natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Par informācijas atklāšanu pētījums apgalvo, ka AK īstenošanas noteikumi respektē 3 LD paredzētās augstākās prasības informācijai .
On disclosure of information, the study claims that the UK implementing provisions respect the higher information requirements contained in the 3LD.
Noteikumu īstenošana ir izkaisīta pa dažādiem aktiem.
The provisions are sparsely implemented throughout different Acts.
Tehniskās rezerves, sīka analīze
Technical provisions, detailed analysis
Pētījums neatrod citas atšķirības AK īstenošanas noteikumos no 3 LD kā tikai 22. panta 1. punktā.
The study finds no divergences with the 3LD of the UK implementing provisions, other than Article 22(1).
Filiāļu dibināšana
Establishment of branches
Pētījums sīki analizē licencēšanas un paziņošanas procedūras un to, kā DTI gatavojās pildīt šīs prasības.
The study goes into detail on authorization and notification procedures and on how the DTI intended to fulfil the requirements in this regard.
No teksta nerodas skaidrība par to, vai trūkst piemērotas transponēšanas, un Komisija šķita apmierināta ar dotajiem skaidrojumiem.
It is not clear from the text whether there is a lack of adequate transposition and the Commission seemed satisfied with the explanations given.
Noteikumi vispārējā labuma aizsardzībai
Rules protecting the general good
Pētījumā apraksta, kā AK konsultatīvās iestādes nesagatavoja nosacījumu sarakstu par to, kas veido vispārējo labumu.
The study describes how the UK advisory authorities did not prepare a list of conditions described as constituting the general good.
Toties viņi sagatavoju nepilnīgu sarakstu, kas uzskaita galvenos tiesību aktus, kuri regulē apdrošināšanas uzņēmējdarbību AK un ko var piemērot ārzemju apdrošinātājiem, kas uzsāk šādu darbību AK.
Instead, they prepared a non-exhaustive list outlining the principal enactments which regulate insurance business in the UK and which may apply to foreign insurers writing business in the UK.
Tajā ietilpst, cita starpā, noteikumi par reklāmu, starpnieku sakaru atklāšanu, maldinošu informāciju, seguma izbeigšanos (bez īpašiem noteikumiem), par valodas jautājumiem, likumu izvēli (kas AK ir brīva) un atcelšanas tiesībām (tādas nav AK tiesību aktos).
This includes, amongst other things, rules on advertising, disclosure of links by intermediaries, misleading information, cessation of cover (no specific rules), issues of language, choice of law (free in the UK) and cancellation rights (there are none in UK law).
Konkrētas atšķirības
Specific divergences:
„AK īstenošanas noteikumi neizvirza valsts sekretāram īpašas prasības informēt saistību dalībvalsts kompetento iestādi par konkrēto risku attiecīgajos apstākļos.”
"The UK implementing provisions do not specifically require the Secretary of State to inform the competent authority of the Member State of the commitment which the risk is situated in the relevant circumstances."
DTI uzskatīja, ka tas nav nepieciešams, jo valsts sekretāram jau bija tiesības apmainīties ar informāciju ar citām kompetentām iestādēm saskaņā ar esošajiem AK tiesību aktiem.
The DTI felt this was unnecessary as the Secretary of State already had to the power to exchange information with other competent authorities under existing UK legislation.
„AK īstenošanas noteikums nenosaka, ka AK uzraudzības iestādei ir jāinformē citu dalībvalstu kompetentā iestāde”, kad tiek atņemta citas dalībvalsts licence, kā to prasa direktīva.
"The UK implementing provision does not state that the UK supervisory authority must inform the competent authority of the other Member States " in the event of the withdrawal of authorisation of another Member State, as is required by the Directive.
§ 14. panta 2. punkts
§ Article 14(2)
„AK uzraudzības iestāde uzskatīja, ka, tā kā tai nav tiesību iebilst pret rīkojumu, nav svarīgi, vai paziņošana notiek pirms rīkojuma vai septiņas dienas pēc tā.
"The UK supervisory authority felt that, since it has no power to object to a disposal, it was irrelevant whether notification took place before the disposal or seven days after."
Tāpēc šo pantu netransponēja.
Therefore, this article was not transposed.
§ 21. panta 1. punkts
§ Article 21(1)
Šis pants paredz, ka aktīvus, no kuriem veido tehniskās rezerves, novērtē, atskaitot visus parādus, kas rodas, tos iegūstot.
This article provides that assets covering technical provisions shall be valued net of any debts arising out of their acquisition.
Šis noteikums netika pilnībā īstenots.
This provision was not fully implemented.
Pētījums saka, ka informācija, kas saņemta no TRM, liecina, ka AK tiesību akti jau paredz noteikumus par pasīvu pienācīgu nosegumu ar aktīviem.
The study says that it received information from the DTI saying that UK legislation already provides for liabilities to be properly covered by assets.
§ 22. panta 1. punkts
§ Article 22(1)
Šis pants nosaka, ka aktīvi, kas nosedz tehniskās rezerves, ir jāiegulda ne vairāk par konkrēti noteiktu procentu konkrētos aktīvos.
This article provides that assets covering technical provisions should be invested to no more than a specified percentage in specified assets.
AK īstenošanas tiesību akti nosaka procentu ierobežojumus nevis attiecībā pret tehniskajām rezervēm, bet attiecībā pret „ilgtermiņa uzņēmējdarbības apjomu”.
The UK implementing legislation imposes the percentage restrictions by reference not to technical provisions but to long-term business amounts.
Pētījumā teikts: „ Kompetentā iestāde uzskatīja, ka nekādas izmaiņas pieejā nav nepieciešams ieviest, jo AK noteikumi vairumā gadījumu ir pārdomātāki nekā direktīvā dotie noteikumi. ”
The study says "the competent authority felt that it was not necessary to change this approach because the UK rules are, in the majority of cases, more prudent than the rules set out in the Directives."
Praktiski jautājumi saistībā ar īstenošanu
Practical issues relating to implementation
Pētījumā norādīts, ka īstenošana „ pilnībā tika panākta ar pakārtotiem tiesību aktiem ”.
The study points out that implementation was " achieved wholly by subordinate legislation ".
Tas apgalvo, ka „ direktīvu pamatnostādnes lielā mērā sakrita ar pašreizējo AK regulatīvo sistēmu .
It argues that " the framework in the Directives largely followed the existing UK regulatory system.
Līdz ar to nav bijusi vajadzība pēc būtiskām izmaiņām AK uzraudzības pieejā. ”
Consequently, there has been no need for substantial changes in the style of UK supervision. "
Pētījumā teikts, ka tajā laikā „ nekādas bažas neizteica ne ABI, ne Royal vai Lloyd's attiecībā uz tehniskajām atšķirībām starp direktīvu un AK īstenošanas noteikumiem. ”
The study says that, at the time, "no concern has been expressed by ABI, Royal or Lloyd's with regard to the technical divergences between the Directive and the UK implementing provisions."
Bažas radīja vienīgi tas, kā gūt pārliecību par „vispārējā labuma” noteikumiem.
The only concerns raised were in respect of how to ascertain what the 'general good' provisions are.
Pēc tam ir paskaidrots, ka „ raugoties no AK perspektīvas, liekas, ka tīri komerciālu apsvērumu dēļ direktīvu īstenošana nav būtiski mainījusi vai palielinājusi AK apdrošināšanas sabiedrību pārrobežu tirdzniecības modeļus. ”
It subsequently explains that "from the perspective of the UK it seems that, purely for commercial reasons, the implementation of the Directives has not substantially altered existing patters of, or increased, cross-border trade by UK insurance companies."
Cits jautājums ir, ka „ AK sabiedrības tiek arī atturētas no izplešanās citās dalībvalstīs, jo tām ir bažas, ka var rasties juridiskas problēmas, ņemot vērā likuma par līgumiem nesaskaņošanu un ilgtermiņa uzņēmējdarbībā vajadzību pēc nodrošinājuma ar līgumiem, kas pakļausies mītnes valsts vietējiem likumiem ” .
Another issue is that " UK companies are also deterred from expanding into other Member States because they are concerned that they may encounter legal problems in view of the non-harmonisation of contract law and the need in to long term business to provide contracts which will be subject to the local law of the host country."
Pārskats par pētījumu
Review of the study
Komisija apgalvo ( H 1), ka „ ziņojums un Komisijas pakalpojumu dienesta veiktā ziņojuma un AK īstenošanas tiesību aktu pārbaude nenorādīja ne uz kādiem nozīmīgiem trūkumiem vai problēmām attiecībā uz trešās dzīvības apdrošināšanas direktīvas īstenošanu AK. ”
The Commission claims (H1) that "the report and the Commission services' examination of it and of the UK implementing legislation did not point to any major gaps or problems as regards the UK implementation of the third life directive."
Tomēr liecībā WE 19 Komisija apgalvo, ka „ no dokumentiem un mūsu kontaktiem ar kādu pensionētu darbinieku ir skaidrs, ka pētījuma veikšanas laikā tika izjustas nopietnas problēmas.
However, in WE 19, the Commission states that " it is clear from the papers and from our contacts with a retired official that major problems were encountered in the course of the execution of the study.
Gala rezultāts bija tāds, ka pagaidu ziņojuma uzlabota versija kļuva par nobeiguma ziņojumu un galīgo budžetu samazināja par 50 %. ”
The final outcome was that an improved version of the interim report became the final report and the final budget was reduced by 50% ."
Komisija secina, ka „ pētījuma pārskats rakstiskā veidā netika veikts ”, bet tā apgalvo, ka „ darbinieki, kas toreiz bija atbildīgi par pētījumu, kaut arī nepārbaudīja visu konsultantu veikto darbu visās konkrētajās dalībvalstīs, tomēr veica aktīvu darbu, pārraugot pētījuma norisi ”.
The Commission concludes that " no written review of the study was carried out " but it claims that it can confirm that " the officials then responsible for the study, while not checking all the work the consultants did in all the individual Member States, nevertheless played an active role in monitoring the production of the study ".
WE-Conf 11 dod mums iespējamo pierādījumu par Wilde Sapte pētījuma vispārēji zemo kvalitāti un par to, ka Komisija mēģināja darīt visu iespējamo, lai panāktu tekstā izmaiņas un uzlabojumus.
In WE-Conf 11, we find possible proof of the overall poor quality of the Wilde Sapte study and the fact that the Commission tried its best to obtain changes and improvements to the text.
Tas rada jautājumu par Komisijas iepirkuma procedūru vispārējo kvalitāti un vadību šāda veida ārējiem pētījumiem tajā laikā un, vai šī prakse kopš tā laika ir uzlabojusies.
This raises the question of the general quality and management of the Commission's procurement procedures for these kinds of external studies at the time and whether these practices have improved since then.
Citas rakstiskas un mutiskas liecības par transponēšanu
Other selected written and oral evidence on transposition
Citās rakstiskās un mutiskās liecībās pārsteidz tas, cik reti ir pieminētas direktīvas un jautājums par pareizu/nepareizu transponēšanu.
From other written and oral evidence, it is surprising to note how few times the directives and the issue of correct/incorrect transposition is mentioned.
Liecinieki un citi eksperti ( G. W. Penrose, R. Baird ) saprotamā veidā vienmēr atsaucas uz AK tiesību aktiem un AK regulatīvo praksi.
Witnesses and other experts (Penrose, Baird) understandably always make reference to UK law and UK regulatory practice.
Tāpēc ir grūti atdalīt, kurš jautājums ir saistīts tīri ar transponēšanu un kas attiecas uz ELAS uzraudzīšanu un regulēšanu.
It is therefore difficult to separate what is clearly an issue purely related to transposition from matters relating to supervision and regulation of ELAS.
Uzsvars uz otru ir apskatīts daudz sīkāk III daļā par regulatīvo praksi.
The emphasis on the latter is dealt with in much more detail in Part III on regulatory practice.
Lai strukturētu izmeklēšanu, dažādās liecības ir sakārtotas – pēc iespējas – zem virsrakstiem, kas nosauc katru svarīgāko 3 LD pantu.
In order to structure the investigation, the different pieces of evidence are placed - where possible - under headings which list each of the key articles of the 3LD.
Ja nav atrasta nekāda konkrēta saikne ar kādu pantu, liecība ir novietota zem virsraksta „vispārējie temati”.
If no specific link is found to an article, the evidence is placed under a ‘general themes’ heading:
· Vispārējie temati
· General themes
· 8. pants – konsultatīva uzraudzība
· Article 8 - Prudential supervision
· 10. pants ‑‑ uzraudzības pilnvaras un grāmatvedības pārskati
· Article 10 – Supervisory powers & accounting returns
· 18. pants – tehniskās rezerves
· Article 18 – Technical provisions
· 25. pants – maksātspējas rezerve
· Article 25 – Solvency margin
· 28. pants – vispārējais labums
· Article 28 – General good
· 31. pants – informācija apdrošinājuma ņēmējiem
· Article 31 – Information to policyholders
Vispārējie temati
General themes
Neapmierinoša 2 LD un 3 LD īstenošana un izpilde tieši radīja ELAS regulēšanas vājumu
The unsatisfactory implementation and execution of the 2LD and the 3LD gave rise directly to the weakness of regulation of ELAS
Tom Lake no „Equitable” dalībnieku rīcības grupas ( EMAG ) apgalvo, ka „ 2LD un 3LD īstenošana un izpilde bija neapmierinoša un ka tas tieši ietekmēja ELAS regulatīvās pārraudzības kvalitāti ” ( H 1).
Mr. Tom LAKE, from the Equitable Members' Action Group (EMAG), claims that " the implementation and execution of the 2LD and the 3LD was unsatisfactory and that this directly affected the quality of the regulatory oversight of ELAS " (H1).
Viņš apgalvo, ka šo direktīvu mērķi ‑‑ apdrošinājuma ņēmēju pienācīgu aizsardzību – Apvienotajā Karalistē ELAS regulēšanā nesasniedza.
He argues that the aim of these directives - the adequate protection of policyholders - was not achieved by UK regulation of ELAS.
Nopietnas šaubas, vai jebkura no trīs EK dzīvības apdrošināšanas direktīvām tika veiksmīgi transponēta
Grave doubts that any of the 3 EC life directives were successfully transposed
M. Josephs , runājot H 2, paziņo, ka viņam un viņa asociācijai (Investoru asociācija) „ ir nopietnas šaubas par to, vai jebkura no trim EK dzīvības apdrošināšanas direktīvām varētu būt veiksmīgi transponēta AK regulatīvajā vidē, ņemot vērā filozofiskās atšķirības starp Komisijas nodomiem un veidu, kā AK sistēma patiesībā darbojās. ”
Mr. JOSEPHS, in H2, declares that he and his association (Investors Association) " have grave doubts as to whether any of the three EC life directives could have been successfully transposed into the UK regulatory environment, given the differences of philosophy between the Commission's intentions and the way in which the UK system actually worked. "
Apdrošinājuma ņēmēja B. Knowd arī apgalvo H 2, ka „ Equitable neatbilda ES noteikumiem ilgā laika periodā ”.
Ms KNOWD, a policyholder, also claims in H2 that " Equitable was non-compliant with EU-regulations over a sustained period of time".
Komisijai būtu vajadzējis ieņemt aktīvāku nostāju
The Commission should have been more proactive
H 3 laikā Peter Scawen no ELTA izsaka domu, ka, runājot par Komisijas lomu ES tiesību aktu īstenošanas politikā, tai „ jābūt apsteidzoši aktīvai .
In H3, Peter SCAWEN from ELTA, believes that, in terms of the role of the Commission in policing the implementation of EU law, it " is to be proactive.
Es domāju, ka neveiksme Apvienotajā Karalistē bija tā, ka pasīva ministrija gaidīja uz notikumiem, turot īkšķus cerībā, ka situācija varētu uzlaboties.
I think the failure in the UK was that it was a passive department waiting on events, hoping, fingers crossed, that things might get better.
Manuprāt, tas ir tas, kas notika.
I think that is what took place.
Es domāju, ka viņi ļoti labi apzinājās, bet viņi nezināja, ko darīt. ”
I believe they were very well aware but had no idea what to do about it. "
Liekas, ka P. Scawen runā par AK iestādēm, nevis Komisiju.
It seems that Mr SCAWEN is referring to the UK authorities and not the Commission.
3 LD bija pareizi īstenota un AK tiesību akti pa lielākajai daļai tai jau atbilda
3LD was correctly implemented and UK law already complied with most of it
M. McElwee , runājot H 3, uzskata, ka AK „ īstenoja direktīvu pareizi.
Mr MCELWEE in H3 is of the view that the UK “ implemented the directive correctly.
Es neesmu vēl redzējis neko tādu, kas liktu man domāt, ka veidā, kā to īstenoja, būtu bijis kaut kas kliedzoši nepareizs. ”
I have not yet seen anything that suggests to me that there was any egregious manner in which it was not properly implemented”.
Clive Maxwell no AKFM apgalvo H 4, ka „ Trešā dzīvības apdrošināšanas direktīva un tās priekšgājējas tika pareizi transponētas AK tiesību aktos.
Clive MAXWELL, from HMT, claims in H4 that " the Third Life Directive and its predecessors were correctly transposed into UK domestic law.
Praktiski AK tiesību akti jau pirms tam lielā mērā atbilda tiem noteikumiem, kurus pieprasīja direktīva ”.
In fact, the pre-existing UK law already complied to a large extent with the provisions required by the directive ".
Tad C. Maxwell nosauca tiesību aktus, ar kuriem 3 LD bija transponēta AK tiesību aktos, t.i., 1994. gada Apdrošināšanas sabiedrību (Trešo apdrošināšanas direktīvu) noteikumi, 1994. gada Apdrošināšanas uzņēmumu noteikumi un 1994. gada Apdrošināšanas sabiedrību (rēķini un deklarācijas) noteikumi.
Mr MAXWELL then listed the pieces of legislation through which the 3LD was transposed into UK law, that is, the Insurance Companies (Third Insurance Directives) Regulations of 1994, the Insurance Companies Regulations of 1994 and the Insurance Companies (Accounts and Statements) Regulations of 1994.
Turklāt H 4 laikā David Strachan no FPRI apgalvoja, ka „ AK pastāvīgi gāja tālāk par Trešās dzīvības apdrošināšanas direktīvas oficiālajām prasībām, īstenojot pēctecīgas ieguldītāju kompensēšanas un ombuda shēmas ”.
In addition, during H4, David STRACHAN of the FSA claimed that " the UK consistently went beyond the formal requirements of the Third Life Directive in implementing successive investor compensation and ombudsman schemes".
Valdības atbildība par transponēšanu
The UK Government responsible for transposition
C. Maxwell , runājot H 4, paskaidroja, ka „ AK valdība pēc likuma ir atbildīga par direktīvu pareizu transponēšanu Apvienotajā Karalistē. [...]
Mr MAXWELL, in H4, clarified that " the UK Government is responsible as a matter of law for the correct transposition of directives in the UK . [...]
Attiecībā uz ES direktīvu pareizu transponēšanu, tā ir dalībvalsts absolūta atbildība saskaņā ar Eiropas jurisdikciju ”.
With respect to the correct transposition of European directives in the UK , it is ultimately for the Member State to be responsible for that as a matter of European law."
Fragmentēta transponēšana neietekmē transponējuma kvalitāti
Fragmented transposition does not affect the quality of transposition
Tam tomēr ir juridisks spēks, un tas tomēr ir ļoti iedarbīgs direktīvas transponēšanas veids. [...]
It still has legal force and it is still a very valid way of transposing the directive.[...]
Manuprāt, daudzās dalībvalstīs pastāv sistēma, kur direktīvu transponēšana notiek dažādos tiesību instrumentos, atkarībā no valstī noteiktās kārtības. [...]
I think that many Member States have a system of transposing directives into a range of different legislative instruments depending on their national arrangements. [...]
Tas ir atkarīgs, protams, no valstī pieņemtās kārtības un tradīcijām, un kā tās regulē ”.
It depends, of course, on their national arrangements and traditions and how they regulate."
Direktīvas ir tikai pamatlīnija
The directives are just a baseline
Martin McElwee, uzstājoties H 3, pauž citiem lieciniekiem pretēju viedokli un paziņo, ka „ direktīvas nenoliedzami noteica regulēšanas pamatlīniju, un atbilstīgi direktīvas būtībai, kas ir pretēja noteikumiem, viņi ļauj dalībvalstīm meklēt un atrast vispiemērotākos veidus, kā sasniegt rezultātus pēc direktīvas prasībām.
Martin McELWEE, in H3, takes a contrary view to other witnesses and states that " the directives necessarily laid down a baseline for regulation and, consistent with the nature of a directive as opposed to a regulation, they leave it to Member States to find the most appropriate means to achieve the results required by the directive’s provisions.
Direktīvas nenoliedzami ir mazāk preskriptīvas nekā noteikumi, tas arī ir iemesls, kāpēc dažkārt rodas šaubas par to īstenošanas pareizību ”.
Directives are necessarily less prescriptive than regulations, which is why doubts as to their correct implementation sometimes arise. ”
Šo uzskatu papildināja AKFM pārstāvis Clive Maxwell , runājot H 4: „ Trešā dzīvības apdrošināšanas direktīva tāpat kā tās priekšteces bija minimālās saskaņošanas direktīva. [...]
This view was reinforced by Clive MAXWELL from HMT in H4: " The Third Life Directive, like its predecessors, was a minimum harmonisation directive. [...]
No dalībvalstīm tika prasīts ieviest vietējos tiesību aktos standartu minimumu, kas bija direktīvā, bet tās varēja to darīt atbilstīgi savas vietējās politikas pieejai.
Member States were required to implement in domestic legislation the minimum standards the directive contained but could do so within the context of their domestic policy approach.
Dalībvalstīm nebija nodoma radīt identiskus vietējos režīmus ” .
It was not the intention that Member States create identical domestic regimes. "
Direktīvas nepieprasa simtprocentīgi nekļūdīgu režīmu
Directives do not require a zero-failure regime
Runājot H 3, M. McElwee kliedē mītu, ka direktīvas pieprasa vai sagaida simtprocentīgi nekļūdīgu režīmu: „ Būtu grūti izveidot tādu režīmu, bet man ir aizdomas, ka to varētu izdarīt vismaz teorētiski.
In H3, Mr MCELWEE also dispels the myth that the directives require, or even imply, a zero-failure regime: “ It would be difficult to construct such a regime but I suspect that it could be done, at least in theory.
Līdzīgā veidā AKFM pārstāvis Clive Maxwell apgalvo, ka „ šis režīms nav centies un arī tagad necenšas novērst visas neveiksmes vai problēmas regulētajās firmās ”( H 4).
Likewise, Clive Maxwell from HMT states that " the regime did not, and still does not, seek to prevent all failures of or problems with regulated firms " (H4).
Jauninājumu stimulēšanai veidotas publicitātes brīvība
Freedom with publicity, designed to stimulate innovation
AKFM pārstāvis Clive Maxwell iepriekš teiktajam H 4 piebilda, mēģinot skaidrot, kā AK pieeja „ piesardzīgai uzraudzībai bija raksturojama ar „publicitātes brīvību”.
In H4, Clive MAXWELL from HMT adds to the previous point by trying to explain how the UK's approach to " prudential supervision was characterised as being one of ‘freedom with publicity’.
Apdrošināšanas sabiedrībām bija dota brīvība piemērojamo tiesību aktu robežās noteikt viņu politiku un pašiem pieņemt lēmumus ar nosacījumu, ka publikai tika dota noteikta informācija.
Insurance companies were given freedom within the applicable legislation to determine their policies and make their own decisions, provided that certain information was disclosed to the public.
Šo pieeju veidoja apzināti, lai izvairītos no liekas iejaukšanās sabiedrību lietās, jo uzskatīja, ka tā varētu traucēt jauninājumiem un uz uzņēmējdarbību virzītai rīcībai, kas nāktu par sliktu apdrošinājuma ņēmējiem un patērētāju izvēlei ”.
The approach was deliberately designed to avoid undue interference in the affairs of companies, since this was thought likely to inhibit innovation and entrepreneurial behaviour, which would have been to the detriment of policyholders and consumer choice. "
Regulatori piemēroja likumu
The regulators applied the law
Atbildot uz deputāta jautājumu par to, vai AK valdību apmierināja, kā regulatori attiecībā uz 3 LD stāšanos spēkā ar pilnu atbildību pildīja īstenošanas noteikumus, kā arī direktīvas garu, C. Maxwell saka H 4, ka attiecībā uz „ likuma piemērošanu praksē, regulatori ir piemērojuši likumu ”.
Responding to a question from a Member as to whether the UK Government was satisfied that the regulators, in relation to the entry into force of the 3LD, faithfully applied the implementing provisions as well as the spirit of the directive, Mr MAXWELL states in H4 that regarding "the application of the law in practice, the regulators have applied the law."
Galvenā atbildība par krīzi gulstas uz ELAS vadību
Ultimate responsibility of the crisis lies in hands of ELAS management