natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ja saskaņā ar šo pamatlēmumu iesniedz pieteikumu par kādā dalībvalstī reģistrētām krimināllietām, ievērojot attiecīgas dalībvalsts likumus, lai saņemtu informāciju par kādas citas dalībvalsts pilsoni , pieteikums noteikti jāiesniedz tās dalībvalsts centrālai iestādei, kuras pilsonis ir attiecīgā persona.
Where application is made in the framework of this Framework Decision for the criminal records of a Member State, in accordance with national law, with a view to obtaining information on a national of another Member State, an application shall always be made to the central authority of the Member State of which the person concerned is a national.
Ja saskaņā ar šo pamatlēmumu iesniedz pieteikumu par kādā dalībvalstī reģistrētām krimināllietām, ievērojot attiecīgas dalībvalsts likumus, lai saņemtu informāciju par kādas citas dalībvalsts valstspiederīgo vai iedzīvotāju , tostarp, ja pret šīm personām nav veikta tiesvedība, pieteikums noteikti jāiesniedz tās dalībvalsts centrālai iestādei, kuras valstspiederīgais vai iedzīvotājs ir attiecīgā persona.
Where application is made in the framework of this Framework Decision for the criminal records of a Member State, in accordance with national law, with a view to obtaining information on a national of, or on a person residing in, another Member State, including where there are no criminal proceedings before a court against any such persons, an application shall always be made to the central authority of the Member State of which the person concerned is a national or is a resident .
Ierosinātā pamatlēmuma 5. panta noteikumi ir nepilnīgi, jo tie neattiecas uz ārpuskopienas valstspiederīgajiem, kas tomēr var dzīvot ES.
The provision of Article 5 of the proposed Framework Decision leaves a lacuna in respect of non-EU nationals who may, nevertheless, be living within the EU.
Ņemot vērā pieņemto Eiropas Konvencijas par savstarpējo palīdzību krimināllietās piemērošanas praksi (jo īpaši ņemot vērā atrunas, kas izteiktas šīs Konvencijas 13. pantā), ir īpaši būtiski šajā pamatlēmumā noteikt, ka gadījumā, ja neviena tiesa pret attiecīgo personu nav uzsākusi tiesvedību, ir jāizskata arī iesniegumi sodāmības reģistrā.
Keeping in mind the accepted practice of applying the European Convention on Mutual Assistance in Criminal Matters (particularly in view of reservations expressed for article 13 of this Convention), it is crucial to state expressly in this framework decision that application for criminal record should also be considered if no criminal proceedings have been brought against the person concerned before any court.
Tomēr pat šāds priekšlikums nedrīkst pārsniegt šā lēmuma jomu.
However, even such a proposal may not exceed beyond the frames of the decision.
Piemēram, tas attiecas uz iesniegumiem informācijas iegūšanai no sodāmības reģistra, lai saņemtu atļauju veikt noteiktas darbības saistībā ar bērnu uzraudzību.
For instance applying when information from the criminal record is required to obtain a permit to exercise certain activities related to the supervision of children.
5. panta 1.a) apakšpunkts (jauns)
Article 5, paragraph 1 a (new)
Uz personām, kuras ir divu vai vairāk valstu valstspiederīgie, attiecas noteikti nosacījumi.
Persons who are nationals of two or more states should be subject to explicit regulations.
Šis priekšlikums ir īpaši svarīgs, jo nav zināms, kā notiek informācijas aprite starp valstīm, kuru valstspiederīgais ir attiecīgā persona, kopš 1959. gada Eiropas Konvencijas 22. panta noteikumi neliek valstij, kuras teritorijā attiecīgā persona ir notiesāta, par šo spriedumu informēt citas valstis, ja notiesātā persona ir sprieduma izpildes valsts valstspiederīgais.
This proposal is particularly important since it is not known how the information circulates between states of which the person concerned is a national, since regulation of Article 22 European Convention of 1959 exempts the State in whose territory the person concerned was convicted from notifying other States about the conviction if the convicted person is a national of the convicting country.
Šo situāciju nav uzlabojis arī nesen pieņemtais Padomes lēmums par apmaiņu ar sodāmības reģistru informāciju.
This situation is also not improved by the recently adopted Council Decision on the exchange of information from criminal record.
Neatzīšanas vai neīstenošanas iemesli
Reasons for non-recognition or non-enforcement
Neatzīšanas vai nepiemērošanas iemesli vai aizlieguma pielāgošana.
Reasons for non-recognition , non-enforcement or adaptation of the prohibition
Dalībvalstij arī var pielāgot uzlikto aizliegumu.
A member State has also a possibility to adapt declared prohibition.
7. panta ca) apakšpunkts (jauns)
Article 7, point (c a) (new)
ca) nodarījums, par ko paredzēts aizliegums, ir amnestēts valstī, kura piemēro aizliegumu.
(ca) the offence at the origin of the prohibition is covered by an amnesty in the enforcing State.
Ņemot vērā amnestiju citā dalībvalstī.
Bearing in mind respect for amnesty given in another Member State.
( Ne bis in idem principa piemērošana).
(Application of the "ne bis in idem" principle).
Ja aizlieguma ilgums pārsniedz maksimumu, ko par šo nodarījuma paredz aizlieguma piemērotājas dalībvalsts tiesību akti, aizliegums jāsamazina līdz šai maksimālajai robežai.
If the duration of the prohibition exceeds the maximum provided for by the law of the enforcing State for the same offence, the duration of the enforced prohibition shall be reduced to that maximum.
Ņemot vērā dalībvalsts suverenitāti krimināllietās, ir jāievēro noteikumi par kriminālpārkāpumu izdarīšanu dažādās dalībvalstīs.
Considering sovereignty of a Member State in criminal matters it is necessary to respect the rules of execution of offences in different Member States.
Ja šo daļu pieņems, iepriekšējā daļa ir uzskatāma par 1. daļu.
Should this paragraph be adopted, the previous paragraph should be regarded as paragraph 1.
Lai īstenotu aizliegumu, kompetenta izdevējvalsts iestāde neprasa nekādas citas formalitātes kā vien B veidlapu, kas minēta Padomes Lēmuma […] 4. panta 2. punktā par apmaiņu ar informāciju, kas iegūta no krimināllietu reģistriem.
To enforce a prohibition, the competent authority of the issuing State shall not require any formalities other than form B , referred to in Article 4(2) of the Council Decision of […] on the exchange of information extracted from the criminal record.
Lai īstenotu aizliegumu, kompetentā izdevējvalsts iestāde neprasa nekādas citas formalitātes kā vien veidlapu, kas minēta Padomes Lēmuma […] 3 . panta 2. punktā par apmaiņu ar informāciju, kas iegūta no sodāmības reģistriem.
To enforce a prohibition, the competent authority of the issuing State shall not require any formalities other than the form referred to in Article 3(2) of the Council Decision of […] on the exchange of information extracted from the criminal record.
Ja aizlieguma termiņš ir ilgāks par maksimālo, ko īstenotājvalsts likumi pieļauj par tādiem noziedzīgiem nodarījumiem, īstenotā aizlieguma termiņu samazina līdz minētajam maksimāli pieļautajam termiņam.
If the duration of the prohibition exceeds the maximum provided for by the law of the enforcing State for the same offence, the duration of the enforced prohibition shall be reduced to that maximum.
Šis gadījums jau ir paredzēts 7. panta otrajā ievilkumā.
This case is already foreseen in Article 7, second indent.
Katra dalībvalsts ievieš vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka notiesātai personai ir pieejami suspensīvi tiesiskas aizsardzības līdzekļi pret aizlieguma atzīšanu vai īstenošanu, kā paredzēts 6. pantā.
Each Member State shall put in place the necessary arrangements to ensure that the convicted person has a suspensive legal remedy against the recognition and enforcement of a prohibition pursuant to Article 6.
Tiesvedība īstenotājvalsts tiesā notiek saskaņā ar tās tiesību aktiem.
The action shall be brought before a court in the enforcing State in accordance with the national law of that State.
Katra dalībvalsts ievieš vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka notiesātai personai ir pieejami nesuspensīvi tiesiskas aizsardzības līdzekļi pret aizlieguma atzīšanu vai īstenošanu, kā paredzēts 6. pantā.
Each Member State shall put in place the necessary arrangements to ensure that the convicted person has a non- suspensive legal remedy against the recognition and enforcement of a prohibition pursuant to Article 6.
Grozījums attiecas uz šā noteikuma jauno formulējumu ziņojuma projektā.
The amendment relates to the new wording of this provision in the draft report.
Pamatojumā ir teikts, ka suspensīvi līdzekļi ir nepieciešami, lai nodrošinātu aizliegumu efektivitāti un nepieļautu, ka bērni paliek neaizsargāti.
That justification argues that suspensive remedies are necessary to ensure the effectiveness of the prohibition and prevent children from remaining unprotected if prohibitions are not recognised.
Būtībā šāda pasākuma ietekme būtu pretēja iecerētajam.
In fact, the effects of such a measure would be the opposite to those intended.
Atlikts aizliegums nav uzskatāms par aizliegumu, bet tā atzīšanu, kas nozīmē to, ka tā spēkā nestāšanās gadījumā aizliegums netiks piemērots attiecībā uz šo valsti.
It is not the prohibition which is suspended but recognition thereof, which means that if it did not take effect, there would be no prohibition in the country ad quem.
Tas ir ierosināts tādēļ, ka ir jāsaglabā šā panta sākotnējais formulējums, saskaņā ar kuru attiecīgajai procedūrai ir jābūt nesuspensīvai saistībā ar aizliegumu (automātisku) atzīšanu.
It is therefore proposed that the original wording of this article, according to which the procedure concerned should be non-suspensive in relation to the (automatic) recognition of a prohibition, should be maintained.
Juridiskās komitejas ATZINUMS
OPINION OF THE COMMITTEE ON LEGAL AFFAIRS
par Beļģijas Karalistes ierosinājumu Padomei pieņemt pamatlēmumu par to, lai Eiropas Savienībā atzītu un īstenotu tiesību ierobežojumus, kas izriet no tiesas spriedumiem par noziedzīgiem nodarījumiem pret bērnu dzimumneaizskaramību
on the initiative of the Kingdom of Belgium with a view to the adoption by the Council of a framework decision on the recognition and enforcement in the European Union of prohibitions arising from convictions for sexual offences committed against children
Juridiskā komiteja aicina par jautājumu atbildīgo Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komiteju savā ziņojumā iekļaut šādus grozījumus:
The Committee on Legal Affairs calls on the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs, as the committee responsible, to incorporate the following amendments in its report:
Šis 30 dienu termiņš, ko pasludina sprieduma izpildes valsts kompetentā iestāde, ir jāpagarina gadījumā, ja izdevējvalstij ir nepieciešama papildinformācija vai B veidlapa ir aizpildīta nepilnīgi.
The 30-day deadline at the expiry of which the competent authority of the enforcing State must give its decision must be extended if additional information has to be gathered from the issuing State or if form B is incomplete.
7. panta c a) apakšpunkts (jauns)
Article 7, point (c a) (new)
ca) ja persona, uz kuru attiecas tiesību ierobežojums, ir reabilitēta, amnestēta vai apžēlota izdevējvalstī
(ca) where the person subject to the prohibition has undergone rehabilitation, been amnestied or pardoned in the issuing State.
Sprieduma izpildes valsts kompetentajām iestādēm ir jānoraida aizlieguma atzīšana vai izpilde, ja notiesātā persona ir attaisnota, amnestēta vai apžēlota izdevējvalstī.
The competent authorities of the enforcing State must refuse to recognise or enforce a prohibition if the sentenced person has undergone rehabilitation or been amnestied or pardoned in the issuing State.
8. panta 2.a punkts (jauns)
Article 8, paragraph 2 a (new)
Sprieduma izpildes valsts kompetentajām iestādēm ir jānovērtē sprieduma izpildes noteikumi attiecībā uz profesionālām darbībām, kuras par tādām nav atzītas sprieduma izpildes valsts tiesību aktos.
It is a matter for the competent authorities of the enforcing State to assess the means of enforcing a prohibition covering professional activities which are not designated as such by the legislation of the enforcing State.
Beļģijas Karalistes ierosinājums Padomei pieņemt pamatlēmumu par to, lai Eiropas Savienībā atzītu un īstenotu tiesību ierobežojumus, kas izriet no tiesas spriedumiem par noziedzīgiem nodarījumiem pret bērnu dzimumneaizskaramību
Initiative of the Kingdom of Belgium with a view to the adoption by the Council of a framework decision on the recognition and enforcement in the European Union of prohibitions arising from convictions for sexual offences committed against children
JURIDISKĀS KOMITEJAS ATZINUMS PAR JURIDISKO PAMATU
OPINION OF THE COMMITTEE ON LEGAL AFFAIRS ON LEGAL BASIS
Par par Beļģijas Karalistes iniciatīvu Padomei pieņemt pamatlēmumu par to, lai Eiropas Savienībā atzītu un īstenotu aizliegumus, ko uzliek tiesas spriedumi par noziedzīgiem nodarījumiem, kas veikti pret bērniem(14207/204 – C6‑0244/2004 –2004/0818 (CNS))
Subject: Legal basis of the Initiative of the Kingdom of Belgium with a view to the adoption by the Council of a framework decision on the recognition and enforcement in the European Union of prohibitions arising from convictions for sexual offences committed against children (14207/2004 – C6‑0244/2004 – 2004/0818(CNS) )
OVvēl nav publicēts.
Not yet published in the OJ.
Godātais priekšsēdētāj!
Dear Chairman,
Juridiskajai komitejai nosūtītajā 2005. gada 6. oktobra vēstulē Jūs saskaņā ar Reglamenta 35. panta 2. punktu prasījāt izskatīt Komisijas minētā priekšlikuma juridiskā pamata spēkā esamību un atbilstību.
By letter of 6 October 2005 you asked the Committee on Legal Affairs pursuant to Rule 35(2) to consider whether the legal basis of the above Commission proposal was valid and appropriate.
Komisija izskatīja iepriekšminēto jautājumu 2005. gada 22. novembra sanāksmē.
The Committee considered the above question at its meeting of 22 November 2005.
Tā kā pašreizējais juridiskais pamats ir ES līguma 31. panta 1. punkta a) apakšpunkts
Whereas the present legal basis is Article 31(1)(a)
Visiem Kopienas tiesību aktiem ir jābūt juridiskam pamatam, kas paredzēts Līgumā (vai citā tiesību aktā, ar kuru tos paredzēts īstenot).
All Community acts must be founded upon a legal basis laid down in the Treaty (or in another legal act which they are intended to implement).
Juridiskais pamats nosaka Kopienas materiāltiesiskās piemērojamības kompetenci un precizē šīs kompetences īstenošanu, proti, izmantojamos juridiskos līdzekļus un lēmumu pieņemšanas procedūru.
The legal basis defines the Community's competence ratione materiae and specifies how that competence is to be exercised, namely the legislative instrument(s) which may be used and the decision-making procedure.
Saskaņā ar Eiropas Kopienu Tiesu juridiskā pamata izvēle nav subjektīva, bet gan „to nosaka objektīvi faktori, ko var izskatīt tiesā”
According to the Court of Justice the choice of legal basis is not a subjective one, but "must be based on objective factors which are amenable to judicial review"
Turklāt izšķirīgajam faktoram jābūt pasākuma galvenajam mērķim.
Furthermore, the decisive factor should be the main object of a measure.
Saskaņā ar Eiropas Kopienas Tiesas judikatūru vispārīgs Līguma pants ir pietiekams juridisks pamats, pat ja ar attiecīgo pasākumu arī paredzēts sasniegt mērķi, ko nosaka īpašs Līguma pants.
According to the case-law of the Court of Justice, a general Treaty article constitutes a sufficient legal basis even though the measure in question also seeks, in a subordinate manner, to attain an aim sought by a specific Treaty article
Lieta C-377/98, Nīderlande pret Eiropas Parlamentu un Padomi [2001] ECR I -7079, 27.-28. punkts Lieta C-491/01 01 British American Tobacco (investīcijas) un Imperial Tobacco [2002] ECR I-11453, 93.-94. punkts
Case C-377/98 Netherlands v. European Parliament and Council [2001] ECR I-7079, paras 27-28; Case C-491/01 British American Tobacco (Investments) and Imperial Tobacco [2002] ECR I-11453, paras 93-94. .
Ja pasākumam ir vairāki vienlaicīgi mērķi, kas ir nesaraujami saistīti, vienlīdzīgi un netieši attiecībā uz pārējiem, pasākuma pamatā tomēr jābūt dažādiem attiecīgiem Līguma noteikumiem
However, where a measure has several contemporaneous objectives which are indissolubly linked with each other without one being secondary and indirect in respect to the others, the measure must be based on the various relevant Treaty provisions
Lieta 165/87, Komisija pret Padomi [1988] ECR 5545, 11. punkts , ja vien noteikumos
Case 165/87 Commission v. Council [1988] ECR 5545, para.
EK līguma attiecīgie noteikumi
The relevant provisions of the EU Treaty
Kopīgie tiesu iestāžu sadarbības pasākumi krimināllietās paredz:
Common action on judicial cooperation in criminal matters shall include:
a) atvieglot un pastiprināt sadarbību starp dalībvalstu kompetentajām ministrijām un tiesu vai līdzvērtīgām iestādēm, tostarp, ja nepieciešams, sadarbību, izmantojot Eurojust saistībā ar tiesvedību un lēmumu izpildi;
(a) facilitating and accelerating cooperation between competent ministries and judicial or equivalent authorities of the Member States, including, where appropriate, cooperation through Eurojust, in relation to proceedings and the enforcement of decisions;
c) nodrošināt dalībvalstīs piemērojamo noteikumu savietojamību, kas var būt nepieciešama, lai uzlabotu šādu sadarbību;
(c) ensuring compatibility in rules applicable in the Member States, as may be necessary to improve such cooperation ;
Padome veic pasākumus un veicina sadarbību atbilstīgi šajā sadaļā norādītajai formai un procedūrām, tādējādi palīdzot īstenot Eiropas Savienības mērķus.
The Council shall take measures and promote cooperation, using the appropriate form and procedures as set out in this title, contributing to the pursuit of the objectives of the Union.
Tādēļ pēc dalībvalstu vai Komisijas ierosmes Padome var vienprātīgi:
To that end, acting unanimously on the initiative of any Member State or of the Commission, the Council may:
b) pieņemt pamatlēmumus, lai tuvinātu dalībvalstu tiesību aktus un noteikumus.
(b) adopt framework decisions for the purpose of approximation of the laws and regulations of the Member States.
Pamatlēmumi dalībvalstīm ir saistoši attiecībā uz rezultātu, taču dalībvalstu iestādes var pašas izvēlēties formu un metodes, kā to sasniegt.
Framework decisions shall be binding upon the Member States as to the result to be achieved but shall leave to the national authorities the choice of form and methods.
Tiem nav tiešas ietekmes;
They shall not entail direct effect;
Ierosinātā pamatlīguma mērķis un saturs
Aim and content of the proposed framework decision
Beļģijas Karalistes ierosmes paskaidrojums paredz, ka ierosinātā pamatlēmuma mērķis ir uzlabot sadarbību starp dalībvalstīm bērnu aizsardzības jomā pret seksuālu vardarbību un konkrēti nodrošināt tiesību ierobežojumu efektīvu piemērošanu saistībā ar notiesājošu spriedumu par šādu nodarījumu.
According to the explanatory note to the initiative of the Kingdom of Belgium, the purpose of the proposed framework decision is to improve cooperation between Member States in the protection of children from sexual abuse, with the particular aim of ensuring effective application of disqualifications linked to criminal convictions for this type of offence.
Šobrīd nekas negarantē, ka vienas dalībvalsts uzliktam tiesību ierobežojumam ir juridisks spēks citā dalībvalstī, lai gan notiesātā persona var brīvi pārvietoties Eiropas Savienības teritorijā.
At present, nothing guarantees that a disqualification handed down in one Member State has any legal effect in the other Member States, even though the convicted person has freedom of movement within the territory of the European Union.
Persona, kura ir notiesāta par pedofiliju vienā dalībvalstī un kurai šajā valstī ir piemērots aizliegums veikt darbības, kas var novest pie šīs personas saskarsmes ar bērniem, var apiet šo aizliegumu, pārceļoties uz citu dalībvalsti.
A person who has been convicted for paedophile acts in one Member State and is subject in that State to a prohibition on pursuing activities likely to bring that person into contact with children may therefore evade the prohibition by moving to another Member State.
Ierosinātais pamatlēmums paredz tādu aizliegumu savstarpēju atzīšanu, kuri uzlikti ārvalstīs saistībā ar notiesājošiem spriedumiem par seksuālu vardarbību, kas pastrādāta pret bērniem.
The proposed framework decision would apply the principle of mutual recognition to prohibitions arising from foreign convictions for sexual offences committed against children.
Beļģija uzskata, ka šādu risinājumu atvieglo tas, ka materiāltiesiskā piemērojamība ir skaidri noteikta un ierobežota attiecībā uz jomu, kurā nodarījumu definīcijas ir saskaņotas ar Padomes 2003. gada 22. decembra Pamatlēmumu 2004/68/TI par bērnu seksuālās izmantošanas un bērnu pornogrāfijas apkarošanu.
In Belgium's view, this solution is facilitated by the fact that the scope ratione materiae is clearly defined and limited to a sector in which the definitions of offences were harmonised by Council Framework Decision 2004/68/JHA of 22 December 2003 on combating the sexual exploitation of children and child pornography
Jāatzīmē, ka šā pamatlēmuma juridiskais pamats ir ES līguma 29. pants, 31. panta 1. daļas c) punkts un 34. panta 2. daļas b) punkts.
It may be noted that the legal basis for that framework decision is Article 29, Article 31(1)(c) and Article 34(2)(b) of the EU Treaty.
Pamatlēmums arī prasa, lai dalībvalstis savos tiesību aktos paredzētu tiesību ierobežojuma sodu par šādiem nodarījumiem.
The framework decision would also require Member States to provide in their national legislation for a sentence of disqualification associated with convictions for such offences.
Tādēļ mērķis ir uzlabot sadarbību starp dalībvalstīm, uzliekot par pienākumu valstij, kuras iedzīvotājs ir notiesātā persona, atzīt citās valstīs uzliktos aizliegumus un piemērot tos savā teritorijā.
The aim is therefore to improve cooperation between Member States by obliging the Member State where the convicted person is resident to recognise prohibitions handed down abroad and to enforce them on its territory.
Lai nodrošinātu tiesību ierobežojumu un aizliegumu savstarpējās atzīšanas principa efektivitāti, ierosinātais instruments ļauj dalībvalstīm izplatīt sodāmības reģistra informāciju, lai tās varētu informēt tās attiecīgās valsts kompetentās iestādes, uz kuru pārceļas notiesātā persona.
In order to ensure that the principle of mutual recognition of disqualifications and prohibitions is effective, the proposed instrument would allow information on criminal records to be circulated among the Member States so that they can be brought to the attention of the competent authorities of the State to which the convicted person moves.
Šobrīd dalībvalstu rīcībā ir tikai nepilnīgas ziņas par personas sodāmību ārvalstīs.
Currently, Member States have only a partial view of a person's foreign convictions.
Saskaņā ar 1959. gada Eiropas Konvencijas par savstarpējo palīdzību krimināllietās 22. pantu dalībvalstis jāinformē vienīgi par savas valsts pilsoņu sodāmību citās dalībvalstīs.
Only convictions handed down against their own nationals in another Member State are automatically brought to their attention, under Article 22 of the 1959 European Convention on Mutual Assistance in Criminal Matters
Tiesību ierobežojumi un aizliegumi, kuri izriet no šādiem notiesājošiem spriedumiem, sarežģī situāciju, jo piemērotie līdzekļi var neparādīties ārvalstu sodāmības reģistros.
In the case of disqualifications and prohibitions associated with such convictions, the situation is all the more problematic, since such measures may not appear in the foreign criminal records.
Lai labotu šo situāciju un padarītu efektīvu tiesību ierobežojumu un aizliegumu savstarpējās atzīšanas principu, ierosinātais pamatlēmums paredz obligātu saistību apjomu attiecībā uz informāciju par citām Eiropas Savienības dalībvalstīm.
To remedy this situation and make the principle of mutual recognition of disqualifications and prohibitions genuinely effective, the proposed framework decision provides for a minimum number of obligations regarding information vis-à-vis other Member States of the Union.