natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Savienībai šajos jautājumos ir nepārprotami jāievēro cilvēku pamattiesības.
Union action is the area is explicitly made subject to compliance with fundamental rights.
Tās galvenais mērķis ir taisnīgums pret visiem.
Access to justice is enshrined as a general objective.
Savstarpēja dažādu sistēmu atzīšana un to likumu tuvināšana tiek uzskatītas par diviem paralēliem politikas īstenošanas veidiem.
Mutual recognition of the various systems and the approximation of laws are recognised as two parallel means of implementing policies.
Robežkontroles, patvēruma un imigrācijas politika tiek atzīta par Savienības kopējo politiku, un tajā tiek ievēroti dalībvalstu solidaritātes un kopējās atbildības uzņemšanās principi.
Policies on border checks, asylum and immigration are recognised as common policies of the Union, governed by the principles of solidarity and fair sharing of responsibility among Member States.
Konstitūcija ir ievērojams solis uz priekšu dalībvalstu tiesas sadarbībā gan civillietās, gan krimināllietās, kā arī policijas sadarbībā, galvenokārt piemērojot parasto likumdošanas kārtību.
The Constitution also marks a major step forward as regards judicial cooperation in both civil and criminal matters and of police cooperation, mainly through the application of the ordinary legislative procedure.
Tiesu sadarbība civillietās tiek īstenota visos gadījumos, kam ir pārrobežu nozīme, un balstās uz spriedumu un, ārpustiesas gadījumos, lēmumu savstarpēju atzīšanu, piemērojot parasto likumdošanas kārtību visos likumu tuvināšanas pasākumos, izņemot pasākumus, kas skar ģimenes tiesības, jo tie prasa, lai tiktu ievērots vienprātības princips (Padomes tiesību akts; Parlamentam ir tikai konsultatīva loma).
Judicial cooperation in civil matters is extended to all matters having cross border implications and is based on the principle of mutual recognition of judgments and decisions in extrajudicial cases, with the ordinary legislative procedure applying to any measures for the approximation of laws, with the exception of measures concerning family law, in which case unanimity is the rule (Council law, with Parliament merely being consulted).
Tomēr Padome var vienprātīgi nolemt piemērot parasto likumdošanas kārtību arī dažiem ģimenes tiesību aspektiem, kam ir pārrobežu nozīme.
However, the Council may itself decide unanimously to extend the ordinary legislative procedure to cover some aspects of family law with cross-border implications.
Galvenais jaunievedums tiesu sadarbībā krimināllietās ir tas, ka parastā likumdošanas kārtība (kvalificēts balsu vairākums) tiks piemērota likumu tuvināšanai gan procedūras jautājumos (minimāls skaits noteikumu, lai veicinātu spriedumu un tiesu lēmumu savstarpējo atzīšanu, utt.), gan materiālajās krimināltiesībās ar minimālu skaitu noteikumu attiecībā uz dažu smagu kriminālnoziegumu definīciju gadījumos, kad šiem noziegumiem ir pārrobežu nozīme, kas atzīmēta Konstitūcijā, gan sankcijās.
The major innovation as regards judicial cooperation in criminal matters is that the ordinary legislative procedure (qualified majority) is to be used for the approximation of laws covering both procedural matters (minimum rules to facilitate mutual recognition of judgments and judicial decisions, etc.) and substantive criminal law, with minimum rules concerning the definition of some serious crimes with cross-border dimensions listed in the Constitution, and sanctions.
Konstitūcija pat paredz, ka Padome ir tiesīga vienprātīga lēmuma gadījumā noteikt citus kriminālprocedūras aspektus un citas noziegumu sfēras, kurām varētu piemērot parasto likumdošanas kārtību
The Constitution even provides that the Council may, acting unanimously, identify other aspects of criminal procedure and other areas of crime to which the ordinary legislative procedure may apply.
Dažām dalībvalstīm bija nopietni iebildumi pret šiem jaunievedumiem, neraugoties uz garantijām, ka Eiropas likumdošana šajos jautājumos ņems vērā attiecīgo dalībvalstu tiesību sistēmu būtiskos aspektus.
Some Member States were strongly opposed to this, despite the guarantee that European legislation in this area must respect the fundamental aspects of the Member States' legal systems.
Tādēļ, lai panāktu vienošanos, Valdību konference paredzēja ārkārtas ‘bremzējošu’ pasākumu mehānismu, kam vajadzēja sniegt valstīm, kas nebija vienisprātis šajos jautājumos, visas garantijas, kuras tās pieprasīja, neizslēdzot turpmāko progresu šajā jautājumā.
Therefore, in order to secure agreement, the Intergovernmental Conference made provision for an 'emergency brake' mechanism which provided the Member States that were having problems in this area with all the guarantees they required, without completely ruling out any further progress.
Saskaņā ar šo norunu jebkura dalībvalsts var griezties pie Eiropadomes, ja tā uzskata, ka kāds likumdošanas priekšlikums apdraud tās tiesību sistēmas būtiskos aspektus.
Under this arrangement, should a Member State consider that a legislative proposal jeopardises 'fundamental aspects' of its legal system, it can ask for the matter to be referred to the European Council.
Eiropadomei četru mēnešu laikā lieta jānosūta atpakaļ Padomei, lai nodrošinātu procesa nepārtrauktību, vai arī tai ir jālūdz Komisija vai dalībvalstu grupa, kas iesniedza sākotnējo tekstu, ierosināt jaunu likumdošanas priekšlikumu.
The European Council has four months in which to refer the matter back to the Council so as to enable the procedure to continue, or to request the Commission or the group of Member States that submitted the original text to submit a new legislative proposal.
Ja Eiropadome četru mēnešu laikā nepieņem lēmumu vai arī ja jaunā likumdošanas procedūra, kas sākta pēc tās pieprasījuma, netiek pabeigta divpadsmit mēnešu laikā, tad automātiski ir jāuzsāk pastiprināta sadarbība šajā lietā, ja to atbalsta viena trešdaļa dalībvalstu.
Should the European Council fail to take a decision within the four-month period, or should the new legislative procedure opened at its request not be completed within twelve months, enhanced cooperation shall be established in the matter automatically if one third of the Member States are in favour.
Parlaments var arī būt apmierināts ar to, ka Valdību konference pieņēma Konventa priekšlikumu par Eiropas Prokuratūras nodibināšanu, kuras pienākums būs apkarot pārkāpumus pret Savienības finansiālajām interersēm un celt apsūdzību pret vainīgajiem šādos pārkāpumos, kaut arī tā sastapās ar lieliem iebildumiem no vairāku delegāciju puses.
Parliament can also welcome the fact that the Intergovernmental Conference adopted the Convention's proposal for the establishment of a European Public Prosecutor's Office which has responsibility for combating offences against the Union's financial interests and may prosecute the perpetrators of such offences, despite strong opposition from several delegations.
Tomēr Konstitūcija nosaka, ka Eiropas likumam par Prokuratūras nodibināšanu jātiek pieņemtam vienbalsīgi, ja reiz Parlaments ir devis savu piekrišanu.
However, the Constitution stipulates that the Council law establishing the office must be adopted unanimously once Parliament has given its consent.
Pārejas klauzula ( 'passerelle' ) paredz Prokuratūras pienākumu turpmāku paplašināšanu, ietverot tajā iespēju apkarot smagus noziegumus ar pārrobežu nozīmi, ja Padome pēc tam, kad Parlaments ir devis savu piekrišanu, vienbalsīgi pieņem šo lēmumu.
A 'bridging clause' ('passerelle') nonetheless provides for the possible extension of the office's responsibilities to cover action to combat serious crimes with a cross-border dimension, by means of a European decision adopted unanimously by the Council after Parliament has given its consent.
Un beidzot, parastā likumdošanas kārtība ir ieviesta arī dalībvalstu policijas sadarbībā , kaut arī vienprātības princips paliek spēkā operatīvajā sadarbībā un gadījumos, kad kompetentas vienas dalībvalsts instances iejaucas citas dalībvalsts instanču darbā tās teritorijā.
Lastly, the ordinary legislative procedure has also been introduced for police cooperation , although unanimity continues to be rule for operational cooperation and intervention by the competent authorities of one Member State on the territory of another Member State.
9.2 Citi iekšpolitikas jautājumi
9.2 Other internal policies
Bez dažu jaunu tiesisko principu vai skaidrāk formulētu kompetenču ieviešanas I daļā, konstitucionālie grozījumi citu sektoru politikā ir skaidrojami ar koplēmuma (t.i., kvalificētā balsu vairākuma) ieviešanu parastajā likumdošanas kārtībā un ar tiesību aktu un tādu aktu, kas pēc pašreizējās definīcijas nav tiesību akti, atdalīšanas.
Aside from the introduction of a few new legal bases for 'new' - or more clearly defined - competences in Part I, the changes which the Constitution makes to the other sectoral policies stem mainly from the establishment of codecision (and thus qualified majority voting) as the ordinary legislative procedure and the breakdown between legislative and non-legislative acts as now defined.
Dažas no pārsteidzošākajām izmaiņām ir vērojamas lauksaimniecības un zivsaimniecības politikā , kur parastā likumdošanas kārtība tiek pielietota, lai pieņemtu jaunus tiesību aktus, kuri piedāvā likumus kopējo lauksaimniecības tirgu izveidošanai un citus noteikumus, kas nepieciešami kopējai lauksaimniecības un zivsaimniecības politikai (pie pašreizējās kārtības Parlaments ir konsultatīva iestāde).
Some of the most striking changes are to be found in the fields of agricultural policy and fisheries policy , where the ordinary legislative procedure will apply for the adoption of legislative acts laying down rules for the common organisation of agricultural markets and the other provisions required for the pursuit of the common agricultural and fisheries policies (under the current arrangements, Parliament is merely consulted).
Tas nozīmē, ka kopējās lauksaimniecības un zivsaimniecības politikas vadlīniju veidošana drīz nonāks arī Parlamenta jurisdikcijā un netiks atstāta tikai lauksaimniecības ministru rokās.
This means that the shaping of the main lines of the common agricultural and fisheries policies will become a matter to be decided by Parliament as well, and no longer just by agricultural ministers.
Tomēr cenu noteikšana, aplikšana ar nodokli, kvantitatīvie ierobežojumi un zvejas tiesību piešķiršana jānosaka ar tādu aktu palīdzību, kas nepieder pie tiesību aktiem (ar Eiropas regulām un lēmumiem) un kurus pieņem Padome.
However, the setting of prices, levies, aid and quantitative limitations and the allocation of fishing quotas are to be dealt with by means of non-legislative acts (European regulations or decisions) adopted by the Council.
Jauna joma, kosmosa politika , ir pievienota pētniecības un tehnoloģiju izstrādes politikai .
A new strand, space policy , has been added to research and technological development policy .
Ar Eiropas likumu, kas jāpieņem ar kvalificētu balsu vairākumu, tiks ieviesta pētniecības pamatprogramma.
The research framework programme will now be enacted by a European law adopted by a qualified majority.
Parastajā likumdošanas kārtībā tiks pieņemti likumi Eiropas pētniecības zonas izveidošanai, kuras robežās pētniekiem, zinātnes atzinumiem un tehnoloģijām būs pilnīga pārvietošanās brīvība.
A European research area within which researchers, scientific knowledge and technologies may move freely will be established under laws adopted under the ordinary legislative procedure.
Eiropas kosmosa programmu varētu izveidot ar likuma vai pamatlikuma palīdzību.
A European space programme may be adopted by means of a law or framework law.
Jāatzīmē, ka Parlamenta likumdošanas tiesības šajā jomā tika nopietni apšaubītas dažos priekšlikumos, kas tika izteikti Valdību konferences laikā.
It should be noted that Parliament's legislative rights in this area were seriously called into question by some of the proposals put forward during the IGC.
Mērķi, kas tika nosprausti šajā jaunajā enerģētikas nozarē, ietver enerģijas tirgus darbību un enerģijas piegādes drošību, kā arī enerģijas lietderīgas izmantošanas veicināšanu un atjaunojamu enerģijas formu izmantošanu.
The objectives set out in the new section on energy include ensuring the functioning of the energy market and security of energy supply and promoting energy efficiency and the development of renewable forms of energy.
Valdību konference ierobežoja Savienības tiesību aktus, nosakot, ka tā nedrīkst iegrožot nedz dalībvalstu tiesības izlemt, kā izmantot savus enerģijas resursus, nedz arī to tiesības izvēlēties starp dažādiem enerģijas avotiem, nedz arī tiesības noteikt savu enerģijas piegādes struktūru.
The IGC placed a limit on legislative action by the Union, which must not affect a Member State's right to determine the conditions for exploiting its energy resources, its choice between different energy sources and the general structure of its energy supply.
Turklāt, kaut arī parastā likumdošanas kārtība un lēmumu pieņemšana ar kvalificēto balsu vairākumu šajā nozarē ir likums, Valdību konference noteica, ka jāizmanto jebkuri līdzekļi, galvenokārt finanšu, kas nosakāmi ar Padomes likumu un jāpieņem vienbalsīgi pēc apspriešanās ar Parlamentu.
Furthermore, although the ordinary legislative procedure and qualified majority voting are the rule in this area, the IGC stipulated that any measures primarily of a fiscal nature must be taken by means of a Council law adopted unanimously after Parliament has been consulted.
Veselības aizsardzības jomā Valdību konference gāja nedaudz tālāk par Konventu, minot profilaksi un cīņu ar nopietniem pārrobežu draudiem veselībai un epidēmijām to veselības aizsardzības pasākumu starpā, pie kā jāķeras Savienībai.
In the public health field the IGC went a little further than the Convention by adding, 'early warning of and combating serious cross-border threats to health' to 'the fight against the major health scourges' among the support measures to be taken by the Union.
Līdz ar citiem pasākumiem Savienībai jāievieš augsti kvalitātes un drošības standarti medikamentiem un veselības aizsardzības pasākumiem attiecībā uz tabakas izstrādājumu un alkohola pārmērīgu lietošanu.
The Union must also, among other things, lay down measures setting high standards of quality and safety for medical products and measures to protect public health regarding tobacco and alcohol abuse.
Jāuzsver, ka Konstitūcija paredz, ka Savienībai jārespektē dalībvalstu pienākums noteikt pašām savu veselības aizsardzības politiku, ieskaitot veselības aizsardzības pārvaldi, medicīnisko aprūpi un veselības aizsardzībai paredzēto līdzekļu sadali.
It should be emphasised that the Constitution stipulates that Union action in this area shall respect the responsibilities of the Member States for the definition of their health policy, including the management of health services and medical care and the allocation of the resources assigned to them.
Ir jāizsaka nožēla par to, ka saskaņotais Konstitūcijas teksts nesatur nozīmīgākus grozījumus sociālās politikas jomā, it īpaši attiecībā uz biežāku lēmumu pieņemšanu ar kvalitatīvo balsu vairākumu (pašreiz šajā jautājumā nav redzamas nekādas izmaiņas).
One can regret that the text finally agreed does not contain more substantial changes in the social policy field, particularly as regards the extension of qualified majority voting (no change with respect to the present situation).
Tomēr nebūtu pareizi teikt, ka Konstitūcija sper soli atpakaļ.
It would, however, be wrong to say that the Constitution represents a step backwards in this area.
Gluži otrādi, vairākās jomās vērojams progress, un, proti:
On the contrary, various advances are made, namely:
- Konstitūcijas sākuma panti min “pilnu nodarbinātību” un “sociālo progresu” kā Savienības mērķus;
- inclusion of 'full employment' and 'social progress' among the Union's objectives in the opening articles of the Constitution;
- trešās daļas ievadā redzam “sociālu pantu”, kas nosaka, ka savas politikas definēšanā un īstenošanā Savienībai jārūpējas par “augstu nodarbinātības līmeni, pietiekamu sociālo aizsardzību, jācīnās pret sociālo izstumtību un jānodrošina tās pilsoņiem laba izglītība, profesionālā apmācība un veselība”;
- introduction at the beginning of Part III of a general 'social clause' under which, in defining and implementing all policies, the Union must take into account 'requirements linked to the promotion of a high level of employment, the guarantee of adequate social protection, the fight against social exclusion, and a high level of education, training and protection of human health';
- tiesiskās bāzes izveidošana, kas gādās par to, lai pakalpojumi ekonomikas jomā, kuri domāti visiem, tiktu atzīti un garantēti;
- the establishment of a legal basis enabling services of general economic interest to be recognised and safeguarded;
- pirmajā daļā ir atzīta “sociālo partneru” loma, it īpaši trīspusējās galotņu tikšanās sociālai izaugsmei un nodarbinātībai, kam jāveicina sociālais dialogs.
- explicit recognition in Part I of the role played by the 'social partners', particularly the Tripartite Social Summit for Growth and Employment, which is to contribute to social dialogue.
Turklāt nedrīkst aizmirst, ka Pamattiesību hartas iekļaušana Konstitūcijā nozīmē, ka sociālās tiesības, kas iekļautas hartā, Kopienas tiesībās tiks pilnībā atzītas.
Furthermore, it should not be forgotten that the incorporation of the Charter of Fundamental Rights into the Constitution means that the social rights enshrined in the charter will be fully recognised in Community law.
Beidzot jāsaka, ka parastā likumdošanas kārtība tiks piemērota arī sociālās aizsardzības pasākumiem, kas attiecas uz nodarbinātu un pašnodarbinātu strādnieku- imigrantu tiesībām uz pabalstiem.
Lastly, the ordinary legislative procedure will apply to social security measures covering employed and self-employed migrant workers' entitlement to benefits.
Šis likums darbosies kopā ar īpašu ‘bremzēšanas’ mehānismu, ja dalībvalstis uzskatīs, ka šādi pasākumi apdraud to sociālās nodrošināšanas sistēmas pamatus, ieskaitot tās iespējas, izmaksas vai finanšu struktūru, vai arī apdraud “sistēmas finansiālo līdzsvaru”.
This will be combined with another 'emergency brake' mechanism, to apply in cases where a Member State considers such measures 'would affect fundamental aspects of its social security system, including its scope, cost or financial structure, or would affect the financial balance of that system'.
Tad dalībvalsts var pieprasīt, lai lietu nodod Eiropadomes izskatīšanai (tādējādi automātiski apturot likumdošanas procedūru).
It may then request that the matter be referred to the European Council (thus automatically suspending the legislative procedure).
Eiropadomei četru mēnešu laikā lieta ir jāatdod atpakaļ Padomei, lai tā varētu turpināt procedūru, vai arī jāierosina, lai Padome iesniedz jaunu priekšlikumu.
The European Council must then within a period of four months either refer the matter back to the Council, thus enabling the procedure to continue, or ask the Commission to submit a new proposal.
(Konstitūcijā tomēr nekas nav teikts par to, kas notiks, ja Padome uz to nereaģēs).
(The Constitution does not, however, state what would happen should the Council fail to act.)
Konstitūcijā nav izdarīti nekādi grozījumi attiecībā uz nodokļu politiku, kur valda vienprātības princips.
The Constitution does not make any changes to the situation as regards taxation , where unanimity remains the general rule.
Valdību konferencei neizdevās vienoties pat par tiem samērā retajiem gadījumiem, kuriem Konvents ierosināja piemērot parasto likumdošanas kārtību (t.i. kvalificētu balsu vairākumu) kopā ar administratīvās sadarbības pasākumiem, lai cīnītos ar izvairīšanos no nodokļu samaksas un citiem pārkāpumiem nodokļu jomā (saskaņā ar vienbalsīgu lēmumu, ka ierosinātie pasākumi attiecas uz šiem jautājumiem).
The IGC failed to agree even to the relatively limited number of cases in which the Convention proposed that the ordinary legislative procedure (i.e. qualified majority) should apply in connection with administrative cooperation measures and action to combat tax fraud and evasion (subject to the Council unanimously establishing that the proposed measures related to these issues).
Cits jautājumu loks, par ko daudz diskutēja, bet kurā grozījumi ir samērā nenozīmīgi, skar ekonomikas vadību .
Another area that came in for much discussion but in which the changes are relatively minor is that of economic governance .
Tomēr ekonomikas un nodarbinātības politikas koordinācija ir Savienības pārziņā (kaut arī Valdību konference laboja Konvencijas tekstu, uzsverot, ka dalībvalstis koordinē savu politiku saskaņā ar vienošanos Savienības ietvaros) un ka noteikumi, kas ir spēkā katrā dalībvalstī, kuras valūta ir eiro, ir konkretizēti.
However, the coordination of economic and employment policies has been confirmed as a Union competence (although the IGC amended the Convention text to place the emphasis on the fact that the Member States coordinate their policies according to arrangements determined within the Union) and the provisions specific to Member States whose currency is the euro have been fleshed out.
Piemēram, pirms Padomes lēmuma par eiro ieviešanu jaunajās dalībvalstīs (ko ierosina Komisija) tām ar kvalificētu balsu vairākumu jāiegūst to dalībvalstu ieteikums, kuru valūta jau ir eiro.
For example, the Council decision on the adoption of the euro by new Member States (proposed by the Commission) must be preceded by a recommendation from a qualified majority of the Member States whose currency is already the euro.
Turklāt Eirogrupas operatīvās procedūras ir izklāstītas protokolā, kas pievienots Konstitūcijai.
Furthermore, the operating procedures of the Euro Group are set out in a protocol attached to the Constitution.
Valdību konference pieņēma arī deklarāciju par Stabilitātes un attīstības paktu.
The IGC also adopted a Declaration on the Stability and Growth Pact.
Dažas delegācijas paktu apsprieda karstās debatēs, kas noveda pie grozījumiem Konvencijas tekstā, kas, starp citu, samazināja Komisijai paredzēto lomu pārmērīga deficīta procedūrā (kopā ar Padomes ieteikumiem attiecīgajām dalībvalstīm tā tika pieņemta kā Komisijas ieteikums parastajā kārtībā un nevis kā priekšlikums, ko ierosināja Konvents).
The pact was the subject of heated discussions among some delegations, resulting in the adoption of changes to the Convention text which, inter alia, have reduced the importance of the Commission's proposed role in the excessive deficits procedure (with the recommendations addressed by the Council to the Member State concerned being adopted on the basis of a Commission recommendation, as is currently the case, rather than a proposal, as the Convention was proposing).
Kopējā ārpolitika un drošības politika
Common foreign and security policy
Būtiski grozījumi ir ieviesti ārējo attiecību jomā., lai gan tie vairāk skar institucionālos pasākumus un nevis lēmumu pieņemšanas procedūras.
Major changes have also been made in the external relations sphere, but more to institutional arrangements than to decision-making procedures.
Vienprātība arī turpmāk būs galvenais noteikums kopējā ārlietu un drošības politikā, kurā arvien lielāka nozīme būs valdību procedūrām un kurā Eiropadomei ir noteicošā loma.
Unanimity will continue to be the rule in the common foreign and security policy sphere, which continues to come under essentially intergovernmental procedures and in which the European Council plays the dominant role.
Kvalificēts balsu vairākums būs nepieciešams, tikai ieviešot Eiropadomes vai Padomes lēmumus (vai arī priekšlikumus, kurus iesniedzis ministrs pēc Eiropadomes lūguma).
Qualified majority voting will apply only to the implementation of decisions taken by the European Council (or proposals submitted by the Minister at the European Council's request) or the Council.
Tomēr ir paredzēti likumu ‘bremzējoši’ ārkārtas pasākumi gadījumiem, kad kāda dalībvalsts iebilst pret kāda lēmuma pieņemšanu, ja tas skar svarīgus valsts politikas jautājumus.
Provision has, however, been made for an 'emergency brake' in cases where a Member State opposes the adoption of a decision by a qualified majority for vital reasons of national policy.