natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Indivīdiem tādējādi valsts tiesā pret attiecīgo valsti ir tiesības pamatoties uz direktīvas noteikumiem, kas pēc sava satura ir bez nosacījumiem un pietiekami precīzi, gadījumos, kad patiesībā nav garantēta direktīvas piemērošana pilnībā, tas ir, ne tikai gadījumos, kad direktīva nav īstenota vai kad tā ir īstenota nepareizi, bet arī gadījumos, kad valstu pasākumus, ar ko direktīva tiek pareizi īstenota, nepiemēro tādā veidā, lai sasniegtu tajā paredzēto rezultātu . ”
Individuals are therefore entitled to rely before national courts, against the State, on the provisions of a directive which appear, so far as their subject-matter is concerned, to be unconditional and sufficiently precise whenever the full application of the directive is not in fact secured, that is to say, not only where the directive has not been implemented or has been implemented incorrectly, but also where the national measures correctly implementing the directive are not being applied in such a way as to achieve the result sought by it . ”
Turklāt Tiesa ir atkārtoti uzsvērusi, ka direktīvas ir saistošas visām dalībvalstu iestādēm .
Further, the Court has repeatedly held that directives are binding on all the authorities of the Member States.
Tādējādi direktīva ir saistoša ne tikai likumdevējam, bet arī administratīvajām aģentūrām, kas atbildīgas par tiesību aktu piemērošanu un ieviešanu ikdienā, un vietējām tiesām.
Thus, not only the legislature is bound by a Directive but also the administrative agencies responsible for the day-to-day application and enforcement of the law and the domestic courts.
Šādu nosacījumu mērķis ir izvairīties no tādas administratīvās prakses vai tiesu prakses interpretēšanas, kas apdraud šajā direktīvā noteikto interešu aizsardzību.
The intention behind this is to avoid administrative practices or judicial interpretations that undermine the protection of interests established by the directive.
Pēdējos gados Tiesa ir īpaši uzsvērusi „otrā līmeņa neatbilstības” problēmas novēršanu, tas ir, situāciju, kad, lai gan vietējie tiesību akti ir formāli saderīgi ar Kopienas tiesību aktiem, to piemērošanu vai ieviešanu apdraud administratīvā vai tiesu prakse.
In recent years, the Court has placed particular emphasis on tackling the problem of “second level non-compliance”, that is, the situation where, although domestic legislation is formally compatible with Community law, its application or enforcement is undermined by administrative or judicial practices.
Tāpat Tiesa ir uzskatījusi, ka uz valstu administratīvo praksi var attiecināt ieviešanas darbību, ja tā zināmā mērā ir atbilstīga un vispārēja
The Court has also held that a national administrative practice can be the subject of an enforcement action when it is, to some degree, of a consistent and general nature.
Skatīt, piemēram, lietu C-387/99 Komisija/Vācija, 2004. gada 29. aprīļa spriedums, 42. punkts. .
See e.g. Case C-387/99, Commission v. Germany , judgment of 29 April 2004, para 42.
Tādējādi tas, ka valstu iestādes sistemātiski un pastāvīgi pieļauj situācijas, kas ir neatbilstīgas direktīvas noteikumiem, ir Kopienas tiesību aktu pārkāpums, pat ja direktīva ir formāli transponēta valsts tiesību aktos
Thus, at least the systematic and consistent tolerance on the part of national authorities of situations inconsistent with the provisions of a directive is a breach of Community law even if the directive has been formally transposed into national law.
2005. gada 26. aprīļa spriedums lietā C-494/01 Komisija/Īrija. .
Case C-494/01, Commission v Ireland , judgment of 26 April 2005.
Visbeidzot, ja direktīva piešķir tiesības indivīdiem, attiecīgajiem vietējiem tiesību aktiem ir jābūt pietiekami precīziem un skaidriem, lai attiecīgās personas pilnībā apzinātos savas tiesības un vajadzības gadījumā tām tiktu piedāvāta iespēja atsaukties uz šīm tiesībām valsts tiesās
Finally, where a directive confers rights on individuals, the relevant domestic legislation must be sufficiently precise and clear so that the persons concerned are made fully aware of their rights, and, where appropriate, afforded the possibility of relying on them before national courts.
Skatīt lietu C-59/89 Komisija/Vācija. .
See Case C-59/89, Commission v Germany .
No tiesiskās aizsardzības viedokļa vietējo īstenošanas tiesību aktu precizitāte un skaidrība ir ārkārtīgi svarīga, jo tie ir pamats, lai iegūtu kompensāciju valsts tiesā, ja dalībvalsts nespēj nodrošināt direktīvas pilnu un efektīvu piemērošanu.
From a judicial protection perspective, the precision and clarity of domestic implementing legislation is crucial because it paves the way to obtaining redress before a national court where a Member State fails to ensure the full and effective application of a directive.
Komisijas pienākums uzraudzīt īstenošanu saskaņā ar EK līgumu
The Commission's obligation under the Treaty to monitor implementation
EK līgums piešķir Komisijai ES tiesību aktu sarga lomu.
The Treaty gives the Commission the role of the guardian of EU law.
Saskaņā ar EK līguma 211. pantu Komisijas pienākums ir nodrošināt, ka dalībvalstis pareizi ievēro un īsteno Kopienas tiesību aktus.
In accordance with Article 211 of the Treaty, it is the duty of the Commission to ensure that Member States observe and implement Community law properly.
Tādēļ Komisija atbild par EK direktīvu transponēšanas un piemērošanas uzraudzību.
Therefore, it is the Commission's responsibility to monitor the transposition and application of EC Directives.
Komisija to veic:
It does so by:
§ pārbaudot, vai dalībvalstis ir pieņēmušas transponēšanas tiesību aktus un nosūtījušas tos Komisijai noteiktajā laikā;
§ verifying if Member States have adopted transposing legislation and communicated them to the Commission within the prescribed time limit;
§ pārbaudot valstu transponēšanas pasākumu atbilstību Kopienas likumdošanai;
§ verifying the conformity of national transposition measures with Community legislation;
§ uzraugot, kā privāti un sabiedriski uzņēmumi, struktūras un valsts iestādes piemēro ES likumdošanu;
§ monitoring the application of EU legislation by private and public entities, bodies and authorities
§ labojot kļūdas atbilstībā ES likumdošanai ar pārkāpumu procedūru palīdzību.
§ rectifying failures to comply with EU legislation through the launch of infringement proceedings.
EK līguma 226. un 228. pantā ir noteikta procedūra gadījumiem, kad Komisija uzskata, ka dalībvalsts nav izpildījusi savu pienākumu saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem.
Articles 226 and 228 of the Treaty provide for a procedure in cases where the Commission considers that a Member State has failed to fulfil an obligation under Community law.
226. pants pilnvaro Komisiju vērsties pret dalībvalstīm, ja tās nepilda savus pienākumus saskaņā ar EK līgumu.
Article 226 empowers the Commission to take action against a Member States for instances of failure to fulfil their obligations under the Treaty.
Lēmums par to, vai uzsākt pārkāpumu procedūru vai ne, ir pilnībā Komisijas ziņā.
The Commission has full discretion in deciding whether or not to initiate infringement proceedings.
Pārkāpumu procedūra sākas ar oficiāla paziņojuma vēstuli dalībvalstij, kas tai ļauj sniegt informāciju un īstenot savas tiesības uz aizstāvību.
The procedure starts with a letter of formal notice to the Member State, which enables it to give information and to exercise its right of defence.
Ja atbilde Komisiju neapmierina, tā sagatavo pamatotu atzinumu, liekot attiecīgajai dalībvalstij labot situāciju.
If the answer does not satisfy the Commission, it issues a reasoned opinion, ordering the Member State to rectify the situation.
Ja pārkāpums netiek novērsts, Komisija var iesniegt lietu EK Tiesā.
If the infringement persists, the Commission may refer the case to the ECJ.
Saskaņā ar EK līguma 228. pantu EK Tiesa var uzlikt naudas sodu, ja dalībvalsts pastāvīgi neievēro spriedumu saskaņā ar 226. pantu.
Under Article 228 of the Treaty, the ECJ may impose a pecuniary penalty if there is a persistent failure of a Member State to comply with a judgement under Article 226.
Saskaņā ar attiecīgo tiesu praksi ES tiesību aktos noteiktās pārkāpumu procedūras uzdevums ir nodrošināt vai atjaunot spēkā esošo valsts tiesību aktu atbilstību ES tiesību aktiem, nevis lemt par tādu valsts tiesību aktu, kas jau ir grozīti vai aizstāti, iespējamu neatbilstību pagātnē.
Under relevant case law, the objective of infringement proceedings under EU law is to establish or restore the compatibility of existing national law with EU law and not to rule on the possible past incompatibility of a national law which has since been amended or replaced.
Tādēļ patiesībā netiek veikta ex-post izmeklēšana par iespējamiem Kopienas tiesību aktu pārkāpumiem.
Thus, there is actually no ex-post investigation of alleged violations of Community law.
Komisijas veiktā īstenošanas uzraudzība praksē
The Commission's monitoring of implementation in practice
Komiteja saņēma liecības par Komisijas pieeju īstenošanas uzraudzībai gan no Komisijas pārstāvjiem H10 laikā, gan no zinātniskajiem ekspertiem WS2 .
The committee received evidence on the Commission's approach to monitoring implementation both from representatives of the Commission during H10 and from academic experts at WS2.
Šajā nodaļā ne tikai izdarīta atsauce uz Komisijas vispārējo pieeju un izmantotajiem instrumentiem, lai nodrošinātu laikus veiktu un pareizu īstenošanu, bet arī apskatītas atsevišķas problēmas, grūtības un ierobežojumi, ar ko Komisija saskaras, pildot savu pienākumu uzraudzīt ES tiesību aktu īstenošanu.
This section not only makes reference to the general approach taken, and instruments used, by the Commission to ensure timely and correct implementation but also touches upon some of problems, difficulties and constraints the Commission faces in fulfilling its obligation to monitor the implementation of EU law.
Transponēšanas pasākumu paziņošana
Communication of transposition measures
Pirmkārt, Komisija pārbauda, vai dalībvalstis paziņo (pašā direktīvā noteiktajā laikā) valstu pasākumus, kas paredzēti, lai transponētu noteiktu ES tiesību aktu daļu.
Firstly, the Commission checks whether Member States communicate (by the time specified in the Directive itself) the national measures, which are intended to transpose a particular piece of EU legislation.
Kā paskaidroja C.-F. Durand, „ attiecībā uz transponēšanas pasākumu nepaziņošanu Komisija sistemātiski kontrolē visus šos pasākumus .
As explained by Mrs. DURAND " regarding non-communication of transposition measures, the Commission carries out systematic controls of all these measures.
Šajā sakarā 2004. gadā Komisijas Ģenerālsekretariāta līmenī tā izveidoja datu bāzi, kurā iekļautas visas direktīvas, kuru transponēšana tiek gatavota.
To this end, it has set up, since 2004, at the level of the Secretariat-General of the Commission, a database which indexes all the directives whose transposition period is under way.
Visas dalībvalstis ir ieviesušas šo datu bāzi, un kopš tā laika tās paziņo par transponēšanas pasākumiem, izmantojot šo datu bāzi.
All the Member States have adopted this same database and, henceforth, they communicate the transposition measures via this database.
Tikai vienam dalībvalsts korespondentam ir atļauts pieteikt transponēšanas pasākumus, un viņš vai viņa katra pasākuma transponēšanas laikā precizē, vai attiecīgā transponēšana joprojām notiek vai ir pabeigta ” .
Only one correspondent by Member State is permitted to introduce the transposition measures and he or she specifies, at the time each measure is transmitted, if the transmission is still incomplete or finalized" .
Komisija uzskata, ka šī datu bāze ļauj pastāvīgi un precīzi sekot līdzi transponēšanai.
The Commission claims that this database enables it to constantly have an exact image of the state of the transposition.
Ja transponēšanas perioda beigās visi pasākumi nav paziņoti, Komisija nekavējoties sāk pārkāpumu procedūru (skatīt tālāk sīku izklāstu par pārkāpumu procedūru).
If, at the expiry of the period of transposition, not all measures are communicated, the Commission immediately begins the infringement procedure (see below for detail on infringement procedure).
C.-F. Durand norāda, ka „ attiecībā uz 146 direktīvām, kas 2006. gadā bija jātransponē 25 dalībvalstīm, Komisija konstatēja novēlotu transponēšanu 900 gadījumos, kas ir apmēram 8 līdz 9 dalībvalstis uz vienu direktīvu.
Mrs. DURAND states that " for the 146 directives to be transposed by the 25 Member States in 2006, the Commission noted late transposition in 900 cases, approximately 8 to 9 Member States by directive.
Jāatgādina, ka vairumā gadījumu attiecīgās problēmas tiek atrisinātas gada laikā.
It is to be recalled that, in a majority of cases, the problems are solved within a year.
Komisija gada laikā pāriet uz nākamo pārkāpumu procedūras līmeni apmēram 70 lietās ”, piebilstot, ka „ les chiffres des non-communications sont plutôt en diminution dans le temps, [ce qui montre] leur efficacité”.
The Commission moves on to the next level of the infringement procedure in approximately 70 cases a year ", adding that " les chiffres des non-communications sont plutôt en diminution dans le temps, [ce qui montre] leur efficacité."
H10 stenogrammas 6. lpp.
H10 Verbatim, page 6, para.9. .
Viņš norādīja, ka „ Komisija tikai pavisam nesen ir sākusi publicēt informāciju par valstu īstenošanas pasākumiem ”, un apgalvoja, ka šī informācija nav pilnīga un atjaunināta.
He pointed out that " the Commission has only very recently started publicizing the information on national implementing measures " and claimed that the information is not complete and up to date.
Transponēšanas pasākumu atbilstības ES likumdošanai pārbaude
Checking conformity of transposition measures with EU legislation
Pēc tam Komisija pārbauda, vai paziņotie valsts pasākumi atbilst ES direktīvas prasībām.
The Commission subsequently checks whether the national measures that have been communicated are in conformity with the requirements of the EU Directive.
Dažkārt šis darbs tiek uzticēts ārējiem konsultantiem, kā tas notika saistībā ar Trešo dzīvības apdrošināšanas direktīvu
Sometimes this work is contracted out to external consultants, as was the case with the Third Life Directive
Skatīt Wilde Sapte pētījumu ( WE20 ). .
see Wilde Sapte study (WE20). .
Tomēr daudz biežāk Komisijas ģenerāldirektorāti veic paši savu analīzi.
More often, however, the Directorates-General of the Commission carry out their own analysis.
Lai veiktu šādu pārbaudi, ir vajadzīgas gan plašas speciālās zināšanas juridiskajos jautājumos, gan tehniskas zināšanas par jomu, kas apskatīta attiecīgajā direktīvā.
This examination requires both extensive expertise of legal issues and technical knowledge in the field covered by the Directive.
C.-F. Durand paskaidroja, ka „ l'examen exige une très bonne connaissance de la directive et ne peut-être fait que par les spécialistes de la matière.
Mrs. DURAND explained that " l'examen exige une très bonne connaissance de la directive et ne peut-être fait que par les spécialistes de la matière.
Atkarībā no direktīvas satura un konteksta tiek izmantotas dažādas metodes.
Various methods are used according to the content of the directive and its context.
Tekstu vai vismaz atsevišķus tā galvenos noteikumus pārbauda vai nu kopumā, vai tiek veikta a aposteriori pārbaude, izmantojot īstenošanas ziņojumus vai pārskatus, kas veikti uz vietas.
Either the text is checked integrally or at least some of his essential provisions or an a posteriori check is undertaken, via implementation reports or on-the-spot surveys.
Veicot teksta pārbaudi, ārkārtīgi svarīgs kļūst teksta tulkojums.
When a textual checking is carried out, the translation of the text becomes essential.
Teksta tulkošanu veic vai nu Komisijas tulkošanas dienesti, tādējādi ļaujot to pārbaudīt attiecīgajām amatpersonām, vai arī tulkošanu un kontroli veic līgumtulkotāji, kuru analīze tomēr ir jāpārbauda Komisijas amatpersonām, lai nodrošinātu līgumtulkotāju darba kvalitāti. ...
Either the translation of the text is carried out by the translation services of the Commission, thus allowing the examination by the relevant officials, or otherwise the translation and control are carried out by external contractors whose analysis has nevertheless to be the checked by Commission officials to ensure the quality of the contractor's work. ...
H10 stenogrammas 7. lpp.
H10 Verbatim, page 7, para.5.
Ir jāpārbauda, vai katrs noteikums tiek iekļauts valsts reglamentējumā.
You have to check whether each provision finds its way into the national regulation.
Dažkārt atsevišķi direktīvas noteikumi nav jātransponē, un tas ir jāizskata katrā gadījumā atsevišķi ”, tomēr viņa atzina, ka nav bijušas „ noteiktas pamatnostādnes papīra formātā – pirmais posms, otrais posms, trešais posms.
Some provisions of the directive do not need sometimes to be transposed, and this has to be assessed on a case-by-case basis", however admitting that there were no " fixed guidelines which would you would find on paper – step one, step two, step three.
Bet visiem pārkāpumiem seko Komisijas sekretariāts kopā ar Juridisko dienestu.
But the whole sector of infringement is followed for the whole of the Commission by the Secretariat, together with the Legal Service.
Katru lietu regulāri izskata kārtējā sanāksmē, un katru lietu pārskata.
Each case is brought up regularly in front of a general meeting and each case is reviewed.
Tādā veidā mēs sekojam līdzi nepareizai piemērošanai
This is the way we follow up any bad application."
H10 stenogrammas 29. lpp.
H10 Verbatim, page 29, para.6.
Kā paskaidroja C.-F. Durand , „ kad dalībvalstis transponē direktīvu, vienkārši izdarot atsauci uz to savos valsts tiesību aktos, veikt kontroli ir viegli; šī transponēšanas metode ir juridiski pareiza, ja direktīva ir skaidri noteikta valsts tiesību aktā un tajā ir atsauce uz direktīvas publicēšanu Oficiālajā Vēstnesī.
As explained by Mrs. DURAND, " when Member States transpose the directive by simply referring to it in their national legislation, control is easy; this transposition technique is legally correct, in as far as the directive is identified clearly in the national act and it contains the reference of the publication of the directive in the Official Journal.
Šajā gadījumā direktīva nedod dalībvalstīm izvēles iespējas. ”
In this case, the directive does not leave choices open to the Member State ."
Tomēr bieži direktīvas netiek transponētas ar viena tiesību akta palīdzību, bet ar daudziem dažādiem pasākumiem, kas izkaisīti pa visiem valsts tiesību aktiem.
However, Directives are often not transposed via a single act but by numerous different measures scattered throughout national legislation.
Dalībvalstīs ar decentralizētu vai federālu struktūru pasākumus bieži ievieš reģionālā līmenī.
In the Member States with decentralised or federal structures, measures are very often adopted at a regional level.
Turklāt dalībvalstis bieži īsteno direktīvas, grozot vairākas spēkā esošo tiesību aktu daļas.
Moreover, Member States often implement Directives by amending multiple pieces of existing legislation.
Tas apgrūtina atbilstības Kopienas likumdošanai pārbaudi, padara to laikietilpīgu un prasa lielus resursus.
This makes the verification of compliance with Community legislation a difficult, time- and resource-intensive exercise.
Komisijas pārstāvji īpaši uzsvēra to, kā EK likumdošanas transponēšanas un piemērošanas uzraudzību visā ES kavē „Ariadnes pavediena” trūkums atbilstības tabulu veidā transponēšanas paziņojumā, ko dalībvalstis nosūta Komisijai.
Commission representatives highlighted in particular how monitoring the transposition and application of EC legislation throughout the EU is hindered by the absence of an ‘Adriadne’s thread’ in the form of correlation tables in the notice of transposition sent by Member States to the Commission.
Viņu uzdevums būtu daudz vieglāks, ja „ systématiquement chaque directive contienne l'obligation pour les États membres de transmettre une table de concordance de leurs mesures par rapport à la directive et évidemment qu'ils respectent cette obligation.
Their task would be much easier if " systématiquement chaque directive contienne l'obligation pour les États membres de transmettre une table de concordance de leurs mesures par rapport à la directive et évidemment qu'ils respectent cette obligation.
La Commission a noté plutôt une amélioration, mais elle plaide avec insistance pour qu'elle soit présente de manière systématique et pour que les États membres la respectent
La Commission a noté plutôt une amélioration, mais elle plaide avec insistance pour qu'elle soit présente de manière systématique et pour que les États membres la respectent."
Šeit jāpiebilst, ka šie valstu tiesību akti ir jāiztulko 21 oficiālajā ES valodā, pirms tos var pārbaudīt eksperti.
To this one must add the fact that these national legislations have to be translated into the 21 official EU languages before they can be examined by the experts.
C.-F. Durand nosauca skaitļus: „ 2006. gadā Komisija saņēma 10 000 transponēšanas pasākumus 19–20 valodās un 7000 pasākumus bulgāru un rumāņu valodā .”
Mrs. DURAND quoted the numbers: " In 2006, the Commission received 10,000 transposition measures in 19-20 languages and 7,000 in Bulgarian and in Romanian" .
Tā kā vairumā direktīvu ir ļoti tehniski termini, tos var pārbaudīt tikai Komisija, ja tā saņem atbilstīgu tulkojumu.
As most directives contain very technical elements, they can only be verified by the Commission if a proper translation is received.
Tomēr tulkojumi ne vienmēr ir pieejami.
However, translations are not always available.
Komisija apgalvo, ka tā mēģina veikt praktiskas darbības, lai atrisinātu šo problēmu.
The Commission claims that it tries to take some practical steps to solve this problem.
Tā vietā, lai vienkārši visu iztulkotu, juristi un tulki mēģina kopā noteikt svarīgākās daļas, kas būtu jāiztulko.
Instead of simply translating everything, the lawyers and translators try to identify together the crucial parts to be translated.
Grūtības daļēji ir saistītas ar tehnisko zināšanu nodalīšanu no lingvistiskajām zināšanām.
The difficulty, in part, is the separation of the technical expertise from the linguistic expertise.
Budžeta apsvērumu dēļ nav iespējams algot 27 administratorus katrai direktīvai – vienu katrai dalībvalstij – vai 21 administratoru – vienu katrai valodai.
For budgetary reasons, it is not possible to have 27 administrators for each and every directive – one for each Member State – or 21 administrators, one for each language.
Tādējādi Komisijai nenovēršami ir jāstrādā ar tulkojumiem, kas nozīmē noteiktu informācijas zudumu.
So inevitably the Commission has to work with translations, which entails a certain loss of information.
S. Vogenauer norādīja uz saistītu problēmu, proti, to, ka daudzās Eiropas tiesību jomās „ nav vispārējas specifiskas juridiskās terminoloģijas sistēmas ”, tāpēc terminiem un jēdzieniem ne vienmēr ir „ skaidra nozīme, kāda tiem būtu vietējās tiesību sistēmās ”.
Mr. VOGENAUER referred to a related problem, namely that " there is no common framework of specific legal terminology ", in many areas of European law, so the terms and concepts do not always have " a clear-cut meaning as they would have in domestic legal systems ".
Tādēļ termini, ko izmanto ES tiesību aktu dažādu valodu versijās, dažkārt atšķiras pēc saviem tiesiskajiem aspektiem.
Thus the terms used in the different language versions of EU legislation sometimes differ in their legal implications.
Kā apstiprināja C. F. Durand , risinājums ir jautājums par piemērotiem resursiem: „ La Commission a des ressources limitées, qu'elle attribue aux différentes tâches qui sont les siennes et, compte tenu du volume d'infractions que nous avons, cela concerne un nombre de ressources considérable.
The question of appropriate ressources is key, as confirmed by Mrs. DURAND: " La Commission a des ressources limitées, qu'elle attribue aux différentes tâches qui sont les siennes et, compte tenu du volume d'infractions que nous avons, cela concerne un nombre de ressources considérable.
Aucun doute sur la question, compliquée toujours par le problème linguistique
Aucun doute sur la question, compliquée toujours par le problème linguistique."
H10 stenogrammas 10. lpp.
H10 Verbatim, page 10, para.3-4.