natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(16) Šajā direktīvā termins „audiovizuāls” attiecas uz kustīgiem attēliem ar skaņu vai bez tās, tādējādi ietver mēmās filmas, bet neattiecas uz skaņas pārraidi vai radio pakalpojumiem .
(16) For the purposes of this Directive, the term “audiovisual” refers to moving images with or without sound, so includes silent films but does not cover audio transmission or radio services .
Termins ,,audiovizuālie pakalpojumi“ citos Eiropas un starptautiskos normatīvos aktos, piemēram, PTO klasifikācijas 2.D punktā līdzās televīzijai ietver arī radio.
In other European and international legal acts, such as point 2.D of the WTO services classification list, the term “audiovisual services” covers radio as well as television.
Jānodrošina, lai esošā direktīva neskartu šīs definīcijas un radio arī turpmāk paliktu audiovizuālo pakalpojumu daļa.
It needs to be ensured that this directive does not affect those definitions and also that radio remains covered by the definition of audiovisual services.
16.A APSVĒRUMS (jauns)
RECITAL 16 A (new)
(16a) Audiovizuālo plašsaziņas līdzekļu pakalpojums sastāv no raidījumiem, t.i., noslēgtas kustīgu attēlu secības ar skaņu vai bez tās, par kuriem atbild redakcija un ko pārraida plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu sniedzējs saskaņā ar noteiktu grafiku vai arī iekļauj tos izvēles sarakstā.
(16a) An audiovisual media service consists of programmes, i.e. a discrete succession of moving images with or without sound which are subject to editorial responsibility and are either transmitted by a media service provider in accordance with a set time schedule or arranged in a catalogue.
Jēdziens “raidījums“ raksturo audiovizuālo plašsaziņas līdzekļu pakalpojumus un tādēļ tas jādefinē atsevišķi.
The term “programme” is characteristic of audiovisual media services and therefore requires a separate definition.
(17) Redakcionālās atbildības jēdziens ir būtisks, lai noteiktu informācijas nesēju pakalpojumu sniedzēja nozīmi un tādējādi definētu audiovizuālo informācijas nesēju pakalpojumus.
(17) The notion of editorial responsibility is essential for defining the role of the media service provider and thereby for the definition of audiovisual media services.
Šī direktīva neskar Direktīvā 2000/31/EK noteiktos saistību izņēmumus.
This Directive is without prejudice to the liability exemptions established in Directive 2000/31/EC.
Ar „redakcionālo atbildību” saprot audiovizuālā piedāvājuma satura izvēles un organizēšanas kompetenci, kas balstās uz profesionālismu.
“Editorial responsibility” means responsibility for the selection and organisation, on a professional basis, of the content of an audiovisual offer.
Tā var attiekties uz atsevišķu saturu vai satura kopumu.
This may apply to an individual content or a collection of contents.
Attiecībā uz televīzijas raidījumiem šī redakcijas atbildība skar programmas sastādīšanu un attiecībā uz nelineāriem pakalpojumiem — programmas sarakstu.
Such editorial responsibility applies to the composition of the schedule, in the case of television programmes, or to the programme listing, in the case of non-linear services.
Redakcionālās atbildības kritērija skaidrojums.
Clarifies the criterion of editorial responsibility.
(17.a) Tikai tehniska audiovizuālo plašsaziņas līdzekļu pakalpojuma sniegšana, vai nu zemes apraidē vai ar satelītu, nevar būt par pamatu, lai kļūtu par plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu sniedzēju šīs direktīvas izpratnē; tas pats princips attiecas arī uz gadījumiem, ja ir veikta satura izvēle un ja trešā persona, kas ir dalībvalsts jurisdikcijā, nepārprotami ir redakcionāli atbildīga.
(17a) The mere technical delivery, by terrestrial means or by satellite, of an audiovisual media service does not in itself confer the status of a media service provider within the meaning of this Directive; the same principle applies where a selection decision is made, provided that a third party under the jurisdiction of a Member State clearly bears that editorial responsibility.
Ir jānovērš iespējamā direktīvas apiešana, kad redakcionālo atbildību varētu viegli pārnest ārpus ES, tā ka direktīvu vairs nevarētu piemērot.
It is necessary to prevent the creation of a kind of "loophole", whereby editorial responsibility could easily be exported outside the EU, with the possible effect that the Directive would no longer apply.
Sk. arī grozījumu 1. panta 2. punktam.
See also amendment for Article 1 paragraph 2
17.B APSVĒRUMS (jauns)
RECITAL 17 B (new)
(17.b) Audiovizuālo plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu definīcijā noteiktos kritērijus jāīsteno vienlaicīgi, kā paredz šīs direktīvas 1. panta a) apakšpunkts un plašāk skaidro šīs direktīvas (13) un (17) ievilkums.
(17b) The criteria laid down in the definition of audiovisual media services, as set out in Article 1(a) of this Directive and expanded in Recitals 13 to 17 of this Directive, must be fulfilled simultaneously.
Ir svarīgi norādīt un uzsvērt, ka kritēriji, uz kuriem Komisija norāda (13) un (17) apsvērumā, ir jāpilda vienlaicīgi.
It is important to point out and emphasise that the criteria presented by the Commission in recitals 13 to 17 have to be fulfilled simultaneously
(18) Papildus reklāmai un televeikalam ir ieviesta plašāka audiovizuāla komerciālā paziņojuma definīcija.
(18) In addition to advertising and teleshopping, the wider definition of audiovisual commercial communication is introduced.
Tajā ietverti kustīgi attēli ar skaņu vai bez tās, kas pavada audiovizuālo informācijas nesēju pakalpojumus un ir paredzēti, lai tieši vai netieši veicinātu preces, pakalpojumus vai tēlu, vai fizisku, vai juridisku vienību, kas veic saimniecisko darbību, un tādēļ neietver sabiedrisko pakalpojumu paziņojumus un bezmaksas raidījumus, kuros aicina uz labdarību.
It comprises moving images with or without sound which accompany audiovisual media services and are designed to promote, directly or indirectly, the goods, services or image or a natural or legal entity pursuing an economic activity and therefore it does not include public service announcements and charity appeals broadcast free of charge.
Tajā ietverti attēli ar skaņu vai bez tās, kurus pārraida kā daļu no audiovizuālo plašsaziņas līdzekļu pakalpojuma un kuri veido programmu daļa vai to papildina, un kuri ir paredzēti, lai tieši vai netieši veicinātu preces, pakalpojumus vai tēlu, vai fizisku, vai juridisku vienību, kas veic saimniecisko darbību, un tādēļ neietver sabiedrisko pakalpojumu paziņojumus un bezmaksas raidījumus, kuros aicina uz labdarību.
It comprises images with or without sound which are transmitted as part of an audiovisual media service and form part of or accompany programmes and are designed to promote, directly or indirectly, the goods, services or image or a natural or legal entity pursuing an economic activity and therefore it does not include public service announcements and charity appeals broadcast free of charge.
Formulējums precīzāk atspoguļo dažādus reklāmas veidus.
This wording more closely reflects the various types of advertising.
(19) Izcelsmes valsts princips saglabājas šīs direktīvas galvenā daļa, jo tā ir būtiska iekšējā tirgus radīšanā.
(19) The country of origin principle remains the core of this Directive, as it is essential for the creation of an internal market.
Tādējādi šis princips ir jāpiemēro visiem audiovizuālo informācijas nesēju pakalpojumiem, lai nodrošinātu juridisko noteiktību informācijas nesēju pakalpojumu sniedzējiem kā svarīgu pamatu jauniem uzņēmējdarbības modeļiem un šo pakalpojumu izvēršanā.
This principle must therefore be applied to all audiovisual media services in order to ensure legal certainty for media service providers as the necessary basis for new business models and the deployment of these services.
Tas ir arī būtiski, lai nodrošinātu brīvu informācijas un audiovizuālo programmu plūsmu iekšējā tirgū.
It is also essential in order to ensure the free flow of information and audiovisual programmes in the internal market.
(19) Izcelsmes valsts princips saglabājas šīs direktīvas galvenā daļa, jo tas ir būtisks iekšējā tirgus radīšanā.
(19) The country of origin principle remains the core of this Directive, as it is essential for the creation of an internal market.
Šī principa īstenošanā nedrīkst neņemt vērā atsauci uz pakalpojuma ienākumu izcelsmes kritērijiem, lai nodrošinātu taisnīgas konkurences apstākļus.
The application of this principle cannot exclude a reference to the criteria of the origin of the resources of a service with a view to ensuring the conditions for fair competition .
Direktīvas priekšlikuma pamatā ir izcelsmes valsts princips.
The country of origin principle is fundamental to the proposed Directive.
Dalībvalstīm jāspēj audiovizuālo plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu sniedzējiem, kas atrodas to jurisdikcijā, piemērot stingrākus noteikumus direktīvas regulētajās jomās.
Member States must be able to apply stricter rules in the fields coordinated by the Directive to audiovisual media service providers under their jurisdiction.
Eiropas Kopienu Tiesas tiesu prakses kodifikācija un jauna kritērija ieviešana, kas balstās uz pakalpojuma līdzekļu izcelsmi, līdz ar efektīvāku procedūru ir piemērots risinājums, kurā ir ņemtas vērā dalībvalstu bažas, neapstrīdot izcelsmes valsts principu.
The codification of Court of Justice case-law and the introduction of new criteria based on the origin of a service’s resources, combined with a more efficient procedure, offers an appropriate solution which takes account of Member States’ concerns without calling into question the country of origin principle.
(19.a) Lai veicinātu spēcīgu, konkurētspējīgu un integrētu Eiropas audiovizuālo nozari un visā Eiropas Savienībā palielinātu plašsaziņas līdzekļu plurālismu, joprojām ir svarīgi, lai jebkurš audiovizuālo plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu sniedzējs būtu tikai vienas dalībvalsts jurisdikcijā un lai infomācijas plurālisms joprojām būtu Eiropas Savienības pamatprincips.
(19a) To promote a strong, competitive and integrated European audiovisual industry and enhance media pluralism throughout the European Union, it remains essential that only one Member State should have jurisdiction over an audiovisual media service provider and that pluralism of information should be a fundamental principle of the European Union.
19.B APSVĒRUMS (jauns)
RECITAL 19 B (new)
(19.b) Tāpēc ir būtiski dalībvalstīs aizkavēt dominējošu stāvokļu rašanos, kas izraisītu plurālisma mazināšanos un plašsaziņas līdzekļu brīvības ierobežošanu, arī informācijas nozarē kopumā, piemēram, veicot pasākumus, lai nodrošinātu nediskriminējošu piekļuvi audiovizuālo plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu piedāvājumiem sabiedrības interesēs (piemēram, izmantojot noteikumus, kas jāievēro).
(19b) It is ther e fore essential that the Member States pr e vent the emergence of dominant pos i tions that would lead to a limit a tion of pluralism and r e strictions on fre e dom of media info r mation as well as on the information se c tor as a wh o le, for instance by taking mea s ures to secure non-discriminatory access to audi o visual media service offe r ings in the public inte r est, e.g. through must-carry rules.
(20) Tehnoloģiju attīstība, jo īpaši attiecībā uz ciparu satelītu programmām, nozīmē, ka ir jāpielāgo papildu kritēriji, lai nodrošinātu piemērotu regulējumu un efektīvu īstenošanu un piešķirtu dalībniekiem faktiskas tiesības noteikt audiovizuāla satura pakalpojuma saturu.
(20) Technological developments, especially with regard to digital satellite programmes, mean that subsidiary criteria need to be adapted in order to ensure suitable regulation and effective implementation and to give players genuine power over the content of an audiovisual content service.
(20) Tehnoloģiju attīstība, jo īpaši attiecībā uz ciparu satelītu programmām, nozīmē, ka ir jāpielāgo papildu kritēriji, lai nodrošinātu piemērotu regulējumu un efektīvu īstenošanu un piešķirtu dalībniekiem faktiskas tiesības noteikt audiovizuāla plašsaziņas līdzekļu pakalpojuma saturu.
(20) Technological developments, especially with regard to digital satellite programmes, mean that subsidiary criteria need to be adapted in order to ensure suitable regulation and effective implementation and to give players genuine power over the content of an audiovisual media service.
Redakcionālas skaidrības labad.
Editorial clarification.
(23) Dalībvalstīm jāspēj brīvi piemērot stingrākus noteikumus šīs direktīvas koordinētajās jomās attiecībā uz to jurisdikcijā esošiem informācijas nesēju pakalpojumu sniedzējiem.
(23) Member States must be able to apply stricter rules in the fields coordinated by this Directive to media service providers under their jurisdiction.
Lai nodrošinātu, ka šādi noteikumi netiek apieti, Eiropas Kopienu Tiesas tiesu prakses kodifikācija apvienojumā ar efektīvāku procedūru ir piemērots risinājums, par ko ņem vērā dalībvalstu intereses, neapšaubot izcelsmes valsts principa atbilstošu piemērošanu.
To ensure that such rules are not circumvented, the codification of the case law of the European Court of Justice, combined with a more efficient procedure, is an appropriate solution that takes account of Member State concerns without calling into question the proper application of the country of origin principle.
(23) Dalībvalstīm jāspēj brīvi piemērot stingrākus noteikumus šīs direktīvas koordinētajās jomās attiecībā uz to jurisdikcijā esošiem plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu sniedzējiem, raugoties, lai šie noteikumi atbilstu Kopienas konkurences tiesībām.
(23) Member States must be able to apply stricter rules in the fields coordinated by this Directive to media service providers under their jurisdiction , while ensuring that those rules are consistent with Community competition law .
Dalībvalstu iespēja veikt speciālus pasākumus šīs direktīvas ietvaros nedrīkst novest pie konkurences tiesību pamatnoteikumu pārkāpumiem.
Allowing Member States the possibility to apply specific measures in the context of this Directive must not lead to infringement of the basic rules of competition law.
(23.a) Lai dalībvalsts katrā gadījumā atsevišķi varētu pierādīt, ka citā dalībvalstī dibināts plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu sniedzējs apiet tās noteikumus, pirmā dalībvalsts var atsaukties uz tādiem rādītājiem kā reklāmas izcelsme un/vai ienākumi no abonēšanas maksas, galvenā programmas valoda vai programmu vai komerciālu paziņojumu izmantošana, kas īpaši paredzēti tās dalībvalsts auditorijai, kurā tos pārraida.
(23a) In order for a Member State to prove on a case-by-case basis that a media service provider established in another Member State is circumventing its rules, that Member State may cite indicators such as the origin of the advertising and/or subscription revenues, the main language of the service or the existence of programmes or commercial communications targeted specifically at the public in the Member State where they are received.
(Atbilst 3. panta 1. b punktam)
(Corresponding to Article 3 point 1b)
(24) Saskaņā ar šo direktīvu neatkarīgi no izcelsmes valsts principa piemērošanas dalībvalstis var turpināt to pasākumu veikšanu, kas ierobežo televīzijas raidījumu veidošanas un apraides kustības brīvību, bet tikai saskaņā ar konkrētiem nosacījumiem, kas uzskaitīti šīs direktīvas 2.a punktā, un saskaņā ar šajā direktīvā noteikto procedūru.
(24) Under this Directive, notwithstanding the application of the country of origin principle, Member States may still take measures that restrict the freedom of movement of television broadcasting, but only under certain conditions listed in Article 2a of this Directive and following the procedure laid down in this Directive.
Tomēr Eiropas Kopienu Tiesa ir konsekventi uzsvērusi, ka jebkurš ierobežojums brīvi sniegt pakalpojumus, piemēram, jebkura atkāpe no Līguma pamatprincipa, ir jāinterpretē attiecīgi.
However, the European Court of Justice has consistently held that any restriction of the freedom to provide services, such as any derogation from a fundamental principle of the Treaty, must be interpreted restrictively.
(24) Saskaņā ar šo direktīvu, neatkarīgi no izcelsmes valsts principa piemērošanas dalībvalstis var turpināt to pasākumu veikšanu, kas ierobežo televīzijas apraides vai nelineāro audivozuālo plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu aprites brīvību, bet tikai saskaņā ar konkrētiem nosacījumiem, kas uzskaitīti šīs direktīvas 2.a punktā, un saskaņā ar šajā direktīvā noteikto procedūru.
(24) Under this Directive, notwithstanding the application of the country of origin principle, Member States may still take measures that restrict the freedom of movement of television broadcasting or non-linear audiovisual media services , but only under certain conditions listed in Article 2a of this Directive and following the procedure laid down in this Directive.
Tomēr Eiropas Kopienu Tiesa ir konsekventi uzsvērusi, ka jebkurš ierobežojums brīvi sniegt pakalpojumus, piemēram, jebkura atkāpe no Līguma pamatprincipa, ir jāinterpretē attiecīgi , īpašu uzmanību pievēršot nepilngadīgo un veselības aizsardzībai, un nekādā gadījumā nav pieļaujama ideju vai uzskatu iepriekšēja kontrole.
However, the European Court of Justice has consistently held that any restriction of the freedom to provide services, such as any derogation from a fundamental principle of the Treaty, must be interpreted restrictively, with particular reference to the protection of minors and health and provided always that the ex ante control of ideas or opinions is not be permitted under any circumstances.
Attiecībā uz nelineārajiem audiovizuālajiem pakalpojumiem iespēja veikt pasākumus saskaņā ar šīs direktīvas 2.a pantu aizstāj iespējamos pasākumus, ko attiecīgās dalībvalstis līdz šim varēja veikt, kā noteikts Direktīvas 2000/31/EK 3. panta 4. punktā un 12. panta 3. punktā attiecībā uz jomu, ko regulē šīs direktīvas 3.d un 3.e pants.
With respect to non-linear audiovisual services, the possibility of taking measures under Article 2a of this Directive replaces the possible measures which could have hitherto been taken by the Member State concerned as set out in Article 3(4) and/or Article 12 (3) of Directive 2000/31/EC within the area coordinated by Articles 3d and 3e of this Directive.
(25) Komisijas paziņojumā Padomei un Eiropas Parlamentam „Labāks regulējums izaugsmei un darbavietām Eiropas Savienībā” uzsvērta piemērotas reglamentējošās pieejas rūpīgas analīzes nozīme, jo īpaši attiecībā uz to, vai tiesību akti ir lietderīgi attiecīgajā nozarē un problēmas risināšanā, vai arī jāņem vērā tādas alternatīvas kā kopregulējums vai pašregulējums.
(25) In its Communication to the Council and the European Parliament on Better Regulation for Growth and Jobs in the European Union the Commission stressed that a careful analysis on the appropriate regulatory approach, in particular whether legislation is preferable for the relevant sector and problem, or whether alternatives such as co-regulation or self regulation should be considered.
Kopregulējumam un pašregulējumam Iestāžu nolīgumā par tiesību aktu labāku izstrādi 1 ir sniegtas saskaņotas definīcijas, kritēriji un kārtība.
For co-regulation and self-regulation, the Interinstitutional Agreement on Better Law-making 1 provides agreed definitions, criteria and procedures.
Pieredze rāda, ka kopregulēšanas un pašregulēšanas līdzekļiem, kas īstenoti saskaņā ar dalībvalstu dažādajām tiesību tradīcijām, var būt svarīga nozīme, nodrošinot augsta līmeņa patērētāju aizsardzību.
Experience showed that co- and self-regulation instruments implemented in accordance with different legal traditions of Member States can play an important role in delivering a high level of consumer protection.
Tomēr pieredze rāda, ka gan kopregulēšanas, gan pašregulēšanas līdzekļiem, kas īstenoti saskaņā ar dalībvalstu dažādajām tiesību tradīcijām, var būt svarīga nozīme, nodrošinot augsta līmeņa patērētāju aizsardzību.
Furthermore, experience showed that both co- and self-regulation instruments implemented in accordance with different legal traditions of Member States can play an important role in delivering a high level of consumer protection.
Pasākumi, kuru mērķis ir īstenot sabiedrības intereses jauno plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu nozarē būs efektīvāki, ja pakalpojumu sniedzēji paši aktīvi atbalstīs tos.
Measures aimed at achieving public interest objectives in the emerging audiovisual media services sector will be more effective if they are taken with the active support of the service providers themselves.
Tā pašregulējums ir brīvprātīgas iniciatīvas veids, kas uzņēmējiem, sociālajiem partneriem, nevalstiskām organizācijām vai apvienībām dod pašiem iespēju pieņemt savām vajadzībām kopējas vadlīnijas.
Thus self regulation constitutes a type of voluntary initiative, which enables the economic operators, social partners, non-governmental organisations or associations to adopt common guidelines amongst themselves and for themselves.
Dalībvalstīm saskaņā ar to atšķirīgām tiesību tradīcijām jāatzīst iedarbīgā loma, kas var būt pašregulējumam kā tiesību aktu un esošo juridisko un/vai administratīvo mehānismu papildinājumam, un tā noderīgo ieguldījumu šīs direktīvas mērķu sasniegšanā.
Member States should, in accordance with their different legal traditions, recognise the effective role which effective self-regulation can play as a complement to the legislation and judicial and/or administrative mechanisms in place and its useful contribution to the achievement of the objectives of this Directive.
Kaut arī pašregulējums varētu būt papildu metode, lai īstenotu šīs direktīvas atsevišķus noteikumus, tā tomēr nevar pilnībā aizstāt dalībvalstu likumdevēju pienākumus.
However, w hile self-regulation might be a complementary method of implementing certain provisions of this Directive, it cannot constitute a substitute for the obligation of the national legislator.
Kopregulēšana minimālajā veidā rada nepieciešamo juridisko saikni starp pašregulēšanu un valsts līmeņa likumdevēju saskaņā ar dalībvalstu tiesību tradīcijām.
Co-regulation gives, in its minimal form, a "legal link" between self-regulation and the national legislator in accordance with the legal traditions of the Member States.
25.A APSVĒRUMS (jauns)
RECITAL 25 A (new)
(25.a) Kopregulēšanas vispārējais jēdziens ietver normatīvos instrumentus, kas balstās uz valsts iestāžu un pašregulēšanas iestāžu sadarbību un kuriem dalībvalstīs ir ļoti dažādi nosaukumi un uzbūve.
(25a) The generic term “co-regulation” covers regulatory instruments which are based on cooperation between State bodies and self-regulating bodies, and vary widely in terms of their designations and structures at national level.
Šo instrumentu konkrētā izveide notiek, vadoties pēc dalībvalstu specifiskajām plašsaziņas līdzekļu reglamentēšanas tradīcijām.
The actual form which such instruments take reflects the specific tradition of media regulation in the individual Member States.
Kopējs kopregulēšanas sistēmām ir tas, ka tās īsteno pavisam jaunus valstiskus uzdevumus un mērķus sadarbībā ar regulēšanā ieinteresētām personām.
What co-regulation systems have in common is that tasks and objectives which were originally the preserve of the State are achieved in cooperation with the players affected by regulation.
Atsaucoties uz valsts uzdevumu vai pilnvarām, ieinteresētajām personām pašām jānodrošina regulēšanas mērķa sasniegšana.
Designated or authorised by the State, it is for the participants themselves to guarantee the achievement of the regulatory objective.
Visam pamatā vienmēr ir valsts tiesiskais regulējums, kurā ir noteikumi attiecībā uz saturu, organizēšanu un procedūru.
In every case the systems are founded on a State legal framework which lays down instructions as to content, organisation and procedures.
Balstoties uz to, ieinteresētās personas izstrādā papildu kritērijus, noteikumus un līdzekļus, kurus tās pašas arī uzrauga.
On this basis, the interested parties create further criteria, rules and instruments, compliance with which they themselves monitor.
Ar šādi definētas pašregulēšanas formas palīdzību tieši administratīvajā darbā var izmantot speciālās zināšanas un izvairīties no birokrātiskām procedūrām.
Self-regulation as thus defined enables specialist knowledge to be exploited directly for administrative tasks, and bureaucratic procedures to be avoided.