established practice, when Parliament has dealt with requests for waiver of immunity.
Šajā gadījumā pret T. Pflüger vērstās apsūdzības un izmeklēšana ir saistīta ar iespējamu Kriminālkodeksa 185. panta, 194. panta 1. punkta, 223. panta 1. punkta un 230. panta 1. punkta 1. daļas pārkāpumu (goda aizskaršana, fiziska aizskaršana, tīša miesas bojājumu nodarīšana).
In the case in question here, the accusations against Mr Pflüger and the investigation concerning him relate to a possible infringement of Articles 185, 194(1), 223(1), and 230(1)(1) of the Penal Code (insulting behaviour, ill-treatment, and deliberate assault and battery).
Pret T. Pflüger izvirzītās apsūdzības nedod pamatu piemērot Protokola par privilēģijām un imunitāti (PPI) 9. pantu.
Given the nature of the accusations against Mr Pflüger, it would not be appropriate to invoke Article 9 of the Protocol on the privileges and immunities (PPI).
Pat tad, ja apstiprināsies, ka T. Pflüger ir teicis minētos vārdus - ko deputāts enerģiski noliedz -, tos nav iespējams uzskatīt par viedokli, kuru paudis Eiropas Parlamenta deputāts, pildot savus pienākumus.
Even assuming that Mr Pflüger actually said what he is alleged to have said, a charge which he categorically denies, such words cannot be treated as an opinion expressed by a Member of Parliament in the performance of his duties.
Attiecībā uz PPI 10. panta a) apakšpunkta piemērošanu referents uzskata, ka T. Pflüger izklāstītie fakti nav tādi, lai tos varētu vērtēt kā "fumus persecutionis" .
As regards the application of Article 10(a) PPI, the rapporteur takes the view that the facts adduced by Mr Pflüger cannot legitimately be considered to constitute ‘fumus persecutionis’ .
Pat tad, ja T. Pflüger piedalījās minētajā demonstrācijā kā Eiropas Parlamenta deputāts un uzstājās publiski, no tā nevar secināt, ka pret viņu vērsto apsūdzību nolūks ir traucēt viņa politisko darbību.
Even if Mr Pflüger attended the demonstration as a Member of the European Parliament and spoke in public, it cannot be inferred on those grounds that the accusations against him have been made in order to undermine his political activity.
Ne nodarījuma sastāva pazīmes, ne kompetento iestāžu veiktās darbības neliecina par iespējamu nodomu kaitēt vai neobjektīvu attieksmi no tiesībsargājošo iestāžu puses.
Given the offences at issue and the procedure followed by the authorities concerned, there is no evidence to suggest that anyone is seeking to persecute Mr Pflüger or hound him in the courts.
Balstoties uz šiem apsvērumiem, referents uzskata, ka Parlaments var izmantot savas tiesības atcelt parlamentāro imunitāti deputātam Tobias Pflüger .
In the light of these points, the rapporteur believes that Parliament should exercise its right to waive Mr Pflüger’s immunity.
Saskaņā ar Reglamenta 7. panta 2. punktu komitejas lēmuma priekšlikumā jāizsaka tikai ieteikums apstiprināt vai noraidīt pieprasījumu par privilēģiju un imunitātes aizstāvēšanu vai atcelšanu.
In accordance with Rule 7(2) of the Rules of Procedure, the committee’s proposal for a decision should simply recommend adoption or rejection of the request for the defence of immunity and privileges.
Balstoties uz iepriekš izklāstīto un saskaņā ar Reglamenta 7. panta 1. un 2. punktu, kā arī izskatot visus apsvērumus par imunitātes atcelšanu vai pret to, Juridiskā komiteja iesaka Eiropas Parlamentam atcelt parlamentāro imunitāti deputātam Tobias Pflüger .
In the light of the foregoing and pursuant to Rule 7(1) and (2) of the Rules of Procedure, after considering the reasons for and against waiver of immunity, the Committee on Legal Affairs recommends that Parliament waive the immunity of Mr Tobias Pflüger.
Pieprasījums atcelt Tobias Pflüger neaizskaramību
Request for waiver of the immunity of Tobias Pflüger
Pieprasījums atcelt imunitāti Nosūtīja Pieprasījuma datums Datums, kad paziņoja plenārsēdē
Request for waiver from Date of request Date announced in plenary
Vācijas Federatīvās Republikas Tieslietu ministrs 29.11.2005 15.12.2005
German Federal Ministry of Justice 29.11.2005 15.12.2005
Aizstājējs(-a,-i,-as), kas bija klāt galīgajā balsojumā
Substitute(s) present for the final vote
Pierre Schapira , Attīstības komiteja
Pierre Schapira , Committee on Development
JuridiskāS komitejaS ATZINUMS ..................................................................................2
OPINION OF THE COMMITTEE ON LEGAL AFFAIRS ON THE LEGAL BASIS .............42
Attīstības komitejaS* ATZINUMS .................................................................................2
OPINION of the Committee on Development(*) ..................................................44
Starptautiskās tirdzniecības komitejaS ATZINUMS .........................................2
OPINION of the Committee on International Trade ......................................74
Budžeta komitejaS ATZINUMS .......................................................................................2
OPINION of the Committee on Budgets .................................................................94
(*) Komiteju ciešāka sadarbība — Reglamenta 47. pants
(*) Enhanced cooperation between committees - Rule 47 of the Rules of Procedure"
– ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Eiropas Parlamentam un Padomei ( KOM(2004)0630 )
– having regard to the Commission proposal to the European Parliament and the Council ( COM(2004)0630 )
– ņemot vērā EK līguma 251. panta 2. punktu, 179. pantu un 181.a pantu, saskaņā ar kuriem Komisija tam iesniedz priekšlikumu ( C6‑0251/2004 ),
– having regard to Article 251(2), Article 179 and Article 181a of the EC Treaty, pursuant to which the Commission submitted the proposal to Parliament ( C6‑0251/2004 ),
– ņemot vērā Reglamenta 51. pantu un 35. pantu,
– having regard to Rules 51 and 35 of its Rules of Procedure,