natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Equitable bija noslēpusi GAR saistības un ieteikusi peļņas mūža pensiju pārdošanu.
Equitable had concealed the GAR liability and recommended the sale of with-profits annuities.
Viens un vienīgs mērķis no 2001. gada aprīļa bija pārdot savu „kompromisu”.”
The single and only focus from April 2001 was to sell their 'Compromise'."
Viņš tālāk stāsta, kā Equitable sanāksmē ar apdrošinājuma ņēmējiem ELAS priekšsēdētājam V. Treves „nelaiķa A. White (EP lūgumraksta iesniedzējs) lūdza apstiprināt, ka visi krāpnieciskas dabas jautājumi ir atrisināti pirms kompromisa juridiskās piemērošanas.
He further related how at a meeting of Equitable with policyholders the ELAS Chairman Mr. Treves " was asked by the late (EP-Petitioner) Arthur White to state that all matters of a fraudulent nature had been dealt with in advance of the judicial 'Compromise' application.
V. Treves atsacījās uzņemties šādu saistību un A. White lūdza viņam atzīmēt šo lūgumu un apliecināt tiesas priekšsēdētājam pieteikuma procesā, ka krāpnieciska darbība varētu pastāvēt.
Mr. Treves refused to give this undertaking and Mr. White asked him to note his request and ensure the presiding judge at the application was made aware the very real possibility of fraudulent behaviour could exist.
V. Treves nerealizēja šo skaidro vēlēšanos … , jo tas varētu aizkavēt vai traucēt apstiprinājuma piešķiršanu kompromisam.
Mr. Treves did not carry out the express wish ... because it might have delayed or obstructed the granting of approval for the 'Compromise'.
Tādējādi tiesas priekšsēdētāja uzmanība nekad netika pievērsta tam, ka GAR saistības bija noslēptas un peļņas mūža pensijas ir tikušas pārdotas labticīgiem apdrošinājuma ņēmējiem.”
It was therefore never brought to the attention of the presiding judge that GAR liabilities had been concealed and WP annuities had been sold to unsuspecting policyholders."
FSA noliedza pieņēmumus, ka regulatoram vajadzētu būt zinājušam, ka kompromisa shēma var nebūt nodrošināta ar atbalstošiem aktīviem.
The FSA denied allegations that the regulator would have known that the Compromise Scheme had been allegedly lacking supporting assets.
Atsaucoties uz FSA lomu kompromisa shēmas atbalstīšanā, FSA pārstāvis D. Strachan ( H 4) paskaidroja, ka „ Equitable Life 2002. gada kompromisa shēma tika realizēta saskaņā ar Sabiedrību aktu un nevis ar Finanšu pakalpojumu un tirgu akta 2000 VII daļu, un galīgo lēmumu sankcionēja neatkarīgā tiesas procesā.
Referring to the FSA's role in brokering the Compromise Scheme, the FSA representative Mr. STRACHAN (H4) explained that "the Equitable Life 2002 Compromise Scheme was carried out under the Companies Act rather than under Part VII (of the Financial Services and Markets Act 2000) and the final decision was sanctioned under an independent Court process.
Tomēr mēs iedrošinājām Equitqble iet tālāk par to, kas bija prasīts Sabiedrību aktā, lai nodrošinātu, ka apdrošinājuma ņēmēju intereses būtu aizsargātas tik tālu, cik iespējams, jo īpaši, ieceļot neatkarīgu aktuāru, lai viņš izteiktu savas domas par priekšlikumu taisnīgumu.
Nevertheless, we encouraged Equitable to go beyond what was required by the Companies Act to ensure that policyholders' interests were protected as far as possible, particularly through the appointment of an independent actuary to opine on the fairness of the proposals.
Protams, bija atšķirības, bet kopumā tā bija pamatota kompromisa shēma.”
Clearly, there were variations, but, overall, this was a reasonable compromise scheme."
Pieņēmumus par to, ka apdrošinājuma ņēmēji netika atklāti informēti, ka EL kompromisa shēma nenodrošinās peļņas fonda galīgo stabilitāti ( WE-Conf 16), bet, ka jebkādi vērtspapīru tirgus kritumi prasīs polišu vērtības papildu samazinājumus (kā tiešām notika 2002. gada aprīlī un jūlijā), noraidīja izpilddirektors C. Thomson , kurš paziņoja, ka „ peļņas fonds ir vienmēr ieguldījis ieguldījumu portfelī un attiecīgi vienmēr ir bijis pakļauts tirgus kustību ietekmei .
Allegations that policyholders were not openly informed by EL that the Compromise scheme would not bring final stabilisation to the with-profits fund (WE-CONF16) but that any stock market fall would require further cuts in policy values (as indeed happened in April and July 2002), were also rejected by CEO Mr. Thomson, who claimed that " the with-profits fund has always been invested in a mix of investments and has consequently always been subject to the impact of market movements.
Nekad nav bijušas aizdomas, ka kompromisa shēma varētu mainīt peļņas fonda koncepciju.
There was never any suggestion that the Compromise Scheme would change the concept of with-profits.
Turklāt valde nespēj paredzēt ieguldījumu tirgu nākotni.”
Further, the Board was not in a position to second-guess the future of investment markets."
A. Bos wood, karaliskais advokāts, ( WE 76) paziņoja, ka, pēc viņa domām , „ attiecībā uz sabiedrības lietu vadīšanu 2001. un 2002. gadā bija dažādas lietas un jautājumi, kuri ir jāuzstāda un uz kuriem ir jāatbild, pirms tādas iespējas izslēgšanas, ka apdrošinājuma ņēmēji un arī tiesa tika maldināta, neiesniedzot tai būtiskus materiālus.”
Mr. Anthony BOSWOOD QC stated in WE76 that, in his opinion, there were " in relation to the conduct of the Society's affairs in 2001 and 2002 various issues and questions which need to be addressed and answered, before excluding the possibility that policyholders, and indeed the court, were misled because relevant material was not put before them."
Tā tas bija, ka finanšu informācija, kas tika iesniegta kā shēmas dokumentācijas daļa, bija nopietni novecojusi, kad shēmas priekšrocības beidzot sāka apspriest.
As it was, the financial information provided as part of the scheme documentation was seriously out of date by the time the merits of the scheme came to be debated.
3.f) f) Apgalvojumi par EL vadības neatbilstību „piemērotības un atbilstības” kritērijiem
3f) Claims of EL management not qualifying as 'fit and proper'
Saistībā ar iespējamo informācijas ieturēšanu, iesniedzot kompromisa shēmu apdrošinājuma ņēmējiem , 2005. gadā EMAG nosūtīja lūgumu FSA sākt izmeklēšanu saskaņā ar FSMA 2000 168. iedaļu, lai noskaidrotu, vai 3 EL augstākie vadītāji (priekšsēdētājs, izpilddirektors un ieceltais aktuārs) ir kvalificējami kā „piemēroti un atbilstoši” savu funkciju izpildei.
In the context of the alleged withholding of information when presenting the Compromise Scheme to policyholders, in 2005 EMAG sent a request to the FSA to open an investigation under Section 168 of FSMA 2000, in order to verify if 3 EL top managers (the Chairman, the Chief Executive and the Appointed Actuary) qualified as 'fit and proper persons' to perform their functions.
Ja to pierādījumu gaismā, kas iesniegti par shēmu, FSA izmeklēšana nonāktu pie slēdziena, ka viņi tiešām ir ieturējuši informāciju, viņi varētu nekvalificēties kā „piemēroti un atbilstoši” savu funkciju izpildei.
If, in the light of evidence presented on the Scheme, the FSA investigation came to the conclusion that they had indeed withheld key information, they might not qualify as 'fit and proper' to perform their function.
Tādā gadījumā FSA varētu atsaukt šo personu apstiprinājumu vai veikt disciplinārās lietas izskatīšanu saskaņā ar FSMA 2000 63. un 66. iedaļu.
In that case, the FSA could withdraw that person's approval or take disciplinary proceedings under Section 63 and 66 of FSMA 2000.
A. Boswood , karaliskais advokāts, ( WE 47) piekrita tam punktam, ka bija pierādīts, ka EL augstākie vadītāji varētu būt „ noslēpuši informāciju, par kuru viņi zināja, ka tā ir būtiska shēmai, ...tīša šāda veida slēpšana savukārt varētu likt domāt, ka šīs personas varētu nebūt „piemērotas un atbilstošas”, priekšnoteikums FSA pilnvaru realizēšanai izmeklēšana i” saskaņā ar FSMA 2000 168. iedaļas 5. punktu.
Mr. Anthony BOSWOOD, QC (WE76) agreed to the point that if it was proven that EL top managers might have " concealed information which they knew to be relevant to the Scheme ... deliberate concealment of that nature would, in turn, suggest that the persons concerned might not be 'fit and proper persons', the precondition for the exercise of the FSA power to investigate " in Section 168(5) of FSMA 2000.
FSA 2006. gada 21. augusta vēstulē apgalvo, ka viņi „ neuzskata, ka ir pietiekami un pārliecinoši pierādījumi un apsvērumi, kas ved pie ticama uzskata, ka informācija ir tikusi tīši slēpta no mums, no tiesas un no apdrošinājuma ņēmējiem starp 2001. gada decembri un 2002. gada februāri ”, secinot, ka viņi „ paliek pie analīzes un secinājumiem, kas izklāstīti mūsu paziņojumā kompromisa shēmas pieņemšanas laikā .”
In a letter of 21 August 2006, the FSA stated that they "did not consider that there is cogent and compelling evidence and reasoning which leads to the prima facie view that information was deliberately concealed from us, the court or policyholders between December 2001 and February 2002", concluding that they " stand by the analysis and conclusions set out in our statement at the time of the Compromise Scheme ."
Iegūtās liecības nenorāda, ka FSA būtu noskaņota – vai izrādītu kādu interesi – oficiāli sākt šādu izmeklēšanu.
The evidence sighted gave no indication the FSA has been willing - or shown any intention of - formally opening such an investigation.
Iespējamā nolaidība uzņēmējdarbības veikšanas ( CoB ) uzraudzībā
Negligence in Conduct of Business (CoB) supervision
Pieņēmumiem par CoB kļūmēm ir pievērsušies daudzi apdrošinājuma ņēmēji ne tikai attiecībā uz AK regulatoriem, bet arī uz Īrijas regulatoru ( DETE/ISFRA )
Allegations of CoB failure were addressed by a large number of policyholders not only against the UK regulators but also against the Irish Regulator (DETE/ISFRA)
Īrijas Centrālās bankas un Finanšu pakalpojumu iestādes akts 2003 nosaka, ka apdrošināšanas nozares un piedāvāto pakalpojumu piesardzīgā uzraudzība no 2003. gada maija pilnībā pāriet no Uzņēmējdarbības, tirdzniecības un nodarbinātības departamenta (DETE) uz Īrijas Finanšu pakalpojumu iestādi (ISFRA), un ka DETE darbības apdrošināšanas nozarē pirms 2003. gada akta stāšanas spēkā ir jāuzskata par ISFRA un/vai Finanšu ministrijas darbībām (WE 64)
The Central Bank and Financial Services Authority of Ireland Act 2003 stated that prudential supervision of the insurance sector and the services provided moved in May 2003 in its totality from the Department of Enterprise, Trade and Employment (DETE) to the Irish Financial Services Authority (ISFRA), and that actions of DETE in the insurance sector before the commencement of the 2003 Act should be construed as actions of ISFRA and/or the Minister for Finance (WE64).
WE 80tālāk paskaidro, ka pirms 2003. gada nebija īpašu CoB noteikumu apdrošināšanas pārdošanai blakus „Informācijas sniegšanas noteikumiem” (S.I. 15, 2001. gads) un S.I. 360, 1994. gads, kuru prasības ir ieviešamas caur tiesām. un Vācijas regulatoru (BAV/BaFin )
WE80 further explains that until 2003, there were no CoB rules specific to the sale of insurance apart from the 'Provision of Information Regulations' (S.I. 15 of 2001) and S.I. 360 of 1994, both requirements enforceable through the Courts. and the German Regulator (BAV/BaFin)
BaFin pārņēma atbildību pār apdrošināšanas sektoru no BAV 2002. gada maijā , kuri atbilstīgi 3 LD noteikumiem bija atbildīgi par CoB uzraudzīšanu par EL operācijām viņu teritorijās.
BaFin took over responsibility for the insurance sector from BAV in May 2002. , who, according to 3LD provisions, were responsible for CoB supervision of EL's operations on their territory.
Kā apgalvots WE-Conf 26, „ tas bija saskaņā ar Trešo dzīvības apdrošināšanas direktīvu nenoteikt uzņēmējdarbības veikšanas noteikumus filiālēm citās dalībvalstīs ... (bet) efektīva PRE aizsardzība ELAS ... filiāļu uzņēmējdarbībai bija jānodrošina FSA .”
As claimed by WE-CONF26, "it was in accordance with the Third Life Directive for the FSA not to impose the Conduct of Business rules on branches situated in other Member States ... (but) effective PRE protection for ELAS ... branch business had to be ensured by FSA."
Sk. WE-Conf 26, 1. paragrāfa 4. un 5. lpp.
see WE-CONF26, page 4 and 5, para.1.
Apdrošinājuma ņēmējs ( WE-Conf 10) sūdzējās īpaši par Vācijas regulatoru atteikšanos – sistemātiski atsaucoties uz “mājas valsts principu”, kas noteikts 3 LD – uzņemties jebkādu atbildību par EL nepareizām operācijām Vācijā.
In WE-CONF10 a policyholder complained in particular about the refusal by German regulators - systematically referring to the 'Home Country principle' as defined by 3LD - to assume any responsibility for improper operations of EL in Germany.
Šo apgalvojumu atbalstīja P. Westphal ( WE 2), paziņojot, ka „ valsts uzraudzība bieži ir pārāk pasīva pārraudzības un īstenošanas procesā, ” un ka, „ kamēr nav sasniegta sūdzību „kritiskā masa”, pārraudzība dažās dalībvalstīs nekļūst aktīva .”
This claim was supported by Mr. WESTPHAL in WS2 stating that " national supervision often plays a too passive role in the monitoring and enforcement process" and that "unless a 'critical mass' of complaints is reached, supervision will not get active in some Member States."
4.a) Pieļāvumi par maldinošu pārdošanu un faktu sagrozīšanu AK
4a) Allegations of mis-selling and misrepresentation in the UK
2003. gada maijā AK Finanšu ombuda dienests atzina Equitable Life par vainīgu “faktu materiālā sagrozīšanā
In May 2003 the UK Financial Ombudsman Service found Equitable Life guilty of 'material misrepresentations of fact' .
Būtībā apdrošinājuma ņēmēji ir izvirzījuši divu veidu pieņēmumus pret EL :
Fundamentally, policyholders have been making two types of allegations against EL:
Raksturīgas liecības par maldinošu pārdošanu sniedza vairāki apdrošinājuma ņēmēji: L. Seymour ( WE 53) iesniedza komitejai Equitable Life tirdzniecības materiālu kopijas , kas skaidri apgalvo, ka peļņas fonda „ būtiska iezīme ir fluktuāciju izlīdzināšana ienākumos un akciju vērtībās, kas parasti saistīta ar ieguldījumiem šādos portfeļos .”
Specific evidence for mis-selling was produced by a number of policyholders: Mr. SEYMOUR (WE53), presented to the committee copies of Equitable Life sales material clearly stating that the 'with-profits' fund " has the essential feature of smoothing out fluctuations in earnings and asset values generally associated with investments in such portfolios."
Sk. WE 53, D pielikumu Šis apgalvojums izrādījās nepatiess, jo EL nebija uzkrājusi jebkādas nozīmīgas rezerves tirgus pozitīvas darbības gados, kas ļautu veikt jebkādu „izlīdzināšanu”.
see WE53, annex D. This claim proved to be untrue, as EL turned out not to have accumulated any significant reserves in the years of positive market performance to allow for any 'smoothing out'.
Paziņojumā apdrošinājuma ņēmējiem 2000. gada 26. janvārī ( WE 53) Equitable Life paziņoja, ka negatīvais Apelācijas tiesas nolēmums neietekmēs EL ekonomikas risku profilu, apgalvojot, ka „ tam nebūs finansiālas ietekmes uz Equitable.
In a note to policyholders dated 26 January 2000 (WE53), Equitable Life claimed that the negative Court of Appeal ruling would not affect EL's economic risk profile, asserting " there will be no financial impact on the Equitable.
Equitable maksātspēja un neatkarīgas savstarpējās apdrošināšanas sabiedrības statuss tādējādi nav apšaubāmi .”
The Equitable's solvency and status as an independent mutual are therefore not in question".
Cits maldinošs paziņojums parādījās iepriekš minētajā 2000. gada 26. janvāra paziņojumā, apgalvojot, ka „ nebūs nekādas ietekmes uz piemaksām par starptautisko uzņēmējdarbību ... tā kā neviena no Equitable starptautiskajām polisēm nesatur šādas garantētas likmes .”
Another false statement appeared in the above-mentioned 26 January 2000 note, claiming that " there will be no impact on bonuses for international business ... as none of the Equitable's international policies contain such guaranteed rates."
Šā punkta nepareizību pierādīja liecības, ka visas polises gan AK, gan ārpus AK tika pārvaldītas vienā un tajā paša fondā, un nebija atsevišķa fonda „starptautiskajām polisēm” kā apgalvoja EL .
This point was proved wrong by evidence that all policies, UK and non-UK, were managed in the same fund and there was no separate fund for 'international policies', as claimed by EL.
Vēl vienu pieņēmumu par maldinošu pārdošanu un faktu sagrozīšanu iesniedza M. Nassim ( WE 7), kurš paziņoja, ka regulatori „ apzināti neievēroja „stimulētu neizglītotību” un krāpniecisku vispārēju maldinošu pārdošanu, neraugoties uz to, ko sabiedrība sacīja apdrošinājuma ņēmējiem par komisijas maksu neesamību, tā maksāja savam personālam pagaidām neatklātu komisijas naudu par pārdošanu .
Another allegation of mis-selling and misrepresentation by EL was presented by Mr. NASSIM (WE7) who claimed that the regulators have " deliberately overlooked 'incentivised ignorance' and fraudulent general mis-selling, as despite what the Society told policyholders about the absence of commission fees, it paid its staff an as yet unspecified commission on sales.
Mēs arī nezinām, vai komisijas nauda bija vienāda visiem sabiedrības produktiem vai tā bija lielāka peļņas produktiem.
Nor do we know whether the commission was the same for all the Society’s products, or if it was greater for with-profits products.
Atsakoties atzīt vai dokumentēt vispārējo maldinošo pārdošanu un datu neatklāšanu, sabiedrība un iestādes ir pārlikušas pierādīšanas pienākumu uz katru atsevišķo apdrošinājuma ņēmēju ...
By refusing to admit or document general mis-selling and non-disclosure, the Society and the authorities have transferred the burden of proof to each individual policyholder ...
Nav jābrīnās, ka FSA ar novēlošanos ir atzinusi, ka tā ir veikusi savu izmeklēšanu un nav atklājusi nevienu EL maldinošas pārdošanas gadījumu, tomēr atsakoties publicēt pierādījumus.”
It is hardly surprising that the FSA has belatedly said that it has conducted its own investigation and found no case for mis-selling by the Equitable, while refusing to publish the evidence."
M. Josephs ( WE 69) paziņoja, ka „ ir vesela pierādījumu ķēde, kas parāda, ka Equitable gatavojās izveidot nelikumīgu un maldinošu darbības reģistru, kas pastāvētu vismaz 15 gadu, un izmantot šos blēdīgos darbības skaitļus kā primāro instrumentu, lai piesaistītu jaunus apdrošinājuma ņēmējus un palielinātu sabiedrības aktīvus .
Mr. JOSEPHS (WE69) claimed that "a continuous chain of evidence exists that demonstrates that Equitable set out to create an unlawful and misleading performance record that would survive for at least 15 years, and to use these rigged performance figures as their primary tool to bring in new policyholders and to increase the assets of the Society.
Tomēr pasākumi šo maldinošo skaitļu radīšanai arī sagrāva EL finanšu drošību, un, jo ilgāk krāpšana turpinājās, jo lielāki bija apdrošinājuma ņēmēju zaudējumu mērogi ...
However, the measures required to create the false performance figures also undermined the security of EL’s finances, so that the longer the deceptions continued, the greater was the scale of policyholders’ losses ...
Equitable nolēma radīt labvēlīgas un ilgstošas darbības statistikas datus, izmantojot vienkāršu instrumentu – pārmaksājot īpašām apdrošinājuma ņēmēju kohortām, kuru piemaksas tika saņemtas pirms 1975.-1980. gadiem.
E quitable decided to create a favourable and continuing set of performance statistics by the simple device of overpaying specific cohorts of policyholders, whose premiums were received in or prior to the years 1975-1980.
Tas bija nelikumīgi, jo pārkāpa direktora uzticības pienākumu izturēties godīgi pret visām apdrošinājuma ņēmēju grupām ...
This was unlawful since it breached the Directors’ fiduciary duty to deal fairly between groups of policyholders ...
Par to nekas netika teikts apdrošinājuma ņēmējiem ...
The mass of policyholders remained in blissful ignorance of the threats overhanging their policies, and strenuous efforts were made to keep them in that state.
Viņu uzmanība tika koncentrēta uz viņu „polišu fondu”, ko aprakstīja kā „daļu no centrālā izlīdzinātā pārvaldītā fonda” ar viņu Kopīgo polišu vērtību, kas reprezentēja „izlīdzināto aktīvu daļu ”.
Their attention was focussed on their ‘policy fund’, described as a ‘share of a central smoothed managed fund’, with their Total Policy Value representing their ‘smoothed asset share’ " .
S. Bain ( H 8) arī sniedza skaidru maldinošas pārdošanas pierādījumu, aicinot Izmeklēšanas komiteju „ izanalizēt attieksmi pret 20 000 apdrošinājuma ņēmēju, kuriem pārdeva produktu „pārvaldītās pensijas” no 1995. līdz 2000. gadam un kuru lielākā daļa no 2001. gada līdz 2005. gadam nesaņēma nekādu vai saņēma ļoti mazu kompensāciju, lai gan viņi bija upuri tam, ko liecības sauc par orķestrētu maldinošas pārdošanas kultūru ...
In H8 Mr. BAIN also made a clear allegation of mis-selling, calling the Committee of Inquiry "to consider the treatment of 20,000 EL customers who were sold a product called 'managed pensions' between 1995 and 2000, and most of whom between 2001 and 2005 received little or no redress, despite being victims of what the evidence suggests was an orchestrated culture of mis-selling ...
EL izturējās kā sabiedrība bez integritātes, rūpēm un uzcītības, lai gan ar lielu daļu pašieinteresētas izveicības.”
EL behaved as a company, without integrity, care or diligence, though with a great deal of self-interested skill."
Viņš neatbildēja ...
He did not answer ...
Viņa vēlākā rakstiskā atbilde ieteica man risināt manu sūdzību ar kompromisu un lieta tika izbeigta.”
His eventual written response was to advise me that my complaint had been resolved by the 'Compromise' and the case was closed."
Tā bija PIA noteikumu prasība ...
It was a requirement of the PIA rules ...
Ir acīmredzami, ka šie kungi ( EL izpilddirektori) zināja par padomu, ko sabiedrība saņēma no tās juristiem par ( Hyman ) prāvu un ar to saistītajiem jautājumiem; un viņi visi bija iesaistīti tās informācijas nodrošināšanas procesā sabiedrības pārdevējiem, ko izplatīja apdrošinājuma ņēmējiem un perspektīvajiem apdrošinājuma ņēmējiem ...
It is evident that these gentlemen (EL executive directors) knew the advice the Society was receiving from its lawyers about the (Hyman) litigation and the issues surrounding it; and they were all involved in the process of providing information to the Society's sales force for dissemination to policyholders and prospective policyholders ...
GAR problēma 1999. gada janvārī jau bija intensīvu diskusiju objekts presē, kas publicēja brīdinošus rakstus un ziņojumus ...
By January 1999 the GAR problem was the subject of intense discussions in the press, which was putting out alarming articles and reports ...
Skaidrs, ka tas padarīja jaunu darījumu noslēgšanu problemātisku.
Yet new business was required f the Society was to avoid closure ...
Taču jauni darījumi sabiedrībai bija vajadzīgi, lai izvairītos no slēgšanas ...
New with-profits policyholders needed reassurance at all events they could not be told of the GAR risks ...
Jaunajiem peļņas apdrošinājuma ņēmējiem vajadzēja atkārtotu apliecinājumu jebkurā gadījumā, viņiem nevarēja stāstīt par GAR riskiem ...
The Society adopted a policy of downplaying the GAR risks, misrepresenting the facts to prospective policyholders: the 'Risk Factors' section of the Key Features document provided being silent about the GAR risks."