natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tā kā Parlamenta priekšsēdētājs uzskatīja, ka Itālijas tiesas pieprasījums bija valsts iestādes prasība 7. panta 13. punkta nozīmē, viņš uzsāka procedūru par A. Mussolini imunitātes aizsardzību, kā noteikts iepriekšminētajos pantos, un par pieprasījumu paziņoja Parlamenta plenārsēdē.
As the President of Parliament considered that the request of the Italian court amounted to an inquiry made by a national authority within the meaning of Rule 7(13), he opened the procedure for consultation on Ms Mussolini's immunity, as laid down in the above-mentioned Rules, and the request was announced in Parliament.
Tādējādi ir izpildītas oficiālās prasības, lai jautājumu nodotu izskatīšanai Juridiskajā komitejā.
The formal requirements have therefore been met for the matter to be referred to the Committee on Legal Affairs.
Protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās 9. un 10. pants
Articles 9 and 10 of the Protocol on the privileges and immunities of the European
a) sava valstī — imunitāte, ko piešķir attiecīgās valsts parlamenta locekļiem;
a) in the territory of their own State, the immunities accorded to members of their parliament;
Ja Eiropas Parlamenta locekli aiztur pārkāpuma izdarīšanas laikā, viņš nevar atsaukties uz imunitāti, un tā neliedz Eiropas Parlamentam izmantot tiesības kādam no tā locekļiem atņemt imunitāti. ”
Immunity cannot be claimed when a Member is found in the act of committing an offence and shall not prevent the European Parliament from exercising its right to waive the immunity of one of its Members.
Protams, šie divi noteikumi ir savstarpēji izslēdzoši.
Of course, these two provisions are mutually exclusive.
Tā kā Eiropas Parlamenta deputāte, iespējams, ir izteikusi aizskarošu viedokli, tikai Protokola 9. panta piemērošana ir pašsaprotama.
As allegedly defamatory opinions expressed by a Member of the European Parliament are involved, the applicability of Article 9 alone of the Protocol is self-explanatory.
Itālijas tiesa nolēma apspriesties ar Eiropas Parlamentu, ievērojot 3. pantu 2003. gada 20. jūnija likumā Nr. 140.
The Italian court decided to consult the European Parliament pursuant to Article 3 of Law No. 140 of 20 June 2003.
Minētajā likuma pantā pamatā ir noteikts, ka tad, ja civillietu vai krimināllietu tiesas tiesnesis nolemj nepieņemt aizstāvības iebildumus, kuru pamatā ir parlamentārā imunitāte, tiesnesim ir jāsaņem attiecīgā parlamenta lēmums — vai jāpieprasa attiecīga lēmuma pieņemšana, ja lēmuma nav, — par to, vai uz parlamenta locekļa izteikumiem, kurus prasītājs vai prokurors uzskata par godu aizskarošiem, attiecas parlamentārā imunitāte.
The latter basically provides that where a judge in a civil or criminal court does not decide to accept a plea made by the defence on the grounds of parliamentary immunity, he or she must obtain - or, if it does not already exist, request - the relevant Chamber's decision as to whether the remarks made by the Member, which the plaintiff or the Prosecutors' office alleges were defamatory, are covered by parliamentary immunity.
Šis noteikums burtiski attiecas uz valsts parlamenta deputātu imunitāti Itālijas Konstitūcijas 68. panta pirmās daļas nozīmē, kas izteikta šādā redakcijā:
That provision literally refers to the parliamentary immunity of Members of the national Parliament within the meaning of Article 68, first subparagraph, of the Italian Constitution, which reads as follows:
„ 68. panta pirmā daļa
Article 68, first subparagraph
Parlamenta deputātiem nedrīkst pieprasīt paskaidrojumus par viedokli, ko viņi pauduši, vai balsojumu, ko viņi veikuši, pildot pienākumus. ”
Members of Parliament may not be required to give account of any opinions expressed or votes cast in the exercise of their functions.
Itālijas tiesa ņēma vērā Itālijas Konstitūcijas 68. pantu, kā arī likumu Nr. 140/2003, jo „noteikumi par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās (EK līgumam un Euratom līgumam pievienotā 1965. gada 8. aprīļa Protokola (Nr. 36) 10. pants) attiecībā uz faktiem un tiesvedību saistībā ar deputātu izcelsmes valsti Eiropas Parlamenta deputātiem piešķir to pašu imunitāti, kāda ir attiecīgās izcelsmes valsts parlamenta deputātiem” un „attiecīgie noteikumi ir saistīti ar Konstitūcijas 68. pantu gan pēc būtības, gan procesuālā ziņā” .
The Italian Court considered Article 68 of the Italian Constitution as well as law 140/2003 because "the rules on the privileges and immunities of the European Community (Article 10 of Protocol 34 annexed to the Treaty of 8 April 1965) give Members of the European Parliament, in respect of facts and proceedings relating to the Members’ home state, the same immunity as that enjoyed by Members of the Parliament of their home country" and "the provisions in question refer back to Article 68 of the Constitution in both substantive and procedural terms" .
Tā kā šajā gadījumā A. Mussolini ir Eiropas Parlamenta, nevis valsts parlamenta deputāte, tiesa pareizi uzskatīja, ka attiecīgais lēmums ir Eiropas Parlamenta kompetencē.
In this case, as Ms Mussolini is a Member of the European Parliament rather than the national parliament, the court correctly considered that the decision in question falls to the European Parliament.
Protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās 9. pantā ir noteikts, ka attiecībā uz Eiropas Parlamenta deputātiem nevar uzsākt tiesvedību „sakarā ar viedokli, ko viņi pauduši, [..] pildot pienākumus” .
Article 9 of the Protocol on privileges and immunities provides that Members of the European Parliament have absolute immunity from legal proceedings "in respect of opinions expressed ... in the performance of their duties" .
Patiesībā savos izteikumos, par kuriem ziņoja plašsaziņas līdzekļi, A. Mussolini tikai komentēja atklātībā zināmus Eiropas līmeņa politikai nozīmīgus faktus, jo tie bija tieši saistīti ar vēlētāju tiesībām uz godīgu sāncensību vēlēšanās un vēlētāju interesēs pienācīgi nodrošinātu atļauju tajās piedalīties visiem kandidātiem.
As a matter of fact, in her statements as reported by the press, Ms Mussolini merely commented on facts in the public domain which had a European political dimension as they were directly linked to the voters' right to a fair electoral competition and their interest in having all candidates duly admitted to it.
Lai gan Itālijas pašvaldības vēlēšanas ir tikai vietēja mēroga, plašākā nozīmē šādu tiesību izmantošana attiecas uz katru Eiropas pilsoni, jo tā ir īpaša pamattiesību un pamatbrīvību izpausme, ko nodrošina Līguma par Eiropas Savienību 6. pants.
In spite of the merely local scope of the Italian administrative elections, the widest exercise of such a right concerned every European citizen as it was a particular expression of the general and fundamental freedoms as guaranteed by Article 6 of the TEU.
Šādi rīkojoties, Alessandra Mussolini pildīja Parlamenta deputātes pienākumu, paužot saviem vēlētājiem viedokli par sabiedrībai nozīmīgu jautājumu.
In so doing, she was carrying out her duty as a Member of Parliament in expressing her opinion on a matter of public interest to her constituents.
Turklāt tas, ka viņas apgalvojumi attiecās uz politiķa un valsts amatpersonas uzvedību, šos izteikumus iekļauj likumīgu politisku debašu sfērā.
Moreover, the fact that the subject of her statements was the behaviour of a politician and the holder of a public office brings them within the realm of legitimate political debate.
No otras puses, centieni traucēt Parlamenta deputātiem izteikt savu viedokli par sabiedrības likumīgu interešu jautājumiem un vēlme uzsākt tiesvedību ir demokrātiskā sabiedrībā nepieņemami, jo šādi acīmredzami tiek pārkāpts Protokola 9. pants, kura mērķis ir aizsargāt Parlamenta deputātu vārda brīvību, pildot pienākumus Parlamenta kā Kopienu iestādes interesēs.
On the other hand, to seek to gag Members of Parliament from expressing their opinions on matters of legitimate public interest and concern by bringing legal proceedings is unacceptable in a democratic society and manifestly in breach of Article 9 of the Protocol, which is intended to protect Members' freedom of expression in the performance of their duties in the interests of Parliament as an Institution.
Pamatojoties uz iepriekšminētajiem apsvērumiem, Juridiskā komiteja uzskata, ka parlamentārā imunitāte 1965. gada 8. aprīļa Protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās 9. un 10. panta nozīmē un Itālijas Republikas Konstitūcijas 68. panta nozīmē, ciktāl tas ir piemērojams, pilnībā attiecas uz Alessandra Mussolini izteiktajiem apgalvojumiem, un tāpēc nolemj aizstāvēt viņas imunitāti un privilēģijas saistībā ar tiesvedību civillietā Nr.
On the basis of the above considerations, the Committee on Legal Affairs considers that parliamentary immunity within the meaning of Articles 9 and 10 of the Protocol of 8 April 1965 on the Privileges and Immunities of the European Communities and, insofar as it is applicable, of Article 68 of the Italian Constitution fully covers the statements made by Ms Alessandra Mussolini and therefore decides to defend her immunity and privileges in civil proceedings No.
Pieprasījums sniegt konsultāciju attiecībā uz Alessandra Mussolini imunitāti un privilēģijām
Request for consultation on the immunity and privileges of Alessandra Mussolini
Pieprasījums aizstāvēt imunitāti Nosūtīja* Pieprasījuma datums Datums, kad paziņoja plenārsēdē * Informācija pieejama tikai vienā valodā
Request for defence of immunity from* Date of request Date announced in plenary *In one language only
Romas Tiesa 24.7.2006 16.11.2006
District Court of Rome 24.7.2006 16.11.2006
– ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Eiropas Parlamentam un Padomei ( COM(2007)0091 ),
– having regard to the Commission proposal to the European Parliament and the Council ( COM(2007)0091 ),
– ņemot vērā EK līguma 251. panta 2. punktu un 44. panta 2. punkta g) apakšpunktu, saskaņā ar kuriem Komisija tam iesniedz priekšlikumu ( C6‑0082/2007 ),
– having regard to Article 251(2) and Article 44(2)(g) of the EC Treaty, pursuant to which the Commission submitted the proposal to Parliament ( C6‑0082/2007 ),
– ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu ( A6‑0252/2007 ),
– having regard to the report of the Committee on Legal Affairs ( A6‑0252/2007 ),
(2) Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Direktīvā 2005/56/EK par kapitālsabiedrību pārrobežu apvienošanu noteikts atbrīvojums no pienākuma, lai neatkarīgs eksperts pārbaudītu apvienošanās noteikumu projektu un sagatavotu ziņojumu, ja visi akcionāri ir vienojušies, ka šāds ziņojums nav vajadzīgs.
(2) Directive 2005/56/EC of the European Parliament and of the Council of 26 October 2005 on cross-border mergers of limited liability companies provides for an exemption from the obligation to have the draft terms of merger examined by an independent expert and to have a report established by that expert, if all the shareholders agree that such a report is not needed.
(2) Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Direktīvā 2005/56/EK par kapitālsabiedrību pārrobežu apvienošanu noteikts atbrīvojums no pienākuma, lai neatkarīgs eksperts pārbaudītu apvienošanās noteikumu projektu un sagatavotu akcionāriem ziņojumu, ja visi akcionāri ir vienojušies, ka šāds ziņojums nav vajadzīgs.
(2) Directive 2005/56/EC of the European Parliament and of the Council of 26 October 2005 on cross-border mergers of limited liability companies provides for an exemption from the obligation to have the draft terms of merger examined by an independent expert and to have a report established by that expert for the shareholders , if all the shareholders agree that such a report is not needed.
(4) Nav pamata pieprasīt, lai šādu pārbaudi veiktu neatkarīgs eksperts, ja visi akcionāri vienojas, ka bez tā var iztikt.
(4) There is no reason to require such an examination by an independent expert if all the shareholders agree that it may be dispensed with.
(4) Nav pamata pieprasīt, lai šādu pārbaudi akcionāriem veiktu neatkarīgs eksperts, ja visi akcionāri vienojas, ka bez tā var iztikt.
(4) There is no reason to require such an examination by an independent expert for the shareholders if all the shareholders agree that it may be dispensed with.
Jebkādas Direktīvas 78/855/EEK un Direktīvas 82/891/EEK izmaiņas, kas atļauj šādu akcionāru vienošanos, nedrīkst ierobežot sistēmas, kuras dalībvalstīm saskaņā ar šīm direktīvām jāizveido, lai aizsargātu iesaistīto uzņēmumu kreditoru intereses, kā arī nedrīkst ierobežot noteikumus, kuru mērķis ir nodrošināt informācijas sniegšanu iesaistīto uzņēmumu darbiniekiem.
Any modification of Directives 78/855/EEC and 82/891/EEC allowing such agreement by shareholders should be without prejudice to the systems of protection of the interests of creditors of the companies involved, to be established by Member States in accordance with those Directives, as well as to any rules aimed at ensuring the provision of information to the employees of the companies involved.
Šis grozījums ņem vērā ECON atzinumu (vēstule 12.06.2007., Geda atsauces numurs 309925).
The Amendment takes on board the ECON opinion (by letter of 12.06.2007, with Geda reference 309925).
Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais līdz 2008. gada 31. jūlijam .
Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive by 31 July 2008 at the latest.
Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
They shall forthwith communicate to the Commission the text of those provisions and a correlation table between those provisions and this Directive.
Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais līdz 2008. gada 31 . decembrim .
Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive by 31 December 2008 at the latest.
Referente atbalsta Komisijas centienus atvieglot vietējo apvienošanos vai sadalīšanu.
The rapporteur supports the Commission in its aim of easing domestic mergers or divisions.
Šis priekšlikums ir daļa no daudzpusīga pasākuma administratīvā sloga samazināšanai, kas dod ieguldījumu Lisabonas stratēģijas mērķu īstenošanā, it īpaši ekonomiskās izaugsmes uzlabošanā un vairāk un labāku darbavietu izveidē, atbrīvojot uzņēmumu līdzekļus un ļaujot tos novirzīt citur, tādējādi palielinot ES dalībvalstu tautsaimniecības konkurētspēju.
The proposal is part of the wide ranging administrative burden reduction exercise contributing to the goals of the Lisbon strategy, in particular the improvement of economic growth and the creation of more and better jobs, by freeing up and redirecting business resources and thus enhancing the competitiveness of the EU's economies.
Padomes Direktīvā 78/855/EEK un Padomes Direktīvā 82/891/EEK ir noteikts, ka, ja uz akciju sabiedrību attiecas apvienošanās vai sadalīšana, lai pārbaudītu apvienošanās/sadalīšanas noteikumu projektu, tiesu vai administratīvajai iestādei ir jāieceļ vai jāapstiprina viens vai vairāki eksperti, kuriem jādarbojas katras sabiedrības, kura apvienojas vai sadalās, interesēs, bet kuri nav no tām atkarīgi.
Council Directive 78/855/EEC and Council Directive 82/891/EEC, state that one or more experts, acting independent but on behalf of each of the merging public limited liability companies or the dividing public limited liability company, appointed or approved by a judicial or administrative authority, shall examine the draft terms of merger or division and draw up a written report to the shareholders.
Šajā ziņojumā jābūt izskaidrotiem apvienošanās vai sadalīšanas provizoriskajiem noteikumiem, kā arī to juridiskajam vai ekonomiskajam pamatam, it īpaši metodēm, kas izmantotas, lai aprēķinātu ierosināto akciju apmaiņas koeficientu.
This report must explain the draft terms of merger or division and their legal and economic ground, especially the method(s) used to calculate the share exchange ratio proposed.
Apvienošanās gadījumā saskaņā ar Direktīvu 78/855/EEK šis ziņojums ir obligāts.
In case of a merger this report is mandatory according to Directive 78/855/EEC.
Direktīvā 82/891/EEK par sadalīšanos teikts, ka ziņojums ir obligāts, ja konkrētā dalībvalsts nav izmantojusi iespēju atļaut nepiemērot noteikumu, kas pieprasa šādu ziņojumu, ja ir piekrituši visi akcionāri un citu tādu vērtspapīru īpašnieki, kuras dod balsstiesības sadalīšanā iesaistītajos uzņēmumos.
Under Directive 82/891/EEC concerning divisions the report is mandatory if the Member State in question has not used the option to permit non-application of the provision requiring the report if all the shareholders and the holders of other securities giving the right to vote of the companies involved in the division have so agreed.
Saskaņā ar dāņu veiktajiem mērījumiem, šādu ziņojumu izmaksas sastāda apmēram 3 500 EUR par katru apvienošanos vai sadalīšanu.
The costs of these reports are estimated to approximately EUR 3.500 per merger or division, according to figures from the Danish measurement exercise.
Šis ziņojums nesniedz nekādu papildu informāciju, it īpaši gadījumos, ja tas attiecas uz mazu vai vidēju uzņēmumu, kam ir neliels skaits akcionāru, kuri ir iesaistīti šī uzņēmuma vadībā.
In particular when SMEs with a limited number of shareholders who are involved in the management are concerned, this report gains no additional information.
No abiem iespējamajiem variantiem — 1) šīs prasības atcelšana, izņemot gadījumu, kad akcionāri to pieprasa, un 2) šīs prasības atcelšana gadījumos, kad visi akcionāri vienojas, ka tā nav vajadzīga, — otrais variants vislabāk līdzsvaro attiecīgās intereses.
Among the available options of (1) abolition of the requirement unless shareholders ask for it and (2) abolition of the requirement in cases where all the shareholders agree that it is not needed, the second option balances the interests in question at best.
Abi varianti, padarot šos ziņojumus par brīvprātīgiem, var nest labumu uzņēmumiem, kuriem tie nav vajadzīgi.
Both options might lead to benefits for companies not in need for these reports by making them voluntarily.
Atšķirībā no pašreizējās situācijas, ja ziņojums ir nepieciešams un noderīgs, tiks saglabāta visa informācija.
In case where a report is needed and useful no information will be lost compared to the current situation.
Otrais variants nodrošina augstāku akcionāru aizsardzības līmeni nekā pirmais, jo ierobežotā akcionāru skaita dēļ atteikšanās apgrūtinājums ir samērā neliels.
Option 2 provides a higher level of shareholder protection than option 1, whilst because of the limited number of shareholders the burden of opting-out is quite low.
Turklāt otrais variants saskaņo šīs direktīvas ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2005/56/EK par kapitālsabiedrību pārrobežu apvienošanos 8. panta 4. punktu.
Furthermore, option 2 brings the Directives in line with Article 8 (4) of the Directive 2005/56/EC of the European Parliament and of the Council on cross-border mergers of limited liability companies.
Tādēļ referente pilnībā piekrīt šim Komisijas priekšlikumam.
The rapporteur therefore fully agrees with the Commission proposal.
Viņa uzsver, ka noteikumi, kurus paredzēts grozīt ar ieteikto direktīvu, skar vienīgi akcionāru aizsardzības jomu.
She emphasises that the provisions subject to the amendments by the proposed Directive concern only the field of shareholder protection.
Citas intereses, piemēram, kreditoru aizsardzība, netiek skartas.
Other interests, e.g. creditor protection, are not affected.
Akciju sabiedrību apvienošanās un sadalīšana
Mergers and divisions of public limited liability companies
Piia-Noora Kaupp i
Piia-Noora Kauppi
– ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Eiropas Parlamentam un Padomei ( COM(2006)0852 )
– having regard to the Commission proposal to the European Parliament and the Council ( COM(2006)0852 )
– ņemot vērā EK līguma 251. panta 2. punktu un 71. pantu, saskaņā ar kuriem Komisija Parlamentam iesniedza priekšlikumu ( C6‑0012/2007 ),
– having regard to Article 251(2) and Article 71 of the EC Treaty, pursuant to which the Commission submitted the proposal to Parliament ( C6‑0012/2007 ),
– ņemot vērā Transporta un tūrisma komitejas ziņojumu ( A6‑0253/2007 ),
– having regard to the report of the Committee on Transport and Tourism ( A6‑0253/2007 ),
(6a) Šīs direktīvas noteikumi nebūtu jāpiemēro bīstamu kravu pārvadājumiem, par ko tieši un fiziski atbild bruņotie spēki vai kas veikti bruņoto spēku tiešā un fiziskā uzraudzībā.
(6a) The provisions of this Directive should not apply to the transport of dangerous goods under the direct and physical responsibility or supervision of the armed forces.
Tomēr direktīvas darbības jomā būtu jāietver bīstamu kravu pārvadājumi, ko veic komercpārvadātāji, kuri strādā bruņoto spēku uzdevumā, ja vien par to līgumsaistību izpildi tieši un fiziski neatbildi vai to neuzrauga bruņotie spēki.
The transport of dangerous goods carried out by commercial contractors working for the armed forces should, however, fall within the scope of this Directive unless their contractual duties are exercised under the direct and physical responsibility or supervision of the armed forces .
(6b) Dalībvalstij, kurā nav dzelzceļa sistēmas un tuvākajā laikā tādas nebūs, būtu paredzētas nesamērīgas un bezjēdzīgas saistības, prasot šīs direktīvas noteikumus transponēt un īstenot attiecībā uz dzelzceļu.
(6b) A Member State which has no railway system, and no immediate prospect of having one, would be under a disproportionate and pointless obligation if it had to transpose and implement the provisions of this Directive in respect of rail.
Tāpēc šāda dalībvalsts, kamēr tajā nav dzelzceļa sistēmas, ir jāatbrīvo no pienākuma transponēt un īstenot šīs direktīvas noteikumus attiecībā uz dzelzceļu.
Therefore, such a Member State should be exempted, for as long as it has no railway system, from the obligation to transpose and implement this Directive in so far as rail is concerned.
(7a) Neskarot Kopienas tiesību aktus un I.1., II.1. un III.1. pielikuma 1.9. nodaļas noteikumus, dalībvalstīm pārvadājumu drošības dēļ jābūt iespējai saglabāt vai izstrādāt noteikumus jomās, uz ko neattiecas šī direktīva.
(7a) Without prejudice to Community law and the provisions of Chapter 1.9 of Annexes I.1, II.1 and III.1, it should be possible for Member States, for reasons of transport safety, to maintain or establish provisions in areas not covered by this Directive.
Šiem noteikumiem jābūt konkrētiem un skaidri formulētiem.
These provisions should be specific and clearly defined.
(7b) Visām dalībvalstīm jāsaglabā tiesības reglamentēt vai aizliegt bīstamu kravu pārvadājumus to teritorijā vienīgi tādu iemeslu dēļ, kas nav saistīti ar drošību, piemēram, valsts drošības vai vides aizsardzības prasību dēļ.
( 7b) Each Member State should maintain the right to regulate or prohibit the transport of dangerous goods within its territory, strictly for reasons other than safety, such as reasons of national security or environmental protection.
(8) Trešās valstīs reģistrētiem transportlīdzekļiem jāatļauj veikt bīstamo kravu starptautiskos pārvadājumus dalībvalstu teritorijā, ja tiek ievēroti ADR , RID vai ADN attiecīgie noteikumi.
(8) Means of transport registered in third countries should be allowed to perform the international transport of dangerous goods within the territories of the Member States subject to compliance with the relevant provisions of the ADR, RID or ADN.
(8) Trešās valstīs reģistrētiem transportlīdzekļiem jāatļauj veikt bīstamo kravu starptautiskos pārvadājumus dalībvalstu teritorijā, ja tiek ievēroti ADR , RID vai ADN , kā arī šīs direktīvas attiecīgie noteikumi.
(8) Means of transport registered in third countries should be allowed to perform the international transport of dangerous goods within the territories of the Member States subject to compliance with the relevant provisions of the ADR, RID or ADN and this Directive.
(9) Katra dalībvalsts saglabā tiesības regulēt vai aizliegt bīstamo kravu pārvadājumus valsts teritorijā vienīgi citu iemeslu dēļ nekā drošums.
(9) Each Member State should maintain the right to regulate or prohibit, strictly for reasons other than safety, the national transport of dangerous goods.