natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Atskaitot konkrētai attīstības politikai reāli veltītās Oficiālās attīstības palīdzības (OAP) mākslīgu palielināšanu, jāsecina arī, ka liela daļa visu Eiropas Savienības dalībvalstu piešķirtā atbalsta nesasniedz tieši tos Dienvidu valstu iedzīvotājus, kam tā ir adresēta, jo vai nu piešķirtais atbalsts galu galā izrādās mazāks nekā apsolītais, atbalsta programma vai piešķiršanas veids izrādās nepiemērots, vai arī vadības izmaksas pārāk lielas vai līdzekļi novirzās korupcijas dēļ.
Apart from the problem of the artificial inflation of the PDA amounts actually allocated to specific development policies, it should be noted that a large proportion of the aid granted by all the EU Member States does not actually reach the people of southern countries for whom it is intended because the aid actually paid is less than what was promised, because planning or distribution proves inadequate, because of excessive administrative costs or because money is diverted owing to corruption.
Tas viss uzdod konkrētu jautājumu par esošo sadarbības veidu un aicina ļoti nopietni apsvērt citus svarīgus jautājumus, piemēram, pārvedumu izmaksas, kas jāsedz Eiropas palīdzības saņēmējvalstīm, dažādu Eiropas Savienības sadarbības programmu koordināciju, palīdzības procedūru un sistēmu saskaņošanu, dažādu veikto pasākumu savstarpēju papildināmību, dažādu Eiropas Savienības politikas virzienu saskaņotību, atbalsta piešķiršanu attīstības jomā vietējiem ražotājiem un Dienvidu valstu iedzīvotājiem, kā arī kopēju programmu un jo īpaši termiņu noteikšanu.
All this raises serious questions regarding the manner in which we cooperate and should prompt us to look very closely at other fundamental issues such as the transaction costs imposed on countries in receipt of EU aid, the coordination of the Union's various cooperation programmes, the harmonisation of aid procedures and systems, complementarity between the different measures, consistency between the European Union's policies, the untying of development aid for the benefit of local producers and southern populations, joint programming and time frames.
Atbildēt uz šiem jautājumiem nozīmē atbildēt arī uz jautājumu par to, vai nākotnē Eiropas Savienība attīstības jomā būs uzskatāma par 26. dalībvalsti vai par koordinācijas struktūrvienību.
Answering these questions will also entail answering a further question, namely whether, in the area of development, the UE should in future be considered as a 26th Member State or as a coordinating body.
Mēs visi zinām, ka Eiropadomes 2005. gada 19. decembrī pieņemtais finanšu plāns negarantē piemērotus līdzekļus, kas atbilstu jaunajiem līgumiem ar partnervalstīm, un Padome neplāno paredzēt 2007.–2013. gada budžetā jaunus līdzekļus atbalsta pasākumiem attīstībai.
As everyone knows, the financial perspective adopted by the Council on 19 December 2005 provide no guarantee of appropriate funds to meet the expectations raised by the new agreements concluded with partner countries, and the Council is unwilling to make new resources available for development aid in the budget for 2007-2013.
Taču ir vajadzīgi ievērojami līdzekļi, un jaunu pasākumu finansēšana sadarbībai attīstības jomā nevar notikt uz citu pasākumu rēķina, kas nepieciešami Tūkstošgades mērķu sasniegšanai.
Substantial resources are required, and the new development cooperation measures must not be implemented at the expense of other activities that are needed in order to meet the Millennium Goals.
Arī šeit, runājot par efektivitāti, mums jāuzdod jautājums par atšķirību starp Eiropas Savienības saistībām un līdzekļiem, ko tā iegulda, lai šīs saistības pildītu.
Here again, in terms of effectiveness, the major disparity between the commitments made by the European Union and the resources which it allocates to meeting them is a cause for concern.
Tādēļ mūsu uzstājība nekad nevar būt pārāk liela, ja runa ir par saistībām sasniegt minimālo kopējo mērķi 0,7 % apmērā no visu dalībvalstu un Eiropas Savienības NKI un ļoti konkrētu mērķi atsaistīt papildu līdzekļus efektīvam un pastiprinātam atbalstam attīstībai.
In this connection, one cannot over-emphasise the need to honour the commitment we have made to meeting the collective target of at least 0.7% of the GNP of all the Member States and the EU, with the eminently practical aim of releasing additional funding for an effective, enhanced development aid effort.
Turklāt tagad šķiet steidzami ne vien izstrādāt jaunus finansēšanas instrumentus, bet arī tos ļoti konkrēti īstenot, kā arī ievērot 2005. gada maijā pieņemtās saistības, zinot, ka dalībvalstīm būs jāiegulda 90 % papildu līdzekļu.
Furthermore, there is now an urgent need not only to devise innovative financial instruments but also to ensure that they are properly implemented, and to honour the commitments made in May 2005, on the understanding that 90% of the additional funding must be provided by the Member States.
Šajā kontekstā atbalsta efektivitāte un koordinācija šķiet svarīgāka nekā jebkad, ja vēlas, lai Eiropas Savienība gūst labumu no savas galvenās līdzekļu devējas pozīcijas, sniedzot nozīmīgu ieguldījumu pasaules pārveidē, ievērojot vērtības, ko tā aizstāv, un mērķus, ko tā izvirzīja, runājot par ilgstošu attīstību un vispasaules progresu, kas sniegtu labumu visiem un visām.
Against this background, effective, coordinated aid is more important than ever if the EU is to take advantage of its position as the largest donor to make a significant contribution to changing the world in line with the values it espouses and the objectives it pursues as regards sustainable development and global progress shared by all.
Protams, lai nodrošinātu optimālu piešķirtā atbalsta saņemšanu, saņēmējvalstīs jābūt drošiem mehānismiem un demokrātiskām struktūrām, īsāk sakot, tām jāapliecina spēja pierādīt labu pārvaldi šā finansiālā atbalsta izmantošanai.
With a view to ensuring that the aid granted is allocated in the best possible manner, the beneficiary countries must, naturally, be able to demonstrate that they have reliable mechanisms and democratic structures - in short, the good governance required in order to manage such financial support.
Taču arī šai prasībai vajadzīgs atbalsts (piemēram, cīņā pret korupciju), un tā attiecas uz visiem dalībniekiem (savstarpēja atbildība), proti, arī uz līdzekļu donorvalstīm.
But this in itself requires support (for example, in action against corruption) and applies to all involved (mutual accountability), including donor countries.
Ja Eiropas Savienība uzskata sistēmas un procedūras par neuzticamām, tā varētu veikt vajadzīgos pasākumus, lai tās nostiprinātu, nevis kaitētu tām, veidojot paralēlas struktūras.
Where it considers the systems and procedures to be too unreliable, the European Union could take appropriate measures to consolidate them rather than undermining them by creating parallel structures.
Visumā partnervalstis labi saprot, ka viņu spēju uzlabošana ar līdzekļu piešķīrēju palīdzību ir svarīgs to attīstības elements.
Generally speaking, partner countries are willing to accept that building up their own capacities with the help of donors is an essential factor in their development.
Taču šīs jomas darbinieki atsaucas uz zināmu saņēmējvalstu līdzdalības samazināšanos, kurām līdz ar to būs arvien lielākas grūtības piemērot tām paredzētās stratēģijas un programmas.
However, those involved on the ground say that there has been some loss in commitment on the part of the beneficiary countries, which are apparently finding it increasingly difficult to claim ownership of the strategies and programmes targeted at them.
Arī šī situācija bez šaubām liecina par daudzajiem pasākumiem, kas mums jāveic, lai uzlabotu mūsu atbalsta efektivitāti.
This situation is a further indication that major efforts are still required of us if we are to make our aid more effective.
Mūsu ieguldījums nebūs pilnīgs, ja mēs nepievērsīsimies arī jautājumam par mūsu atbalsta efektivitātes uzlabošanu attiecībā uz finanšu institūciju un starptautisko organizāciju (Pasaules Banka, Starptautiskais Valūtas fonds, Reģionālās bankas u.c.) ievērojamo nozīmi šajā jomā.
Our report would not be complete if it failed to draw attention to the central role played by the international financial institutions and organisations (the World Bank, the International Monetary Fund, regional banks, etc.) in making our aid more effective.
Referents lūdz Eiropas Savienībai pieņemt noteiktu nostāju jautājumā par to, vai attīstības jomā Eiropas Komisija uzskatāma par 26. dalībvalsti vai par koordinācijas struktūrvienību.
Calls on the European Union clearly to state its position on whether, in connection with development-related matters, the Commission should be considered a twenty-sixth Member State or a coordinating body
2005. gadā tika doti lieli solījumi ievērojami uzlabot likteni miljardiem cilvēku, kuri dzīvo mūsu planētas nabadzīgākajās valstīs.
2005 was a year in which great promises were made to secure a significant improvement in the lives of the populations of the world's poorest countries.
Ja vēlamies lepoties ar to, ka esam eiropieši, mums jārīkojas tā, lai 2006. gads kļūst par gadu, kurā šie solījumi tiek pildīti.
If we want to be proud to be Europeans, we must now ensure that 2006 is the year in which those promises are kept.
on 'towards more and better EU Aid : the 2006 aid effectiveness package'
on more and better cooperation: the 2006 aid effectiveness package
Starptautiskās tirdzniecības komiteja aicina par jautājumu atbildīgo Attīstības komiteju savā rezolūcijas priekšlikumā iekļaut šādus ierosinājumus:
The Committee on International Trade calls on the Committee on Development, as the committee responsible, to incorporate the following suggestions in its motion for a resolution:
6. atzīst to, cik jaunattīstības valstīm ir nozīmīga preču cenu stabilizēšana, un aicina Komisiju ierosināt atbilstīgus pasākumus;
Recognises the importance of a stabilisation of commodity prices for developing countries and calls on the Commission to suggest measures in this regard;
11. uzsver nozīmi, kāda efektīvā atbalsta sniegšanā ir pārredzamībai un cīņai pret korupciju; uzskata, ka korupcija ir būtisks šķērslis noturīgas ekonomikas attīstības veicināšanai paredzēto līdzekļu efektīvai mobilizācijai un piešķiršanai; šajā kontekstā atsaucas uz ieteikumiem savā 2006. gada 6. aprīļa rezolūcijā par atbalsta efektivitāti un korupciju jaunattīstības valstīs
Stresses the importance, in the interests of effective aid, of transparency and the fight against corruption; takes the view that corruption is a major obstacle to the effective mobilisation and allocation of funds intended to make sustainable economic development possible; refers in this connection to the recommendations in its resolution of 6 April 2006 on aid effectiveness and corruption in developing countries
Šajā datumā pieņemtie teksti, P6_TA(2006)0141 ;
Texts adopted of that date, P6_TA(2006)0141 . ;
Par ciešāku un efektīvāku sadarbību: 2006. gada atbalsta efektivitātes paketi
More and better cooperation: the 2006 aid effectiveness package
INTA 7.9.2000
INTA 7.9.2006
Galīgā balsojuma rezultāti
Résultat of finl vote
Margrete Auken, Alessandro Battilocchio, Thierry Cornillet, Nirj Deva, Alexandra Dobolyi, Fernando Fernández Martín, Michael Gahler, Filip Andrzej Kaczmarek , Ģirts Valdis Kristovskis, Miguel Angel Martínez Martínez, Luisa Morgantini, Horst Posdorf, Pierre Schapira, Frithjof Schmidt, Jürgen Schröder, Feleknas Uca
Margrete Auken, Alessandro Battilocchio, Thierry Cornillet, Nirj Deva, Alexandra Dobolyi, Fernando Fernández Martín, Michael Gahler, Filip Andrzej Kaczmarek, Ģirts Valdis Kristovskis, Miguel Angel Martínez Martínez, Luisa Morgantini, Horst Posdorf, Pierre Schapira, Frithjof Schmidt, Jürgen Schröder, Feleknas Uca
par priekšlikumu Padomes regulai par Nolīguma noslēgšanu vēstuļu apmaiņas veidā, ar ko no 2006. gada 16. jūnija līdz 2007. gada 15. jūnijam pagarina spēkā esības termiņu Protokolam, kurā noteiktas zvejas iespējas un finansiālais ieguldījums saskaņā ar Eiropas Ekonomikas kopienas un Gvinejas-Bisavas Republikas valdības Nolīgumu par zveju pie Gvinejas-Bisavas krastiem
on the proposal for a Council regulation on the conclusion of the Agreement in the form of an Exchange of Letters concerning the extension of the Protocol establishing the fishing opportunities and the financial contribution provided for in the Agreement between the European Economic Community and the Government of the Republic of Guinea‑Bissau on fishing off the coast of Guinea‑Bissau for the period 16 June 2006 to 15 June 2007
par priekšlikumu Padomes regulai par Nolīguma noslēgšanu vēstuļu apmaiņas veidā, ar ko no 2006. gada 16. jūnija līdz 2007. gada 15. jūnijam pagarina spēkā esības termiņu Protokolam, kurā noteiktas zvejas iespējas un finansiālais ieguldījums saskaņā ar Eiropas Ekonomikas kopienas un Gvinejas-Bisavas Republikas valdības Nolīgumu par zveju pie Gvinejas-Bisavas krastiem
on the proposal for a Council regulation on the conclusion of the agreement in the form of an Exchange of Letters concerning the extension of the Protocol establishing the fishing opportunities and the financial contribution provided for in the Agreement between the European Economic Community and the Government of the Republic of Guinea‑Bissau on fishing off the coast of Guinea‑Bissau for the period 16 June 2006 to 15 June 2007
– ņemot vērā priekšlikumu Padomes lēmumam ( KOM(2006)0182 )
– having regard to the proposal for a Council regulation ( COM(2006)0182 )
– ņemot vērā EK līguma 300. panta 3. punkta pirmo daļu, saskaņā ar kuru Padome ar to ir apspriedusies ( C6‑0167/2006 ),
– having regard to Article 300(3), first subparagraph, of the EC Treaty, pursuant to which the Council consulted Parliament ( C6‑0167/2006 ),
– ņemot vērā Zivsaimniecības komitejas ziņojumu (A6‑0000/2006),
– having regard to the report of the Committee on Fisheries ( A6‑0271/2006 ),
I. KOMISIJAS PRIEKŠLIKUMS
I. COMMISSION PROPOSAL
Eiropas Kopienas un Gvinejas-Bisavas Republikas valdības Nolīgumam par zveju pievienotā protokola darbības termiņš beidzās 2006. gada 15. jūnijā.
The protocol annexed to the fisheries agreement between the European Community and the government of the Republic of Guinea-Bissau expired on 15 June 2006.
Abas puses ir pieņēmušas lēmumu pagarināt protokola darbības termiņu par vienu gadu, no 2006. gada 16. jūnija līdz 2007. gada 15. jūnijam.
The two parties agreed to extend the protocol for one year, from 16 June 2006 to 15 June 2007.
Pagarinājumu vēstuļu apmaiņas veidā abas puses parafēja 2006. gada 17. janvārī, lai noteiktu tehniskos un finansiālos nosacījumus Eiropas Kopienas kuģu zvejai Gvinejas-Bisavas ūdeņos laikposmā no 2006. gada 16. jūnija līdz 2007. gada 15. jūnijam.
This extension, in the form of an exchange of letters, was initialled by the parties on 17 January 2006, and sets out the technical and financial conditions governing the fishing activities of EC vessels in the waters of Guinea‑Bissau for the period from 16 June 2006 to 15 June 2007.
Pagarinātā protokola galvenās sastāvdaļas nemainās ne attiecībā uz zvejas iesējām, ne arī finansiālo ieguldījumu vai kuģu īpašnieku maksājumu summām.
The main elements of the extended protocol are unchanged, as regards both fishing opportunities and the financial contribution and amount of the fees to be paid by shipowners.
No 2006. gada 16. jūnija līdz 2007. gada 15. jūnijam paliek spēkā no 2004. gada 16. jūnija piemērotā kārtība.
From 16 June 2006 to 15 June 2007 the arrangements applicable since 16 June 2004 will continue in operation.
Kopienas finansiālais ieguldījums, ievērojot pagaidu kārtību, atbilst summai, kas paredzēta pašreiz spēkā esošā grozītā protokola 3. pantā (EUR 7 260 000).
The Community's financial contribution under the interim arrangements will correspond to the amount provided for in Article 3 of the revised protocol currently in force (EUR 7 260 000).
Pilnībā šo summu piešķirs kā finansiālu kompensāciju un izmaksās vēlākais līdz 2006. gada 31. decembrim.
That amount is to be treated entirely as financial compensation and will be paid no later than 31 December 2006.
Šai laikposmā zvejas atļaujas piešķirs pašlaik spēkā esošā grozītā protokola 1. pantā noteiktajās robežās, izmaksājot maksājumus un avansus, kuriem jāatbilst protokola pielikuma 1. punktā noteiktajiem.
During this period, fishing licences will be granted within the limits set in Article 1 of the revised protocol currently in force, by means of fees or advances corresponding to those fixed in point 1 of the annex to the protocol.
Protokolā noteiktās zvejas iespējas dalībvalstīm piešķir saskaņā ar piešķiršanas metodi, kas definēta Padomes 2004. gada 26. aprīļa Regulas (EK) Nr. 829/2004 2. pantā:
The fishing opportunities laid down in the protocol are allocated among the Member States using the existing allocation key as defined in Article 2 of Council Regulation (EC) No 829/2004 of 26 April 2004:
a) garneles: Itālija ‑ 1 776 BRT; Spānija ‑ 1 421 BRT; Portugāle ‑ 1 066 BRT; Gireķija ‑ 137 BRT;
(a) shrimps: Italy - 1776 GRT; Spain - 1421 GRT; Portugal - 1066 GRT; Greece - 137 GRT;
b) zivis/galvkāji: Spānija ‑ 3 143 BRT; Itālija ‑ 786 BRT; Gireķija ‑ 471 BRT;
(b) fin-fish/cephalopods: Spain - 3143 GRT; Italy - 786 GRT; Greece - 471 GRT;
c) tunzivju seineri: Spānija ‑ 20 kuģi; Francija ‑ 19 kuģi; Itālija ‑ 1 kuģis;
(c) tuna seiners: Spain - 20 vessels; France - 19 vessels; Italy - 1 vessel;
d) āķu zvejas kuģi pelaģiskai zvejai un kuģi zvejai ar āķiem no borta un jedām: Spānija ‑ 21 kuģis; Francija ‑ 5 kuģi; Portugāle ‑ 4 kuģi.
(d) surface longliners and pole-and-line vessels: Spain - 21 vessels; France - 5 vessels; Portugal - 4 vessels.
REFERENTA KOMENTĀRI UN SECINĀJUMI
RAPPORTEUR'S COMMENTS AND CONCLUSIONS
Ar Gvinejas-Bisavas Republiku noslēgtais zvejas nolīgums ir viens no vecākajiem Kopienas noslēgtajiem nolīgumiem; to pieņēma ar Padomes 1980. gada 27. jūnija Regulu (EEK) Nr. 2213/80 (OV L 226, 29.8.1980.).
The fisheries agreement with Guinea-Bissau is one of the oldest to be signed by the Community, having been adopted by Council Regulation No 2213/80 of 27 June 1980 (OJ L 226, 29.8.1980).
Šis pagarinātais protokols ir jau devītais, ko paraksta abas puses un kas apstiprināts ar Padomes Regulu (EK) Nr. 249/2002, kurā grozījumi izdarīti atbilstīgi nolīgumam, kas apstiprināts ar Padomes Regulu (EK) Nr. 829/2004.
The protocol now being extended is the ninth protocol to have been agreed by the two parties and was approved by Council Regulation (EC) No 249/2002 as amended under the agreement approved by Council Regulation (EC) No 829/2004.
Pagarinājumu vēstuļu apmaiņas veidā abas puses parafēja 2006. gada 17. janvārī, taču Komisija par to informēja Eiropas Parlamentu tikai 2006. gada 2. maijā, un Padome tam nosūtīja pieprasījumu apspriesties 2006. gada 1. jūnijā.
The extension in the form of an exchange of letters was initialled by the two parties on 17 January 2006, but Parliament did not receive the corresponding Commission notification until 2 May 2006 and did not receive the Council's request for consultation until 1 June 2006.
Visnotaļ atzīstot Komisijas darba uzlabošanos šajā jomā, referents kārtējo reizi pauž nožēlu par kavējumiem šī procedūras norisē, kuri bieži vien apgrūtina vai padara neiespējamu savlaicīgu un lietišķu apspriešanos ar Parlamentu par zvejas nolīgumiem.
Whilst recognising that the Commission has been making progress in this regard, the rapporteur once more regrets the delays affecting this type of procedure, which frequently make it difficult or impossible for Parliament to be consulted on fisheries agreements usefully and in good time.
Abas puses pieņēma lēmumu pagarināt nolīguma darbības termiņu 2005. gada decembrī, lai, saskaņā ar Komisijas teikto, Gvinejas-Bisavas Republikas valdībai dotu iespēju vispiemērotākajā veidā sagatavoties sarunām par nākamo partnerattiecību nolīgumu, ņemot vērā politisko kontekstu (vēlēšanas 2005. gada jūnijā un valdības maiņa 2005. gada novembrī), un īstenot atbalsta pasākumu programmu kontrolei un uzraudzībai, kas vajadzīga zvejniecības nozares ilgtspējīgai attīstībai.
The two parties agreed in December 2005 to extend this agreement, mainly in order to give the Government of the Republic of Guinea‑Bissau time to prepare itself as well as possible for negotiations on a future partnership agreement, taking account of the political context (elections in June 2005 and change of government in November 2005), and to implement the action programme to support the control and inspection required for the sustainable development of the fisheries sector.
Tādējādi šis pagarinājums ļaus jaunajai valdībai vest sarunas pieņemamos apstākļos un termiņos, nepārtraucot ne nolīgumu, nedz arī ikgadējās finansiālās kompensācijas maksājumus, kas ir nozīmīgi Gvinejas-Bisavas valsts budžeta līdzsvaram.
This extension should thus enable the new Government to conduct negotiations under reasonable conditions and within reasonable deadlines, without suspending either the agreement or the annual financial compensation, which is essential for balancing the budget of the State of Guinea‑Bissau.
Komisija, piedaloties neatkarīgu ekspertu konsorcijam, 2005. gada decembrī rūpīgi izvērtēja pašreiz spēkā esošo protokolu.
The protocol currently in force was thoroughly evaluated in December 2005 with the assistance of a consortium of independent consultants.
Tā kā priekšlikums attiecas uz ierobežotu periodu, tas ir, pašreizējā protokola pagarinājumu tikai uz vienu gadu, īpaša iepriekšēja novērtēšana netika veikta.
Given that the proposal is for extension of the protocol's validity for one year only, no specific ex ante evaluation has been carried out.
Saskaņā ar Komisijas dokumentu zvejas iespēju pārskatīšana (no 2004. gada 16. jūnija), kā arī finansiālā ieguldījuma samazināšanās no EUR 10 200 000 uz EUR 7 260 000 ļāva uzlabot nolīguma rentabilitāti un zvejas iespēju lietošanas līmeni.
According to the Commission, the review of fishing opportunities (from 16 June 2004) and the reduction in the financial contribution from EUR 10 200 000 to EUR 7 260 000 made it possible to improve the profitability of the agreement and the rate of use of the fishing opportunities granted by it.
Nolīgums ļaus radīt jaunas (tiešās un netiešās) darbavietas: saskaņā ar aplēsēm tās būs 509 darbavietas Eiropas Savienībā un 141 darba vieta partnervalstīs.
The agreement will favour the creation of jobs linked to the agreement (directly and indirectly), estimated at 509 for the European Union and 141 for the partner country.
Zvejas nolīgums ir ļoti svarīgs arī Gvinejas-Bisavas tautsaimniecības un politiskajai stabilitātei, kā arī šīs valsts zvejniecības nozarei.
The fisheries agreement is also essential to Guinea‑Bissau's economic and political stability, and to its fishing industry.
Tas palīdz nodrošināt nozīmīgu daļu no Gvinejas-Bisavas valsts budžeta resursiem (vidēji 38 % pēdējo piecu gadu laikā).
It provides a substantial share of the budgetary resources of the State of Guinea‑Bissau (an average of 38% of budgetary resources over the last five years).
Ja Nolīgums netiktu pagarināts, no vienas puses, būtu pārtraukta ar Nolīgumu saistītās zvejas flotes darbība, un tā atsāktu izmantot privātas licences, kas neļauj veikt ilgtspējīgu zvejas pārraudzību, un no otras puses, tas radītu lielas grūtības Gvinejas-Bisavas ekonomikā un politiskajā stabilitātē, un valsts budžets tādējādi zaudētu vienu no svarīgākajiem tā ienākumu avotiem, kas ir vajadzīgs šīs valsts sabiedrisko pakalpojumu darbībai; visbeidzot, tas neļautu pienācīgi finansēt šīs nozares darbības izmaksas (kontrole, uzraudzība, pētniecība, izglītība utt.).
A failure to extend the agreement could cause the fleet to discontinue its activity under the agreement and fall back on private licences, with the result that sustainable monitoring of the fishing effort could no longer be guaranteed; in addition, it could generate major difficulties for the economy and political stability of Guinea‑Bissau, which would be deprived of a budgetary resource essential to the operation of its public services, and financing of the sector's operating costs (control, inspection, research, training, etc.) would no longer be properly covered.