natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ir arī paziņojumi, kas pamato vairākus citus apgalvojumus par maldinošu pārdošanu citās dalībvalstīs, kur ELAS veica pārdošanas operācijas, tostarp vilinot perspektīvos pircējus ar piedāvājumu par īpašas kvalitātes ieguldījumu iespēju, kuras patiesībā nebija, ‑‑ piemēram, ar apgalvojumiem, ka Īrijas vai starptautiskās polises ir „nožogotas” un ka Vācijas polises kontrolē Vācijas finanšu regulators.
There are also statements to support a range of other mis-selling allegations in the other Member States where ELAS had sales operations, for example tempting prospective customers by holding out the potential investments to have specific qualities which did not actually exist, for example, the claims that Irish or international policies were ring-fenced, and that German policies were subject to the German Financial Regulator's control.
Nolaidība regulatoru uzraudzībā pār uzņēmējdarbības veikšanu
Negligence in regulators' Conduct of Business (CoB) supervision
Komiteja uzskata, ka AK uzņēmējdarbības veikšanas regulatori reaģēja novēloti vai nereaģēja nemaz attiecībā uz iepriekš minētajām ELAS pārdošanas un tirdzniecības darbībām.
The committee believes that the UK CoB regulators reacted late, if at all, in relation to the above mentioned ELAS sales and marketing practices.
Uzņēmējdarbības veikšanas regulatori attiecīgajās citās dalībvalstīs arī reaģēja vēlu un daļēji tāpēc, ka vēl nebija radītas piemērotas uzraudzības struktūras, daļēji tāpēc, ka viņi domāja, ka var paļauties uz AK regulējošās uzraudzības efektivitāti.
CoB regulators in the other Member States concerned also reacted late, partly because appropriate supervisory structures were not yet in place and partly because they expected to rely on the efficiency of UK regulatory supervision.
Tomēr šķiet, ka tiklīdz ELAS problēmas kļuva vispārzināmas vai nonāca viņu uzmanības lokā, Īrijas un Vācijas regulatoru uzņēmējdarbības veikšanas uzraudzība novēloti uzlabojās.
However, it seems that once the problems surrounding ELAS had become commonly known or brought to their attention, Irish and German regulators' CoB supervision belatedly improved.
Kopumā dzirdētie un iesniegtie paziņojumi visnotaļ liecina, ka dzīvības apdrošināšanas regulatīvā uzraudzība skartajās dalībvalstīs ir uzlabojusies iepriekšējo piecu gadu laikā, it sevišķi tagad, kad viena apdrošināšanas uzraudzības iestāde veic gan konsultatīvo, gan uzņēmējdarbības veikšanas uzraudzību.
In general terms, the statements heard and submitted strongly suggest that regulatory supervision of life insurance in the Member States affected has improved in the past five years, in particular where a single insurance supervisory authority now covers both prudential and CoB supervision.
Saziņas trūkums starp AK un ārzemju regulatoriem
Communication failures between UK and foreign regulators
Daudzi pārskati apstiprina apgalvojumu, ka saziņa starp AK, Īrijas, Vācijas un citiem regulatoriem attiecībā uz ELAS visā laikposmā no 90. gadiem līdz 2002. gadam bija neapmierinoša, lai neteiktu — nepilnīga.
Many accounts supported the claim that communications between the UK, Irish, German and other regulators in relation to ELAS were unsatisfactory, if not clearly deficient, throughout the 1990s and up to 2002.
Komiteja it īpaši uzskata, ka saziņa, ja tā vispār notika, bija absolūti nepietiekama, lai risinātu tik nozīmīgu jautājumu kā ELAS krīze ar nepārprotamu pārrobežu iedarbību.
In particular, the committee considers that the communications, if any, which took place were totally insufficient to deal with such an important issue as the ELAS crisis with obvious cross-border implications.
Komiteja noteikti uzskata, ka regulatoru dotais skaidrojums par izcelsmes/uzņēmējas valsts atbildību dzīvības apdrošināšanas firmu uzraudzīšanā bija pārmērīgi pasīvs, vienam tiecoties paļauties uz otru.
The committee firmly believes that the regulators' interpretation of the home/host country responsibilities in supervising life assurance companies was far too passive, with one tending to rely on the other.
Kā to apstiprina vairāki paziņojumi, šī nostāja pati par sevi veicināja turpmāku regulatīvās vides vājināšanos un noveda it īpaši pie tā, ka Apvienotajai Karalistei nepiederīgie apdrošinājuma ņēmēj i atradās „starp diviem krēsliem” un uzņēmējas valsts regulatori Īrijā un Vācijā izrādījās tikai malā stāvētāji, kam bija maz kontroles pār apdrošināšanas uzņēmējdarbību pat savā teritorijā, nemaz nerunājot par citām dalībvalstīm.
As confirmed by a number of statements, this behaviour itself contributed to a further weakening of the regulatory environment and led in particular to non-UK policyholders falling between two stools and the host regulator in Ireland and Germany appearing to be mere bystanders with little control over the insurance business being done in their territory, let alone in other Member States.
Tādēļ komiteja atbalsta centienus izskatīt iespēju par uzņēmumu turpmākas regulatīvās uzraudzības grupu līmenī, lai noskaidrotu regulatoru pienākumus.
The committee therefore supports work to examine the possibility of future regulatory supervision of companies at group level, in order to clarify regulatory responsibilities.
Komitejai iesniegtie paziņojumi un materiāli dod tai iemeslu uzskatīt, ka saziņa starp apdrošināšanas regulatoriem ir uzlabojusies kopš 2004. gada regulatoru ciešākas sadarbības dēļ, pateicoties Eiropas Apdrošināšanas un pensiju fondu uzraugu komitejas (CEIOPS) nesen izveidotajam Eiropas regulatoru tīklam, kura mērķis ir panākt labāku pārrobežu uzraudzības un regulatīvās darbības īstenošanu; tas tomēr notika pārāk vēlu, lai palīdzētu ELAS apdrošinājuma ņēmēj iem krīzes sākumposmā.
Statements and material provided to the committee give it reasons to believe that the communication between insurance regulators has improved since 2004 due to the closer cooperation of regulators within the newly created CEIOPS network of European regulators, which aims at a higher performance in cross-border supervision and regulatory action but too late to assist ELAS policy holders in the lead-in to the crisis.
Tomēr komiteja uzskata, ka gadījumā, ja uzņēmēja valsts neapliecina nekādus vispārējus labas darbības noteikumus izcelsmes valsts iestādei, pastāv neizbēgams risks, ka ne izcelsmes, ne uzņēmējas valsts uzraugs neseko uzņēmējdarbības veikšanas noteikumu ievērošanai, jo katrs domā, ka otrs darbojas atbilstīgi noteikumiem.
However, the committee considers that where the host State notifies no "general good" rules to the home State authority, there is an inherent risk that neither the home nor the host supervisor looks at conduct of business rules because each would think that the other was enforcing its own rules.
Kopumā komiteja secināja, ka finanšu pakalpojumu iekšējā tirgus attīstību jau iepriekš pavadīja šaubas par to, vai ir izveidota pietiekama patērētāju aizsardzība.
Overall, the committee concluded that the development of the internal market in financial services was pursued ahead of concerns about ensuring that sufficient consumer safeguards were in place.
IV DAĻA – Tiesiskās aizsardzības līdzekļi
PART IV - REMEDIES
par prasību statusu un apdrošinājuma ņēmējiem pieejamo kompensāciju atbilstību
on the status of claims and adequacy of remedies available to policy holders
SATURA RĀDĪTĀJS IV DAĻA
INDEX PART IV
Cietušie apdrošinājuma ņēmēji
Policyholders affected
Kolektīvais zaudējums
Collective losses
Individuālie zaudējumi
Individual losses
Sūdzības AK regulatoriem un oficiālās izmeklēšanas
Complaints to the UK regulators and official investigations
Sūdzības FSA
Complaints to the FSA
R. Baird ziņojums
The Baird Report
G. W. Penrose ziņojums
The Penrose Report
ELAS darbības attiecībā uz cietušajiem apdrošinājuma ņēmējiem
Actions by ELAS in relation to aggrieved policyholders
Tiesu procesi pret bijušajiem direktoriem un auditoriem
Litigation against former directors and auditors
Kompromisa shēma
The Compromise Scheme
Sūdzības ELAS un „Polišu pārbaudes”
Complaints to ELAS and 'Policy Reviews'
V. Pieņēmumi par krāpšanu un AK Smago krāpšanu birojs
V. Allegations of fraud and the UK Serious Fraud Office
Prasības pret ELAS par maldinošu pārdošanu
Claims against ELAS for mis-selling
Ārpustiesas – AK Finanšu ombuda dienests (FOD)
Non-judicial - the UK Financial Ombudsman Service (FOS)
b) Equitable Life sūdzību izskatīšana
b) Treatment of Equitable Life complaints
c) Apdrošinājuma ņēmēju kritika par FOD darbību ar sūdzībām
c) Policyholders' criticism of the FOS's handling of complaints
Tiesiskās – tiesu procesi
Judicial - court proceedings
a) AK tiesiskais pamats prasībām pret ELAS
a) UK legal bases for claims against ELAS
b) Ierobežojuma periods
b) Limitation period
c) Tiesu lietas
c) Court cases
Prasības pret AK regulatoru
Claims against the UK regulator
Ārpustiesas – AK parlamentārais ombuds
Non-judicial - the UK Parliamentary Ombudsman
AK Finanšu pakalpojumu kompensācijas shēma un lēmums neslēgt ELAS
The UK Financial Services Compensation Scheme and the decision not to close ELAS
Apdrošinājuma ņēmēju situācija citās dalībvalstīs
The position of non-UK policyholders
Equitable Life darbība Īrijā un Vācijā
Equitable Life's business in Ireland and Germany
Apdrošinājuma ņēmēju sūdzības citās dalībvalstīs
Grievances of non-UK policyholders
a) Motivācijas ieguldīt ELAS
a) Motivations for investing with ELAS
b) ELAS reklāma
b) ELAS advertising
c) Pieņēmumi par maldinošu pārdošanu
c) Allegations of mis-selling
d) Pieņēmumi par diskriminējošu attieksmi
d) Allegations of discriminatory treatment
e) ELAS informācijas politika
e) ELAS information policy
Piekļuve kompensācijām mītnes dalībvalstī
Access to redress in the Member State of commitment
a) Uzraudzības iestādes mītnes dalībvalstī
a) Supervisory authorities in the Member State of commitment
b) Finanšu ombuda shēmas
b) Financial Ombudsman schemes
c) Garantijas fondi
c) Guarantee funds
Piekļuve kompensācijām Apvienotajā Karalistē
Access to redress in the United Kingdom
a) Sūdzības FSA
a) Complaints to the FSA
b) Sūdzības FOD
b) Complaints to the FOS
c) AK parlamentārais ombuds
c) The UK Parliamentary Ombudsman
d) AK Finanšu dienesta kompensāciju shēma
d) The UK Financial Services Compensation Scheme
X. Iespējamie tiesiskās aizsardzības līdzekļi ELAS upuriem saskaņā ar ES tiesību aktiem
X. Potential remedies for ELAS victims under EU law
Trešā Dzīvības apdrošināšanas direktīva
The Third Life Directive
ES primārie tiesību akti
Primary EU law
a) Tiesības iesniegt lūgumrakstus un sūdzības Eiropas Komisijai
a) The right to petition and complaints to the European Commission
b) Regulatīvās saistības saskaņā ar ES tiesību aktiem
b) Regulatory liability under EU law
c) Zaudējumu atlīdzināšana saskaņā ar EKL 235. pantu un 288. panta 2. punktu
c) Action for damages under Articles 235 and 288(2) ECT
Koordinācijas mehānismi ES līmenī
Coordination mechanisms at EU level
Gadījums Eiropas klases tiesvedībai
The case for a European class action lawsuit
Vajadzība izmaksāt kompensācijas ELAS upuriem
The need to compensate ELAS victims
Šajā ziņojuma iedaļā komiteja analizē kaitējumus un zaudējumus apdrošinājuma ņēmējiem, ko radīja Equitable Life Assurance Society ( ELAS ) krīze.
Under this section of the report, the committee examines the damage or loss caused to policyholders as a consequence of the crisis of the Equitable Life Assurance Society (ELAS).
Tā arī identificē un novērtē apdrošinājuma ņēmējiem pieejamās darbības kompensāciju iegūšanai, kas prasītas saskaņā ar Eiropas Parlamenta lēmuma, ar kuru izveido Izmeklēšanas komiteju, 4. ievilkumu.
It also identifies and assesses actions available to policyholders for obtaining redress, such as required under indent 4 of the European Parliament Decision setting up the Committee of Inquiry.
Attiecībā uz zaudējumiem komiteja necenšas noskaidrot precīzus skaitļus jautājuma sarežģītības un piekļuves trūkuma dēļ attiecīgajiem datiem, bet drīzāk cenšas noskaidrot ainu par iesaistīto skaitļu kārtas lielumu un tās situācijas dabu, kurā ir nonākuši apdrošinājuma ņēmēji ELAS krīzes rezultātā.
As regards damages, the committee does not, in view of the complexity of the issue and a lack of access to relevant data, attempt to identify exact numbers but rather tries to obtain a picture of the orders of magnitude involved and of the kind of situations in which policyholders find themselves as a consequence of the ELAS crisis.
Komiteja ir saņēmusi plašus rakstiskus un mutiskus pierādījumus no cietušajiem apdrošinājuma ņēmējiem par šo problēmu.
The committee has received ample written and oral evidence from aggrieved policyholders to this effect.
Ziņojums secīgi izskata dažas AK regulatora un sabiedrības pašas reakcijas uz Equitable Life krīzi, kas bija būtiskas sarūgtinātajiem apdrošinājuma ņēmējiem.
The report subsequently deals with some of the responses by the UK Regulator and the Society itself to Equitable Life's crisis, which were relevant to aggrieved policyholders.
Nākamās iedaļas identificē kompensēšanas veidus, kas pieejami apdrošinājuma ņēmējiem saskaņā ar AK tiesību aktiem.
The following sections identify the routes of redress available to policyholders under UK law.
Vispirms tiek analizētas apdrošinājuma ņēmējiem pieejamās iespējas pieprasīt zaudējumu atlīdzinājumu no sabiedrības.
Firstly, the possibilities open to policyholders to claim damages from the Society are analysed.
Aplūkotie aizsardzības līdzekļi ietver gan tiesiskās procedūras tiesās, gan ārpustiesas aizsardzības līdzekļus, piemēram, alternatīvās strīdu izšķiršanas shēmas.
The remedies referred to include both judicial procedures before the courts and non-judicial remedies such as alternative dispute settlement schemes.
Otrkārt, ziņojums analizē veidus, kā apdrošinājuma ņēmēji var iegūt kompensāciju no valdības gan vēršoties tiesā, gan ar alternatīviem līdzekļiem.
Secondly, the report examines ways for policyholders to obtain compensation from government both through the courts and by alternative means.
Ceļi uz kompensāciju saskaņā ar AK tiesību aktiem ir sīki izanalizēti uz tās informācijas pamata, ko komitejai rakstiski un mutiski iesniedza liecinieki, un komitejas vēlāk veiktā pētījuma pamata.
The routes to redress under UK law are scrutinized on the basis of information received orally and in writing from witnesses and following research undertaken by the committee.
Komiteja arī atsaucas uz sarūgtināto apdrošinājuma ņēmēju pieredzi centienos saņemt kompensāciju.
The report also makes reference to the experiences of aggrieved policyholders in their efforts to obtain compensation.
Nākamās šīs iedaļas daļas analizē to apdrošinājuma ņēmēju situāciju, kuri pirkuši polises ELAS filiālēs, kuras nodibinātas dalībvalstīs ārpus AK, īpaši Īrijā un Vācijā.
The following parts of this section deal with the situation of policyholders who purchased their policies from ELAS branches established in EU Member States other than the UK, particularly Ireland and Germany.
Pēc šo apdrošinājuma ņēmēju konkrēto sūdzību identifikācijas ziņojums pievēršas darbībām, ko attiecībā pret ELAS veikuši atbilstīgie Īrijas un Vācijas finanšu regulatori, un novērtē apdrošinājuma ņēmēju stāvokli ārpus AK attiecībā uz piekļuvi kompensācijām viņu valstīs un Apvienotajā Karalistē.
After identifying the particular grievances of these policyholders, the report looks at actions undertaken in relation to ELAS by the respective financial regulators in Ireland and Germany and assesses the situation of non-UK policyholders as regards access to redress in both their own country and in the UK.
Sarūgtinātie apdrošinājuma ņēmēji un regulatori no abām valstīm ir snieguši rakstiskas un mutiskas liecības komitejai.
Oral and written evidence has been presented to the committee by aggrieved policyholders and regulators from both countries.
Šīs iedaļas pēdējā daļa aplūko kompensācijas, kas pieejamas apdrošinājuma ņēmējiem saskaņā ar ES tiesību aktiem.
The last part of this section deals with remedies available to policyholders under EU law.
Vispirms tā noskaidro, vai sekundārie tiesību akti, piemēram, Trešā Dzīvības apdrošināšanas direktīva paredz kompensācijas mehānismus.
Firstly, it investigates whether secondary law, such as for instance the Third Life Directive itself provide for redress mechanisms.
Otrkārt, ziņojums koncentrē uzmanību uz tiesiskās aizsardzības sistēmu saskaņā ar ES tiesību aktiem attiecībā uz zaudējumiem un kaitējumiem, kas radīti personām to Kopienas tiesību aktu pārkāpumu rezultātā, par kuriem dalībvalstis var saukt pie atbildības saskaņā ar kritērijiem, ko izstrādājusi Eiropas Kopienu Tiesa.
Secondly, the report focuses on the system of judicial protection under primary EU law with regard to loss and damage caused to individuals by breaches of Community law for which Member States can be held responsible according to criteria developed by the European Court of Justice.
Nobeigumā komiteja aplūkoja koordinācijas mehānismus ES līmenī tādus kā FIN-NET , ko izveidoja, lai atvieglotu patērētāju pārrobežu sūdzību izskatīšanu.
Finally, the committee looked at coordination mechanisms at EU level, such as FIN-NET, which was established to facilitate the treatment of cross-border consumer complaints.
Iedaļa turpinās ar norādi uz grupu darbības tiesvedību un noslēdzas ar secinājumu, ka ELAS upuru zaudējumi ir jākompensē AK valdībai.
The section continues with a reference to class action lawsuits and concludes by making the case for ELAS victims to be compensated by the UK Government.
Skartie apdrošinājuma ņēmēji
Policyholders affected
Paziņojumā komitejai pašreizējais Equitable Life izpilddirektors C. Thomson ( H 2) sacīja, ka 2001. gadā, kad sākās Equitable notikumi, “ krietni vairāk nekā miljonam cilvēku bija līdzdalība [Equitable Life] peļņas fondā ”.
In his statement before the committee, current Equitable Life CEO Charles THOMSON (H2) said that there were in 2001, when the events at Equitable occurred, " well over a million people who had an interest in the [Equitable Life] with-profits fund ".
D. Strachan ( H 4) norādīja, ka 2000. gadā bija aptuveni 1,7 miljoni (ar peļņu un citādi) Equitable Life apdrošinājuma ņēmēju, Rakstiskā paziņojumā ( WE 47
Mr STRACHAN (H4) indicated that in 2000, there were approximately 1.7 million (with-profits and other) policyholders in Equitable Life.
C. Thomson vēlāk precizēja, ka 2001. gadā aptuveni 1,5 miljoniem cilvēku bija līdzdalība sabiedrības peļņas (fondā).
Page 1. ), Mr THOMSON later specified that in 2001, roughly 1.5 million people had an interest in the Society's with-profits.
Šis skaitlis ietver arī to grupu pensiju shēmu locekļu skaitu, kuri paši nav apdrošinājuma ņēmēji, un tā sniedz kopējā skarto personu skaita novērtējumu.
This figure includes an estimate of the number of members of group pension schemes who are not policyholders themselves and so represents an estimate of the total number of individuals affected.
Turklāt bija aptuveni 6500 starptautisko polišu, ko pārdeva sabiedrības Gernsijas birojā personām visā pasaulē ( WE 47
In addition, there were approximately 6500 international policies which were sold through the Society's Guernsey office to individuals throughout the world (WE 47
L. Seymour , EMAG direktors, kas atbildīgs par apdrošinājuma ņēmējiem ārpus AK, informēja komiteju ( H 7), ka 90. gadu beigās ELAS bija 13 405 apdrošinājuma ņēmēji 13 dažādās dalībvalstīs.
Mr SEYMOUR, EMAG director with responsibility for non-UK based policyholders, informed the committee in H7 that in the late 1990s ELAS had 13.405 non-UK policyholders, resident in 13 different Member States.
Viņš sniedz precīzu apdrošinājuma ņēmēju sadalījumu pa dalībvalstīm ( WE 53
In WE 53
A pielikums: ).
Annex A. , he provides an exact breakdown of policyholders per Member State.
Blakus Īrijai (6342) un Vācijai (3281) nozīmīgs apdrošinājuma ņēmēju skaits bija Francijā (1069) un Spānijā (728).
Besides Ireland (6342) and Germany (3281), there appear to have been significant numbers of policyholders in France (1069) and Spain (728).
Rakstiskajā liecībā, ko iesniegusi EMAG tās lūgumrakstā Eiropas Parlamentam, ir paziņots, ka pavisam ārpus AK kopā bija skarti pat līdz 70 000 apdrošinājuma ņēmēju ( WE 14
In written evidence submitted by EMAG in their petition to the European Parliament, it is claimed that as many as 70.000 policyholders from outside the UK were affected in total (WE 14
6 7. lpp.
Page 7. ).
L. Kwantes norādīja ( H 7), ka Equitable Life augstā reputācija piesaistīja apdrošinājuma ņēmējus ar dažādu profesionālo kvalifikāciju: „80 % juristu AK bija Equitable Life apdrošinājuma ņēmēji ...
Ms KWANTES pointed out in H7 that Equitable Life's high reputation has attracted policyholders from various professional backgrounds: "80% of the lawyers in the UK had policies with Equitable Life ...
Medicīnas profesiju pārstāvji, grāmatveži, labi pazīstamu uzņēmumu darbinieki, ... policijas darbinieki, tūkstošiem ierēdņu un pat parlamenta deputātu bija Equitable polišu īpašnieki .
Members of the medical profession, accountants, people working for well-known business names, ... members of the police force, thousands of civil servants and even Members of Parliament had policies with Equitable.
Tas pierāda sabiedrības augsto novērtējumu.”
So it really was thought of very highly . "
M. J. Weyer ( H 3) uzsvēra, ka starp Vācijas apdrošinājuma ņēmējiem bija augsta proporcionālā daļa „ akadēmiķu un cilvēku, kuriem ir profesionāla pieredze finanšu pakalpojumu jomā, vai viņi paši tajā strādā .”
Mr WEYER (H3) stressed the high proportion, among German policyholders, "of academics and persons who have either considerable professional experience or are from the financial services industry itself" .
Pastāvēja uzskats, ka Equitable Life apdrošinājuma ņēmēju lielākā daļa ir turīgi cilvēki.
There has been a certain perception that the majority of Equitable Life policyholders tend to be affluent individuals.
Tomēr komitejas saņemtās liecības liek domāt, ka daudzi apdrošinājuma ņēmēji ir „mazie cilvēki” ( L. Kwantes , H 7), kuri ir stipri cietuši no Equitable krīzes.
However, evidence received by the committee suggests that many policyholders are " small individuals " (Ms KWANTES, H7), who have suffered badly due to the crisis at Equitable.
Īrijas apdrošinājuma ņēmēja, piemēram, sacīja komitejas delegācijai, kas apmeklēja Dublinu 2006. gada 6. oktobrī, ka viņai krīzes rezultātā ir bijusi jāpārdod māja.
An Irish policyholder, for instance, told the committee delegation who visited Dublin on 6 October 2006 that she was forced to sell her house as a consequence.
Vairākums skarto apdrošinājuma ņēmēju šķiet padzīvojuši cilvēki.
Most policyholders affected appear to be of advanced age.
M. J. Weyer sacīja, ka „ raksturīgs Vācijas klients ir, kā mēs redzam, precējies pensionārs aptuveni 65 gadu vecumā ” ( H 3).
Mr WEYER said that " the typical German customer is, as we see it, a married pensioner aged around 65 " (H3).
P. Scawen , kas pārstāvēja ievilinātos mūža pensijas saņēmējus, paziņoja ( WE 23
Mr SCAWEN, representing trapped annuitants stated in WE 23
4. lpp. ), ka „ mēs visi esam pensionāri ar vidējo vecumu septiņdesmito gadu vidū, daži relatīvi jaunākie ir aktīvi fiziski un mentāli, bet citi tuvojas dzīves galam ar visām atmiņas, fiziskā un intelektuālā vārguma problēmām, kas saistītas ar novecošanās procesu ”.
Page 4. that " we are all retired with an average age in the mid seventies, some relative youngsters ..., active both physically and mentally, and others reaching the end of their lives with all the associated problems of memory, physical and intellectual frailty that comes with the ageing process ".
Kopējos zaudējumus, ko cieš apdrošinājuma ņēmēji (un arī nesasniegtās apdrošinājuma ņēmēju pamatotās ieceres), nav iespējams precīzi noteikt.
The total losses incurred by policyholders (and indeed the shortfall against policyholders' reasonable expectations) cannot be quantified precisely.
T. Lake , Equitable locekļu rīcības grupas (ELRG) priekšsēdētājs, paziņoja, ka visaptverošais visu pensiju polišu kopējās vērtības samazinājums par 16 %, ko ELAS piemēroja 2001. gada 16. jūlijā, līdzinājās GBP 4 miljardiem.
Mr LAKE, Chairman of the Equitable Members' Action Group (EMAG), stated that the across-the-board cut of 16% to the total value of all pension policies, which ELAS applied on 16 July 2001, equalled £4 billion.
Lords G. W. Penrose norāda ( WE 16
Lord PENROSE indicates in WE 16