natgillin/translations-raw huggingface dataset:
631., 632., 633. un 636. pantā minētajos gadījumos tiek ierosināta lieta, ja runa ir par publiskiem vai publiskai lietošanai paredzētiem ūdeņiem, teritorijām, nekustamiem īpašumiem vai ēkām.” , jo M. Borghezio , izmantojot aerosola krāsu, 2005. gada 25. janvārī uz gājēju ietves iepretim Milānas tiesas ēkai uzrakstīja vārdus „kauns Forleo”.
In the cases specified in Articles 631, 632, 633 and 636, the offence shall be actionable publicly if it is committed against water, land, grounds or public buildings intended for use by the public.' , in that on 25 January 2005 he did write with a spray can the words “Disgrace to Forleo” on the pavement outside the Palace of Justice in Milan.
Juridiskā komiteja savā 2006. gada 12. septembra sēdē uzklausīja M. Borghezio saskaņā ar Reglamenta 7. panta 3. punktu.
At its meeting of 12 September 2006, the Committee on Legal Affairs heard Mr Borghezio pursuant to Rule 7(3) of the Rules of Procedure.
M. Borghezio īpaši uzsvēra to, ka viņš pret terorismu rīkotas demonstrācijas laikā ir paudis savus politiskos uzskatus, ar aerosola krāsu, kuru viņam aizdevis kāds demonstrētājs, uzrakstot vārdu „kauns” uz gājēju ietves.
Mr Borghezio relied in particular on the fact that, during a demonstration prompted by the well-known judgment in a terrorist case, he had expressed his political opinion by writing the word "Disgrace” on the pavement using a spray can he had borrowed from another demonstrator.
Viņš šādā veidā ir tikai paudis savus uzskatus un nevis tīši vēlējies nodarīt mantas bojājumus.
In so doing he had merely expressed his opinion, and was not committing deliberate criminal damage.
Ja vispār var runāt par bojājumiem uz gājēju ietves, tad tie ir maznozīmīgi.
If any damage had been done to the pavement it was negligible.
Tas ir fumus persecutionis gadījums, ja par šādu nieku tiek ierosināta krimināllieta.
The suspicion of tendentious prosecution ( fumus persecutionis ) arose from the very fact that such a trivial matter had been brought to the criminal courts.
Dokumenti un vispārēji apsvērumi par Eiropas Parlamenta deputātu imunitāti
LEGAL TEXTS AND GENERAL CONSIDERATIONS ON THE IMMUNITY OF THE MEMBERS OF THE EUROPEAN PARLIAMENT
1965. gada 8. aprīļa Protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās 9. un 10. pants skan šādi:
Articles 9 and 10 of the Protocol on the Privileges and Immunities of the European Communities of 8 April 1965 read as follows:
Attiecībā uz Eiropas Parlamenta locekļiem nevar veikt izmeklēšanas darbības, viņus nevar aizturēt vai sākt tiesvedību pret viņiem sakarā ar viņu viedokli vai balsojumu, pildot pienākumus.
Members of the European Parliament shall not be subject to any form of inquiry, detention or legal proceedings in respect of opinions expressed or votes cast by them in the performance of their duties.
Eiropas Parlamenta sesijās tās locekļiem ir:
During the sessions of the European Parliament, its Members shall enjoy:
a) savā valstī — imunitāte, ko piešķir viņu valsts parlamenta locekļiem;
(a) in the territory of their own State, the immunities accorded to members of their parliament;
b) visās pārējās dalībvalstīs — imunitāte attiecībā uz aizturēšanu un tiesvedību.
(b) in the territory of any other Member State , immunity from any measure of detention and from legal proceedings.
Imunitāte tāpat attiecas uz Eiropas Parlamenta locekļiem, kamēr viņi dodas uz Eiropas Parlamenta sanāksmes vietu un atgriežas no tās.
Immunity shall likewise apply to Members while they are travelling to and from the place of meeting of the European Parliament.
Ja Eiropas Parlamenta locekli aiztur pārkāpuma izdarīšanas laikā, viņš nevar atsaukties uz imunitāti, un tā neliedz Eiropas Parlamentam izmantot tiesības kādam no tā locekļiem atņemt imunitāti. un tā neliedz Eiropas Parlamentam izmantot tiesības kādam no tā locekļiem atņemt imunitāti.
Immunity cannot be claimed when a Member is found in the act of committing an offence and shall not prevent the European Parliament from exercising its right to waive the immunity of one of its Members.”
Šajā sakarā svarīgs ir Itālijas Republikas Konstitūcijas 68. pants:
In this connection, Article 68 of the Constitution of the Italian Republic is relevant.
Parlamenta deputātus nedrīkst saukt pie atbildības viņu viedokļa vai balsojuma dēļ, ko tie pauž vai izdara, pildot savus deputāta pienākumus.
(1) Members of parliament may not be called to answer for opinions expressed or votes cast in the exercise of their office.
Parlamenta deputātu nedrīkst bez viņa pārstāvētās apakšpalātas piekrišanas personīgi pārmeklēt vai veikt kratīšanu viņa dzīves vietā, viņu nedrīkst apcietināt vai citādā veidā ierobežot viņa personīgo brīvību, vai turēt ieslodzījumā, ja vien runa nav par tiesas sprieduma izpildi vai gadījumiem, kuros attiecīgo personu aiztur pārkāpuma izdarīšanas laikā un in flagranti aizturēšana notiek saskaņā ar likumu.
(2) Members of parliament may not be subjected to searches of their person or homes without prior authorization by their chamber, nor arrested or otherwise deprived of personal freedom, nor kept in a state of detention, except on an irrevocable conviction or caught in the act of a crime for which arrest is mandatory.
Attiecīgās apakšpalātas piekrišana turpmāk ir vajadzīga, lai veiktu Parlamenta deputātu nopratināšanu vai noklausītos viņu sarunas vai paziņojumus, ka arī lai piekļūtu viņu sarakstei.
(3) The same authorization is required to subject members of parliament to any form of interception of their conversations or communications, and in order to seize their mail or correspondence..
Eiropas Parlamentā uz minēto procedūru attiecas Reglamenta 6. un 7. pants:
In the European Parliament the procedure is subject to the provisions of Rules 6 and 7 of the Rules of Procedure.
„6. pants: Neaizskaramības atcelšana
“Rule 6 : Waiver of immunity
„7. pants: Ar neaizskaramību saistītās procedūras
“Rule 7 : Procedures on immunity
Ir jāatgādina par dažiem no minētajiem principiem, kuriem šajā lietā ir svarīga nozīme:
It seems appropriate to recall some of these principles which are relevant to this case.
Parlamenta deputāta imunitātes nolūks
Purpose of parliamentary immunity
Parlamenta deputāta imunitāte nav atsevišķu Parlamenta deputātu privilēģija, bet gan Parlamenta un tā deputātu neatkarības garants.
Parliamentary immunity is not a Member's personal privilege, but a guarantee of the independence of Parliament and its Members in relation to other authorities.
No tā izriet, ka nav svarīgs laiks, kurā tiek izdarīts pārkāpums, kas var notikt pirms vai pēc deputāta ievēlēšanas, bet vērā ir jāņem tikai un vienīgi deputātiem paredzētā Parlamenta aizsardzība.
In line with this principle, the date on which the alleged deeds took place is of no importance and may be either prior to or subsequent to the election of the Member, since protection of Parliament through its Members is the sole consideration.
Eiropas Parlamenta deputāta imunitātes nesaistība ar valsts parlamenta deputāta imunitāti
Independence of European parliamentary immunity from national parliamentary immunity
Tas, ka 10. panta 1. punkta a) apakšpunkts Protokolā par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās norāda uz imunitāti, kas attiecas uz valstu parlamentu deputātiem, nenozīmē, ka Eiropas Parlaments nevar izstrādāt savus noteikumus, lai atceltu deputāta imunitāti.
The fact that Article 10, first paragraph, section (a) of the Protocol on the Privileges and Immunities of the European Communities refers to the immunities accorded to members of national parliaments does not mean that the European Parliament cannot create its own rules for the waiver of parliamentary immunity.
Parlamenta lēmumu rezultātā ir radies pastāvīgs Eiropas Parlamenta deputāta imunitātes jēdziens, kas principā nav saistīts ar valstu parlamentos pieņemtajiem noteikumiem.
The decisions of Parliament have led to the emergence of a consistent notion of European parliamentary immunity which, in general terms, is independent of the various national parliamentary procedures.
Līdz ar to novērš to, ka izturēšanās pret deputātiem ir atkarīga no viņu piederības attiecīgajai valstij.
This prevents Members from receiving different treatment on the grounds of their nationality.
Šādā veidā ņem vērā imunitāti, kas noteikta saskaņā ar katras valsts tiesību aktiem, taču, lai pieņemtu lēmumu par deputāta imunitātes atcelšanu, Eiropas Parlaments izmanto savus iekšējos noteikumus.
Thus, while immunity is taken into account in accordance with national law, the European Parliament takes the decision whether to waive a member’s immunity on the basis of its own consistent principles.
Parlamenta deputāta imunitātes nolūks ir aizsargāt Parlamenta deputātu uzskatu un politisko debašu brīvību.
Parliamentary immunity serves to protect the freedom of speech and the freedom of political debate of Parliament's Members.
Tādēļ Parlamenta atbildīgā komiteja ir jau paudusi savu viedokli par vienu no principiem, ka imunitātes atcelšana nekādā gadījumā nenotiek tad, ja deputāta rīcība, par kuru deputātu apsūdz, ir daļa no viņa politiskajām aktivitātēm vai ir tiešā veidā saistīta viņa politisko darbību.
Accordingly, Parliament’s relevant committee has always held the consistent view that on principle a Member’s immunity should on no account be waived if the acts with which he/she is charged form part of his/her political activities or are immediately linked to such activities.
Tas attiecas, piemēram, uz viedokļa paušanu, ko varētu uzskatīt par deputāta politiskās darbības daļu, piemēram, demonstrācijās, publiskās sanāksmēs, politiskās publikācijās, plašsaziņas līdzekļos, grāmatās, televīzijā, parakstot politiskus dokumentus vai tiesā.
This covers, among other things, expressions of opinion which may be deemed to form part of a Member’s political activity, for example at demonstrations, at public meetings, in the press, in a book, on TV, by signing a political document, or in court.
Ar to ir saistīti arī citi apsvērumi par vai pret imunitātes atcelšanu, it īpaši saistībā ar fumus persecutionis , t.i., pieņēmumu, ka kriminālprocesa mērķis ir kaitēt deputāta politiskajai darbībai.
In addition to this principle, other considerations which may argue for or against the waiver of immunity also need to be taken into account, particularly in connection with tendentious prosecution (“ fumus persecutionis” ) , i.e. the suspicion that the prosecution has been brought with the intention of causing political damage to the Member.
Saskaņā ar definīciju Donnez ziņojuma pamatojumā fumus persecutionis ideja būtībā ir tāda, ka imunitāti neatceļ tad, ja tiek pieņemts, ka kriminālprocesa mērķis ir kaitēt deputāta politiskajai darbībai.
In accordance with the definition of “fumus persecutionis” in the explanatory statement of the Donnez report, the term essentially means that immunity will not be lifted if there is reason to believe that the prosecution has been brought with the intention of causing the Member political damage.
Ja, piemēram, deputāta politiskais pretinieks panāk to, ka pret deputātu uzsāk tiesas procesu, tad, kamēr nav pierādīts pretējais, imunitāti neatceļ, ja apsūdzības mērķis ir drīzāk kaitēt deputāta politiskajai darbībai un nevis vērst par labu radušos kaitējumus.
If, for example, court proceedings are brought by a political opponent, immunity will not, failing evidence to the contrary, be waived if the charge seems to be intended to cause the Member harm rather than to obtain reparation for damages.
Imunitāti arī neatceļ, ja tiesas procesu ierosina apstākļos, kas norāda uz to, ka process ierosināts tikai tāpēc, lai kaitētu deputātam.
Similarly, immunity is also not waived if court proceedings have been brought under circumstances which make it likely that they were brought solely with a view to causing damage to the Member in question.
Lēmuma priekšlikuma pamatojums
GROUNDS FOR THE PROPOSAL FOR A DECISION
Juridiskā komiteja ir sīki iztirzājusi piemērojamo 9. un 10. pantu Protokolā par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās.
The Committee on Legal Affairs has discussed in detail Articles 9 and 10 of the Protocol on Privileges and Immunities which are relevant here.
Komiteja vispirms pārbaudīja, vai Protokola 9. pants ir atbilstīgs.
The committee first investigated the relevance of Article 9.
9. pantā runa ir par deputāta imunitāti saistībā ar viedokļa paušanu, deputātam pildot savus pienākumus.
Article 9 concerns the absolute immunity of Members in relation to the expression of opinions in the performance of their duties.
M. Borghezio uzsvēra to, ka, uzrakstot vārdu „kauns” uz gājēju ietves iepretim tiesas ēkai, viņš ir paudis savu viedokli, kas ir saistīts ar viņa ka Eiropas Parlamenta deputāta amatu.
Mr Borghezio claimed that, by spraying the word “disgrace” on the pavement outside the Palace of Justice, he was expressing an opinion linked to his office as a Member of the European Parliament.
Tomēr ir jāņem vērā, ka rīcība, par kuru M. Borghezio apsūdz, ir ar mantas bojājumu izdarīšanu saistīts kriminālpārkāpums, kas saskaņā ar Itālijas Kriminālkodeksa 639. panta 2. rindkopu ir nodarījums, par kuru draud brīvības atņemšana līdz vienam gadam vai naudas sods.
It should however be noted that the act of which Mr Borghezio is accused relates to the offence of criminal damage, which according to Section 639, in the variant of paragraph 2, of the Italian Criminal Code, is an offence for which prosecution is mandatory and for which a term of imprisonment of up to one year or a fine is prescribed.
Teksta uzrakstīšanu, izmantojot aerosola krāsu, var uzskatīt par viedokļa paušanu, taču runa vispirms ir nevis par paustu viedokli, bet tieši par mantas bojājumu, kas radies aerosola krāsas uzpūšanas rezultātā uz gājēju ietves.
The spraying of words with a spray paint may also be an expression of opinion: however, it is not the expression of opinion which is at issue here but the actual damage caused by the spray to the pavement.
Tātad runa ir par šīs viedokļa paušanas blakus apstākļiem, kas iespējams ir izraisījuši mantas bojājumu.
In other words, what is at issue are the circumstances surrounding this expression of opinion which may have resulted in criminal damage.
Attiecībā uz Protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās 10. panta a) apakšpunkta piemērošanu nav pamatoti pieņemt, ka tas ir fumus persecutionis gadījums.
As regards the applicability of Article 10(a) of the Protocol on Privileges and Immunities, there does not seem to be any reason to suspect tendentious prosecution ( fumus persecutionis ) .
Nav tādu pieturas punktus, saskaņā ar kuriem varētu pieņemt, ka pret M. Borghezio vērstās apsūdzības mērķis ir kaitēt viņa kā Eiropas Parlamenta deputāta politiskajai darbībai.
There is no evidence to support the view that the charges brought against Mr Borghezio sought to cause him damage in connection with his political activity as an MEP.
Var pieņemt, ka par šo pārkāpumu ierosinātu kriminālprocesu arī tad, ja to būtu izdarījis jebkurš cits Itālijas pilsonis līdzīgos apstākļos.
It may be assumed that any other Italian citizen who had expressed his opinion using a spray paint can under similar circumstances would also have been prosecuted.
Nav arī tādu pieturas punktu, kas norāda, ka šī rīcība būtu uzskatāma par sīkumu, par ko ierosināta krimināllieta.
Nor is there any evidence to suggest that this is too trivial a matter to have come before the criminal courts.
Saskaņā ar Reglamenta 7. panta 2. punktu komitejas lēmuma priekšlikumā ir ierosināts tikai pieņemt vai noraidīt prasību aizstāvēt imunitāti un privilēģijas.
Under the terms of Rule 7(2) of the Rules of Procedure, the proposal for a decision of the committee should simply recommend the adoption or rejection of the request for the defence of immunity and privileges.
Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, Juridiskā komiteja pēc argumentu pārbaudes par vai pret imunitātes aizstāvību ierosina noraidīt M. Borghezio prasību aizstāvēt viņa imunitāti.
In the light of the above considerations, the Committee on Legal Affairs recommends, after examining the evidence for and against the defence of immunity, to reject the request for the defence of Mr Borghezio’s immunity.
Pieprasījums aizstāvēt deputāta Mario Borghezio imunitāti un privilēģijas
Request for defence of the immunity and privileges of Mario Borghezio
par priekšlikumu Padomes lēmumam par nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Norvēģiju par Norvēģijas finansiālā ieguldījuma summas pārskatīšanu, kas paredzēta nolīgumā starp Eiropas Kopienu un Norvēģijas Karalisti par Norvēģijas līdzdalību Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra ( EMCDDA ) darbā
on the proposal for a Council decision on the conclusion of the agreement between the European Community and Norway on the revision of the amount of the financial contribution from Norway provided for in the agreement between the European Community and the Kingdom of Norway on the participation of Norway in the work of the European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction (EMCDDA)
– ņemot vērā priekšlikumu Padomes lēmumam ( COM(2006)0115 )
– having regard to the proposal for a Council decision ( COM(2006)0115 )
– ņemot vērā Eiropas Kopienas un Norvēģijas nolīguma projektu par Norvēģijas finansiālā ieguldījuma summas pārskatīšanu, kas paredzēta nolīgumā starp Eiropas Kopienu un Norvēģijas Karalisti par Norvēģijas līdzdalību Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra ( EMCDDA ) darbā,
– having regard to the draft agreement between the European Community and Norway on the revision of the amount of the financial contribution from Norway provided for in the agreement between the European Community and the Kingdom of Norway on the participation of Norway in the work of the European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction (EMCDDA),
– ņemot vērā EK līguma 152. pantu un 300. panta 2. punkta pirmo daļu,
– having regard to Articles 152 and 300(2), first subparagraph of the EC Treaty,
– ņemot vērā EK līguma 300. panta 3. punkta pirmo daļu, saskaņā ar kuru Padome ar to ir apspriedusies ( C6-0140/2006 ),
– having regard to Article 300(3), first subparagraph, of the EC Treaty, pursuant to which the Council consulted Parliament ( C6-0140/2006 ),
– ņemot vērā Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas ziņojumu ( A6‑0330/2006 ),
– having regard to the report of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs ( A6-0330/2006 ),
Saskaņā ar 13. pantu Padomes 1993. gada 8. februāra Regulā (EEK) Nr. 302/93, ar ko izveido Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centru
Article 13 of Council Regulation (EEC) No 302/93 of 8 February 1993 on the establishment of a European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction
Eiropas Kopienas un Norvēģijas Karalistes nolīgums par Norvēģijas līdzdalību EMCDDA darbā tika parakstīts 2000. gada 19. oktobrī un stājās spēkā 2001. gada 1. janvārī
An agreement between the European Community and the Kingdom of Norway on the participation of Norway in the work of the EMCDDA was signed on 19 October 2000 and entered into force on 1 January 2001
Šī nolīguma 5. pantā ir noteikts Norvēģijas finansiālais ieguldījums Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra darbā.
Article 5 of this agreement sets out the financial contribution from Norway to the work of the EMCDDA.
Pēc Eiropas Savienības paplašināšanās Norvēģija pieprasīja pārskatīt tās finansiālo ieguldījumu Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra darbā.
Following the enlargement of the European Union, Norway has requested the revision of its financial contribution to the work of the EMCDDA.
Tādēļ pašreizējā priekšlikuma Padomes lēmumam mērķis ir pārskatīt Norvēģijas finansiālā ieguldījuma apmēru un noteikt sistēmu Norvēģijas ieguldījuma aprēķināšanai, lai ņemtu vērā iespējamu Eiropas Savienības paplašināšanos nākotnē un izvairītos no turpmākiem pielāgojumiem.
The present proposal for a Council decision aims thus at revising the amount of the financial contribution from Norway and sets up a formula for the calculation of Norway’s contribution to take account of possible future enlargements of the European Union and avoid further adjustments.
Referentes ieteikums
Recommendation of the Rapporteur
Referente izsaka atbalstu Norvēģijas un Eiropas Savienības panāktās vienošanās nosacījumiem.
Your rapporteur supports the agreement reached between Norway and the European Union.
Iepriekšējā nolīgumā bija paredzēts, ka Norvēģija maksā konkrētu procentuālo daļu no Eiropas subsīdijas Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centram.
Under the previous agreement, it was agreed that Norway would pay a specific percentage of the European subsidy to the EMCDDA.
Jaunajā nolīgumā puses ir noteikušas aprēķina formulu, ar ko Norvēģijas ieguldījuma summu var pielāgot, Eiropas Savienībai paplašinoties.
Under the new agreement, the parties have opted for a calculation formula that allows Norway's contribution to be adjusted as the Union is enlarged.
Nolīgumā ir paredzēta arī obligātā summa, kas kā finansiālais ieguldījums jāiemaksā neatkarīgi no ES dalībvalstu skaita, t.i., ne mazāk kā EUR 271 000.
The agreement also lays down a minimum amount which must be adhered to irrespective of the number of Member States of the Union, namely a financial contribution of not less than EUR 271 000.
Šī summa atbilst paplašināšanās izmaksām attiecībā uz vienu valsti saskaņā ar Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra 2001. gada aprēķiniem.
This amount corresponds to the cost of enlargement per country as estimated by the EMCDDA in 2001.
Līdz ar šo noteikumu paredzēšanu vairs nebūs jānoslēdz jauns nolīgums ik reizi, kad ES paplašināsies.
These arrangements avoid the need for a new agreement to be concluded each time the Union is enlarged.
Priekšlikumu Padomes lēmumam par nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Norvēģiju par Norvēģijas finansiālā ieguldījuma summas pārskatīšanu, kas paredzēta nolīgumā starp Eiropas Kopienu un Norvēģijas Karalisti par Norvēģijas līdzdalību Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra ( EMCDDA ) darbā
Proposal for a Council decision on the conclusion of the agreement between the European Community and Norway on the revision of the amount of the financial contribution from Norway provided for in the agreement between the European Community and the Kingdom of Norway on the participation of Norway in the work of the European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction (EMCDDA)
Alexander Alvaro, Alfredo Antoniozzi, Edit Bauer, Johannes Blokland, Mihael Brejc, Maria Carlshamre, Michael Cashman, Jean-Marie Cavada, Charlotte Cederschiöld, Carlos Coelho, Fausto Correia, Panayiotis Demetriou, Agustín Díaz de Mera García Consuegra, Kinga Gál, Patrick Gaubert, Elly de Groen-Kouwenhoven, Lilli Gruber, Adeline Hazan, Lívia Járóka, Barbara Kudrycka, Stavros Lambrinidis, Romano Maria La Russa, Henrik Lax, Antonio Masip Hidalgo, Edith Mastenbroek, Jaime Mayor Oreja, Martine Roure, Inger Segelström, Ioannis Varvitsiotis, Manfred Weber, Stefano Zappalà , Tatjana Ždanoka
Alexander Alvaro, Alfredo Antoniozzi, Edit Bauer, Johannes Blokland, Mihael Brejc, Maria Carlshamre, Michael Cashman, Jean-Marie Cavada, Charlotte Cederschiöld, Carlos Coelho, Fausto Correia, Panayiotis Demetriou, Agustín Díaz de Mera García Consuegra, Kinga Gál, Patrick Gaubert, Elly de Groen-Kouwenhoven, Lilli Gruber, Adeline Hazan, Lívia Járóka, Barbara Kudrycka, Stavros Lambrinidis, Romano Maria La Russa, Henrik Lax, Antonio Masip Hidalgo, Edith Mastenbroek, Jaime Mayor Oreja, Martine Roure, Inger Segelström, Ioannis Varvitsiotis, Manfred Weber, Stefano Zappalà, Tatjana Ždanoka
par priekšlikumu Padomes regulai par svešzemju sugu un sugu, kas atrodas ārpus dabiskās izplatības areāla, izmantošanu akvakultūrā
on the proposal for a Council regulation concerning use of alien and locally absent species in aquaculture
– ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Padomei ( COM(2006)0154 )
– having regard to the Commission proposal to the Council ( COM(2006)0154 )
– ņemot vērā EK līguma 37. pantu, saskaņā ar kuru Padome ar to ir apspriedusies ( C6‑0137/2006 ),
– having regard to Article 37 of the EC Treaty, pursuant to which the Council consulted Parliament ( C6‑0137/2006 ),
– ņemot vērā Zivsaimniecības komitejas ziņojumu ( A6‑0331/2006 ),
– having regard to the report of the Committee on Fisheries ( A6‑0331/2006 ),