natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Panākumiem šajā sektorā ir īpaša nozīme attiecībā uz EP institucionālo lomu un rūpīgu demokrātisko pārbaudi.
The progress in this sector has a particular relevance for the institutional role of the EP and the democratic scrutiny.
Šo divu deklarāciju rezultātā IN ieviestais jauninājums attiecībā uz iestādēm ir šāds:
The institutional novelty introduced in the IIA, through this two declarations are the following:
· Komisija apņemas regulās ieviest politikas saturu un veikt pārskatu vēlākais pēc 3 gadiem.
· The Commission commits itself to introduce policy contents into the regulations and to undertake a review after 3years at the latest.
· Stratēģijas projekta dokumentus apspriedīs ar Parlamentu, un Komisija īstenošanas gaitā apņemas ņemt vērā EP viedokli.
· Parliament will be consulted on the draft strategy documents and the Commission commits to take into account EP's opinion in the course of implementation.
Referents ir pārliecināts, ka panāktais ir patiess iestāžu progress virzienā uz labāku īstenošanas kontroli demokrātiskā ceļā.
The rapporteur is convinced that what has been achieved is a real institutional progress for a better democratic control over implementation.
Likumdošanas komiteju ziņā ir uzraudzīt šādu saistību ievērošanu, taču budžeta procedūra piedāvās EP konkrētus instrumentus, lai novērtētu, vai tās tiek ievērotas.
It will be up to the legislative committees to monitor the respect of such commitments but the budgetary procedure will offer to EP the concrete tools to evaluate whether they are respected.
Sertifikācija (iekšējā kontrole)
Certification (internal control)
44. punkta (III daļa) teksts – pat tālu atpaliekot no tā, ko Eiropas Parlaments prasīja savā 2003. gada Rezolūcijā par budžeta izpildes apstiprināšanu ( T.Wynn ), kā arī 2004. gada Rezolūcijā par budžeta izpildes apstiprināšanu ( J.Mulder ), – tomēr ir nozīmīgs solis uz priekšu, lai nodrošinātu ES līdzekļu pareizu finanšu pārvaldību.
The text of point 44 (part III) is - even if far from what the European Parliament asked for in its 2003 discharge resolution (Mr Wynn) as well as in its 2004 discharge resolution (Mr Mulder) - is nevertheless a decisive step forward towards ensuring sound financial management of EU funds.
Ir labi zināms, ka apmēram 80 % budžeta izpilda dalībvalstis.
It is well known that approximately 80% of the budget is implemented by the Member States.
Tagad mums pirmo reizi iestāžu nolīgumā ir teksts, kas paver iespēju uzsvērt dalībvalstu atbildību.
For the first time we now have a text in the Inter-Institutional Agreement which will open the door for underlining Member States' responsibility.
Ņemot vērā daudzu dalībvalstu pretestību pret šī teksta iekļaušanu iestāžu nolīgumā, referents uzskata, ka rezultāts ir apmierinošs.
Having regard to the resistance from many Member States to have this text included in the Interinstitional Agreement, the rapporteur believes that the outcome is satisfactory.
Tomēr ir ļoti svarīgi turpināt apspriešanos un diskusijas par šo jautājumu.
However, it is of great importance to continue the debate and discussion on the matter.
Padome un Komisija, ievērojot Parlamenta prasību, ir piekritušas IN iekļaut atsauci uz principiem, kam būtu jāsekmē budžeta izpilde: principiem, kam būtu jākalpo tam, lai potenciālajiem labuma guvējiem vienkāršotu piekļuvi ES fondiem un ievērotu administratīvo izmaksu proporcionalitāti.
Council and Commission, at Parliament's request, have accepted to include in the IIA a reference to principles that should inspire the implementation of the budget: principles that should simplify the access to the EU funds for potential beneficiaries and respect the proportionality of administrative costs..
Jaunais IN nosaka arī to, ka finanšu regulu pieņems, ievērojot samierināšanas procedūru, ko paredz 1975. gada martā kopīgi pieņemtā deklarācija, kuras būtība ļāva panākt vienošanos 2002. gadā.
The new IIA establishes as well that Financial Regulation will be adopted following a conciliation procedure, foreseen by the joint declaration of March 1975 in the spirit which enabled the agreement in 2002.
Finanšu plānošana
Financial programming
2000. gada jūlija kopējā deklarācija tagad ir ietverta IN (III daļa).
The joint declaration of July 2000 is now integrated in the IIA (part III).
Tā paredz regulāru izvērtējumu katrā trialogā (t.i., 4 reizes gadā).
It foresees a regular stocktaking at each trialogue (i.e. 4 times a year).
Tā ļaus Budžeta komitejai ar lielāku precizitāti sekot spēkā esošo tiesību aktu, likumprojektu un plānoto tiesību aktu ietekmei uz dažādajām kategorijām.
It will allow the Committee on Budgets to follow-up with more accuracy the impact of the legislation in force, the pending legislation and the foreseen legislation on the various headings.
Tā ļaus arī izstrādāt vērtīgus instrumentus, lai novērtētu finanšu piešķīrumu saderību ar nākamās finanšu shēmas maksimālajām robežām, vienlaikus saglabājot EP politiskās prioritātes.
It will also allow to develop useful tools to evaluate the compatibility of the financial envelopes with the ceilings of the next financial framework in view of preserving EP's political priorities.
Pagātnes mācības un nākotnes mērķi
Lessons of the past and objectives for the future
Kā katrās sarunās, arī šajās ir palikuši neatrisināti jautājumi.
Like in every negotiation, there are leftovers.
Tādēļ dažās jomās, kas izraisa vislielākās EP bažas, ir pieņemtas vienpusējas deklarācijas, kuras pilnībā kļūs par IN daļu.
Therefore, in some areas of major concern for the EP, unilateral declarations have been adopted and will be full part of the IIA.
Dažas no tām ir šādas:
Some of them are the following:
· Brīvprātīga modulēšana (decembra secinājumu 62. punkts) līdz pat 20 % apmērā no KLP pirmā pīlāra lauku attīstībai, kas ir pretrunā ar dažiem Eiropas Savienības pamatprincipiem un politikām, kā arī 2003. gada padziļināto KLP reformu.
· Voluntary modulation (point 62 of the December conclusions) up to 20% from the first pillar of CAP to Rural development, which contradicts some basic principles and policies of the Union as well as the in-depth CAP reform of 2003.
IN tiks pievienotas divas deklarācijas: viena vienpusēja deklarācija, kurā Komisija apņemas nodrošināt, lai jaunie noteikumi iespējami maz līdzinātos pašreizējiem noteikumiem, un viena EP deklarācija, kas saglabā Parlamenta nostāju likumdošanas līmenī un pārskata kontekstā.
Two declarations will be attached to the IIA: one unilateral declaration where the Commission commits to ensure to remain as close as possible to the current rules and one by the EP reserving its position at legislative level and in the context of the review.
· Natura 2000 , kuras mērķi ir apdraudēti līdz ar lauku attīstībai paredzētā apjoma samazinājumu.
· Natura 2000, the objectives of which are put in danger by the reduced amounts for Rural Development.
Parlamenta vienpusējā deklarācija arī saglabā EP nostāju likumdošanas līmenī ar nolūku kompensēt nodarītos zaudējumus.
Parliament's unilateral declaration also reserves the EP's position at legislative level with the view to compensate the damaging effect.
· Privāts līdzfinansējums un PVN: Parlamenta vienpusējās deklarācijas, kuru pievienos IN, mērķis ir atlīdzināt Eiropadomes decembra secinājumu radītos zaudējumus (57. un 58. punkts).
· Private co-financing and VAT: The unilateral declaration by Parliament which will be attached to the IIA aims to compensate the effect of the December European Council conclusions (points 57 and 58).
Referents vēlas palikt uzticīgs jūnija rezolūcijai, uzskatot, ka tādiem noteikumiem kā tiesībām uz PVN, līdzfinansējumu vai N+3 noteikumu būtu jāsaglabājas kā pārejas noteikumiem.
The rapporteur is willing to stick to the June resolution by considering that provisions such as the eligibility of VAT, of co-financing or the N+3 rule should remain transitional.
Kas attiecas uz tiem aspektiem, kuriem nav atrasti risinājumi, kā arī uz daudzās politikās joprojām esošajiem trūkumiem, referents uzskata, ka tos varētu uzlabot ar likumdošanas procedūru palīdzību, kuras tiks pabeigtas 2006. gadā (daudzas no tām ir koplēmumi).
For those aspects which have found no solutions as well as for the shortages still existing in many policies, the rapporteur considers that they could be improved in the context of the legislative procedures which will be finalised in the course of the year 2006 (most of them are co-decisions).
2007. gada budžeta procedūra var piedāvāt arī pielāgošanas un precizēšanas iespējas un, visbeidzot, IN darbības novērtējumu, ņemot vērā to, ka 2009. gada pārskats piedāvās Parlamentam atbilstīgus instrumentus grozījumu ierosināšanai.
The 2007 budgetary procedure can also offer possibilities for adjustments or fine-tuning and finally the assessment of the functioning of the IIA in the context of the 2009 review will offer to the Parliament appropriate means to propose amendments.
Galīgais rezultāts atpaliek no EP jūnijā ieņemtās nostājas, lai gan galvenokārt tas ir kvantitatīvo aspektu dēļ.
The final result lags behind the EP's own position of June, although mainly for the quantitative aspects.
Tas pilnībā nenovērš arī Eiropadomes 2005. gada decembrī veiktā samazinājuma radītos zaudējumus.
It does not fully repair either the "damaging effects" of the reductions operated by the European Council in December 2005.
Tas nepiedāvā tiešus risinājumus vairākām konkrētām prasībām, ko dažādu ziņotāju sanāksmju laikā izteica nozaru komitejas.
It brings no direct solutions to some specific requests expressed by the sectoral committees during the different rapporteurs' meetings.
Tomēr referents uzskata, ka vispārējais sarunu rezultāts no kvalitatīvā un kvantitatīvā aspekta ir uzskatāms par panākumu.
However, the rapporteur considers that the global result of the negotiations in qualitative and quantitative terms is a success.
Turpmākie uzlabojumi ir jāplāno saistībā ar 2009. gada pārskatu.
Further improvements must be aimed at in the context of the review in 2009.
1 PAR IESTĀŽU NOLĪGUMU PAR BUDŽETA DISCIPLĪNU UN PAREIZU FINANŠU PĀRVALDĪBU
WORKING DOCUMENT No 1 ON THE INTER-INSTITUTIONAL AGREEMENT ON BUDGETARY DISCIPLINE AND IMPROVEMENT OF THE BUDGETARY PROCEDURE
I. Budžeta un likumdošanas savstarpējā saistība
I. The relation between budget and legislation
Nedaudz priekšvēstures
Some Background
Pats Līgums ietver elementus, kas raksturo Eiropas Parlamenta un Padomes konfliktu laikposmā no 1975. līdz 1982. gadam, kad Padomei bija ekskluzīvas likumdošanas pilnvaras, turpretim budžeta pilnvaras Padome īstenoja kopīgi ar Parlamentu.
The Treaty itself contains the elements of conflict which opposed the European Parliament and the Council over the years 1975-1982 when the legislative powers belonged exclusively to Council, while the budgetary powers were shared between Council and Parliament.
Kamēr vien Padome, būdama vienīgais likumdevējs, viena pati īstenoja budžeta pilnvaras (līdz 1975. gadam), vienas iestādes pārziņā bija „koncentrētas” abu veidu pilnvaras, kas ļāva izvairīties no būtiskiem konfliktiem.
As long as the Council - as sole legislator - exerted the budgetary power alone (until 1975), there was a 'concentration' on one institution of the two powers, which avoided significant conflicts.
Iegūstot iespēju īstenot lielākas budžeta pilnvaras, Parlaments izstrādāja principu, saskaņā ar kuru budžetam pašam ir jāveido pietiekams pamats tajā iekļauto apropriāciju izpildei.
When acceding to more budgetary power, the Parliament developed the principle that the Budget should represent on its own a sufficient basis to execute the appropriations entered into it.
Balstoties uz 1975. gada līgumu, Parlaments sāka veidot jaunas budžeta pozīcijas, kuras daudzos gadījumos pārtapa par nozīmīgu rīcību secīgu ikgadējo budžetu izpildes laikā.
On the basis of the 1975 Treaty, it started to create new budgetary lines which in many cases developed into major actions over consecutive annual budgets.
Pagājušā gadsimta astoņdesmitajos gados Padome ieviesa praksi, saskaņā ar kuru, pieņemot tiesību aktus, tajos noteica atbilstošo izdevumu maksimālās summas.
During the 1980's the Council developed the practice to enter into the legislative acts it adopted maximum amounts for the corresponding spending.
Vienotais Eiropas akts (1986) sekmēja Eiropas pirmās politiskās nostādnes, kuras īstenojot pieauga daudzgadu programmu skaits pētniecības jomā.
The Single European Act (1986) promoted the first European policies which lead to the multiplication of multi-annual programmes in the field of research.
Pirmā pamatprogramma ir minēta Vienotā Eiropas akta (1986) 166. pantā un izglītības jomā ( COMETT programma 1987.–1989. gadam).
The first framework programme is mentioned in art.
Parlaments to apstrīdēja, apgalvojot, ka šādas prakses dēļ tiek mazinātas budžeta pilnvaras neobligāto izdevumu jomā, kuras Parlamentam uzticētas atbilstoši Līgumam.
166 of the Single European Act (1986) and education (COMETT programme 1987-1989) The Parliament argued that such a practice contributed to reduce its budgetary power on non-compulsory expenditure entrusted to it by the Treaty.
1982. gada 30. jūnija kopīgās deklarācijas mērķis bija rast kompromisu, lai pārvarētu šādu konfrontāciju:
The joint declaration of 30 June 1982 aimed to find a compromise to overcome such confrontation:
„Lai varētu pilnībā saglabāt budžeta procedūras nozīmību, ir jāizvairās noteikt maksimālās summas ar normatīvu aktu palīdzību.”
"In order that the full importance of the budget procedure may be preserved, the fixing of maximum amounts by regulation must be avoided."
Vienlaikus Parlaments, Padome un Komisija atzīst, ka „nozīmīgai rīcībai” ir nepieciešams tiesiskais pamatojums.
At the same time, the Parliament, the Council and the Commission acknowledge the necessity of a legal basis for "significant actions".
Šo divu punktu īstenošana izrādījās neapmierinoša.
The implementation of these two points proved to be unsatisfactory.
Daudzgadu programmās „maksimālās summas” nomainīja ar „vajadzīgajām summām”, kuras Padome kā maksimālo robežu iekļāva visās daudzgadu programmās, lai gan Parlaments tās uzskatīja tikai par ‘indikatīvām’ un ikgadējos budžetos palielināja vai samazināja atbilstoši savām prioritātēm.
"Maximum amounts" were replaced by "amounts deemed necessary" in the multi-annual programmes and systematically entered by the Council in all multi-annual programmes as ceilings, while there were considered purely 'indicative' by the Parliament and increased or reduced in the annual budgets according to its priorities.
Kas attiecas uz tiesiskā pamatojuma aspektu, „nozīmīgas rīcības” definīcija, pretstatīta „konkrētai rīcībai”, radīja sajukumu ikgadējos budžetos.
Concerning the aspect of legal basis, the definition of "significant action" as opposed to "specific action" created confusion in the annual budgets.
Tiklīdz ar 1999. gada maija Amsterdamas Līgumu tika ieviesta koplēmuma procedūra un jauns likumdošanas kompetences sadalījums starp Eiropas Parlamentu un Padomi, „vajadzīgo summu” problēma tika oficiāli noformēta 1995. gada Kopīgajā deklarācijā par finanšu noteikumu ietveršanu tiesību aktos.
With the introduction of the co-decision procedure by the Amsterdam Treaty (May 1999) and the new balance of legislative competences between European Parliament and Council, the problem "amounts deemed necessary" was formalised in the Joint Declaration of 1995 on the Incorporation of Financial Provisions in legislative acts.
Šī deklarācija ar dažiem grozījumiem 1999. gadā tika iekļauta pašreiz spēkā esošajā 1999. gada 6. maija Iestāžu nolīgumā (IN) (33. un 34. pants)
In 1999, this declaration, with a few modifications, was included in the current Inter-institutional Agreement (IIA) of 6 May 1999 (articles 33 and 34)
OV C 172, 18.6.1999, 1. lpp. .
OJ C172 of 18.06.1999, page 1 .
Eiropas Kopienu Tiesas 1998. gada 12. maija spriedums
The Court ruling of 12 May 1998
Lieta C–106/96 Apvienotā Karaliste pret Komisiju uzliek par pienākumu norādīt tiesisko pamatojumu visām budžetā iekļautajām budžeta pozīcijām; tas atgādina par budžeta un tiesību aktu savstarpējo saistību.
UK/Commission C-106/96 imposes the necessity for all budget lines entered in the budget to have a legal basis; it recalls the link between budget and legislation.
Savos secinājumos Tiesa apstiprina likumdošanas un budžeta procedūru neatkarību un vienlaikus stiprina to savstarpējo saistību, lai gan nevienai no tām nevajadzētu iespaidot otru.
In its conclusions, the Court confirms the independence of the legislative and budgetary procedures and at the same time strengthens the link between the two although neither of the two should impose to the other.
Nicas Līgums, kas stājās spēkā 2003. gada februārī, ir paplašinājis koplēmuma procedūras apjomu vairākās jomās (brīvība, tiesiskums un drošība, un ārējie darījumi).
The Nice Treaty, which entered into force on in February 2003, has increased the scope of co-decision in several areas (freedom, justice and security, and external actions).
Nākamajā laikposmā tiks izstrādātas papildu programmas ar daudzgadu komponentēm.
Over the next period, there will be additional programmes with multi-annual envelopes.
Līgums par Konstitūciju Eiropai, kam sākotnēji paredzēts stāties spēkā 2006. gada novembrī, finanšu plānu iekļauj Līgumā (I.55 un III.402 pants), kā akmenī iecērtot ES izdevumu daudzgadu raksturu.
The Constitutional Treaty for Europe, initially due to enter into force in November 2006, incorporates the Financial Perspective into the Treaty (article I.55 and III.402), graving in stone the multi-annual character of EU spending.
Pašreizējais stāvoklis
State of Play
Saskaņā ar 1999. gada 6. maija Iestāžu nolīguma 26. pantu Komisija 2004. gada februārī iesniedza svaigus priekšlikumus jaunam vidēja termiņa finanšu plānam, kam sekoja attiecīgi likumdošanas priekšlikumi.
In accordance with article 26 of the Inter-institutional Agreement of 6 May 1999, the Commission presented fresh proposals for a new medium-term financial perspective in February 2004, followed by the related legislative proposals.
Derētu atcerēties, ka vairums Kopienas daudzgadu programmu beigsies 2006. gada nogalē, kas nozīmē, ka jaunā finanšu plāna kontekstā nāksies atjaunot 90 % tiesību aktu, kuriem ir finansiāla ietekme.
It should be recalled that most of the Community multi-annual programmes terminate at the end of 2006, which implies that 90% of the legislation with financial implications has to be renewed in the context of the new financial perspective.
Komisija likumdošanas priekšlikumus jau ir pieņēmusi un iesniegusi izskatīšanai Eiropas Parlamentam un Padomei.
Legislative proposals have already been adopted by the Commission and submitted to the European Parliament and the Council for examination.
Eiropas Parlaments 2005. gada 8. jūnijā pieņēma nostāju sarunām, balstoties uz ziņojumu, ko sagatavoja Pagaidu komiteja saistībā ar paplašinātās ES politikas uzdevumiem un budžeta līdzekļiem 2007.–2013. gadam ( Böge ziņojums), kurā izklāstīts komitejas priekšlikums izdevumu vispārējam apjomam un tās politiskās prioritātes.
On 8 June 2005, the European Parliament adopted a negotiating position based on the report of the Temporary Committee on Policy Challenges and Budgetary Means of the Enlarged Union 2007-2013 (Böge report), in which it sets up its proposal for the global level of expenditure and its political priorities.
Eiropadomei 2005. gada 16.–17. jūnijā neizdevās vienoties par kopīgu nostāju, kuras pamatā būtu Luksemburgas prezidentūras piedāvātais kompromiss.
On 16-17 June 2005, the European Council did not succeed in agreeing on a common position based on the Luxembourg presidency compromise.
Nozaru komitejas ir sākušas izskatīt likumdošanas priekšlikumus.
The sectoral committees have started to examine the legislative proposals.
Uz šo brīdi 17 priekšlikumi jau ir pieņemti.
At this stage 17 have already been adopted.
Lai veicinātu likumdošanas pilnvaru noteikšanu attiecībā uz jaunajām programmām un līdz brīdim, kad tiks panākta vienošanās par finanšu plānu, saistībā ar attiecīgo procedūru ir veikti pasākumi iestāžu līmenī.
In order to facilitate the conclusion of the legislative authority on the new programmes and until an agreement is reached on the Financial Perspective, actions have been taken on the procedure at institutional level.
Iestāžu šā gada 18. oktobra trialoga laikā tās vienojās par kopīgu deklarāciju ar nosaukumu „Vadlīnijas likumdošanas priekšlikumu izstrādei saistībā ar 2007.–2013. gada daudzgadu finanšu shēmu”.
At the trialogue of 18 October, the institutions have agreed on a joint declaration "Guidelines for legislative proposals related to the 2007-2013 multi-annual financial framework".
Tā ļauj Parlamentam un Padomei pāriet pie tiesību aktu izstrādes, pirms tiek panākta vienošanās par Iestāžu nolīgumu 2007.–2013. gadam.
It allows the EP and Council to proceed to the legislative work pending an agreement on the IIA for the period 2007-2013 as follows:
Tādēļ Parlaments un Padome apņemas rīkoties šādi:
The EP and Council therefore undertake as follows:
14. balstoties katra uz savu nostāju, abas iestādes attiecīgā gadījumā sāks iepriekšējas pārrunas par likumdošanas priekšlikumiem, izņemot pantus, kuri attiecas uz budžetu, finanšu pārskatiem un citiem finanšu noteikumiem, lai panāktu kopēju izpratni;
14. the two Institutions on the basis of their respective position will start, where appropriate, preliminary discussions on the legislative proposals, with the exception of the articles relating to the budget, financial statements, and other financial provisions in view of reaching a common understanding;
15. pēc tam, kad būs panākta vienošanās par Iestāžu nolīgumu, Parlaments un Padome, balstoties uz Komisijas priekšlikumiem, vienosies par atsevišķiem likumdošanas priekšlikumiem, ieskaitot to finansējuma kopapjomu, kurus Parlaments un Padome vēl nav apstiprinājuši, un pāries pie to galīgās pieņemšanas.
15. after agreement on the IIA, the EP and Council, on the basis of proposals from the Commission, will agree on the individual legislative proposals, including their financial envelopes, pending before the EP and Council and proceed to their final adoption.
Eiropadome šā gada 27. oktobra sanāksmē ņēma vērā „Piecus priekšlikumus sarunu atsākšanai”.
At its meeting of 27 October, the European Council took note of the "Five proposals to relaunch negotiations".
Vispārējo lietu padomes šā gada 7. novembra sēdē prezidentūra iesniedza dokumentu, kurā tā pauž viedokli, ka Luksemburgas prezidentūras piedāvātais kompromiss „vēl arvien bauda plašu atbalstu, tuvojoties decembra vienošanās brīdim”, kaut gan padziļināti jāaplūko trīs galvenie jautājumi:
At the General Affairs Council of 7 November, the Presidency presented a document where it considers that the last compromise presented by the Luxembourg Presidency "continues to enjoy widespread support towards the agreement in December", although three key issues have to be deepened:
- ES izdevumu struktūra, konkrēti — līdzekļu piešķiršana no 1.b un 2. izdevumu kategorijas, Pielāgošanās fonds globalizācijai un 2. izdevumu kategorija;
- the structure of EU spending, namely an earmarking from headings 1b and 2, a Globalisation Fund and heading 2
- budžeta modernizācija, jo īpaši pārskatīšanas grafika un apjoma izstrāde;
- modernising the budget notably setting up a timetable and scope for review
- pašu resursi: priekšlikumiem vajadzētu balstīties uz taisnīgas attieksmes principu pret dalībvalstīm ar salīdzināmu pārticības līmeni.
- own resources: proposals should be based on the principle of fair treatment of Member States of comparable levels of prosperity.
Prezidentūra plāno šā gada 15. novembrī iesniegt jaunu priekšlikumu, tajā skaitā tabulu ar skaitļiem, lai to apspriestu Pastāvīgo pārstāvju komitejā ( Coreper ) un Vispārējo lietu padomes šā gada 21. novembra sēdē.
On 15 November, the Presidency foresees to make a new proposal including a table with figures in view of a discussion in Coreper and at the 21 November General Affairs Council.
Šā gada 15.–16. decembrī finanšu plāns būs iekļauts Eiropadomes darba kārtībā iespējamai lēmuma pieņemšanai.
On 15/16 December , the Financial Perspective will be on the agenda of the European Council for a possible decision.