natgillin/translations-raw huggingface dataset:
15. pantu; norāda, ka tās arī darbojas kā neatkarīgas struktūras atbilstīgi iepriekšminētās Regulas (EK) Nr. 438/2001 4. un 10. pantam;
21. ; notes that these bodies are also active as independent bodies within the meaning of Articles 4 and 10 of the above mentioned Regulation No 438/2001;
Eiropas prokurors
The European Public Prosecutor
45. atzīmē, ka Eiropas Prokuratūras izveide drīzāk jāuzlūko kā ilgtermiņa projekts un ka drīzus uzlabojumus var panākt, plānošanu koncentrējot uz dalībvalstu prokuratūru sadarbību, lai iegūtu pievienoto vērtību, samazinot OLAF darba apjomu un aizsargājot Kopienas finansiālās intereses; ;
Notes that the project to establish a European Public Prosecutor must be regarded more as a long-term undertaking, and that, in order to achieve an improvement in the short term, coordination between Member States' public prosecutors must be central to plans to create added value, reducing OLAF's workload and protecting the financial interests of the Community; ;
I - Komisijas rīcība atgūšanas jomā
I - The Commission’s action in the area of recovery
Savienības izdevumi uz vienu iedzīvotāju pēdējos desmit gados ir ievērojami palielinājušies, turpretī dažas Komisijai piešķirtās funkcijas paredz arī līdzekļu pārvaldi.
The EU’s expenditure per inhabitant at constant prices have increased considerably over the last ten years, while when tasks are conferred on the Commission they often involve the management of funds.
Tajā īpaši ietverta Kopienas vai dalībvalstu pieprasījumu atgūšana Kopienas līdzekļu dalītas pārvaldības gadījumos , atkarībā no avansu atmaksāšanas vai kļūdas, formālie vai būtiskiem pārkāpumiem, retāk — krāpšanas.
One important area of such management is the recovery of sums owed to the Community or the Member States, in cases of shared management of Community funds, for reasons relating to the regularisation of advance payments or in the wake of errors, formal or substantial irregularities or - more rarely - fraud.
Šie prasījumi 2002. gada 30. jūnijā bija nedaudz vairāk par 3,5, miljardiem eiro un attiecās uz izdevumiem lauksaimniecībai, iemaksām saistībā ar struktūrfondiem, kā arī dažādiem posteņiem.
Sums owed of this nature accounted, as at 30 June 2002, for a total of just over EUR 3.5 bn, relating to agricultural expenditure, Structural Fund payments and a number of other headings.
Uz to pašu dienu pieprasījumu summa bija ap 2,3, miljardiem eiro attiecībā uz ELVGF-Garantiju nodaļu, 387 miljoni attiecībā uz struktūrfondiem un 337 miljoni saistībā ar tiešo pārvaldību.
At the same date, the amounts outstanding were in the region of EUR 2.3 bn for the EAGGF (Guarantee), 387 m for the Structural Funds, and 337 m in areas under direct management.
Lielākā daļa pieprasījumu attiecas uz dalīto pārvaldību , jūsu referents savus pūliņus vēlas vērst tieši uz to.
The bulk of the sums owed thus concern shared management , and it is on this dimension that the present report will concentrate.
Jāprecizē arī pamata definīcijas un jēdzieni; bieži vien tie ir diezgan neskaidri, taču nepieciešams, lai būtu pieejamas pamatīgas teorētiskās definīcijas.
It is also necessary to clarify our definitions and basic concepts, which are all too often lacking in clarity despite the importance of having sound theoretical definitions.
Atgādināsim, ka atbilstīgi Komisijas viedoklim visu Kopienas pieprasījumu atgūšana parasti veido 80 un 90 % no atgūstamajām summām.
According to the Commission, the recovery of sums owing to the Community generally has a success rate of 80-90% .
Tomēr šis ir sarežģīts jautājums un var izraisīt pārpratumus, jo terminā "atgūšana", ko lieto grāmatvedības uzskaitē, iekļauta atsauce uz četrām dažādām jomām:
The issue is, however, complex and can give rise to misunderstandings, given that the term ‘recovery’, in its accounting sense, can have four different senses, i.e.:
- dažādu nevērības izraisītu kļūdu vai gadījuma rakstura vai ar iepriekšēju nodomu izdarītu kļūdu dēļ nepareizi izmaksāto līdzekļu atgūšana, ko dalībvalstis pārskaitījušas lauksaimniecības organizācijām vai struktūrām, kuras piedalās strukturālās darbībās;
- recovery of sums unduly paid by the Member States to agricultural organisations or bodies participating in structural actions, in the wake of diverse errors arising from negligence or, occasionally, deliberate in nature;
- to soda naudu atgūšanu, ko Komisija noteikusi organizācijām vai dalībvalstīm;
- recovery of fines imposed by the Commission on organisations or Member States;
- pašu resursu atgūšana no dalībvalstīm, izmantojot parastu pienākošos summu atgūšanas procedūru;
- recovery of own resources from the Member States, under the normal procedure for recovery of sums due;
- summu atgūšana no tiem, kas saņēmuši Kopienas finansējumu, kad nav ievēroti dotāciju līgumi vai vienošanās.
- recovery of sums from beneficiaries of Community funding where the contract or subsidy agreement has not been respected.
Komisijas Baltajā grāmatā par administratīvo reformu aplūkots jautājums par atgūšanu, izmantojot darbību-96 „efektīvāka nepareizi iemaksātu līdzekļu vadība”.
The white paper on the administrative reform of the Commission tackled the subject of recovery via its Action 96 concerning ‘better management of unduly paid funds’.
Komisija savā 2002. gada ziņojumā (KOM(2002)671 atbildēja uz Parlamenta un Padomes izteiktajiem pieprasījumiem, kā arī Revīzijas palātai saistībā ar padziļinātu informāciju par Baltās grāmatas par reformu 96. darbības panākumiem saistībā ar efektīvāku nepareizi iemaksātu līdzekļu vadību.
In its communication of December 2002, COM(2002)671, the Commission replied to the requests of Parliament, the Council and the Court of Auditors for detailed information on the progress made regarding Action 96 of the white paper on reform concerning ‘better management of unduly paid funds’.
Šajā tekstā apkopoti kopš 2002. gada sasniegtie rezultāti iemaksāto līdzekļu atgūšanā saistībā ar Kopienas izdevumu tiešo un dalīto pārvaldi un kuri jāatgūst, izmantojot avansu, kļūdu, pārkāpumu un dažos gadījumos krāpšanas ceļā iegūto līdzekļu atmaksāšanu.
This document presented a progress report on the state of affairs since 2000 regarding the recovery of funds paid in the framework of both direct and shared management of Community expenditure and needing to be recovered in the context of the regularisation of advance payments or in the wake of errors, irregularities, or, in some cases, fraud.
Īpašajā ziņojumā Nr. 3 (2004) par nelikumīgo maksājumu atgūšanu saistībā ar kopējo lauksaimniecības politiku, kopā ar Komisijas atbildēm, Revīzijas palāta konstatēja, ka kopš 1971. gada paziņoto nelikumīgo maksājumu summa sasniedza 3,1 miljardu eiro, no kuriem 75 % joprojām "karājas gaisā".
In its special report No 3/2004, concerning the recovery of irregular payments under the common agricultural policy, the Court of Auditors stated that since 1971 the total of irregular payments notified stood at EUR 3.1 bn, of which 75% was still ‘pending’.
Šajā Revīzijas palātas ziņojumā ļoti kritiski tika novērtēta situācija saistībā ar atgūšanu, īpaši atgādinot nepietiekamo informācijas kvalitāti par nelikumīgajiem maksājumiem un informācijas mainīgumu, zemo atgūšanas procentu, skaidru principu trūkumu Komisijas lēmumu pamatā, dalībvalstu sniegtās informācijas viduvējību, nozīmīgas kļūdas iereģistrētajos datos, visbeidzot, neskaidru atbildības sadali Komisijā.
This report of the Court of Auditors was highly critical over the situation as regards recovery, pinpointing, in particular, the ‘incomplete and inconstant’ quality of information about irregular payments, the ‘low rate of recovery’, the lack of any clear principles to underpin the Commission’s decisions, the ‘poor quality of information provided by Member States’, ‘significant errors in the data recorded’, and, finally, the failure to clearly delimit responsibilities within the Commission.
II Uzskaite un Finanšu regula
II - Accounting and the Financial Regulation
Vispār runājot, jaunā grāmatvedības uzskaites veida, ko piemēro kopš 2005. gada janvāra vidus, mērķis ir lielāka pārskatāmība, kā arī konstatēt darījumus tajā brīdī kad tie notiek, tieši ekonomiskā akta brīdī " accrual accounting "(nevis kā agrāk, kad tika konstatēts tas, kas saņemts); tas ļaus redzēt, vai vēl ir atgūstamas summas un kādā veidā starp juridisko saistību brīdi un maksājuma brīdi, līdzekļi tiek izlietoti.
In general terms, the new accounting method in use since mid-January 2005 is intended to achieve greater transparency and to ensure that transactions are recorded as soon as they take place, that is, at the exact moment of the financial action (‘accrual accounting’), and not as in the past, where what was recorded was what was received; this should make it possible to determine whether there are more sums to be recovered and how the funds are used between the moment of legal commitment and that of payment.
Ir pamatoti arī uzdot jautājumu, kā labāk sistemātiski kontrolēt ekonomisku faktu; tiklīdz izmanto avansu, tā rodas jautājums par lielāku Komisijas atbildību.
It also appears legitimate to ask by what means it is possible to ensure the more systematic control of financial actions; if one is to act in advance, the issue of the Commission’s increased responsibility arises.
Pēc tam, kad vienu gadu izmantots šis jaunais grāmatvedības uzskaites veids, jājautā, vai noteikumi, kas to regulē, ir uzlabošanas vērti.
Furthermore, now that this new accounting method has been in place for a year, we need to ask whether the rules governing it need to be improved.
Jūsu referents vēlas izcelt to, ka skaidrības trūkums par parādu summu un parādnieku atbildību, sākas tieši tās regulas līmenī, ar kuru nosaka Finanšu regulas īstenošanas kārtību attiecībā uz diviem galvenajiem punktiem..
Your rapporteur wishes to stress that the lack of clarity as regards amounts and responsibilities in respect of sums owed starts out from, precisely, the level of the regulation laying down the implementing rules for the Financial Regulation, in respect of two key points.
Finanšu regulas 2. pantā noteikts, ka
Article 2 of the Financial Regulation states:
jebkuriem noteikumiem par budžeta ieņēmumu vai izdevumu izpildi, kas ietverti citā tiesību aktā, ir jāatbilst budžeta principiem, kas izklāstīti II sadaļā.
‘Any provision concerning the implementation of the revenue and expenditure of the budget, contained in another legislative act, must comply with the budgetary principles set out in Title II’.
1. nodaļas "Vienotības un budžeta precizitātes principi" 5. panta 1. punktā noteikts, ka:
Further, Article 5(1) (in Chapter 1, ‘Principles of unity and of budget accuracy’) states:
netiek iekasēti ieņēmumi un izdarīti izdevumi, kas nav iegrāmatoti nevienā no budžeta pozīcijām,
‘No revenue shall be collected and no expenditure effected unless booked to a line in the budget’.
5. panta īstenošanas noteikumi tomēr paredz tieši pretējo tam, kas noteikts otrajā un piektajā pantā, proti,
However, the implementing rules for Article 5 state exactly the contrary of what is affirmed in Articles 2 and 5:
Finanšu regulas 81. pants atspoguļo Finanšu regulas neskaidrību saistībā ar īpašuma jautājumu, tas neapšaubāmi ir galvenais jautājums līdzekļu grāmatvedības uzskaites sistēmā; tā kā tiek atzīts iepriekšējs finansējums, starpposma maksājumi un atlikušo pienākošos summu izmaksa, tomēr neprecizējot līdzekļu statusu dažādajās grāmatvedības uzskaites darbībās, un jautājumu aplūko saistībā ar grāmatvedības uzskaiti (2. punkts).
Article 81 of the Financial Regulation epitomises the Regulation’s ambiguity as regards property - a question which is obviously central to an accounting system which is based on ‘accrual accounting’ and recognises the existence of ‘pre-financing’, ‘interim payments’ and ‘payment of the balance’, but without clarifying the property situation of those various accounting movements and referring the issue back to the accounts as such (paragraph 2).
No tā izriet, ka liela daļa Kopienas budžeta izdevumu nav skaidri definēti kā tādi, kuri gada beigās ir vai nav Kopienas aktīvu daļa un kas vēl ļaunāk, galīgais lēmums šajā jautājumā atkarīgs no nozaru pamataktiem.
It follows that the great majority of expenditure of expenditure under the Community budget is not clearly defined as being a part or otherwise of the Community’s end-of-year assets, and that - an even more serious problem - the final decision on the matter is taken by reference to certain sectoral ‘basic acts’.
Praksē piemērošanas noteikumi. kuri piešķir pilnvaras pamataktiem, netiek ņemti vērā un Kopienas līdzekļu patrimoniālo definīciju noteiks Komisijas regulas.
The reality is that the provisions of the implementing rules which confer their powers on the basic acts are ignored, and the question of the definition in terms of accrual of Community funds will now be governed by Commission regulations.
Var viegli iedomāties šo līdzekļu uzskaites pamatjēdzienu skaidrības trūkuma sekas.
One may easily imagine the impact of this lack of clarity on the fundamental concepts of a system of ‘accrual accounting’.
Jautājums par to, vai procenti jāpiemēro iepriekšējam finansējumam un starpposma maksājumiem, ir kļuvis par jautājumu bez skaidras, vispārējas un objektīvas atbildes; tas pats attiecas arī uz to parādu statusu, kuri radušies no katra finansējuma veida neatbilstoša izlietojuma.
The question of whether interest should be applied to ‘pre-financing’ and ‘interim payments’ thus ceases to have a clear, universal or objective answer, and the same happens to the status of sums owed arising from incorrect use of each payment type.
Finanšu regulas 72. pantā un īstenošanas regulas 78. panta 3. punkta f) apakšpunktā paredzēts, pat ja runa ir par diezgan smagu procedūru, ka, gadījumā, ja parāds netiek atmaksāts labprātīgi, parādu var atgūt , uzsākot tiesvedību uz izpildes ordera pamata, kas iegūts atbilstīgi EKL 256. pantam.
The Financial Regulation stipulates, albeit in the context of a somewhat cumbersome procedure, in its Article 72 (the same point is made in Article 78(3)(f) of the implementing rules), that the recovery of sums owed may , in the absence of voluntary reimbursement by the debtor, be secured by judicial means or via an enforcement order obtained pursuant to Article 256 of the EC Treaty.
Padomes vai Komisijas lēmumi, kas uzliek finansiālas saistības personām, kuras nav valstis, ir izpildu dokumenti.
‘Decisions of the Council or of the Commission which impose a pecuniary obligation on persons other than States, shall be enforceable.
Piespiedu izpildi reglamentē tās valsts civilprocesa normas, kuras teritorijā izpilde notiek.
Enforcement shall be governed by the rules of civil procedure in force in the State in the territory of which it is carried out.
Valsts iestāde, ko šim nolūkam norīko attiecīgās dalībvalsts valdība un dara to zināmu Komisijai un Tiesai, pēc lēmuma autentiskuma apstiprinājuma lēmuma pievieno tikai izpildes orderi.
The order for its enforcement shall be appended to the decision, without other formality than verification of the authenticity of the decision, by the national authority which the government of each Member State shall designate for this purpose and shall make known to the Commission and to the Court of Justice.
Kad pēc attiecīgās puses lūguma ir izpildītas šīs formalitātes, minētā puse var sākt piespiedu izpildi saskaņā ar attiecīgās valsts likumiem, griežoties tieši kompetentā iestādē.
When these formalities have been completed on application by the party concerned, the latter may proceed to enforcement in accordance with the national law, by bringing the matter directly before the competent authority.
Piespiedu izpildi var apturēt tikai ar Tiesas lēmumu.
Enforcement may be suspended only by a decision of the Court of Justice.
Tomēr izpildes pareizība ir attiecīgās valsts tiesu jurisdikcijā.
However, the courts of the country concerned shall have jurisdiction over complaints that enforcement is being carried out in an irregular manner.’
Atbilstīgi šim Līguma punktam, Komisijas lēmumi, kuri uzliek finansiālas saistības personām, kuras nav valsts, ir izpildu dokumenti dalībvalstīs un tāpēc tie var būt pamats piespiedu atgūšanai (atsavināšanai) ar tādiem pašiem noteikumiem, kādi ir šīs dalībvalsts tiesu iestāžu lēmumam.
According to that Treaty article, Commission decisions entailing a financial obligation on a person other than a Member State shall constitute an enforcement order in the Member States, and may, therefore, give rise to enforcement measures (seizures) under the same conditions as a judgment delivered by that Member State.
Pat ja tomēr nepieciešams precizēt, ka šī procedūra līdz šim tika izmantota ārkārtas gadījumos, galvenokārt, lai atgūtu sodus saistībā ar konkurenci, Komisija tomēr atbilstīgi Finanšu regulai domā turpmāk šo procedūru izmantot plaši.
However, even if this procedure has been used to date only in exceptional circumstances, essentially for the recovery of fines imposed in competition cases, the Commission intends, pursuant to the Financial Regulation, to extend its scope considerably in future.
Lēmumi, kuli var tikt izpildīti atbilstīgi Līguma 256. pantam ir šādi: Komisijas lēmumi, kuri uzliek sodus uzņēmumiem saistībā ar konkurences noteikumiem, piemērojot Līguma 81.-83. pantu, Komisijas lēmumi, ar kuriem atceļ Kopienas dotāciju pieteikumu iesniegšanu, lēmumi par atgūšanu, kas uzliek finansiālas saistības, ko Komisija pieņēmusi atbilstīgi EKL 256. pantam.
The decisions which may be enforced under Article 256 of the Treaty are the following: decisions of the Commission fining companies under competition law, pursuant to Articles 81 to 83 of the EC Treaty; Commission decisions cancelling a Community recruitment competition; and decisions to recover entailing a pecuniary obligation and adopted by the Commission under Article 256 of the EC Treaty.
Atbilstīgi EKL 244. pantam, tas attiecas arī uz Eiropas Kopienu Tiesas un Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas nolēmumiem.
Also enforceable are judgments of the European Court of Justice and the Court of First Instance, pursuant to Article 244 of the EC Treaty
Atbilstīgi 256. noteiktajiem nosacījumiem, Eiropas Kopienu Tiesas nolēmumi ir izpilddokumenti.
Judgments of the Court of Justice are enforceable under the conditions laid down in Article 256. .
Institucionālā procedūra, ko pašlaik izmanto Komisija, izpaužas tā, ka gadījumos, kad nenotiek brīvprātīga iemaksa, tā vēršas dalībvalsts pastāvīgajā pārstāvniecībā, lai tās kompetentā iestāde vīzētu izpilddokumentu.
The procedure currently followed by the Commission, which is institutional in nature, is as follows: in the absence of voluntary payment, the permanent representation of the Member State concerned is asked to serve the enforcement order via the appropriate national authority.
Lēmums kopā ar izpilddokumentu pēc tam tādā pašā veidā tiek nosūtīts Komisijai.
The decision, together with the enforcement order, is then forwarded to the Commission by the same route.
Piebildīsim, ka šī ļoti sarežģītā procedūra ilgst vidēji aptuveni 6 mēnešus, dažām lietām vajadzīgi gadi.
This is a very complicated procedure which takes about six months on average, while some dossiers can take years.
Parāda piespiedu atgūšanu tādējādi nevar veikt un labākajā gadījumā tā tiek paildzināta, kaitējot Kopienu finanšu interesēm.
Recovery of the sum owed cannot then be enforced, and in the best of cases will be delayed, to the detriment of the Communities’ financial interests.
Kā uzsvērts 256. pantā, dalībvalsts veic tikai viena veida kontroli, proti, pārbauda lēmuma autentiskumu.
Article 256 meanwhile makes it clear that the only controls that the Member State may carry out are those concerning ‘ verification of the authenticity of the decision’ .
Šajā sakarā tiek atgādināts arī, ka Komisija lēmumus pieņem gan mutiski, gan rakstiski, piešķirot pilnvaras tās locekļiem, vai tās deleģējot ģenerāldirektoriem (Komisijas reglamenta 13. pants).
It should be recalled here that the Commission may adopt its decisions by oral procedure, written procedure, mandating of a Commissioner or delegation to a Director-General (Article 13 of its internal rules).
Komisijas un dalībvalstu saziņa šajā jomā jāvienkāršo.
Communications between the Commission and the Member States in this area need to be simplified.
Nepieciešams izveidot tiešus Komisijas dienestu un valstu kompetento dienestu sakarus .
It would be desirable to set up direct links between the Commission’s services and the relevant national service .
Lai nekavētu atgūšanu, ko neiespējamu varētu padarīt, piemēram, ja starplaikā pret parādnieku uzsākta maksātnespējas procedūra, var domāt, ka izpilddokumenta vīzēšana turpmāk tiks pieprasīta saprātīgā termiņā, sākot no brīža, kad Komisija to pieprasīja pirmo reizi.
In order not to delay recovery - which could become impossible if, for instance, the debtor filed for bankruptcy in the meantime - one may suppose that the enforcement order should in future be served within a reasonable time from the Commission’s first request.
Ja šis termiņš netiek ievērots, Komisija uzsāk procedūru par neizpildi, kam būtu jābūt izņēmuma gadījumam, jo izveidotie tiešie sakari starp Komisiju un valstu dienestiem, ļaus savlaicīgi atrisināt lielāko daļu iespējamo problēmu.
Once the deadline had passed, the Commission would initiate the proceedings for failure to act: this procedure should remain exceptional given that the creation of direct links between the Commission’s services and the national services will ensure that the great majority of problems are dealt with upstream.
Ir nepieciešams arī, lai dalībvalstis tai paziņotu tās valsts iestādes koordinātes, kuras kompetencē ir izpilddokumentu vīzēšana.
The Member States should also supply the contact details of the national service responsible for serving execution orders.
Priekšlikums grozīt 2002. gada Finanšu regulu .
The proposal for the amendment of the Financial Regulation of 2002
Atbilstīgi Finanšu regulas 184. pantam, to pārskata ik pēc trim gadiem.
Every three years, in accordance with its Article 184, the Financial Regulation is revised.
Saistībā ar atgūšanu Komisija iesniedza trīs svarīgus priekšlikumus, kurus ir vērts izpētīt:
On the subject of recovery, the Commission has put forward three proposals which deserve to be studied.
- pirmais priekšlikums — atzīt Kopienas prasījumu privilēģijas, pielīdzinot tās dalībvalstu fiskālajiem prasījumiem.
- The first proposal is that privileged status should be applied to sums owed to the Community by analogy with fiscal indebtedness to the Member States.
Tas ļaus iestādes maksātnespējas procedūrās vairs neuzskatīt par kreditoriem bez garantijām un privilēģijām (chirographaire).
This would mean that the Institutions would no longer be sidelined when debtors file for bankruptcy.
Šai pielīdzināšanai ir sava loģika: tā bija ar EOTK parādiem saistībā ar tāda paša nosaukuma ieņēmumiem no ogļu un metalurģiskās rūpniecības, kā arī saistībā ar Kopienas budžetu un jāatceras, ka to finansē no pašu resursiem, galvenokārt no valstu resursiem un galvenokārt fiskāliem resursiem;
There is a certain logic to such an analogy: this is the case with sums owing to the ECSC, in respect of the ECSC levy on the coal and steel industry, and for the Community budget it should be recalled that it is financed from own resources, which are largely national and, therefore, fiscal in nature.
Tas izraisa briesmīgu sajukumu tajās dalībvalstīs, kurās iestāžu parāda noilgums iestājas pēc 3 vai 10 gadiem, vai arī ir galīga neziņa par to, vai pirms lietas ierosināšanas tiesā parādam ir noilgums.
This could give rise to total chaos in those Member States where institutions’ right to collect debts is time-barred (after 3 or 10 years), or where, quite simply, no information is given on whether the deadline has lapsed until the case comes before the judge.
Nav zināms arī, vai pēc noilguma vēl ir iespējama kompensācija vai arī spontāns debitora maksājums.
Nor is it clear whether after the period has elapsed it is possible to accept compensation or spontaneous payment by the debtor.
Īsāk sakot, priekšlikums ievieš drošību gan attiecībā uz iestādēm, gan debitoriem;
In brief, this proposal would introduce legal certainty for both the institutions and the debtors.