natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pēdējos 30 gados Eiropā ir izveidojusies nozīmīga reģenerācijas un otrreizējās pārstrādes nozare, kā arī tirgus, un šķiet loģiski, ka jaunajai direktīvai nevajadzētu iejaukties šajā procesā, piešķirot prioritāti apglabāšanai.
A major industry and market for recycling and recovery has developed in Europe in the last 30 years and it seems logical that this new directive should not interfere with this process by giving priority to disposal.
Tomēr pastāv cits viedoklis, kas uzskata, ka jāsamazina izdevumi par enerģiju, un enerģijas ražošanas iespēja no atkritumiem liek mums apsvērt apglabāšanas alternatīvu, kas nākotnē varētu aizstāt dažas otrreizējās pārstrādes darbības.
On the other hand, another view maintains that energy expenditure must be reduced, and the possibility of producing energy from waste obliges us to consider disposal as an alternative which in future could replace some recycling operations.
Mēs noteikti nevaram aizmirst, ka šīs direktīvas galvenais mērķis ir, cik vien iespējams, samazināt ar atkritumiem saistītos riskus, kavēt atkritumu rašanos un, cik vien iespējams, maksimāli izmantot resursus un produktus, kas nozīmētu, agrāko vai pašreizējo izgāztuvju izzušana, kā arī to reģenerācija un aizvākšana ir prioritāte.
Certainly we cannot forget that the main objective of this directive is to reduce as far as possible the risks associated with waste, prevent its creation and make the maximum possible use of resources and products, which means that the disappearance of previous or current waste dumps, and the recovery or removal of them is a priority.
Sekojoši jāņem vērā skaitļi par enerģijas atgūšanu, kuriem jābūt pamatotiem ar zinātniskiem pētījumiem, kuros būtu analizēta katra produktu kategorija.
Consequently, the figures for energy recovery which should come from scientific studies in which each category of products is analysed, must be taken into account.
(2) Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 22. jūlija Lēmumā Nr. 1600/2002/EK, ar ko nosaka Sesto Kopienas vides rīcības programmu, izteikts aicinājums izstrādāt un ieviest pasākumus atkritumu samazināšanai un apsaimniekošanai, cita starpā izstrādājot kvantitatīvus un kvalitatīvus mērķus visu attiecīgo veidu atkritumu samazināšanai, kas jāīsteno līdz 2010. gadam; atbalstīt ekoloģiski nekaitīgu un ilgtspējības principiem atbilstošu produktu izstrādi; formulēt rīcības pasākumus, kas palīdzētu samazināt atkritumu daudzumu, piemēram, atbalstīt atkritumu otrreizēju izmantošanu un reģenerāciju, pakāpeniski nomainīt konkrētas vielas un materiālus, izmantojot ar produktiem saistītus pasākumus; pilnveidot vai pārskatīt tiesību aktus par atkritumiem, tostarp celtniecības atkritumiem, būvgružiem un bioloģiski noārdāmiem atkritumiem, precizēt atšķirību starp atkritumiem un neatkritumiem un izveidot atbilstīgus kritērijus Direktīvas 75/442/EEK IIA un IIB pielikuma turpmākai izstrādei.
(2) Decision No 1600/2002/EC of the European Parliament and of the Council of 22 July 2002 laying down the sixth Community Environment Action Programme calls for developing and implementing measures on waste prevention and management by, inter alia, developing a set of quantitative and qualitative reduction targets covering all relevant waste, to be achieved by 2010; encouraging ecologically sound and sustainable product design; the formulation of operational measures to encourage waste prevention, e.g. by stimulating re-use and recovery, the phasing out of certain substances and materials through product-related measures; the development or revision of the legislation on wastes, including, inter alia, construction and demolition waste, biodegradable wastes, clarification of the distinction between waste and non-waste and development of adequate criteria for the further elaboration of Annexes IIA and IIB to Directive 75/442/EEC.
(6.a) Jāanalizē produktu un materiālu kategoriju aprites cikls, ņemot vērā to, ka šī koncepcija ir jauna un sarežģīta.
(6a) An analysis should be carried out of the life cycle of categories of products and materials, taking account of the novelty and complexity of that concept.
Kritērijiem jābūt gan ekonomiskiem, gan vides kritērijiem, tostarp arī tādiem faktoriem kā transports, izdevumi enerģijai, iespējamās tehnoloģijas un to izmaksas, raugoties uz šīm lietām tīri zinātniski.
The criteria should be economic and environmental, including factors such as transport, energy expenditure, technologies that may be used and their cost, from a purely scientific point of view.
Visiem šajā procesā iesaistītajiem — rūpniecībai, valsts pārvaldei, patērētājiem jāpiedalās kritēriju izstrādāšanā.
All those concerned – industry, public administrations and consumers – should participate in drawing up the criteria.
(10.a) Tiesību aktiem par atkritumiem jābūt vērstiem uz dabas resursu izmantošanas samazināšanu un jāsekmē atkritumu hierarhijas piemērošana.
(10a) Waste legislation should aim at reducing the use of natural resources, and foster the application of the waste hierarchy.
Atkritumu politikas pamatā vajadzētu būt atkritumu hierarhijai, jo tā ir pamatota uz vides apsvērumiem.
Waste hierarchy should be the ground for waste policy as it is based on environmental considerations.
Tāpēc atkritumu hierarhijas izmantošana sniedz ieguvumus vides jomā, veicina dabas resursu efektīvu izmantošanu un enerģētiskās atkarības samazināšanu, atkritumu rašanās maksimālu samazināšanu un atkritumu materiālu pārstrādi.
Therefore to apply waste hierarchy leads to environmental gains, contribute to the efficient use of natural resources and the reduction of energy dependency, by promoting the minimization of waste production and the material recycling of wastes.
(17.a) Dalībvalstis drīkst atsaukties uz tuvuma principu un saimnieciskās patstāvības principu un piemērot tos atkritumiem, kas paredzēti sadedzināšanai ar enerģijas atguvi, lai varētu adekvāti plānot apstrādes jaudu un lai nodrošinātu, ka degošos atkritumus, kas rodas to teritorijā, var nogādāt valsts sadedzināšanas iekārtās.
(17a) Member States should be free to invoke and apply the principles of proximity and self-sufficiency to waste destined for incineration with energy recovery, so as to allow for adequate planning of treatment capacity and to ensure that combustible waste produced within their territory is given access to national incineration facilities.
(18.a) Bīstamos atkritumus kvalificē pēc bīstamības un riska kritērijiem, tāpēc tie ir jāregulē ar stingrām specifikācijām, lai nepieļautu, vai pēc iespējas ierobežotu, negatīvas sekas neatbilstošas apsaimniekošanas dēļ, kuras var ietekmēt vidi un radīt apdraudējumu cilvēku veselībai un drošībai.
(18a) Hazardous waste is defined on the basis of risk and risk criteria, hence it must be regulated by means of strict specifications designed to prevent or to limit to the greatest possible extent the harmful effects which inappropriate management may have on the environment and to provide protection against risks to security and human health.
To bīstamo īpašību dēļ bīstamajiem atkritumiem ir vajadzīga atbilstoša apsaimniekošana, kas ir saistīta ar īpašiem un pielāgotiem savākšanas un apstrādes paņēmieniem, sevišķiem kontroles pasākumiem un īpašu izsekojamības kārtību.
On account of its hazardous properties, hazardous waste requires appropriate management involving suitable specific collection and treatment techniques, special checks and a traceability scheme.
Visiem bīstamo atkritumu apsaimniekotājiem jābūt atbilstošai kvalifikācijai, apmācībai un atļaujām.
All hazardous-waste operators must have suitable skills, training and permits .
(20) Tā kā Padomes 1975. gada 16. jūnija Direktīvā 75/439/EEK par atkritumeļļu apglabāšanu reģenerācijai piešķirtā prioritāte vairs nenodrošina ieguvumus vides jomā , minētā direktīva ir jāatceļ .
(20) Since the priority given to regeneration in Council Directive 75/439/EEC of 16 June 1975 on the disposal of waste oils no longer reflects a clear environmental benefit, that Directive should be repealed .
(20) Padomes 1975. gada 16. jūnija Direktīvā 75/439/EEK reģenerācijai piešķirtā prioritāte ir jāsaglabā arī pēc tās atcelšanas.
(20) The priority given to regeneration in Council Directive 75/439/EEC of 16 June 1975 should be maintained, despite the repeal of that directive .
Tādēļ Direktīva 75/439/EK ir atceļama .
Directive 75/439/EEC is therefore to be repealed.
Ja direktīvu atceļ vadoties pēc „tiesību aktu labākas izstrādes politikas", tas nenozīmē, ka direktīvas noteiktie mērķi vairs nebūtu spēkā.
Repeal of the directive as part of the ‘better lawmaking’ policy does not imply that the aims it sought must not be maintained.
Šajā direktīvā paredzēti pasākumi, lai mazinātu kopējo ietekmi uz vidi saistībā ar resursu izmantošanu, atkritumu rašanos un apsaimniekošanu .
This Directive lays down measures with a view to reducing the overall environmental impacts , related to the use of resources, of the generation and management of waste.
Šajā direktīvā paredzēti pasākumi, lai uzlabotu resursu ilgtspējīgu izmantošanu un mazinātu atkritumu rašanās un apsaimniekošanas ietekmi uz vidi.
This Directive lays down measures with a view to improving the sustainable use of resources and mitigating the environmental impacts of the generation and management of waste.
Tādā pašā nolūkā tajā paredzēts arī noteikums, saskaņā ar kuru dalībvalstīm jāveic pasākumi, pirmkārt, lai novērstu vai samazinātu atkritumu rašanos un to kaitīgumu, un, otrkārt, lai veiktu atkritumu reģenerāciju, atkritumus atkārtoti izmantojot, pārstrādājot vai veicot citas reģenerācijas darbības.
For the same purposes, it also makes provision whereby the Member States are to take measures, as a matter of priority, for the prevention or reduction of waste production and its harmfulness and, secondly, for the recovery of waste by means of re-use, recycling and other recovery operations.
Tā uzdod dalībvalstīm veikt pasākumus lejupejošā prioritārā secībā, lai :
It instructs the Member States to take measures, in descending order of priority, for:
(a) samazinātu un novērstu atkritumu rašanos
(a) prevention or reduction of waste production;
(b) atkritumus atkārtoti izmantotu;
(b) re-use of waste;
(c) atkritumus pārstrādātu;
(c) recycling of waste;
(d) veiktu citas reģenerācijas darbības;
(d) other recovery operations;
(e) atkritumus apglabātu.
(e) disposal of waste.
Pamatojoties uz Kopienas līmenī pieņemtiem vides kritērijiem, pēc aprites cikla analizēšanas un ekonomiskās ietekmes izpētes attiecīgajai atkritumu kategorijai, dalībvalstis var veikt pasākumus, kas atkāptos no 2. pantā noteiktajām prioritātēm.
On the basis of environmental criteria adopted at Community level, Member States may, after carrying out a life cycle analysis and an economic impact study for a relevant category of waste, take measures that derogate from the priorities established in paragraph 2.
Līdz šādus kritērijus pieņem un gadījumos, kad ietekmes novērtējums skaidri parāda, ka viens no 2. punktā minētajiem atkritumu apsaimniekošanas veidiem ir piemērotāks, dalībvalstis līdzīgā veidā var atkāpties no 2. punktā noteiktajām prioritātēm.
Until such criteria are adopted and where an impact assessment indicates clearly that one of the treatments referred to in paragraph 2 shows a better record for a specific waste category, Member States may, in a similar manner, take measures that derogate from the priorities established in paragraph 2.
Atbildība par 4. punktā minēto novērtējumu rezultātu apstiprināšanu gulstas uz kompetentajām valstu iestādēm.
Responsibility for validating the results of the assessments referred to in paragraph 4 shall lie with the competent national authorities.
Apstiprinātos rezultātus paziņo Komisijai, un tos pārbauda saskaņā ar 36. panta 2. punktā minēto procedūru.
The validated results shall be reported to the Commission and shall be the subject of a review in accordance with the procedure referred to in Article 36(2).
Turklāt tā paredz, ka dalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, lai noteiktu, ka bīstamo atkritumu rašanās, savākšana un/vai pārvadāšana, to glabāšana un apstrāde drīkst notikt tikai tādos apstākļos, kas nodrošina optimālo vides aizsardzību un drošību apsaimniekotājiem, rūpnieciskajai ražotnei un plašai sabiedrībai.
Furthermore, it makes provision whereby Member States shall take the necessary measures to require that the production, collection and/or transport, storage and treatment of hazardous waste shall be carried out in conditions which allow optimum environmental protection and safety for operators, industrial plants and the general public.
Tā kā bīstamajiem atkritumiem ir jāvelta īpaša uzmanība, tie būtu jāizceļ atsevišķā mērķī, ar ko jāpapildina 1. pants.
Because specific attention needs to be paid to hazardous waste, it should be highlighted in a separate objective to be added to article 1.
Ierosinātais mērķis skar ne tikai vides aizsardzību, bet arī veselību un drošību.
The objective proposed deals not only with environmental protection but also with health and safety.
2. panta ievadfrāze
Article 2, introductory phrase
Šī direktīva neattiecas uz gāzveida emisiju atmosfērā .
This Directive shall not cover gaseous effluents emitted into the atmosphere.
Šī direktīva neattiecas uz :
This Directive shall not cover
a) gāzveida izmešiem atmosfērā,
a) gaseous effluents emitted into the atmosphere,
c) blakusproduktiem 3. panta nozīmē,
c) by ‑products within the meaning of Article 3,
d) otrreizējām izejvielām ( produktiem, materiāliem, vielām) un
d) secondary raw material ( products, materials, substances) and
e) ar procesu saistītu ražošanas atlikumu izmantošanu ražotnē.
e) the process ‑related use within the plant of production residues.
Rūpnieciski blakusprodukti nav atkritumi, un tāpēc tie būtu jāizslēdz no šīs direktīvas darbības jomas.
Industrial by‑products do not constitute waste and should therefore be excluded from the scope of this directive.
Ir vajadzīga pārstrukturēšana, lai pieņemtu sistemātisku pieeju.
Restructuring is necessary in order to adopt a systematic approach.
Sarežģītos ražošanas procesos arī resursu taupīšanas ziņā – gan saimniecisko, gan vides apsvērumu dēļ – ir izdevīgi, ja ražošanas atlikumi, kas rodas pašā ražošanas objektā, tiek vēlreiz izmantoti atbilstošos ražošanas procesos.
In complex production processes it is, moreover, beneficial in terms of saving resources, both for economic and environmental reasons, for production residues that are generated on‑site to be used again in suitable production processes.
Šādas vielas vai materiāli, ko ražotnē izmanto slēgtā materiālu ciklā, nekad nekļūst par atkritumiem.
Such substances or materials, which are used in a closed material cycle within a plant, never become waste.
2. panta 4.b punkts (jauns)
Article 2, paragraph 4 b (new)
Dūņu pārstrāde lauksaimnieciskai izmantošanai, veicot atbilstošu apstrādi, būtu jāizņem no šīs direktīvas darbības jomas, jo uz to jau attiecas Padomes Direktīva 86/278/EEK par vides, jo īpaši augsnes, aizsardzību.
The recycling of sludge for agricultural use, after appropriate processing, should be exempted from this Directive since it is already covered by Council Directive 86/278/EEC on the protection of the environment, and in particular of the soil.
Minētā direktīva aptver dūņu apstrādi tādā veidā, lai nepieļautu nekādas kaitīgas sekas attiecībā uz augsni, augiem, dzīvniekiem un cilvēkiem.
That Directive covers the processing of sludge in such a way as to prevent any possible detrimental effects on soil, plants, animals and humans.
c) „īpašnieks” ir atkritumu ražotājs vai fiziska vai juridiska persona, kuras īpašumā atrodas atkritumi;
(c) ‘holder’ means the producer or the natural or legal person who is in possession of the waste;
c) „īpašnieks” ir fiziska vai juridiska persona, kuras īpašumā atrodas atkritumi;
(c) ‘holder’ means the natural or legal person who is in possession of the waste;
„Īpašniekam” jābūt personai, kuras īpašumā atrodas atkritumi konkrētajā laikā, nevis ražotājam.
The holder must be the person who is in possession of the waste at the time, not its producer.
3. panta ca) apakšpunkts (jauns)
Article 3, point (c a) (new)
ca) „uzpircējs” ir jebkura persona, kas rīkojas savā vārdā, lai pirktu un pēc tam pārdotu atkritumus, tostarp tādi uzpircēji, kas nesaņem atkritumus fiziskajā valdījumā;
(ca) ‘dealer’ means any person who acts in the role of principal in the purchase and subsequent sale of waste, including such dealers who do not take physical possession of the waste;
3. panta cb) apakšpunkts (jauns)
Article 3, point (c b) (new)
cb) „starpnieks” ir jebkura persona, kas organizē atkritumu reģenerāciju vai apglabāšanu citu personu vārdā, tostarp starpnieki, kas nesaņem atkritumus fiziskajā valdījumā;
(cb) ‘broker’ means anyone who arranges the recovery or disposal of waste on behalf of others, including such brokers who do not take physical possession of the waste;
d) „apsaimniekošana” ir atkritumu savākšana, pārvadāšana, apstrāde, reģenerācija un apglabāšana, tostarp šādu darbību pārraudzība un apglabāšanas vietu aprūpe pēc to slēgšanas;
(d) “management” means the collection, transport, treatment, recovery and disposal of waste, including the supervision of such operations and after-care of disposal sites;
Apstrāde ir daļa no atkritumu apsaimniekošanas procesa, un tā var nesakrist ar atkritumu reģenerācijas un apglabāšanas darbībām.
Treatment is part of the waste management process and may be a separate operation to recovery and disposal.
ea) „ atkritumu rašanās novēršana ” ir jebkura darbība, kuru veic pirms produkti vai vielas ir kļuvuši par atkritumiem un kuras mērķis ir samazināt atkritumu rašanos vai to kaitīgumu, vai resursu izmantošanas ietekmi uz vidi kopumā;
(ea) ‘prevention’ means any action that is taken before products or substances have become waste and is aimed at reducing the production of waste or its harmfulness, or the environmental impact of resource use in general;
g) „pārstrāde” ir atkritumu reģenerācija, iegūstot produktus, materiālus vai vielas izmantošanai sākotnējam mērķim vai citiem mērķiem.
(g) ‘recycling’ means the recovery of waste into products, materials or substances whether for the original or other purposes.
g) „pārstrāde” ir process, kas notiek pēc ražošanas procesa un daļa no tā ir atkritumu reģenerācija, tos izjaucot, sadalot, vai kā savādāk pārstrādājot, un tādējādi iegūstot produktus, materiālus vai vielas, kas kalpo kā otrreizējās izejvielas, sākotnējam mērķim vai citiem mērķiem.
(g) ‘recycling’ means a process which takes place after the production process and involves the recovery of waste, by means of disassembly, separation or other production processes, into products, materials or substances serving as secondary raw materials, whether for the original or other purposes.
ga) „reģenerācija” ir jebkura apstrādes darbība, kas :
(ga) ' recovery ' means any treatment operation that:
- nodrošina, ka atkritumi kalpo lietderīgam mērķim, ražotnē vai plašākā tautsaimniecības sektorā aizstājot citus resursus, kurus izmantotu attiecīgā uzdevuma veikšanai vai sagatavotu šādai izmantošanai;
- results in the waste serving a useful purpose by replacing, whether in the plant or in the wider economy, other resources which would have been used to fulfil that function, or by being prepared for such a use;
- atbilst efektivitātes kritērijiem, uz kuriem pamatojoties var uzskatīt, ka tai ir bijis lietderīgs rezultāts;
- meets efficiency criteria on the basis of which it may be considered to have resulted in a useful purpose;
- nodrošina, ka, atkritumus izmantojot kā citu resursu aizstājēju, nepasliktinās kopējā ietekme uz vidi;
- ensures that the overall environmental impact is not worsened by the use of waste as a substitute for other resources;
- nodrošina, ka attiecīgajā procesā piesārņotāji nenonāk gala produktā;
- ensures that pollutants are not transferred during the process into the final product;
h) „ minerālu atkritumeļļas” ir jebkādas ziežvielas vai rūpnieciskās eļļas, kas vairs nav piemērotas sākotnēji paredzētai izmantošanai, un jo īpaši izlietotas iekšdedzes dzinēju eļļas un pārnesumkārbu eļļas, minerālu ziežeļļas, turbīnu eļļas un hidrauliskās eļļas;
(h) ‘ mineral waste oils’ means any mineral-based lubrication or industrial oils which have become unfit for the use for which they were originally intended, and in particular used combustion engine oils and gearbox oils, mineral lubricating oils, oils for turbines and hydraulic oils;
h) „atkritumeļļas” ir jebkādas ziežvielas vai rūpnieciskās eļļas, kas vairs nav piemērotas sākotnēji paredzētai izmantošanai, un jo īpaši izlietotas iekšdedzes dzinēju eļļas un pārnesumkārbu eļļas, ziežeļļas, turbīnu eļļas un hidrauliskās eļļas;
(h) ‘waste oils’ means any lubrication or industrial oils which have become unfit for the use for which they were originally intended, and in particular used combustion engine oils and gearbox oils, lubricating oils, oils for turbines and hydraulic oils;
Mūsdienās atkritumeļļas ir minerāleļļu un sintētisko eļļu maisījums, un tāpēc ir attiecīgi jāmaina definīcija.
These days, waste oils comprise a mixture of mineral and synthetic oils and the definition should be adapted accordingly.
3. panta hb) apakšpunkts (jauns)
Article 3, point (h b) (new)
hb) „otrreizējās izejvielas” ir produkti, materi āli un vielas, ko re ģenerē no atkritumiem un kam ir tirgus vērtība ;
(hb) ‘secondary raw materials’ means products, materials and substances recovered from waste which have market value;
i) „apstrāde” ir reģenerācija vai apglabāšana.
(i) 'treatment' means recovery or disposal.
i) „apstrāde” ir reģenerācija vai apglabāšana un sagatavošana reģenerācijai vai apglabāšanai, kuras rezultātā mainās atkritumu īpašības vai sastāvs .
(i) 'treatment' means recovery or disposal and preparation for recovery or disposal resulting in a change in the nature or composition of the waste .
Atkritumu sagatavošana, kuras rezultātā mainās atkritumu īpašības vai sastāvs, ir apstrāde, un tāpēc tā ir daļa no atkritumu apsaimniekošanas un ir jāiekļauj apstrādes definīcijā.
Waste preparation which results in a change in the nature or composition of the waste is treatment and as a result part of waste management, so it needs to be included in the treatment definition.
Formulējums atbilst atkritumu radītāja definīcijai 3. panta b) apakšpunktā.
This wording is consistent with article 3 (b) on the producer definition.
ia) „aģents” ir ikviens, kas pārstāv kādu citu, pērkot vai pārdodot atkritumus.
(ia) ‘agent’ means anyone who acts on behalf of another to buy and sell waste.
Šādi tiek saglabāts termins, ar kuru apzīmē personu, kas vienojas pārstāvot kādu citu, un tas vienmēr nenozīmē, ka produkts ir šīs personas īpašums.
This retains the concept of someone who negotiates on behalf of someone else and is not necessarily in possession of the product.
Saskaņā ar 36. panta 2. punktā minēto procedūru Komisija , ja vajadzīgs, pārskata pašreizējo atkritumu sarakstu Komisijas 2001. gada 3. maija Lēmumā 2000/532/EK 1 ) .
The existing list of wastes in Commission De cision 2000/532/EC of 3 May 2001 1 shall be revised if necessary by the Commission, in accordance with the procedure referred to in Article 36(2).
Saraksts, kas saskaņā ar šo direktīvu ir kļuvis nepieciešams, jau pastāv.
The list - which has been rendered necessary by the current directive - already exists.
Tas ir bijis efektīvs, un var būt nepieciešams to atjaunināt, bet nav vajadzības to pilnībā aizstāt.
It has proved effective and it may need to be updated, but it does not need to be completely replaced
5. panta virsraksts
Article 5, Title
Reģenerācija un atkritumu atlikumu maksimāla samazināšana
Recovery and residual waste minimisation
Lai rīkotos saskaņā ar noteikto hierarhiju, ir svarīgi iekļaut to atkritumu atlikumu maksimālu samazināšanu, kurus hierarhijā nevar izmantot atkārtoti vai pārstrādāt.
In order to act in accordance with the hierarchy, it is important to include the minimisation of residual waste that cannot be reused or recycled into the hierarchy.