natgillin/translations-raw huggingface dataset:
AK parlamentārā ombuda otrā ziņojuma par Equitable Life , kura publicēšana bija paredzēta 2006. gada rudenī, termiņš ir pagarināts līdz 2007. gada maijam, tādēļ tā konstatējumus nevarēja ietvert šajā ziņojumā.
The publication of the 2nd UK Parliamentary Ombudsman's report on Equitable Life, originally due for autumn 2006, has been delayed until May 2007 and its findings could therefore not be included in this report.
Savā 2006. gada 16. oktobra vēstulē Parlamenta deputātiem (nejauši tieši EQUI delegācijas apmeklējuma dienā Londonā) ombude rakstīja: „ir kļuvis skaidrs, ka izmeklēšanai būtiski materiāli mums nav atklāti...
In her letter to MPs on 16 October 2006 (coincidently, the same day of the EQUI delegation visit to London), the Ombudsman wrote: 'it became clear that evidence that appeared to be of potential relevance to the matters under investigation had not been disclosed to us...
Mēs saņēmām šīs liecības 2006. gada jūlijā un augustā ( WE -File 19 pielikums).
We received this evidence in July and August 2006 ' (Annex to WE-FILE19).
P. Braithwaite ( H 11) izteica nožēlu, ka šī „autokrava” ar jauniem rakstiskiem pierādījumiem par 2001. gadu, kas iepriekš bija noslēpta Penrose izmeklēšanai, šķiet nodrošinās to, ka EQUI ziņojums nevarēs citēt datus no PO izmeklēšanas. .
Mr. BRAITHWAITE (H11) deplored that this "' truck load' of new written evidence from 2001 which had previously been concealed from the Penrose inquiry... seems to have succeeded in ensuring that the EQUI report will not be able to quote from the PO's investigation. .
sk. arī Kodificētās dzīvības apdrošināšanas direktīvas 2002/83/EK (CLD) 10.-13. pantu, OV L 345, 19.12.2002 , ar ko groza Pirmās dzīvības apdrošināšanas direktīvas (1 LD ) 15., 16. un 23. pantu
see also art.10-13 of the Codified Life Directive 2002/83/EC (CLD), OJ L 345 of 19.12.2002. amending Articles 15, 16 and 23 of the First Life Directive (1LD)
1979. gada 5. marta Direktīva 79/267/EEK, OV L 63, 13.3.1979. .
Directive 79/267/EEC of 5 March 1979, OJ L 63 of 13.3.1979. .
Nosacījumi attiecībā uz tehniskajiem noteikumiem (tostarp maksātspējas rezervi) un to pārstāvību apdrošināšanas uzņēmumos ir kodificēti 3 LD 18. līdz 27. pantā, ar ko groza 1 LD 17. līdz 21. pantu
Rules relating to technical provisions and their representation by assurance undertakings (including solvency margins) are codified in Articles 18 to 27 of 3LD amending Articles 17 to 21 of 1LD
sk. arī CLD 20.-31. pantu. .
see also art.20-31 CLD. .
Nosacījumi, kas ietekmē uzņēmējdarbības veikšanas noteikumus ( COB ), tostarp līgumu tiesību aktus, apdrošināšanas noteikumus u. tml., ir kodificēti 3 LD no 28. līdz 31. pantam un II pielikumā - papildus Otrās dzīvības apdrošināšanas direktīvas (2 LD ) 4. un 15. panta noteikumiem
Provisions affecting the Conduct of Business rules (COB), including contract law, conditions of assurance etc., are codified in Articles 28 to 31 and Annex II of 3LD in addition to provisions of Articles 4 and 15 of the Second Life Directive (2LD)
sk. arī CLD 37. pantu. .
37 CLD. .
Tādējādi Trešā dzīvības apdrošināšanas direktīva nodrošina tāda vienota ES/EEZ apdrošināšanas produktu tirgus izveidi, kas pamatots uz noteikumu, ka ikkatras dalībvalsts piesardzības režīms tiek atzīts par līdzvērtīgu pārējās dalībvalstīs, un apdrošināšanas sabiedrību, kuru kontrolē vienā dalībvalstī un kura pārdod savus produktus iekšējā tirgū, uzņēmējvalsts regulatīvās iestādes var uzskatīt par pietiekami maksātspējīgu, lai tā varētu pārdot savus produktus citās dalībvalstīs, nesastopot tur papildu maksātspējas prasības.
The Third Life Directive thus provides for the creation of a single market in the EU/EEA for insurance products, based on the rule that the prudential regime in each Member State is recognized as equivalent by other Member States, and an insurance company regulated in one Member State and selling its products across the internal market, can be deemed by host regulatory authorities to have sufficient solvency to sell its products into other Member States, without having to meet there any additional solvency requirements.
Trešās dzīvības apdrošināšanas direktīvas noteikumu piemērojamība
Applicability of Third Life Directive provisions
Pretstatā regulām, direktīvas gan ir saistošas attiecībā uz sasniedzamo rezultātu, taču ļauj dalībvalstu iestādēm izvēlēties to īstenošanas veidu un metodes
By contrast to regulations, directives are binding as to the result to be achieved but leave to the national authorities the choice of form and methods for their implementation
sk. EK līguma 249. pantu. .
see art.249 EC Treaty. .
Trešā dzīvības apdrošināšanas direktīva dalībvalstīm bija jātransponē līdz 1993. gada 31. decembrim un jāievieš līdz 1994. gada 1. jūlijam.
The Third Life Directive had to be transposed by Member States by 31 December 1993 and applied at the latest by 1 July 1994.
AK iestādes oficiāli informēja Komisiju par 3 LD transponēšanu AK tiesību aktos 1994. gada 29. jūnijā, apstiprinot tās stāšanos spēkā 1994. gada 1. jūlijā
The formal notification by the UK authorities to the Commission having transposed the 3LD into UK law was on 29 June 1994, confirming its entry into force on 1st July 1994
ES-1 paziņoja, ka „AK izvēlējās pakāpenisku un netiešu pieeju tās jau tāpat sarežģītās un izsmalcinātās regulatīvās sistēmas pielāgošanai direktīvas principiem un standartiem.
ES-1 stated that " the UK opted for a piecemeal and indirect approach aimed at adjusting its already complex and sophisticated regulatory system with the principles and standards of the directives.
Pretēji tam Spānija un Īrija izvēlējās mehāniskāku un vairāk konsolidētu ceļu, kas pamatojas uz direktīvas ieviešanu valsts tiesiskajā sistēmā, pieņemot vienu likumdošanas aktu, kas pamatā reproducē direktīvas struktūru un tekstu.
By contrast, Spain and Ireland opted for a more mechanical and consolidated path based on the importation of the Directive into the domestic legal system through the adoption of a single legislative act, which basically reproduced the structure and text of the Directive.
Principā ... šādi atšķirīgi transponēšanas veidi ir saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem, (bet) metožu un veidu izvēles brīvība neatbrīvo dalībvalstis no direktīvas saistošās darbības „attiecībā uz sasniedzamajiem rezultātiem”. .
In principle... such different forms of transposition are compatible with Community law, (but) the freedom of choice on the methods and forms does not exempt Member States from the binding effects of a directive “as to the results to be achieved”. .
Šis termiņš ir svarīgs, apspriežot AK regulatoru lomu Equitable Life lietā, jo viņu darbību 1989.–1993. gadā (aktuāru ziņojumu revīziju, piesardzīgu uzraudzību) attiecīgi reglamentēja Pirmās dzīvības apdrošināšanas direktīvas (79/267/EEK) noteikumi.
This deadline is important when considering the role of UK regulators in the Equitable Life case, as their action in the years 1989-1993 (scrutiny of actuarial reports, prudential supervision) was accordingly ruled by provisions of the First Life Directive (79/267/EEC).
Eiropas Kopienu Tiesas (EKT) nolēmumos atkārtoti ir īpaši uzsvērts direktīvas nolūks
European Court of Justice (ECJ) rulings have repeatedly placed particular emphasis on the purpose of a directive.
sk. lietas C-14/83 von Colson un Kaman 15. punktu un C-62/00 Marks & Spencer pret Customs & Excise 27. punktu .
see cases C-14/83 von Colson and Kaman, para.15 and C-62/00 Marks & Spencer v Customs & Excise, para.27.
Tādējādi, izšķirošais jautājums ir, vai dalībvalsts ir veikusi visus nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu direktīvas pilnīgu efektivitāti saskaņā ar to mērķi, kuru tā cenšas sasniegt .
Accordingly, the crucial issue is whether a Member State has adopted all the necessary measures to ensure the full effectiveness of the directive in accordance with the objective which the latter pursues.
Kā uzsvērusi EKT, „ Dalībvalstu pienākums ir nodrošināt pilnīgu un efektīvu direktīvas piemērošanu, kas nozīmē to, ka dalībvalsts nav atbrīvota no saviem transponēšanas pienākumiem, tikai veicot nepieciešamos īstenošanas pasākumus .
As stressed by the ECJ " Member States are under an obligation to ensure the full and effective application of a directive, meaning that a Member State is not discharged of its transposition obligations merely by adopting the necessary implementing measures.
Dalībvalstis saglabā saistības nodrošināt pilnīgu direktīvas piemērošanu pat pēc šo īstenošanas pasākumu veikšanas , un tādēļ personām ir tiesības paļauties uz valsts tiesām pret valsti, kad vien direktīvas pilnīga piemērošana īstenībā nav nodrošināta.
Member States remain bound to ensure full application of the directive even after the adoption of those implementing measures and individuals are therefore entitled to rely before national courts against the State whenever the full application of the directive is not in fact secured.
Tas nozīmē - ne tikai tajos gadījumos, kad direktīva nav īstenota vai ir īstenota nepareizi, bet arī tad, kad valsts pasākumi, pareizi īstenojot direktīvu, nav piemēroti tādā veidā, kas nodrošinātu prasītā rezultāta sasniegšanu .
That is to say, not only where the directive has not been implemented or has been implemented incorrectly but also where the national measures correctly implementing the directive are not being applied in such a way as to achieve the result sought by it .
Turklāt EKT ir atkārtoti uzsvērusi, ka direktīvas ir saistošas visām dalībvalstu iestādēm: ne tikai likumdevēja vara, bet arī administratīvās aģentūras, kas atbildīgas par tiesību aktu ikdienas piemērošanu un realizāciju, ... ir saistītas .”
Further, the ECJ has repeatedly held that directives are binding on all the authorities of the Member States: not only the legislature but also the administrative agencies responsible for the day-to-day application and enforcement of the law... are bound. "
3 LD 8. un 9. pants skaidri definē dalībvalsts uzraudzības pienākuma pilnvaras un apjomu, tostarp gadījumus, kad apdrošināšanas sabiedrība darbojas citās dalībvalstīs, nosakot, ka „finanšu uzraudzība, ņemot vērā apdrošināšanas uzņēmuma visu uzņēmējdarbību, ietver maksātspējas stāvokļa, tehniskā, tostarp matemātiskā, nodrošinājuma ierīkošanas un to sedzošo aktīvu pārbaudi saskaņā ar dalībvalsts noteikumiem vai pieņemto praksi atbilstīgi noteikumiem, kas pieņemti Kopienas līmenī.”
Articles 8 and 9 of 3LD clearly define the remit and extent of the Member States' supervising responsibility, including cases where the assurance company operates in other Member States, stating that "financial supervision shall include verification, with respect to the assurance undertaking's entire business, of its state of solvency, the establishment of technical provisions, including mathematical provisions, and of the assets covering them, in accordance with the rules laid down or practices followed in the home Member State pursuant to the provisions adopted at Community level."
Ja sabiedrībai ir nodibināta filiāle, kas darbojas citā dalībvalstī, „kompetentas izcelsmes valsts iestādes pieprasa no ikviena apdrošināšanas uzņēmuma, lai tam būtu pamatīgas administratīvās un grāmatvedības procedūras un pienācīgi iekšējās kontroles mehānismi.”
In the case of a company having established an operational branch in another Member State, " the competent authorities of the home Member State shall require every assurance undertaking to have sound administrative and accounting procedures and adequate internal control mechanisms."
Kontroles nolūkā „ filiāles mītnes dalībvalsts nodrošina, ka ... izcelsmes valsts kompetentās iestādes var pašas vai ar to ieceltu starpnieku palīdzību ... uz vietas veikt pārbaudes par informāciju, kas nepieciešama, lai nodrošinātu uzņēmuma finanšu uzraudzību .
For control purposes, " the Member State of the branch shall provide that... the competent authorities of the home Member State may... carry out themselves, or through the intermediary of persons they appoint... on-the-spot verification of the information necessary to ensure the financial supervision of the undertaking.
Filiāles dalībvalsts iestādes drīkst piedalīties šajās pārbaudēs.”
The authorities of the Member State of the branch may participate in that verification."
Izcelsmes dalībvalsts var pieprasīt sistemātisku informēšanu par tehnisko nodrošinājumu piesardzīgai uzraudzībai, bet tikai nolūkā „pārbaudīt atbilstību valsts noteikumiem attiecībā uz aktuārajiem principiem, neizvirzot šo prasību par priekšnoteikumu apdrošināšanas uzņēmuma uzņēmējdarbības turpināšanai.”
The home Member State may require systematic communication of technical provisions for prudential supervision, but only for the purpose of " verifying compliance with national provisions concerning actuarial principles, without that requirement constituting a prior condition for an assurance undertaking to carry on its business ."
Dalībvalstu iecelto regulatoru vēl viena atbildības joma ir t.s. „uzņēmējdarbības veikšanas” noteikumu (t.i., līguma noteikumu un darbību, kas ietekmē polises pircēju) izpildes uzraudzība.
The supervision of so-called "Conduct of Business" rules (i.e. contractual terms and practices affecting the consumer taking out a policy) is another field of responsibility of regulators appointed by Member States.
2 LD 4. pantā ir noteikts, ka „ līgumiem piemērojamais tiesību akts ... ir attiecīgās dalībvalsts tiesību akts ...
Article 4 of 2LD rules that "the law applicable to contracts... shall be the law of the Member State of the commitment...
Dalībvalstis piemēro apdrošināšanas līgumiem savus vispārīgos starptautisko privāttiesību aktu noteikumus, kas attiecas uz līgumu saistībām.”
Member States shall apply to the assurance contracts their general rules of private international law concerning contractual obligations."
Mītnes valsts regulatora pienākums iejaukties tādējādi ir ierobežots ar gadījumiem, kuri ir pretrunā „ ar tiesību normām, kas aizsargā vispārējo labumu
The obligation for the host country regulator to intervene is hence limited to cases conflicting " with legal provisions protecting the general good
(3. punkta 4. apakšpunkts) saistību dalībvalstī. ”
3.4). in the Member State of the commitment."
3 LD 10. panta 2. punkts nosauc tās informācijas veidu, ko pieprasa no apdrošināšanas uzņēmumiem, nosakot, ka „ dalībvalstis pieprasa apdrošināšanas uzņēmumiem, kuru galvenie biroji atrodas viņu teritorijā, periodiski informēt par ienākumiem, kā arī iesniegt statistiskos dokumentus, kas nepieciešami uzraudzības nolūkiem .
Article10(2) of 3LD defines the type of information required from assurance undertakings, stating that "Member States shall require assurance undertakings with head offices within their territories to render periodically the returns, together with statistical documents, which are necessary for the purpose of supervision.
Kompetentās iestādes apmainās ar visiem dokumentiem un informāciju, kas ir noderīga uzraudzības nolūkiem .”
The competent authorities shall provide each other with any documents and information that are useful for the purposes of supervision ."
3 LD 10. panta 3. punkts nosaka dokumentus, kas dalībvalstīm jāpieņem, lai tās varētu īstenot šos uzraudzības pasākumus, uzsverot, ka „ ikviena dalībvalsts veic visus nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka kompetentajām iestādēm ir pilnvaras un līdzekļi, kas vajadzīgi to apdrošināšanas uzņēmumu darbības uzraudzībai, kuru galvenie biroji atrodas viņu teritorijās, iekļaujot darbības, ko veic ārpus šīm teritorijām, saskaņā ar Padomes direktīvām, kas reglamentē šīs darbības, un ar nolūku pārliecināties, ka tās ir īstenotas .”
Article 10(3) of 3LD defines the instruments Member States have to adopt to enable them to implement these supervisory measures, stating that "every Member State shall take all steps necessary to ensure that the competent authorities have the powers and means necessary for the supervision of the business of assurance undertakings with head offices within their territories, including business carried on outside those territories, in accordance with the Council directives governing those activities and for the purpose of seeing that they are implemented."
10. panta 3. punkts turpmāk konkretizē: „ šīm pilnvarām un līdzekļiem ir jānodrošina, ka kompetentās iestādes var:
Article10(3) further specifies that " These powers and means must, in particular, enable the competent authorities to:
a) veikt detalizētas izmeklēšanas attiecībā uz apdrošināšanas uzņēmuma situāciju un visu tā uzņēmējdarbību, tostarp, savācot informāciju vai pieprasot iesniegt dokumentus attiecībā uz tā apdrošināšanas darbību, veicot pārbaudes uz vietas apdrošināšanas uzņēmuma telpās;
(a) make detailed enquiries regarding the assurance undertaking's situation and the whole of its business, inter alia, by gathering information or requiring the submission of documents concerning its assurance business, carrying out on-the-spot investigations at the assurance undertaking's premises;
b) veikt jebkurus tādus pasākumus attiecībā uz apdrošināšanas uzņēmumu, tā direktoriem vai vadītājiem, vai personām, kuras to kontrolē, kas ir piemēroti un nepieciešami, lai nodrošinātu, ka uzņēmuma darbība joprojām atbilst tiesību aktiem, regulām un administratīvajiem noteikumiem, kuriem uzņēmumam ir jāpakļaujas katrā dalībvalstī, un it īpaši darbības shēmai, ciktāl tā paliek obligāta, kā arī, lai novērstu vai vājinātu jebkādas nelikumības, kas kaitē apdrošināto personu interesēm;
(b) take any measures, with regard to the assurance undertaking, its directors or managers or the persons who control it, that are appropriate and necessary to ensure that the undertaking's business continues to comply with the laws, regulations and administrative provisions with which the undertaking must comply in each Member State and in particular with the scheme of operations in so far as it remains mandatory, and to prevent or remedy any irregularities prejudicial to the interests of the assured persons;
Citās dalībvalstīs reģistrēto sabiedrību uzraudzība
Supervision of foreign-based companies
Jautājumu par citās dalībvalstīs reģistrēto sabiedrību konsultatīvo uzraudzību reglamentē 3DD 8. pants, kas skaidri nosaka, ka „ apdrošināšanas uzņēmumu finansiālā uzraudzība, tostarp to veiktās uzņēmējdarbības - vai nu ar filiāļu starpniecību, vai atbilstīgi brīvībai sniegt pakalpojumus -, ir tikai izcelsmes dalībvalsts pienākums .”
The question of prudential supervision of foreign-based companies is governed by Article 8 of 3LD, stating clearly that " the financial supervision of an assurance undertaking, including that of the business it carries on either through branches or under the freedom to provide services, shall be the sole responsibility of the home Member State ."
Tas piebilst, ka, „ ja tās dalībvalsts, kurā sniedz pakalpojumu, kompetentām iestādēm ir pamats uzskatīt, ka apdrošināšanas uzņēmuma darbība varētu ietekmēt tās finansiālo stabilitāti, tās informē uzņēmuma izcelsmes valsts kompetentās iestādes .”
It adds that "if the competent authorities of the Member State of the commitment have reason to consider that the activities of an assurance undertaking might affect its financial soundness, they shall inform the competent authorities of the undertaking's home Member State ."
3 LD 18. pants nosaka, ka „piederības dalībvalsts pieprasa ikvienam apdrošināšanas uzņēmumam izveidot pietiekamu tehnisko bāzi, tostarp matemātisko nodrošinājumu, visai tā uzņēmējdarbībai”, ko var noteikt saskaņā ar labi definētiem principiem
Article 18 of 3LD states that " the Home Member State shall require every assurance undertaking to establish sufficient technical provisions, including mathematical provisions, in respect of its entire business" to be determined according to well defined principles
Tridimas ( WS 1), kurš arī paziņoja, ka „ Hyman lietas nolēmums kā tāds neskāra ES tiesību aktus”. . ”
Prof. Tridimas (WS1), who also stated that " the Hyman case ruling as such did not touch EU law". .
1 LD 24. panta 2. līdz 4. punkts nosaka, ka „ uzņēmuma finansiālā stāvokļa atjaunošanas nolūkā ... galvenā biroja piederības dalībvalsts uzraudzības iestāde pieprasa iesniegt apstiprināšanai stabila finanšu stāvokļa atjaunošanas plānu.
Article 24, paragraphs 2 to 4 of 1LD state that "f or the purposes of restoring the financial situation of an undertaking... the supervisory authority of the head-office Member State shall require a plan for the restoration of a sound financial position be submitted for its approval.
Ja maksātspējas norma nokrītas zem garantijas fonda ... galvenā biroja piederības valsts uzraudzības iestāde pieprasa uzņēmumam iesniegt apstiprināšanai īstermiņa finanšu shēmu...
If the solvency margin falls below the guarantee fund ... the supervising authority of the head-office Member State shall require the undertaking to submit a short-term finance scheme for its approval...
Tā informē iestādes pārējās dalībvalstīs, kuru teritorijās uzņēmums ir pilnvarots veikt kādas darbības, un pēdējās pēc pirmās pieprasījuma veic tādus pašus pasākumus.
It shall inform the authorities of other Member States in whose territories the undertaking is authorized of any measures and the latter shall, at the request of the former, take the same measures.
Kompetentās uzraudzības iestādes var turpmāk veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai aizsargātu apdrošinājuma ņēmēju intereses...”
The competent supervising authorities may further take all measures necessary to safeguard the policy-holders' interests..."
Eiropas Komisija un Equitable Life lieta
The Commission and the Equitable Life case
Kā dokumentēts liecībā, ko vērojis un apstiprinājis ES komisārs Charlie McCREEVY (H8), pirmā korespondence par Equitable Life lietu ir saņemta Komisijā 2001. gada februārī
As documented by evidence sighted and confirmed by EU Commissioner Charlie McCREEVY (H8), the earliest correspondence received by the Commission on the Equitable Life case dates to February 2001
EP deputāta vēstule Komisāram Frits Bolkestein (27.02.2001), kurai sekoja 5 vēstules no citiem deputātiem, 2 EP rakstiskie jautājumi un 7 sūdzības no atsevišķiem pilsoņiem , t.i., tad, kad lieta jau tika plaši diskutēta AK presē, un krietni pēc lordu palātas lēmumiem un pēc tam, kad Equitable Life jauna uzņēmējdarbība bija slēgta..
letter from MEP to Commissioner Frits Bolkestein, 27.02.2001, followed by 5 letters from other MEPs, 2 EP written questions and 7 complaints from individual citizens. , i.e. when the case had already been widely debated in the UK press, well after the House of Lords rulings and after Equitable Life had closed to new business.
Savās pirmajās atbildēs Komisija paziņoja, ka tā „ sagaidīs Penrose ziņojuma rezultātus pirms lēmuma pieņemšanas par darbībām, kādas vajadzības gadījumā būtu jāveic
In its first replies, the Commission stated it would " wait for the outcome of the Penrose report before determining what actions, if any, should be taken ."
sk. WE-Conf 11 un WE 73 4. lpp. .”
see WE-CONF11 and WE 73, page 4.
Sūdzības, kas bija saņemtas līdz 2004. gada martam, nebija reģistrētas kā oficiālas sūdzības Komisijas ģenerālsekretariātā, kas apgalvoja, ka Kopienas pārkāpumu procedūras mērķis ir „ atjaunot vai nostiprināt valsts tiesību aktu atbilstību Kopienas tiesību aktiem, nevis lemt par iespējamo pagātnes reglamentējošā vai uzraudzības režīma neatbilstību ”, piebilstot, ka „ ar jebkādām sūdzībām par pieļautajiem zaudējumiem ir jāvēršas dalībvalstu tiesās .”
In March 2004, the complaints received were still not registered as formal complaints by the Commission Secretariat General, which asserted that the objective of Community infringement proceedings is to " restore or establish the compatibility of national law with Community law and not to rule on the alleged incompatibility of a past regulatory or supervisory regime ", adding that " any claims for alleged damages must be pursued before national courts."
Būtībā Komisija – atsaucoties uz „ stingru juridisko padomu, kas pamatojas uz Tiesas judikatūru ”
In substance, the Commission - citing " strong legal advice based on Court jurisprudence "