natgillin/translations-raw huggingface dataset:
1976. gada Akts skaidri izslēdz divkāršu balsošanu, bet neaizliedz divkāršu kandidēšanu.
The Act of 1976 explicitly excludes double voting, but does not exclude double candidature.
Saskaņā ar spēkā esošajiem primārajiem tiesību aktiem attiecīgajai dalībvalstij ir tiesības brīvi izlemt, vai atļaut divkāršu kandidēšanu.
According to the applicable primary law it is therefore up to the discretion of the Member State concerned to allow dual candidature.
6. panta 1. punkts (Direktīva 93/109/EK)
Article 6, paragraph 1 (Directive 93/109/EC)
Savienības pilsoņiem, kuriem ar atsevišķu krimināltiesisku vai civiltiesisku lēmumu atņemtas tiesības kandidēt saskaņā ar piederības dalībvalsts tiesību aktiem, dzīvesvietas dalībvalsts var aizliegt šo tiesību izmantošanu Eiropas Parlamenta vēlēšanās dzīvesvietas dalībvalstī, ja saskaņā ar šīs valsts tiesību aktiem viņiem būtu atņemtas tiesības kandidēt tādos pašos apstākļos un veidā.”
The Member State of residence may provide that citizens of the Union who, through an individual criminal or civil law decision, have been deprived of the right to stand as a candidate under the law of their home Member State, are to be precluded from exercising that right in the Member State of residence in elections to the European Parliament if they would have been deprived of that right under the national law of that State for the same misdemeanour and in the same manner."
6. panta 2. punkts (Direktīva 93/109/EK)
Article 6, paragraph 2 (Directive 93/109/EC)
Dzīvesvietas dalībvalsts pārbauda , vai Savienības pilsoņiem, kas izteikuši vēlēšanos tajā izmantot savas tiesības kandidēt, piederības dalībvalstī šīs tiesības nav atņemtas ar atsevišķu krimināltiesisku vai civiltiesisku lēmumu.
The Member State of residence shall check whether the citizens of the Union who have expressed a desire to exercise their right to stand as a candidate there have not been deprived of that right in the home Member State through an individual civil law or criminal law decision.
Dzīvesvietas dalībvalsts var pārbaudīt , vai Savienības pilsoņiem, kas izteikuši vēlēšanos tajā izmantot savas tiesības kandidēt, piederības dalībvalstī šīs tiesības nav atņemtas ar atsevišķu krimināltiesisku vai civiltiesisku lēmumu.
The Member State of residence may check whether the citizens of the Union who have expressed a desire to exercise their right to stand as a candidate there have not been deprived of that right in the home Member State through an individual civil law or criminal law decision.
Dzīvesvietas dalībvalstij vajadzētu būt tiesībām brīvi izvēlēties — pārbaudīt vai nepārbaudīt to, vai kandidātam nav atņemtas tiesības kandidēt piederības dalībvalstī.
It ought to be up to the discretion of the Member State of residence to check whether a candidate has been deprived of his right to stand as a candidate in the home Member State.
6. panta 3. punkts (Direktīva 93/109/EK)
Article 6, paragraph 3 (Directive 93/109/EC)
Šā panta 2. punktā dzīvesvietas dalībvalsts paziņo piederības dalībvalstij par 10. panta 1. punktā minēto deklarāciju.
For the purposes of paragraph 2 of this Article, the Member State of residence shall notify the home Member State of the declaration referred to in Article 10(1).
Šajā nolūkā atbilstīgo un parasti pieejamo informāciju piederības dalībvalsts sniedz laikus un pienācīgā veidā; šāda informācija var ietvert tikai ziņas, kas tieši nepieciešamas šā panta piemērošanai, un to var izmantot tikai šim mērķim.
To that end, the relevant information that is normally available from the home Member State shall be provided in good time and in an appropriate manner; such information may include only details which are strictly necessary for the implementation of this Article and may be used only for that purpose.
Ja sniegtā informācija padara par spēkā neesošu deklarācijas saturu, dzīvesvietas dalībvalsts veic pasākumus, kas nepieciešami, lai atturētu attiecīgo personu no kandidēšanas.
If the information provided invalidates the content of the declaration, the Member State of residence shall take the appropriate steps to prevent the person concerned from standing as a candidate.
Šā panta 2. punktā dzīvesvietas dalībvalsts var paziņot piederības dalībvalstij par 10. panta 1. punktā minēto deklarāciju.
For the purposes of paragraph 2 of this Article, the Member State of residence may notify the home Member State of the declaration referred to in Article 10(1).
Dzīvesvietas dalībvalstij vajadzētu būt tiesībām brīvi izvēlēties, vai informēt piederības dalībvalsti par kandidāta oficiālo deklarāciju, un izlemt par sekām norādīto kļūdu dēļ.
It ought to be up to the discretion of the Member State of residence to inform the home Member State about a candidate's formal declaration and to decide about the consequences of inaccuracies.
7. pants (Direktīva 93/109/EK)
Article 7 (Directive 93/109/EC)
2.a Regulas 7. pantu aizstāj šādi:
(2a) Article 7 shall be replaced by the following:
Savienības pilsonim, kam ar atsevišķu krimināltiesisku vai civiltiesisku lēmumu atņemtas tiesības kandidēt saskaņā ar piederības dalībvalsts tiesību aktiem, dzīvesvietas dalībvalsts var aizliegt šo tiesību izmantošanu Eiropas Parlamenta vēlēšanās dzīvesvietas dalībvalstī, ja saskaņā ar šīs valsts tiesību aktiem viņam būtu atņemtas tiesības kandidēt tādos pašos apstākļos un veidā.
The Member State of residence may provide that citizens of the Union who, through an individual criminal or civil law decision, have been deprived of their right to vote under the law of their home Member State, are to be precluded from exercising that right in the Member State of residence in elections to the European Parliament if they would have been deprived of that right under the national law of that State for the same misdemeanour and in the same manner.
Šā panta 1 punkta nolūkā dzīvesvietas dalībvalsts var paziņot piederības dalībvalstij par 9. panta 2. punktā minēto deklarāciju.
For the purposes of paragraph 1 of this Article, the Member State of residence may notify the home Member State of the declaration referred to in Article 9(2).
Šajā nolūkā atbilstīgo un parasti pieejamo informāciju piederības dalībvalsts sniedz laikus un pienācīgā veidā; šāda informācija var ietvert tikai ziņas, kas tieši nepieciešamas šā panta piemērošanai, un to var izmantot tikai šim mērķim.
To that end, the relevant, and normally available, information from the home Member State shall be provided in good time and in an appropriate manner; such information may only include details which are strictly necessary for the implementation of this Article and may only be used for that purpose.
Piederības dalībvalsts laikus un pienācīgā veidā var iesniegt dzīvesvietas dalībvalstij jebkādu informāciju, kas nepieciešama šā panta īstenošanai.”
The home Member State may, in good time and in an appropriate manner, submit to the Member State of residence any information necessary for the implementation of this Article."
Šis grozījums balsstiesības pielīdzina tiesībām kandidēt, un tam ir tāda pati argumentācija, kā 16. grozījumam.
The amendment puts the right to vote in line with the right to stand as a candidate and is based on the same reasoning as amendment 16.
10. panta 1. punkta b) apakšpunkts (Direktīva 93/109/EK)
Article 10, paragraph 1, point (b) (Directive 93/109/EC)
(-a) Regulas 1. punkta (b) apakšpunktu aizstāj šādi:
(-a) point (b) of paragraph 1 shall be replaced by the following:
„(b) nepieciešamības gadījumā — ka viņš kandidē Eiropas parlamenta vēlēšanās citā dalībvalstī;”
"(b) where applicable, that he or she is standing as a candidate for election to the European Parliament in another Member State , and"
Ja šī direktīva vairs neaizliedz divkāršu kandidēšanu, to vajadzētu īstenot pārredzamā veidā.
If dual candidacy is no longer excluded by the Directive, it should be handled in a transparent manner.
10. panta 1. punkta d) apakšpunkts (Direktīva 93/109/EK)
Article 10, paragraph 1, point (d) (Directive 93/109/EC)
(d) ka viņam nav atņemtas tiesības kandidēt piederības dalībvalstī.
(d) that he has not been deprived of the right to stand as a candidate in the home Member State .
Atbilst iepriekšminētajam.
Consistent with the above.
10. panta 3. punkts (Direktīva 93/109/EK)
Article 10, paragraph 3 (Directive 93/109/EC)
(c) minētā panta 3. punktu pārnumurē par 2. punktu.
(c) paragraph 3 is renumbered paragraph 2.
(c) minētā panta 3. punktu pārnumurē par 2. punktu un groza šādi :
(c) paragraph 3 is renumbered paragraph 2 and amended as follows:
„Dzīvesvietas dalībvalsts var pieprasīt, lai Savienības pilsonis, kam ir tiesības kandidēt, uzrāda derīgu personu apliecinošu dokumentu.
"The Member State of residence may also require Community nationals who are entitled to stand as candidates to produce a valid identity document.
Tā var arī pieprasīt, lai viņš norāda datumu, no kura ir dalībvalsts pilsonis, un vai viņam ir atņemtas tiesības kandidēt piederības dalībvalstī.”
It may also require them to indicate the date from which they have been nationals of a Member State and whether they have been deprived of the right to stand as a candidate in their home Member State ."
Atbilstīgs 21. grozījumam.
Consistent with amendment 21.
Dzīvesvietas dalībvalsts veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka par tādām kļūdām 9. panta 2. punktā un 10. panta 1. punktā paredzētajās oficiālajās deklarācijās, kuru rezultātā ir pārkāptas šajā direktīvā noteiktās prasības , piemēro efektīvas, samērīgas un preventīvas sankcijas.
The Member State of residence shall take the necessary measures to ensure that such inaccuracies in the formal declarations provided for by Articles 9(2) and 10(1) as have the effect of a violation of the obligations imposed by this Directive are subject to effective, proportional and dissuasive penalties.
Dzīvesvietas dalībvalsts veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka par kļūdām 9. panta 2. punktā un 10. panta 1. punktā paredzētajās oficiālajās deklarācijās piemēro efektīvas, samērīgas un preventīvas sankcijas.
The Member State of residence shall take the necessary measures to ensure that inaccuracies in the formal declarations provided for by Articles 9(2) and 10(1) are subject to effective, proportional and dissuasive penalties.
Komisijas ierosinātais noteikuma formulējums rada iespaidu, ka direktīva Savienības pilsoņiem uzliek tiešus pienākumus, kas tā nav un nevar būt.
The wording of the provision as proposed by the Commission gives the impression as if the Directive creates direct obligations for the citizen of the Union which is and cannot be the case.
Komisija ir iesniegusi apspriešanai priekšlikumu Padomes direktīvai, kas groza 1993. gada 6. decembra Direktīvu 93/109/EK, ar ko nosaka sīki izstrādātu kārtību balsstiesību un tiesību kandidēt Eiropas Parlamenta vēlēšanās izmantošanai Savienības pilsoņiem, kas dzīvo dalībvalstī, kuras pilsoņi tie nav.
The Commission has tabled a proposal for a Council Directive to amend Directive 93/109/EC of 6 December 1993 which lays down certain detailed arrangements for the exercise of the right to vote and stand as a candidate in elections to the European Parliament for EU citizens residing in a member state of which they are not nationals.
Šis priekšlikums ir izstrādāts, ņemot vērā praktisko pieredzi iepriekšējās vēlēšanās un jo īpaši 2004. gada vēlēšanās, par kuru norisi sagatavoja sīki izstrādātu pētījumu.
The proposal is drawn up after an assessment of the practical experience of previous elections, and particularly those of 2004 about which a detailed study was commissioned.
Šī uzraudzības kārtība ir apkopota 2006. gada 12. decembra Komisijas paziņojuma COM(2006) 790 galīgajā redakcijā kopā ar trim papilddokumentiem SEC(2006) 1645, SEC(2006) 1646, SEC(2006) 1647.
This monitoring exercise is summarised in a Communication from the Commission COM(2006) 790 final of 12 December 2006, with three supporting documents SEC(2006) 1645, 1646, 1647.
Saskaņā ar EK līguma 19. panta 2. punktu noteikumiem Padome par šo priekšlikumu tikai apspriežas ar Eiropas Parlamentu, bet lēmumu pieņem vienprātīgi.
Under the terms of Article 19.2 TEC the Parliament is merely consulted on this proposal and the Council has to act unanimously.
1976. gada Akta par Asamblejas pārstāvju ievēlēšanu vispārējās tiešās vēlēšanās 8. pants paredz, ka vēlēšanu procedūru katrā dalībvalstī reglamentē šīs valsts tiesību normas, ja likums par to „klusē”.
The 1976 Act establishing direct elections to the European Parliament provides in Article 8 that where it is silent, ‘the electoral procedure shall be governed in each Member State by its national provisions’.
9. pantā ir noteikts, ka „katrās Asamblejas pārstāvju vēlēšanās neviens nedrīkst balsot vairāk kā vienu reizi ”.
Article 9 says that: ‘No one may vote more than once in any election of members of the European Parliament’.
Par kandidātiem nekas tāds nav teikts.
No similar provision is made with regard to candidature.
Māstrihtas Līgumā tika noteikts Eiropas Savienības pilsonības jēdziens, piešķirot pilsoņiem noteiktas vēlēšanu tiesības.
The Treaty of Maastricht established a citizenship of the Union with certain electoral rights.
EK līguma 19. panta 2. punkts, kurā grozījumi tika izdarīti ar Māstrihtas Līgumu, nosaka:
Article 19(2) TEC, as amended by Maastricht, says:
„Neskarot 190. panta 4. punktu [ kopējā vēlēšanu procedūra ] un noteikumus, kas pieņemti tā īstenošanai, ikvienam Savienības pilsonim, kas pastāvīgi dzīvo kādā dalībvalstī, bet nav tās pilsonis, ir tiesības balsot un kandidēt Eiropas Parlamenta vēlēšanās šajā dalībvalstī saskaņā ar tādiem pašiem nosacījumiem kā šīs valsts pilsoņiem .
‘Without prejudice to Article 190(4) [ the uniform electoral procedure ] and to the provisions adopted for its implementation, every citizen of the Union residing in a Member State of which he is not a national shall have the right to vote and to stand as a candidate in elections to the European Parliament in the Member State in which he resides, under the same conditions as nationals of that State .
Šīs tiesības īsteno, ievērojot sīki izstrādātus noteikumus, kas Padomei pēc Komisijas priekšlikuma un apspriedes ar Eiropas Parlamentu jāpieņem ar vienprātīgu lēmumu; šie noteikumi var paredzēt izņēmumus kādas dalībvalsts īpašu problēmu dēļ.” (autora izcēlums)
This right shall be exercised subject to detailed arrangements adopted by the Council, acting unanimously on a proposal from the Commission and after consulting the European Parliament; these arrangements may provide for derogations where warranted by problems specific to a Member State.’ (the author's emphasis)
Jāatzīmē, ka Līgums paredz vēlēšanu tiesības nepilsoņiem, kuri dzīvo citā dalībvalstī, bet neaizliedz pilsoņiem tās pašas tiesības viņu pašu dalībvalstī.
It should be noted that the Treaty provides electoral rights for non-nationals resident in another member state while it does not deprive the citizen of those same rights in their own member state.
Citiem vārdiem, Līgums drīzāk piešķir jaunas, īstas pilsoņu tiesības Eiropas Savienības pilsoņiem nekā aizvieto esošās.
In other words, the Treaty confers new genuine citizen's rights on the citizens of the Union rather than substituting for existing ones.
Kopš tā laika pilsoņu vēlēšanu tiesības ir apkopotas Eiropas Savienības Pamattiesību hartā un Līgumā par Konstitūciju Eiropai
Citizens' electoral rights have since been consolidated in the Charter of Fundamental Rights and in the Treaty establishing a Constitution for Europe
1993. gada direktīva
The 1993 Directive
No Māstrihtas Līguma izrietošie 1993. gada tiesību akti centās noteikt sīki izstrādātu kārtību, lai „likvidētu pilsonības prasību, kas šobrīd jāpilda lielākajā daļā dalībvalstu, lai izmantotu šīs tiesības”
Consequent on Maastricht, the 1993 legislation sought to lay down detailed arrangements in order to ‘abolish the nationality requirement which currently has to be satisfied in most Member States in order to exercise those rights’
Padomes Direktīvas 93/109/EK 4. apsvērums. .
Fourth recital of Council Directive 93/109/EC. .
Direktīva 93/109/EK, kurā ir stingri ievēroti subsidiaritātes un proporcionalitātes principi, novērsa šķēršļus dalībvalstu vēlēšanu sistēmu saskaņošanai.
Directive 93/109/EC, duly respecting the principles of subsidiarity and proportionality, stopped way short of harmonising national electoral systems.
Tomēr, cenšoties ievērot valstspiederīgo brīvību izvēlēties vietu, kur izmantot savas vēlēšanu tiesības, tā Līgumu ir skaidrojusi šauri, apvienojot divas specifiskas tiesības – balsstiesības un tiesības kandidēt.
However, while trying to respect the freedom of the citizen to choose where to exercise his or her electoral rights, it chose to interpret the Treaty narrowly by conflating the two specific rights, the right to vote and the right to stand as a candidate.
Kas attiecas uz tiesībām būt iekļautam vēlēšanu sarakstā, šis ir gadījums, kad ļoti daudzi iedzīvotāji var tikt reģistrēti, lai vēlētu vairāk nekā vienā vietā dažādās dzīvesvietās gan viņu valstiskās piederības dalībvalstīs, gan citās dalībvalstīs.
As far as the right to be on the electoral roll is concerned, it is the case that very many people can be registered to vote in more than one place at different residencies both within their own and other member states.
Tiesību akti centās nodrošināt, lai, neskatoties uz vairākkārtēju reģistrāciju, valstspiederīgais reāli balsotu tikai vienreiz.
The legislation sought to ensure that, despite multiple registrations, the citizen actually voted only once.
Šo pašu principu piemēroja attiecībā uz tiesībām kandidēt.
It applied the same approach to candidature .
1993. gadā stājās spēkā sarežģīta informācijas apmaiņas sistēma, kad i) pilsonim, kurš vēlas būt iekļauts vēlēšanu sarakstā, bez parastajiem personu un dzīvesvietu apliecinošiem dokumentiem jāuzrāda oficiāla deklarācija par nodomu balsot vai kandidēt tikai vienu reizi, un kandidēšanas gadījumā piederības dalībvalsts kompetentas iestādes izdotu oficiālu apliecinājumu par to, ka viņš a) nav diskvalificēts no kandidātu saraksta; ii) dzīvesvietas dalībvalsts iestādēm jāpārbauda, vai pilsonim ir tiesības izmantot vēlēšanu tiesības savas piederības dalībvalstī, un jebkurā gadījumā tām jāinformē piederības dalībvalsts par tiem pilsoņiem, kuriem ir reģistrētas vēlēšanu tiesības un tiesības kandidēt dzīvesvietas dalībvalstī; iii) piederības dalībvalsts iestādēm jānodrošina, lai šie paši pilsoņi neizmantotu tiesības vēlēt vai tiesības kandidēt savā piederības dalībvalstī.
In 1993 a complicated system of information exchange was put in place whereby (i) the citizen wishing to enrol has to provide, beyond the normal identity and residency checks, a formal declaration of his or her intention to vote or to stand only once, and, if wishing to be a candidate, an official attestation from a competent authority of the home state that he or she is not disqualified from standing; (ii) the authorities in the member state of residence have to check whether the individual is banned from exercising his or her electoral rights in their home member state and, in any case, they have to inform the home member state of the identity of its nationals registered to vote and stand in their place of residence; and (iii) the authorities of the home state have to ensure that the same individuals do not vote or stand at home.
Dažas problēmas
Some problems
Praktiskā pieredze liecina, ka administratīvās procedūras vajadzīgajai informācijas apmaiņai ir pārāk apgrūtinošas, lai efektīvi darbotos vai būtu efektīvas savlaicīgi.
Practical experience suggests that the administrative procedures for the necessary information exchange are too cumbersome either to work efficiently or to be effective in time.
Īpaši prasība uzrādīt oficiālu apliecinājumu tiesībām kandidēt ir izrādījies nepārvarams šķērslis lielākajā daļā dalībvalstu.
In particular, the need to provide a formal attestation of eligibility to stand as a candidate proves to be an insurmountable obstacle in the case of most member states.
Ir kļuvis skaidrs, ka vēlēšanu likums un tā nacionālā un/vai decentralizētā vietējā pārvaldība joprojām ir ļoti atšķirīga visās ES divdesmit septiņās valstīs; turklāt šo dalībvalstu pieredzes tuvināšana, par ko cīnās ES, būtu ļoti laikietilpīga, dārga un nedabiska.
It has become clear that electoral law and its national and/or decentralised local supervision remain hugely diverse across the EU-27, and, equally, that approximation of these national practices championed by the EU would be very time-consuming, costly and intrusive.
Rodas īpašas problēmas saistībā ar kompetentās iestādes noteikšanu, datu apkopošanu, termiņu trūkumu un transliterāciju.
Specific problems relate to the identification of the competent authority, the formatting of data, lack of deadlines, and transliteration.
Kā zināms, Eiropas Parlamenta elektorāts ir ievērojami samazinājies no 63 % 1979. gadā līdz mazāk nekā 46 % 2004. gadā.
As we know, turnout in the European Parliamentary elections has fallen steadily from 63% in 1979 to below 46% in 2004.
Lai gan precīzus datus ir grūti pateikt, šķiet, ka ļoti maz ES pilsoņu ir reģistrējušies balsošanai ārpus piederības dalībvalsts.
Although accurate data is hard to come by, it appears that very few EU citizens have been registering to vote outside their home state.
2004. gadā tikai 57 nepilsoņi ir kandidējuši vēlēšanās
In 2004 only 57 non-nationals stood as candidates
No kopējā 8 974 kandidātu skaita. .
Out of a total of 8974 candidates. .
Neraugoties uz to, Komisijas pētījumā ir konstatēts pakāpenisks to iedzīvotāju pieaugums, kuri vēlas izmantot savas tiesības vēlēt ārpus savas piederības dalībvalsts
Nevertheless, the Commission's research has identified a gradual rise in the number of people wishing to exercise their right to vote outside their home state
Komisijas pagaidu aprēķini paredz šīs skaita divkāršošanos laika posmā no 1994. līdz 2004. gadam. .
The Commission's tentative figures suggest a doubling of the number from 1994 to 2004. .
Ņemot vērā 2004. gada paplašināšanās rezultātā notiekošo iedzīvotāju mobilitāti, mēs varam sagaidīt šīs tendences turpināšanos.
With the increased mobility of the population subsequent to the 2004 enlargement, we can expect that trend to continue.
Viens no iemesliem tik zemam dalības līmenim šodien ir tas, ka nepilsoņus neatbalsta iestāties politiskajās partijās viņu dzīvesvietas dalībvalstīs, bet dažos gadījumos tas viņiem ir pat aizliegts.
One reason for such low participation to date is that non-nationals are discouraged ‑ and in some cases even prohibited ‑ from joining political parties in their state of residence.
Komisija pamatoti pauž bažas par šo situāciju, un Eiropas Parlamentam jāveicina visi iespējamie turpmākie pasākumi nepilsoņu informēšanā par viņu vēlēšanu tiesībām (saskaņā ar Direktīvas 93/109/EK 12. pantu).
The Commission is right to be concerned about this state of affairs, and Parliament should encourage all further efforts to inform non-nationals of their electoral rights (under Article 12 of Directive 93/109/EC).
Politiskajās partijās jāuzņem visi ES pilsoņi neatkarīgi no viņu valstspiederības.
Political parties should be welcoming to all EU citizens whatever their nationality.
Politiskajām partijām Eiropas līmenī ir īpašs pienākums veicināt ES pilsoņu aktīvu iesaistīšanos Eiropas Savienības politiskajos procesos;
Political parties at European level have a particular duty to encourage the active engagement of EU citizens in the political processes of the European Union;
Ierosinātās izmaiņas
Proposed changes
Pēc pētījuma uzsākšanas par 2004. gada vēlēšanām un pēc plaša apspriežu procesa Komisija secina, ka ir ļoti maz liecību par divkāršu balsošanu Eiropas Parlamenta vēlēšanās
Having conducted its study of the 2004 elections and having consulted widely, the Commission concludes that there is very little evidence of double voting in European Parliamentary elections
Drīzāk varētu teikt, ka problēma ir nobalsošana vispār, nevis drauds par divkāršu (vai vēl vairāku reižu) balsošanu. .
Rather, it might be said that the lack of people voting once is more of an issue than the threat of people voting twice (or more). .