natgillin/translations-raw huggingface dataset:
· tās pamatā likt kritērijus, kas vislabāk izsaka „spēju dot labumu Eiropas pilsoņiem”, vienlaicīgi izvairoties no „kompensācijas mehānismu izmantošanas ienākumu radīšanai”, bet tā vietā veicot nelīdzsvarotības korekciju, reformējot izdevumu struktūru”
· to base it on criteria that best express "the ability to contribute of the citizens of Europe" while, at the same time, avoiding "recourse to compensation mechanisms for purposes of revenue" but instead correcting imbalances "by reforming the structure of expenditure"
· „novērst atkarību no dalībvalstu pārskaitījumiem”
· to "move steadily away from dependence on transfers from Member States"
· „labot tās pašu resursu iezīmes, kas rada neskaidrības sakarā ar ierobežojumiem, ko piemēro attiecīgo valstu iemaksām”.
· to "correct those features of its existing own resources which generate confusion because of the derogations applicable to national contributions".
Vispārinātais korekcijas mehānisms
Generalised correction mechanism
Komisijas priekšlikums par pašu resursiem neparedz jaunu finansēšanas avotu ieviešanu nākamajam finanšu plānam.
The Commission's own resources proposal does not foresee the introduction of new sources of funding for the next financial perspective.
Galvenā priekšlikuma ieviestā izmaiņa attiecas uz korekcijas mehānismu dalībvalstu pārmērīgajam budžeta slogam, kas tika atzīts kā princips Fontenblo, 1984. gadā.
The major change introduced by the proposal concerns the correction mechanism for Member States' excessive budgetary burdens acknowledged as a principle in Fontainebleau in 1984.
Komisija atbalsta esošās sistēmas aizstāšanu ar vispārinātu korekcijas mehānismu.
The Commission argues in favour of replacing the current system with a generalised correction mechanism (GCM).
Šī vispārinātā korekcijas mehānisma priekšlikuma pamatā ir fakts, ka, neraugoties uz savu ļoti pozitīvo labklājības pieaugumu, Apvienotā Karaliste ir vienīgā valsts, kas saņem daļēju atmaksu no savām iemaksām, turpretī citi neto iemaksu veicēji ar tādu pašu vai zemāku labklājības līmeni nekādu korekciju nesaņem.
This proposal for a GCM is based on the fact that despite the very positive evolution of its relative prosperity it remains only the United Kingdom which receives a partial refund of its contribution, while other net contributors with similar or lesser prosperity do not.
Tālāk redzamajā tabulā parādītas izmaiņas labklājības līmenī, ko saņem ES tīro iemaksu veicēji kopš 1984. gada:
The changes in the degree of prosperity enjoyed by EU net contributors since 1984 are outlined in the following table:
Tīro iemaksu veicēju NKI uz vienu iedzīvotāju (ES-15 vidējais = 100)
GNI per capita of net contributors (EU-15 average = 100)
Galvenie vispārinātā korekcijas mehānisma rādītāji, kas piemērojami jebkurai dalībvalstij ir:
The main characteristics of the generalised correction mechanism applicable to any Member State are
Ø kontrole, vai tīrās iemaksas nepārsniedz 0,35% no dalībvalsts NKI (šis slieksnis norādīs maksimālo pieļaujamo finanšu solidaritātes līmeni starp dalībvalstīm),
Ø triggering if net contributions exceed 0,35% of a Member State's GNI (this threshold would represent the maximum accepted level of financial solidarity between Member States)
Ø iemaksu atmaksāšana 66% apmērā, ja tās ir virs minētā sliekšņa (atmaksas likme tiks pakāpeniski ieviesta visām dalībvalstīm izņemot Apvienoto Karalisti 33%, 50%, 50% un 66% apmērā),
Ø refunding of contributions above this at a rate of 66% (the refund rate would be phased in for all Member States except the UK at the rate of 33%, 50%, 50% and 66%)
Ø kopējā atmaksas apjoma ierobežojums līdz 7,5 miljardiem eiro gadā, ko finansē visas dalībvalstis atkarībā no to relatīvās NKI daļas.
Ø limitation of the total refund volume to a maximum of EUR 7,5 billion a year, financed by all Member States based on their relative share of GNI.
Lai mazinātu jaunās sistēmas ieviešanas ietekmi, Apvienotā Karaliste papildus parastajai korekcijai 4 gadu laikā līdz 2011. gadam saņems samazinātus maksimālos maksājumus, kuru kopējā summa būs 5 miljardi eiro.
In order to alleviate the impact of the introduction of the new system, the UK would receive, in addition to the ordinary correction, degressive top-up payments totalling EUR 5 billion over a four-year period ending in 2011.
Šīs sistēmas rezultātā lielāko tīro iemaksu veicēju neto bilances būtu salīdzināmos līmeņos, kā parādīts nākošajā tabulā:
The outcome of the system would be that the net balances of the largest net contributors would be at comparable levels, as shown below:
Provizoriskās tīrās budžeta bilances (vidējie rādītāji no 2008. līdz 2013. gadam)
Estimated net budgetary balances (average 2008-2013)
% no NKI
in % of GNI
Jaunais korekcijas mehānisms
New correction mechanism
Pašreizējais mehānisms
Current mechanism
Bez korekcijām
No correction
Uz nodokļiem pamatoti īsti pašu resursi no 2014. gada
Genuinely tax-based own resource as from 2014
Kā iepriekš redzams, Komisijas priekšlikums par jaunajiem pašu resursiem neparedz ieviest jaunus finansējuma avotus nākamajam finanšu plānam, bet drīzāk ar vispārināta korekcijas mehānisma palīdzību mēģina koriģēt attiecīgo valstu iemaksu daļas.
As shown above, the Commission's new own resources proposal does not foresee the introduction of new sources of funding for the next financial perspectives but rather tries to update the national contribution shares via the generalised correction mechanism.
Tomēr savā ziņojumā par pašu resursu sistēmas darbību Komisija pauž atbalstu īstu pašu resursu nodokļu veidā ieviešanai no 2014. gada
Nevertheless, in its Report on the operation of the own resources system, the Commission argues in favour of introducing as from 2014 a genuine fiscal own resource.
Tas atspoguļojas tikai vienā pantā (9. pantā) pašreiz sniegtā pašu resursu priekšlikumā, kas skan: Komisija iesniedz Padomei priekšlikumu, kā pārveidot pašu resursu struktūru, ieviešot uz nodokļiem pamatotus īstus pašu resursus, kam jāstājas spēkā no 2014. gada 1. janvāra. .
This reflects in a single article (Art. 9) of the actual own resources proposal which reads: The Commission shall submit to the Council a proposal to modify the own resources structure by introducing a genuinely tax-based own resource to be operational from 1 January 2014.
Ar šo jauno, uz nodokļiem pamatoto resursu Komisija vēlas „panākt ciešāku saistību starp pilsoņiem un ES budžetu”.
With this new tax based resource the Commission aims at "forging the link between citizens and the EU budget".
Tas palielinātu pilsoņu izpratni par resursiem, kas nonāks ES budžetā, un palielinātu lēmumu pieņēmēju atbildību.
It would increase understanding by citizens of the resources going to the EU budget and would make decision makers more accountable.
Fiskālais resurss tiktu pakāpeniski ieviests kā pašreizējā PVN resursa aizstājējs līdzās vairāk ierobežotajam NKI resursam.
The fiscal resource would be introduced progressively as a replacement to the current VAT resource, alongside a more limited GNI resource.
Šādi aizstājot pašreizējos resursus, tas būs neitrāls no ES finansēšanas līmeņa viedokļa.
Since it would thus replace existing resources it would be neutral in terms of the level of EU funding.
Pašreizējā ES integrācijas stadijā pilnībā uz nodokļiem pamatotu sistēmu Komisija neuzskata par reālu, tādēļ to nepiedāvā.
At the current stage of EU integration a fully tax-based system is considered not realistic by the Commission and is therefore not proposed.
Komisijas trīs varianti
The Commission's three options
Komisijas trīs galvenie varianti uz nodokļiem pamatotu pašu resursu izveidei ir:
The Commission's three main candidates as tax based own resource are
Ø daļa no nodokļu likmes par enerģijas patēriņu, kas attiecas tikai uz motordegvielu, ko izmanto autotransportam ("eko-nodoklis"), kā iespējamo soli nākotnē paredzot šī nodokļa piemērošanu arī aviācijas degvielai un līdzīgām emisijām, tādējādi izbeidzot pašreizējo reaktīvo dzinēju atbrīvošanu no nodokļiem;
Ø a share of the tax rate on energy consumption , limited to motor fuel for road transport ("eco-tax") with consideration also being given to aviation fuel and related emissions as a possible future development to end the current tax exemption for jet fuel;
Ø daļa no valsts PVN nodokļa likmes, padarot ES finansēšanu saprotamāku tās pilsoņiem (ES un valsts PNV parādīsies kā atsevišķi nodokļi rēķinos un kvītīs);
Ø a share of the national VAT rate , making the financing of the EU more understandable to citizens (EU and national VAT should appear as separate taxes on the invoices or receipts);
Ø daļa no uzņēmumu ienākumu nodokļa kā ilgāka termiņa opcija.
Ø a share of the corporate income tax as a longer term option.
Izvēloties kādu no šiem trim variantiem, koncepcija par ES kā dalībvalstu un pilsoņu savienību tiktu iedzīvināta ES budžeta finansēšanas jomā.
By chosing any of these three options the concept of the EU as a Union of Member States and citizens would be transposed into the area of financing the EU budget.
Pilsoņu tiešas saiknes stiprināšana ar budžetu arī palīdzētu vērst debates par izdevumiem uz būtību, nevis tikai uz valstu budžetu neto pozīcijām.
Strengthening the direct link of citizens to the budget would also help focussing expenditure debates on substance rather than on purely national budget net positions.
Komisijas variantu pamatojums
Feasibility of the Commission's options
Trīs variantu pamatojuma sakarā var izteikt šādas piezīmes:
As to the feasibility of the three options the following remarks can be made:
1. variants: pašu resursu sistēma ar fiskāliem resursiem saistībā ar enerģijas patēriņu
Option 1: Own resources system with fiscal resources related to energy consumption
No tehniskā viedokļa uz autotransporta degvielu pamatotā fiskālā resursa ieviešana būtu iespējama aptuveni 3–6 gadu laikā.
The introduction of a fiscal resource based on road transport fuel would be technically possible in around 3 - 6 years.
Tā būtu salīdzinoši vienkārša no administratīvā aspekta, jo nodokļu bāze ES līmenī jau ir harmonizēta saskaņā ar jauno direktīvu par enerģijas aplikšanu ar nodokli.
It would be relatively simple from an administrative point of view as the tax base is already harmonised at EU level by the new directive on energy taxation.
Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīva 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai (OV L 283, 31.10.2003).
Directive 2003/96/EC of 27.10.2003 of the Council restructuring the Community framework for the taxation of energy products and electricity (OJ L 283 of 31.10.2003).
ES likmes, kas ir zemākas nekā puse no minimālajām likmēm, kuras noteiktas direktīvā, būtu pietiekošas, lai finansētu pusi no ES budžeta.
EU rates below half of the minimum rates set by the directive would be enough to finance half of the EU budget.
2. variants: pašu resursu sistēma ar fiskālo PVN resursu
Option 2: Own resources system with a fiscal VAT resource
Tehniski ES PVN likmes ieviešana būtu iespējama aptuveni 6 gadu laikā.
The introduction of an EU VAT rate would be technically possible in around 6 years.
Pretstatā pašreizējam „statiskajam” PVN resursam, tas radītu skaidri noteiktu tiešu saikni starp ES budžeta finansēšanu un pilsoni, tādējādi veicinot apziņu par Savienības izmaksām.
Contrary to the current "statistical" VAT resource, it would create a clear direct link between the financing of the EU budget and the citizen and would increase awareness of the costs of the Union.
Potenciālie sarežģījumi ar šo priekšlikumu ir saistīti ar nepilnīgu dalībvalstu PVN sistēmu harmonizāciju, kuras pamatā ir piesaistītas nulles likmes precēm.
Potential difficulties with this proposal are related to incomplete harmonisation of Member States' VAT systems mainly linked to zero-rated goods.
Ja nulles likmju ietekme tiktu neitralizēta, ES likmei būtu tāda pati ietekme uz salīdzināmajiem patērētājiem visā Savienībā.
If the effects of zero-rates could be neutralised, the EU rate would have the same impact on comparable consumers across the Union.
ES likme 1% apmērā būtu pietiekoša, lai nosegtu apmēram pusi no ES budžeta finansēšanas vajadzībām.
An EU rate of 1% would be enough to cover about half of the financing needs of the EU budget.
3. variants – pašu resursu sistēma ar fiskālo resursu, kas pamatots uz uzņēmumu ienākumiem
Option 3 - Own resources system with a fiscal resource based on corporate income
Šīs alternatīvas ieviešana prasītu visilgāko laiku gan no politiskā, gan arī no administratīvā viedokļa.
This alternative would take longest to implement, both from a political as well as from an administrative perspective.
Tas prasītu kopīgas konsolidētas nodokļu bāzes noteikšanu ar minimālo nodokļu likmi pašreizējo 25 atsevišķu valstu nodokļu sistēmu un nodokļu likumu, vienošanos un prakšu daudzveidības vietā.
It would need a common consolidated tax base with a minimum tax rate instead of 25 separate national tax systems and a multiplicity of tax laws, conventions and practices.
Tā kā ieņēmumi no uzņēmumu ienākumu nodokļiem ir nozīmīgi (kopējie ieņēmumi ES šobrīd vidēji veido 2,6% no kopējā ES NKI), ES budžeta vajadzībām no šiem ieņēmumiem vajadzētu piešķirt mazāk nekā ceturto daļu.
Since revenue from corporate income taxes is significant (with total revenue in the EU currently representing on average 2,6% of total EU GNI), for the needs of the EU budget less than a quarter of that revenue would need to be assigned to the EU.
2006. gada 8. novembrī
8 November 2006
Parlamenta prasības...
Parliament’s demands …
1999. gada 11. marta Lēmums par nepieciešamību grozīt un reformēt Eiropas Savienības pašu resursu sistēmu ( Haug ziņojums). par 1999. gada Komisijas priekšlikumu, kas ir pašreizējās pašu resursu sistēmas pamatā, Parlaments pieprasīja, lai ES ieņēmumu sistēma būtu:
Resolution of 11 March 1999, on the need to modify and reform the European Union’s own resources system (Haug report). to the 1999 Commission proposal on which the current own resources system is based, Parliament asked for a system of EU revenue that should be
· vienkārša un viegli saprotama sabiedrībai,
· simple and readily understood by the public,
· pamatota uz kritērijiem, kas vislabāk spēj sniegt ieguldījumus, tajā pašā laikā liedzot īstenot kompensācijas mehānismus, lai gūtu ienākumus,
· based on criteria that best expressed the ability to contribute while, at the same time, avoiding recourse to compensation mechanisms for purposes of revenue,
· neatkarīga no dalībvalstu pārskaitījumiem,
· independent of transfers from Member States and
· bez tām esošās sistēmas iezīmēm, kas valsts iemaksām piemērojamu nodokļu atvieglojumu dēļ rada neizpratni.
· that should do away with those features of the existing system which generate confusion because of the exemptions applicable to national contributions.
… un Padomes atbilde
… and Council’s response
Padome 2000. gada 29. septembrī beidzot pieņēma lēmumu
The Council decision
Padomes Lēmums 2000/597. , kas stājās spēkā 2002. gada 1. martā, bet neatbilda šīm prasībām: tas kodificēja Apvienotajai Karalistei piešķirto atlaidi, kā arī pielāgojumus Austrijas, Vācijas, Nīderlandes un Zviedrijas finanšu daļu atlaidei – tā vietā, lai plānotu pakāpenisku Apvienotajai Karalistei piešķirto atlaižu pārtraukšanu, citām dalībvalstīm tika piemērots līdzīgs mehānisms.
Council Decision 2000/597. that was finally adopted on 29 September 2000, entering into force on 1 March 2002, did anything but fulfil these demands: It has codified the UK rebate as well as the adjustments of the financing shares for the rebate of Austria, Germany, the Netherlands and Sweden - instead of planning for a phasing-out of the UK rebate a similar mechanism was extended to other Member States.
Palielinot tradicionālo pašu resursu daļu, ko dalībvalstis var saglabāt, lai segtu no 10% līdz 25% to iekasēšanas izmaksu, „tradicionālie pašu resursi” – ES ienākumu daļa – tika vēl samazināti.
By raising the share of traditional own resources that can be retained by the Member States to compensate for their collection costs from 10% to 25%, the “traditional own resources”-part of EU revenue was further reduced.
Taču, neskatoties uz visiem šiem pasākumiem, kurus Parlaments neatbalstīja, Padomes lēmums detalizētas pārskatīšanas klauzulas veidā sniedza arī iespējas „labākai” nākotnei.
However, despite all these arrangements that were not welcomed by Parliament, the Council decision also contained some chances for a "better" future in form of a detailed revision clause.
2004. gada „ Schreyer priekšlikumi”
The “Schreyer proposals” of 2004
Saskaņā ar Padomes lēmuma 9. pantu Komisija 2004. gada jūlijā iesniedza ziņojumu par pašu resursu sistēmas darbību
In July 2004, in accordance with Article 9 of the Council decision, the Commission presented its Report on the operation of the own resources system
( COM(2004)0505 ). , kā arī priekšlikumus jaunam lēmumam par pašu resursu sistēmu un īstenošanas regulu budžeta nelīdzsvarotības novēršanai
( COM(2004)0505 ). as well as proposals for a new decision on the system of own resources and for an implementing regulation for the correction of budgetary imbalances
Abi priekšlikumi ietverti COM(2004)501galīgā redakcija/2 .
Both proposals contained in COM(2004)501final/2 .
Ziņojumā Padomei Komisija ierosināja līdz 2014. gadam, pirms jaunas ES finansēšanas sistēmas ieviešanas, izskatīt ievadu, kura centrā ir galvenie fiskālie resursi, kurus veido enerģijas, PVN vai uzņēmumu ienākuma nodoklis.
In its report, the Commission proposed that the Council reflect on the introduction by 2014 of a new funding system for the EU, centred around a main fiscal resource based on either energy, VAT or corporate income tax.
Šie uz nodokļiem pamatotie fiskālie resursi aizstātu esošos resursus un tādējādi būtu dabiski no ES finansējuma līmeņa viedokļa.
This tax based resource would replace existing resources and would therefore be neutral in terms of the level of EU funding.
Tika uzskaitīti trīs galvenie pašu resursi, kurus veido nodokļi, proti, daļa no:
Three main candidates as a tax based own resource were listed, namely a share of:
· enerģijas patēriņa nodokļu likmes, kas attiecas uz autotransporta līdzekļu degvielu
· the tax rate on energy consumption, limited to motor fuel for road transport
Tika izskatīts arī jautājums par aviācijas degvielu un ar to saistītajām emisijām kā iespējamu turpmāko attīstību, lai pārtrauktu reaktīvo dzinēju degvielas atbrīvošanu no nodokļiem. ;
Consideration was also given to aviation fuel and related emissions as a possible future development to end the current tax exemption for jet fuel.
· valsts PVN likmes, kas padara ES finansēšanu saprotamāku iedzīvotājiem
· the national VAT rate, making the financing of the EU more understandable to citizens
Netiktu noteikta papildu nodokļu nasta, jo ES likmes būtu atlīdzinātas ar līdzvērtīgu valsts PVN likmi.
There would be no additional tax burden as the EU rate would be offset by an equivalent decrease of the national VAT rate.
ES un valsts PVN jābūt norādītiem kā atsevišķiem nodokļiem faktūrrēķinos vai kvītīs. ;
The EU and national VAT should appear as separate taxes on the invoices or receipts.
· uzņēmumu ienākuma nodokļa
· a corporate income tax
Šīs alternatīvas īstenošanai būtu nepieciešams visvairāk laika, jo pirms minimālās likmes noteikšanas jāpanāk politiska vienošanās par nodokļu bāzes saskaņošanas principu. .
This alternative would take longest to implement since a political agreement would be needed on the principle of achieving harmonization of the tax base, before setting a minimum rate. .
Pilnībā uz nodokļiem pamatotu nodokļu sistēmu šajā ES integrācijas posmā uzskatīja par neīstenojamu, un Komisija to neierosināja.
A fully tax-based system was not considered realistic at this stage of EU integration and not proposed by the Commission.
Fiskālie resursi tiktu ieviesti pakāpeniski, aizvietojot pašreizējos PVN resursus, līdz ar ierobežotākiem NKI resursiem.
The fiscal resource would be introduced progressively as a replacement to the current VAT resource, alongside a more limited GNI resource.
Attiecībā uz Apvienotajai Karalistei piešķirto atlaidi Komisija ierosināja pielāgot esošo korekcijas mehānismu, lai to piemērotu visiem galvenajiem maksātājiem, apgalvojot, ka to, kuri negūst labumu no šādas korekcijas, izmaksas nepalielināsies, maksimāli ierobežojot korekciju apjomu
As for the question of the British rebate, the Commission proposed to adjust the existing correction mechanism so as to apply it to all main contributors, while giving assurances to those not benefiting from such a correction that the cost for them would not soar, by limiting the volume of corrections to a maximum amount.
Šo vispārējo korekcijas mehānismu iedarbinātu, ja tīrās iemaksas pārsniegtu 0,35% no katras valsts NKI.
This general correction mechanism would be triggered if net contributions exceeded 0.35% of each country’s GNI.
Ieguldījumi, kas pārsniedz šo robežu, tiktu atmaksāti 66% apjomā.
Contributions above this would be refunded at a rate of 66%.
Kopējais atmaksu apmērs būtu ierobežots līdz maksimums 7,5 miljardiem EUR gadā.
The total refund volume would be limited to a maximum of EUR 7.5 billion a year.
Mehānisma ieviešana būtu jāapvieno ar četru gadu pārejas posma pasākumiem Apvienotajai Karalistei, lai atvieglotu pārejas finansiālo ietekmi. .
The introduction of the mechanism should be accompanied by transitional measures for the UK in order to alleviate the financial impact of the changeover, over a 4-year period.
Referents uzskatīja Komisijas idejas par ļoti interesantām un nopietnu pārdomu vērtām.
Your rapporteur thought the Commission’s ideas very interesting and worth serious reflection.
Taču radās iespaids, ka dalībvalstis nevēlas tās ievērot, un jaunais Komisijas sastāvs, kas darbu sāka 2005. gadā, īpaši necentās gūt panākumus.
However, the Member States seemed not willing to pursue them and the new Commission, instituted in 2005, made no serious effort for progress.
Protams, šo bezdarbību galvenokārt izraisīja šī brīža sarunas par jauno daudzgadu finanšu shēmu un tas, ka ES izdevumus un ienākumus nevarēja aplūkot atsevišķi.
Of course, this standstill was mainly due to the ongoing negotiations for the new multiannual financial framework and to the fact that EU expenditure and revenue could not be considered isolated from each other.
Briseles Eiropadomē 2005. gada decembrī dalībvalstis beidzot vienojās par jauno finanšu plānu 2007.–2013. gadam; tā bija vienošanās saistībā ar izdevumiem, kas bija iespējama tikai tādā gadījumā, ja tiek paredzētas plašākas koncesijas dažādiem mērķiem, un citu dalībvalsti no ieņēmumu puses.
At the Brussels European Council in December 2005, Member States could finally agree on a new financial perspective for 2007 – 2013, an agreement on expenditure that had only become possible by granting far-reaching concessions for this, that and the other Member State on the revenue side.
2005. gada Briseles Eiropadomes ierosinātā „reforma”
The “reform” proposed by the Brussels European Council 2005
Rezultātā Komisijas 2006. gada priekšlikums, kura mērķis bija īstenot Eiropas Padomes secinājumu rezultātus, padara Eiropas Savienības budžetu nevis labāk, bet sliktāk pārredzamu, tādējādi ir grūti spriest pat par taisnīguma principa ievērošanu.
In consequence, the Commission proposal of 2006 aiming at implementing the results of the European Council’s conclusions makes the financing of the European Union's budget certainly not more, but less, transparent, so that not even the adherence to the principle of equity can be judged easily.
Prasība izstrādāt jaunu sistēmu, ko Eiropas Parlaments pieņēma 1999. gadā, protams, atkal nav izpildīta.
The requirements for a new system as adopted by the European Parliament in its position of 1999 again are certainly not met.
Saskaņā ar šo priekšlikumu dažām dalībvalstīm laikā no 2007. līdz 2013. gadam vajadzēja gūt labumu no samazinātajām PVN piesaistīšanas likmēm vai bruto samazinājuma to gada NKI iemaksām.
According to this proposal, some Member States were to benefit, between 2007-2013, from reduced rates of call of VAT or from gross reductions in their annual GNI contributions.
Šos bruto samazinājumus finansēs visas dalībvalstis, tostarp arī abas saņēmējvalstis.
These gross reductions would be financed by all Member States, including the two beneficiaries themselves.