natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Šajā laika posmā Lūgumrakstu komiteja pastāvīgi ir strādājusi, lai stiprinātu tās starpnieka lomu attiecībā uz tiešo sadarbību starp Eiropas pilsoņiem un viņu pārstāvjiem, pielikusi lielākas pūles, lai risinātu neatliekamas pilsoņu problēmas, it īpaši attiecībā uz ES tiesību aktu un politiku piemērošanu.
Through its activity during this period, the Committee on Petitions has constantly worked to reinforce its role as a channel for direct contact between European citizens and their representatives and enhanced its efforts to address citizens' immediate concerns and difficulties encountered, especially in relation to the application of the EU law and policies.
Ir veikti pasākumi, lai uzlabotu procedūras un saīsinātu kavēšanos attiecībā uz lūgumrakstiem.
Efforts have been made to improve the procedures and to shorten the delays in addressing petitions.
2005. gada jūlija vidū uzsāktā datorprogrammas izmantošana ir ievērojami atvieglojusi ar lūgumrakstu saistītās informācijas apriti Eiropas Parlamentā, jo tā ļauj Komitejas locekļiem, viņu palīgiem, kā arī sekretariāta personālam jebkurā laikā piekļūt atsevišķiem lūgumrakstiem un pārbaudīt to statusu.
The circulation of petition-related information within the European Parliament has been considerably facilitated by the launching in mid-July 2005, of the e-Petition software application which allows members of the Committee, their assistants and the secretariat staff to access, at any time, individual petitions and to check their status.
Komitejas sekretariāts un citi iesaistītie dienesti ir ieguldījuši lielas pūles, lai nodrošinātu jauno sistēmu ar vajadzīgajiem datiem darbības uzsākšanai, kā arī regulāri papildinātu datus.
Supplying the new system with the necessary data to make it fully operational as well as the need to permanently update has required a serious effort on the part of the Committee's Secretariat and the other services concerned.
Pašreiz ir uzsākts jauns attīstības posms, kas dos papildu ieguldījumu, vienkāršojot darbplūsmas elementu, kas balstīts pieredzi darbā ar sistēmu.
A new phase is currently being developed which should provide additional benefits while simplifying the work-flow element based upon experience acquired while working with the system.
No otras puses Komiteja ir paplašinājusi, kad vien tas iespējams, savu tradicionālo lomu, kas saistīta ar Eiropas Komisijas uzmanības pievēršanu iesniegtajiem pārkāpumiem, veltot paaugstinātu uzmanību pārraudzības procesam.
On the other hand, the Committee has expanded, where possible, its traditional role of bringing alleged infringements to the attention of the European Commission by paying an increased level of attention to the follow up process.
Šajā sakarā sadarbībai starp Eiropas Komisiju un Eiropas Parlamentu arī turpmāk ir jābūt raksturīgai šī procesa iezīmei, taču to vēl var pilnveidot, it īpaši Komisijai savā gada pārskatā skaidrāk atzīstot lūgumrakstu nozīmi, pirmām kārtām attiecībā uz ES tiesību aktu piemērošanas pārkāpumu atklāšanu.
Cooperation between the European Commission and the European Parliament in this respect remains a fundamental feature of the process but it could be further improved, especially in terms of a clearer recognition being given by the Commission, in its annual report, of the importance of petitions in detecting breaches in the application of EU laws in the first place.
Šāda atzīšana varētu arī pilsoņiem parādīt, ka viņu problēmas tiek risinātas un ka viņu labā darbojas atbildīgās Eiropas līmeņa iestādes, un ka jautājumus, kas izraisa viņu neapmierinātību par neatbilstošiem Eiropas tiesību aktiem vai arī nepareizu tiesību aktu piemērošanu dalībvalstīs pilnvērtīgi risina Eiropas Parlaments.
Such recognition could also demonstrate more clearly to individual citizens that their concerns were being addressed and acted upon by responsible authorities at European level, and that their frustrations related to inadequate EU legislation, or improper application of laws by Member States, were fully taken on board by the European Parliament.
Skaidras procedūras izveide, piešķirot Parlamentam vadošo lomu pārkāpumu tiesvedības uzsākšanā pret dalībvalstīm, būtu nozīmīgs solis pareizā virzienā, un tas tik tiešām varētu kļūt pat par sine qua non , lai viestu pilsoņos uzticību Parlamenta darbībai Eiropas līmenī.
The establishment of a clear procedure creating a Parliamentary role leading to the launching of the infringement procedures against member states would be an important step in the right direction, indeed it may even be a sine qua non for embedding citizens' confidence in parliamentary practice at European level.
Komiteja ir pārliecināta, ka to tiesvedības procedūru rezultātā, kas uzsāktas ar patstāvīgu Eiropas Komisijas lēmumu, vairumam, ja ne visiem, lūgumrakstu iesniedzējiem netiek nodrošināta atbilstoša palīdzība, kas viņiem daudzos gadījumos pienākas.
The Committee is convinced that for the vast majority, if not all petitioners, infringement procedures which are triggered by a discretionary decision of the European Commission fall far short of providing them with the proper redress which they clearly deserve in many cases.
Eiropas pilsoņi arī pieprasa noteikt skaidrākus līdzekļus pirms tiesas izlīguma panākšanai un Lūgumrakstu komiteja šajā sakarā plāno nākt klajā ar priekšlikumiem.
Clearer means of obtaining non-judicial remedies are also required for European citizens and the Petitions Committee is aiming to come forward with proposals in this respect.
ES paplašināšanās, tai pievienojoties desmit jaunām dalībvalstīm, šajā laika periodā ir ievērojami ietekmējusi Komitejas darbu, kā arī Eiropas Parlamenta darbu kopumā.
The enlargement of the EU with ten new member states considerably influenced the work of the Committee throughout this period, as it did for the European Parliament in general.
Tika veikta personāla un materiāltehnisko līdzekļu pielāgošana, dodot iespēju jauno dalībvalstu pilsoņiem pilnvērtīgi un vienlīdzīgi izmantot tiesības iesniegt lūgumrakstus Eiropas Parlamentam.
Adjustments in terms of staff and logistics were done in order to enable citizens in the new member states to fully and equally benefit from their right to petition the European Parliament.
Tomēr svarīgi ir norādīt, ka laika periodā pēc ES paplašināšanās attiecīgi lielāks lūgumrakstu skaits nav saņemts.
However, it is important to note that the period following EU enlargement has not brought a corresponding increase in the number of petitions received.
Saskaņā ar statistikas datiem Polija, Ungārija un Čehija ir bijušas aktīvākās no jaunajām dalībvalstīm attiecībā uz lūgumrakstu iesniegšanu, taču saņemto lūgumrakstu skaits joprojām ir samērā neliels, kas norāda, ka šo valstu pilsoņi vēl ir jāiepazīstina ar viņu tiesībām iesniegt lūgumrakstus Eiropas Parlamentam un ka jāveic vairāk pasākumu gan Eiropas, gan arī valstu līmenī, informējot viņus par šīm tiesībām.
According to statistics, Polish, Hungarian and Czechs were among the most active petitioners from the new member countries, but the number of petitions received remain quite small, indicating that citizens in these states need to become more acquainted with their right to petition the European Parliament and that additional effort should be made both at European and national level to inform them about this right.
Vienlaicīgi ir arī jānorāda, ka no „veco” dalībvalstu pilsoņiem saņemto lūgumrakstu skaits nekādā ziņā nav proporcionāls šo valstu iedzīvotāju skaitam.
At the same time it must be pointed out that even amongst the 'previous' member states, the number of petitions received is in no way proportional to population size.
Atsevišķās dalībvalstīs lūgumrakstu iesniegšana gan no privātpersonām, gan arvien vairāk no pilsoņu apvienībām, bieži vien ir acīmredzami saistīta ar plašākām politikas un kultūras tradīcijām.
Petitioning in some member states, both by individuals and increasingly by citizens' associations is often apparently related to broader based political and cultural traditions.
Piemēram, sīkāk izstrādāti lūgumraksti tiek saņemti no valstīm, kur šī tradīcija ir dziļi iesakņojusies visas valsts līmenī, piemēram, no Spānijas (ar Defensor del Pueblo un reģionālā ombuda starpniecību) vai Vācijas (ar Bundestāga un Landtāga lūgumrakstu komiteju starpniecību), vai arī Grieķijas, nevis Francijas vai Apvienotās Karalistes.
More detailed petitions are received, for example, from countries were the tradition is entrenched nationally, such as in Spain (via the Defensor del Pueblo and regional ombudsmen), or Germany (via the Bundestag and LandTag petitions committees) or Greece, than from France or the UK.
Tiesības iesniegt lūgumrakstus
Right to table petitions
Saskaņā ar EK Līguma 21. un 194. pantu katram ES pilsonim, pastāvīgajam iedzīvotājam, privātpersonai vai juridiskai personai, kas dzīvo vai ir reģistrējusi uzņēmumu kādā dalībvalstī, ir tiesības iesniegt lūgumrakstu Eiropas Parlamentam par jautājumiem, kas ietilps ES darbības jomā.
As enshrined in the EC Treaty under articles 21 and 194, the right to petition enables any European Union citizen, any natural or legal person residing or having its registered office in a Member State to address the European Parliament on matters falling within the EU’s fields of activity.
Lūgumrakstu iesniegšana ir bez jebkādas maksas un lūgumrakstus var sastādīt jebkurā ES oficiālajā valodā.
Tabling petitions is free of any charge to the petitioner and can be done in writing, in any of the EU official languages.
Eiropas Parlamenta Reglamentā šīs tiesības tiek uzsvērtas vēl vairāk, nosakot tās kā saikni starp pilsoņiem un viņu pārstāvjiem ES līmenī, kā arī kā garantētu iespēju veidot un ietekmēt politisko lēmumu pieņemšanas procesu.
The Rules of Procedures of the European Parliament further emphasise this right, conceived as a link between citizens and their representatives at EU level as well as a guarantee of the possibility to shape and influence the political decision-making process.
Šīs garantijas būtība ir plaši atspoguļota Eiropas Parlamenta Reglamentā, kur ir skaidri noteikts, ka lūgumrakstu iesniedzēji var iesniegt lūgumrakstus ne tikai par jautājumiem, kas ir Kopienas kompetencē, bet arī par jautājumiem, kas attiecas uz Eiropas Savienības darbības jomām.
The substance of this guarantee is widely drawn in the Rules of Procedure of the European Parliament, which expressly state that petitions are not restricted to matters related to the Community's competences, but can refer to matters falling within all the fields of activity of the Union.
Laika periodā no 2004. gada jūnija beigām līdz 2005. gada decembra beigām Parlaments saņēma 1609 lūgumrakstus.
Between the end of June 2004 and the end of December 2005, the Parliament received 1609 petitions.
Aptuveni trešdaļa saņemto lūgumrakstu tika atzīti par nepieņemamiem , jo tie skāra jautājumus, kas ir ārpus ES darbības jomas, un nevis tādēļ, ka Komiteja tiem „nepiekrīt”!
Around one third of the petitions received were declared inadmissible , as they fell outside the area of activity of the EU and not because the Committee 'did not agree' with them!
Tāpat būtu lietderīgi arī uzsvērt, ka lūgumraksti tiek atzīti par pieņemamiem, ja tie atbilst Reglamenta 191. panta 1. punktam, un atkal – ne tādēļ, ka Komiteja tiem piekrīt.
In the same way, it may also be helpful to point out that a petition is declared admissible when it is in conformity with the provisions of Rule 191, paragraph 1, and again, not because the Committee agrees with it.
Protams, lūgumraksti ir vērtīgs informācijas avots par Eiropas tiesību aktu piemērošanu, kas bieži vien atklāj īstenošanas procesa nepilnības un problēmas, ko pamanījuši parastie Eiropas pilsoņi.
Of course, petitions represent a valuable source of information concerning the application of the European legislation, often revealing shortcomings and difficulties in the implementation process as perceived by ordinary European citizens.
Tā kā viņu situācija ir visatbilstošākā, lai novērotu Eiropas tiesību aktu piemērošanu valstu līmenī
As they are the best placed to monitor the implementation of the EU legislation at national level, petitions usually provide a reality check tool of the extent to which EU objectives achieve their target.
Daudzos lūgumrakstos, kas saņemti pārskata periodā, pilsoņi ir izteikuši viedokļus vai atzinumus par ES darbībām.
Many of the petitions received during the period of reference expressed citizens' views or opinions about EU activities.
Nepārsteidz, ka saņemti vairāki lūgumraksti saistībā ar jautājumu par ES iespējamo paplašināšanos, pievienojoties Turcijai un Balkānu valstīm; citu lūgumraksti bija par situāciju Tuvajos Austrumos.
Not surprisingly several have been received on the subject of the eventual enlargement of the EU to Turkey and the Balkans; others about the situation in the Middle East.
Kopumā Lūgumrakstu komiteja šādus lūgumrakstus neapspriež, bet pārsūta kompetentām Parlamenta komitejām, kas nodarbojas ar ārlietām, vai arī īpašām delegācijām, kas nodarbojas ar trešo valstu lietām.
By and large, such petitions are not debated in the Petitions Committee itself but forward to Parliament's competent committees dealing with foreign relations, or to specific delegations with third country responsibility.
Ievērojamā daļā lūgumrakstu uzsvērti sarežģījumi saistībā ar spēkā esošo EK direktīvu īstenošanu, it īpaši attiecībā uz dabas aizsardzību, sociālo drošību, diplomu atzīšanu, kā arī citās jomās, kas saistītas ar iekšējā tirgus darbību.
An important number of petitions point to the difficulties related to the implementations of existing EC directives, mostly in the fields of environment, social security, recognition of diplomas, and other aspects related to the functioning of the internal market.
Lūgumraksti parasti atklāj sarežģījumus, ar ko sastopas Eiropas pilsoņi, jautājumos, kas saistīti ar veidu, kā dalībvalstis transponē ES tiesību aktus, taču arī ar ES kompetences kļūdainu interpretāciju.
They usually reveal difficulties encountered by the European citizens in matters related to the way the EU legislation is transposed at national level, but also misinterpretation of the EU responsibilities.
Šādos apstākļos Lūgumrakstu komiteja ir atzinīgi novērtējusi Komisijas iniciatīvu palīdzēt dalībvalstīm transponēt īpaši sarežģītas direktīvas, rīkojot seminārus, kā arī izstrādājot pamatnostādnes un paskaidrojošus tekstus.
Against this background, the Committee on Petitions has welcomed the Commission's initiatives to assist Member States in the transposition of particular difficult Directives, by organising seminars and issuing guidelines and interpretative texts.
Tomēr visām attiecīgajām Eiropas iestādēm un Komisijai ir jāveic papildu pasākumi, jaunus tiesību aktus sagatavojot pilsoņiem saprotamākā veidā, lai palielinātu sabiedrības izpratni par ES nolūkiem un mērķiem.
Nonetheless, additional effort should be made, by all European institutions concerned and the Commission, in particular, on drafting new legislation in a more citizen-friendly manner in order to help increase the public comprehension of the EU aims and objectives.
Statistika, piemēram, tā, kas iekļauta šī ziņojuma pielikumā, kopumā norāda uz pastāvīgu vajadzību palielināt sabiedrības izpratni un labāk informēt Eiropas pilsoņus par ES tiesību aktiem un politikām, kā arī par viņu likumīgajām tiesībām iesniegt lūgumrakstus Eiropas Parlamentam.
Statistics, such as those contained in the annexe to this report, indicate generally a continuous need to raise public awareness and better inform European citizens about EU legislation and policies, as well as about their legitimate right to petition the European Parliament.
Lai šo mērķi sasniegtu, saskaņoti pasākumi ir jāveic gan Eiropas, gan valstu līmenī.
A concerted effort at both European and national level is required in order to reach this objective.
Lūgumrakstu komiteja un Eiropas ombuds
Committee on Petitions and the European Ombudsman
Lūgumrakstu komiteja veic Eiropas ombuda parlamentāro uzraudzību un turpina attīstīt konstruktīvas darba attiecības ar viņa biroju, lai nodrošinātu, ka Eiropas pilsoņu tiesības tiek ievērotas administratīvajā līmenī un ka ES iestādes un struktūras darbojas atbilstoši augstākajiem administrācijas standartiem.
The Committee on Petitions exercises parliamentary oversight of the activities of European Ombudsman and continues to develop a constructive working relation with his office with a view to ensuring that European citizens' rights are respected at administrative level and that the EU institutions and bodies conform to the highest standards of administration.
Viens no galvenajiem gan Komitejas, gan ombuda uzdevumiem ir labāk informēt pilsoņus par šo divu struktūru kompetences atšķirībām.
One major challenge both for the Committee and the Ombudsman is to better inform citizens about the difference in competence of the two bodies.
Ombuds ir atzinis, ka lielākā daļa viņa birojā saņemto sūdzību attiecas uz jautājumiem, kas nav tā kompetences ietvaros, kas savukārt uzliek ombudam par pienākumu šīs lietas pārsūtīt citām, bieži vien valstu atbildīgajām iestādēm vai arī Lūgumrakstu komitejai.
As the Ombudsman has admitted, the vast majority of complaints his office receives cover matters for which it is not competent, which obliges the Ombudsman to forward such matters to other, often national bodies - or to the Petitions Committee itself.
2005. gads ir nozīmīgs gan ar to, ka tajā sākās otrais pašreizējā ombuda P. Nikiforos Diamandouros pilnvaru laiks sakarā ar viņa atkārtotu ievēlēšanu (par ko atbild Lūgumrakstu komiteja), gan ar to, ka septembrī šī institūcija svinēs savu desmito gadadienu.
2005 marked both the beginning of the second mandate of the current Ombudsman, Nikiforos Diamandouros by his re-election (under the responsibility of the Petitions Committee), as well as the tenth anniversary of the establishment of this body.
2005. gada 10. maijā Strasbūrā Lūgumrakstu komiteja iesniedza Eiropas Parlamentam ziņojumu par Eiropas ombuda darbu.
The report on the activity of the European Ombudsman was presented by the Committee on Petitions to the European Parliament on 10 May 2005, in Strasbourg.
Pārskata periodā Eiropas ombuds iesniedza Lūgumrakstu komitejai vairākus īpašus ziņojumus par veikto izmeklēšanu rezultātiem.
In the period under review, European Ombudsman presented to the Petitions Committee a number of special reports, resulting from his own investigations.
Darbs ar tiem turpinās ar mērķi iesniegt ziņojumu plenārsēdē par trim šādiem gadījumiem.
Work is continuing on these with a view to presenting a report to plenary on three of them.
Tie attiecas uz šādiem jautājumiem:
They cover the following subjects;
· Komisijas preses un informācijas sekretāra sūdzība Nr. 1857/2003/GG, par ko Komiteja ir nolēmusi nevis sagatavot ziņojumu, bet gan veikt piezīmes gada ziņojumā par ombuda darbību;
· Complaint 1857/2003/GG by a Commission Press and Information Officer - on which the Committee decided not to draft a report but to comment in the Annual Report on the Ombudsman's activities;
· sūdzība Nr. 2485/2004/GG par rekomendācijām Eiropas Birojam krāpšanas apkarošanai (OLAF), attiecībā uz kuru priekšsēdētāju konference nesniedza atļauju sagatavot ziņojumu, gaidot „uzklausīšanu” ar OLAF ģenerāldirektora un ombuda piedalīšanos;
· Complaint 2485/2004/GG concerning recommendations to the European Anti-Fraud Office (OLAF) - for which authorisation to draw up a report was not granted by the Conference of Presidents pending the organisation of a 'hearing' involving the Director General of OLAF and the Ombudsman;
· sūdzība Nr. 1391/2002/JMA par Eiropas skolu nosodāmo attieksmi, neievērojot sūdzības iesniedzēja meitas speciālās izglītības vajadzības (referents Proinsias de Rossa );
· Complaint 1391/2002/JMA concerning the alleged failure of the European Schools to cater for special educational needs of the complainants' daughter; (Rapporteur, Proinsias de Rossa)
· sūdzība Nr. 2395/2003/GG par to, vai Padomes sanāksmēm jābūt atklātām, tai pildot likumdevēja iestādes pienākumus (referents David Hammerstein );
· Complaint 2395/2003/GG concerning whether the Council should meet publicly when it acts in its legislative capacity; (Rapporteur, David Hammerstein)
Attiecības ar Komisiju
Relations with the Commission
Lūgumrakstu komiteja joprojām paļaujas uz Eiropas Komisijas dienestiem, veicot lielu skaitu pieņemamo lūgumrakstu iepriekšēju izmeklēšanu.
The Committee on Petitions has continued to rely upon the services of the European Commission to conduct the preliminary investigation into a large number of admissible petitions.
Šādas izmeklēšanas, ko Komiteja vēlāk publicē, ir kā paziņojums tās locekļiem, uzsverot it īpaši to, kādā mērā lūgumraksti varētu vai nevarētu atklāt Kopienas tiesību aktu pārkāpumus.
Such investigations are subsequently published by the Committee and serve as notice to members, highlighting in particular the extent to which petitions may or may not bring breaches of Community law to light.
Ņemot vērā, ka lūgumrakstu iesniedzēji bieži pieprasa izskatīt pārkāpumus, ko transponējot un īstenojot ES tiesību aktus pieļauj valstu iestādes, saites starp Komiteju un Eiropas Komisiju joprojām ir svarīgas, mēģinot viņiem palīdzēt .
Considering that petitioners often claim breaches related to the transposition and implementation of EU law by national authorities, relations between the Committee and the European Commission remain fundamental in trying to assist them.
Šo Komisijas iesniegto informāciju daudzos gadījumos papildina Komitejas veiktā izmeklēšana, it īpaši, ja Komiteja uzskata, ka šis jautājums ir prioritārs, kā arī, ja Komitejas sanāksmē jautājuma apspriešana notiek, klātesot lūgumraksta iesniedzējiem un citām ieinteresētajām pusēm.
This information provided by the Commission is supplemented in many cases by the Committee's own investigations, especially when subjects are given higher priority by the Committee and also by the presence of petitioners and other interested parties in the Committee meeting when the issues are debated.
Turklāt, tā kā Komitejas novērtējumi bieži vien ievērojami balstās uz valstu atbildīgo iestāžu sniegto informāciju, Komiteja saskaņā ar Reglamenta 192. panta 3. punktu veic izmeklēšanu, nosūtot komitejas locekļus konstatēt faktus uz vietas, kas ir sevišķi svarīgi, jo bieži vien tiek atklāta papildu informācija, kas norāda uz iespējamiem EK tiesību aktu pārkāpumiem, ko Komisija nav atklājusi. (skatīt tālāk) Tādēļ Komiteja mudina Eiropas Komisiju pieprasīt neatkarīgas izmeklēšanas veikšanu, ja to rezultātā varētu iegūt pierādījumus, kas atļautu šos jautājumus risināt saskaņotākā veidā.
Moreover, as the Commission's assessments often rely heavily on information provided by the national authorities, the Committee's own investigations, through the conduct of fact finding missions, under Rule 192, paragraph 3, for example, prove particularly relevant as complementary data is revealed often pointing out to potential breaches of EC law which the Commission had not uncovered. (see below) The Committee, because of this, has also encouraged the European Commission to demand independent investigations as they may produce further evidence allowing a more balanced approach to certain issues.
Neskatoties uz to, un kaut arī Komisija dažreiz dod diezgan standartizētas un vispārīgas atbildes, sniedzot ļoti noteiktu Komisijas kompetenču un tās rīcības spēju interpretāciju, tās devumu ir augsti novērtējuši visi Komitejas locekļi.
In spite of this and even though occasionally the Commission's answers have proved to be rather standard and general, providing a very strict interpretation of Commission competencies and its capacity to act, their contribution is highly valued by all members of the Committee.