natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(45) Kopienas līmenī jau pieņemtas vairākas direktīvas attiecībā uz patērētāju noslēgtiem līgumiem.
(45) A number of Directives concerning contracts concluded by consumers have already been adopted at Community level.
Tomēr šīs direktīvas paredz minimālu saskaņošanu.
However, the approach followed by those Directives is one of minimal harmonisation.
Lai pēc iespējas vairāk ierobežotu iespējamās atšķirības starp patērētāju aizsardzības noteikumiem visā Kopienā, kas sadrumstalo iekšējo tirgu par ļaunu patērētājiem un uzņēmumiem, Komisija Paziņojumā par patērētāju aizsardzības politikas stratēģiju 2002. - 2006. gadam56 paziņoja, ka viena no tās galvenajām prioritātēm būs pilnīga to saskaņošana.
In order to limit as far as possible divergences between consumer protection rules across the Community that fragment the internal market to the detriment of consumers and enterprises, the Commission stated in its Communication on consumer policy strategy 2002-2006 that one of the its key priorities would be full harmonisation.
Turklāt Komisija Rīcības plānā “Saskaņotākas Eiropas līgumtiesības”57 uzsvēra vajadzību pēc labākas saskaņotības Eiropas patērētāju tiesībās, kas jo īpaši paredzētu spēkā esošo tiesību aktu attiecībā uz līgumiem, kas noslēgti ar patērētājiem, pārskatīšanu, lai novērstu palikušās neprecizitātes, novērstu trūkumus un vienkāršotu tiesību aktus;
Furthermore, the Commission stressed in its Action Plan on "A more coherent European contract law" the need for greater coherence in European consumer law which would entail, in particular, a review of the existing law on contracts concluded with consumers in order to remedy residual inconsistencies, to fill gaps and to simplify legislation.
45) šī direktīva neattiecas uz līgumsaistībām starp pakalpojuma sniedzēju un klientu, kā arī starp darba devēju un darbinieku.
(45) Contractual relations between the service provider and the client as well as between employer and employee shall not be subject to this Directive.
Piemērojamās līgumtiesības un ārpus līguma tiesības nosaka Kopienas tiesību akti saistībā ar starptautiskajām privāttiesībām.
The determination of the applicable contractual and extra-contractual law shall be regulated by Community instruments on international private law.
Bez tam uz līgumu balstītā vienošanās vienmēr prevalē, ja tā satur noteikumus attiecībā uz kvalitātes standartiem;
Furthermore, the contractual agreement prevails insofar as it contains provisions on quality standards.
(46) izcelsmes valsts principu var piemērot līgumiem, ko noslēguši patērētāji pakalpojumu saņemšanai tikai, ciktāl Kopienas direktīvas nosaka pilnīgu saskaņošanu, jo šajos gadījumos patērētāju aizsardzības līmeņi ir līdzvērtīgi.
(46) It is appropriate to apply the country of origin principle to the field of contracts concluded by consumers for the supply of services only to the extent that Community Directives provide for full harmonisation, because in such cases the levels of consumer protection are equivalent.
Atkāpe no izcelsmes valsts principa saistībā ar pakalpojuma sniedzēja saistībām, kas nav līgumsaistības, nelaimes gadījumā, kurā iesaistīti cilvēki un kas radies pakalpojuma sniedzēja darbību rezultātā tajā dalībvalstī, uz kuru viņš uz laiku ir pārcēlies, attiecas uz fizisko vai materiālo kaitējumu, kas personai ir nodarīts nelaimes gadījumā;
The derogation from the country of origin principle relating to the non-contractual liability of a provider in the case of an accident involving a person and occurring as a consequence of the service provider's activities in the Member State into which he has moved temporarily concerns physical or material damage suffered by a person in the accident.
(50) lai tiešām izveidotu iekšēju zonu bez robežām, Kopienas pilsoņiem nedrīkst nedz liegt gūt labumu no pakalpojumiem, kas ir tehniski pieejami tirgū, nedz arī izvirzīt viņiem atšķirīgus nosacījumus vai tarifus viņu valstspiederības vai pastāvīgās dzīvesvietas dēļ.
(50) If an internal area without frontiers is to be effectively achieved, Community citizens must neither be prevented from benefiting from a service which is technically accessible on the market, nor be made subject to different conditions and tariffs, by reason of their nationality or place of residence.
Šādas diskriminācijas esamība attiecībā uz pakalpojumu saņēmējiem Kopienas pilsoņiem signalizē, ka nav reāla iekšēja pakalpojumu tirgus un, plašākā nozīmē, apdraud Eiropas tautu integrāciju.
The persistence of such discrimination with respect to the recipients of services highlights, for the Community citizen, the absence of a genuine internal market in services and, in a more general sense, compromises the integration of the peoples of Europe.
Nediskriminācijas princips iekšējā tirgū nozīme, ka nedrīkst pakalpojumu saņēmējam, un jo īpaši patērētājam liegt vai traucēt pieeju pakalpojumam, piemērojot kritērijus, kas iekļauti publiskotos vispārējos nosacījumos un kas ir saistīti ar pakalpojuma saņēmēja valstspiederību vai dzīvesvietu.
The principle of non‑discrimination within the internal market means that access by a recipient, and especially by a consumer, to a service on offer to the public may not be denied or hampered by application of a criterion, included in general conditions made available to the public, relating to the recipient’s nationality or place of residence.
Tas nenozīmē, ka ar šādiem vispārējiem nosacījumiem nevar paredzēt atšķirīgus tarifus un nosacījumus pakalpojuma sniegšanai, ja šie tarifi un nosacījumi ir tieši pamatoti ar objektīviem iemesliem, piemēram, faktiskas papildu izmaksas attāluma dēļ vai pakalpojuma sniegšanas tehnisko īpatnību dēļ, vai arī atšķirīgi tirgus apstākļi, vai papildu riski, kas saistīti ar noteikumiem, kuri ir atšķirīgi no izcelsmes dalībvalsts noteikumiem;
It does not follow that provision may not be made in such general conditions for variable tariffs and conditions to apply to the provision of a service, where those tariffs and conditions are directly justified for objective reasons such as additional costs effectively incurred because of the distance involved or the technical characteristics of the provision of the service, or different market conditions, or extra risks linked to rules differing from those of the Member State of origin.
50) kamēr šīs direktīvas nolūks nav mākslīgi saskaņot cenas Eiropas Savienībā, jo īpaši jomās, kur apstākļi dalībvalstīs atšķiras, lai tiešām izveidotu iekšēju zonu bez robežām, saskaņā ar nediskriminācijas principu Kopienas pilsoņiem nedrīkst nedz liegt gūt labumu no pakalpojumiem, kas ir tehniski pieejami tirgū, nedz arī izvirzīt viņiem atšķirīgus nosacījumus vai tarifus vienīgi viņu valstspiederības vai pastāvīgās dzīvesvietas dēļ.
(50) Whilst this Directive is not intended to harmonise artificially prices across the European Union, in particular where market conditions vary from country to country, if an internal area without frontiers is to be effectively achieved, the principle of non-discrimination imposes that Community citizens must neither be prevented from benefiting from a service which is technically accessible on the market, nor be made subject to different conditions and tariffs solely by reason of their nationality or place of residence.
Šādas diskriminācijas esamība attiecībā uz pakalpojumu saņēmējiem Kopienas pilsoņiem signalizē, ka nav reāla iekšēja pakalpojumu tirgus un, plašākā nozīmē, apdraud Eiropas tautu integrāciju.
The persistence of such discrimination with respect to the recipients of services highlights, for the Community citizen, the absence of a genuine internal market in services and, in a more general sense,compromises the integration of the peoples of Europe.
Nediskriminācijas princips iekšējā tirgū nozīme, ka nedrīkst pakalpojumu saņēmējam, un jo īpaši patērētājam liegt vai traucēt pieeju pakalpojumam, piemērojot kritērijus, kas iekļauti publiskotos vispārējos nosacījumos un kas ir saistīti ar pakalpojuma saņēmēja valstspiederību vai dzīvesvietu.
The principle of non-discrimination within the internal market means that access by a recipient, and especially by a consumer, to a service on offer to the public may not be denied or hampered by application of a criterion, included in general conditions made available to the public, relating to the recipient’s nationality or place of residence.
Tas nenozīmē, ka tā būs nelikumīga diskriminācija, ja šādos vispārējos nosacījumos būs paredzēti atšķirīgi tarifi un nosacījumi pakalpojuma sniegšanai, ja šie tarifi un nosacījumi ir tieši pamatoti ar objektīviem iemesliem, kas dažādās dalībvalstīs var būt dažādi , piemēram, faktiskas papildu izmaksas attāluma dēļ vai pakalpojuma sniegšanas tehnisko īpatnību dēļ, vai arī atšķirīgi tirgus apstākļi, piemēram, lielāks vai mazāks pieprasījums atkarībā no sezonas, dažādi atvaļinājuma periodi dalībvalstīs, dažādas konkurentu cenas , vai papildu riski, kas saistīti ar noteikumiem, kuri ir atšķirīgi no izcelsmes dalībvalsts noteikumiem.
It does not follow that it will be unlawful discrimination if provision were made in such general conditions for different tariffs and conditions to apply to the provision of a service, where those tariffs and conditions are justified for objective reasons that can vary from country to country, such as additional costs effectively incurred because of the distance involved or the technical characteristics of the provision of the service, or different market conditions, such as higher or lower demand influenced by seasonality, different vacation periods in the Member States and pricing by different competitors, or extra risks linked to rules differing from those of the Member State of origin.
(51) saskaņā ar Tiesas noteiktajiem principiem attiecībā uz brīvību sniegt pakalpojumus, un neapdraudot dalībvalstu sociālā nodrošinājuma sistēmu finansiālo līdzsvaru, būtu jānodrošina labāka juridiska noteiktība attiecībā uz veselības aizsardzības izmaksu atmaksāšanu pacientiem, kas gūst labumu no brīvas pakalpojumu aprites, kā arī veselības aprūpē strādājošajiem un sociālā nodrošinājuma sistēmu pārvaldītājiem;
(51) In accordance with the principles established by the Court of Justice with regard to the freedom to provide services, and without endangering the financial balance of Member States’ social security systems, greater legal certainty as regards the reimbursement of health costs should be provided for patients, who benefit as recipients from the free movement of services, and for health professionals and managers of social security systems.
The deletion of recitals 51-57 is consistent with the deletion of Article 23
The deletion of recitals 51-57 is consistent with the deletion of Article 23 .
(52) attiecībā uz nodarbinātajiem un pašnodarbinātajiem darba ņēmējiem, kuri sniedz pakalpojumu vai piedalās tā sniegšanā, pilnā mērā piemēro Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulu (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā un jo īpaši tās noteikumus attiecībā uz saistību ar sociālā nodrošinājuma sistēmu;
(52) Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community and, in particular, its provisions regarding affiliation to a system of social security, fully applies to employed and self ‑employed workers who provide or take part in the supply of a service.
(53) Regulas (EEK) Nr. 1408/71 22. pants, kas attiecas uz atļauju pārņemt citā dalībvalstī sniegtas veselības aprūpes izdevumu, kā ir uzsvērusi Tiesa, veicina brīvu pacientu apriti un pārrobežu medicīnisko pakalpojumu sniegšanu.
(53) Article 22 of Regulation (EEC) No 1408/71, which concerns authorisation for assuming the costs of health care provided in another Member State, contributes, as the Court of Justice has emphasised, to facilitating the free movement of patients and the provision of cross-border medical services.
Šī noteikuma mērķis ir nodrošināt, lai apdrošinātām personām ar atļauju būtu pieejama veselības aprūpe citās dalībvalstīs ar nosacījumiem, kuri attiecībā uz izmaksu pārņemšanu ir tikpat labvēlīgi kā apdrošinātām personām šajā dalībvalstīs.
The purpose of that provision is to ensure that insured persons possessing an authorisation have access to health care in another Member State under conditions which, as regards the assumption of costs, are as favourable as those applying to insured persons in that Member State.
Līdz ar to šis noteikumu apdrošinātām personām dod tiesības, kas tām citādi nebūtu bijušas, un atvieglo brīvu pakalpojumu apriti.
It thus confers on insured persons rights they would not otherwise have and facilitates the free movement of services.
No otras puses, ar šo noteikumu netiecas reglamentēt un liegt citā dalībvalstī sniegtu veselības aprūpes pakalpojumu izdevumu atlīdzināšanu saskaņā par piederības dalībvalstī piemērojamajiem tarifiem arī tad, ja iepriekš nav saņemta atļauja;
On the other hand, that provision does not seek to regulate, nor in any way to prevent, reimbursement, at the rates applicable in the Member State of affiliation, of the costs of health care provided in another Member State , even in the absence of a prior authorisation.
(54) saskaņā ar Tiesas judikatūru par brīvu pakalpojumu apriti ir jāatceļ prasība lūgt iepriekšēju atļauju, lai dalībvalsts sociālā nodrošinājuma sistēma atlīdzinātu izmaksas par citās dalībvalstīs sniegtajiem nestacionārās veselības aprūpes pakalpojumiem, un dalībvalstīm ir atbilstīgi jāgroza savi tiesību akti.
(54) In the light of the case-law developed by the Court of Justice on the free movement of services, it is necessary to abolish the requirement of prior authorisation for reimbursement by the social security system of a Member State for non-hospital care provided in another Member State , and Member States must amend their legislation accordingly.
Tiktāl, ciktāl šādas aprūpes izdevumu atlīdzinājums nepārsniedz summu, ko garantē piederības dalībvalsts veselības apdrošināšanas shēma, prasības par iepriekšējas atļaujas iegūšanu atcelšana nevarētu būtiski izjaukt sociālā nodrošinājuma sistēmu līdzsvaru.
In so far as the reimbursement of such care remains within the limits of the cover guaranteed by the sickness insurance scheme of the Member State of affiliation, abolition of the prior authorisation requirement is not likely seriously to disrupt the financial equilibrium of social security systems.
Kā konsekventi ir lēmusi Tiesa, nosacījumi, ar kādiem dalībvalstis nodrošina nestacionāro veselības aprūpi savā teritorijā, paliek spēkā arī attiecībā uz citā dalībvalstī sniegto veselības aprūpi, kas nav piederības dalībvalsts, ja šie nosacījumi ir atbilstīgi Kopienas tiesību aktiem.
As the Court of Justice has consistently held, the conditions under which Member States grant non-hospital care on their own territory remain applicable in the case of care provided in a Member State other than that of affiliation in so far as those conditions are compatible with Community law.
Līdzīgi atļauju izsniegšanas sistēmām citā dalībvalstī sniegtas veselības aprūpes izmaksu pārņemšanai ir jāatbilst šai direktīvai attiecībā uz nosacījumiem atļaujas piešķiršanai un ar to saistītajām procedūrām;
By the same token, authorisation schemes for the assumption of costs of care in another Member State must comply with this Directive as regards the conditions for granting authorisation and the related procedures.
(55) kā lietās par brīvu pakalpojumu apriti konsekventi ir lēmusi Tiesa, iepriekšējas atļaujas sistēma citā dalībvalstī sniegtas stacionārās veselības aprūpes izdevumu atlīdzināšanai acīmredzami ir pamatota ar vajadzību plānot slimnīcu infrastruktūras daudzumu, to ģeogrāfisko izvietojumu, organizācijas veidu, ierīces, ar ko tās jāaprīko, un pat to medicīnisko pakalpojumu veidu, kurus tās var piedāvāt.
(55) As the Court of Justice has consistently held with regard to the free movement of services, a system of prior authorisation for the reimbursement of hospital care provided in another Member State appears justified by the need to plan the number of hospital infrastructures, their geographical distribution, the mode of their organisation, the equipment with which they are provided and even the nature of the medical services which they are able to offer.
Šādas plānošanas mērķi ir katrā dalībvalstī nodrošināt pietiekamu pastāvīgu pieeju līdzsvarotam kvalitatīvu medicīnas pakalpojumu klāstam, nodrošināt efektīvu izmaksu pārvaldību un pēc iespējas izvairīties no finanšu, tehnisko vai cilvēkresursu izšķērdēšanas.
The aims of such planning are to ensure, within each Member State, sufficient permanent access to a balanced range of quality hospital care, to secure efficient cost management and, so far as is possible, to avoid wastage of financial, technical or human resources.
Atbilstīgi Tiesas judikatūrai stacionārās veselības aprūpes koncepcija ir jānosaka objektīvi un iepriekšējo atļauju sistēmai ir jābūt proporcionālai īstenojamā mērķa vispārējām interesēm;
In accordance with the case-law of the Court of Justice, the concept of hospital care must be objectively defined and a system of prior authorisation must be proportionate to the general interest objective pursued.
(56) Padomes Regulas (EEK) Nr. 1408/71 22. pantā ir noteikti apstākļi, kuros kompetenta valsts iestāde nedrīkst atteikt atļauju, kas lūgta saskaņa ar šo noteikumu.
(56) Article 22 of Council Regulation (EEC) No 1408/71 specifies the circumstances in which the competent national institution may not refuse an authorisation sought on the basis of that provision.
Dalībvalstis nedrīkst atteikt atļauju gadījumos, kad uz attiecīgo stacionāro veselības aprūpi, kas sniegta tās teritorijā, attiecas tās sociālā nodrošinājuma sistēma un identisku vai līdzvērtīgi efektīvu veselības aprūpi nevar savlaicīgi saņemt tās teritorijā saskaņā ar nosacījumiem, kas ir noteikti ar tās sociālā nodrošinājuma sistēmu.
Member States may not refuse authorisation in cases where the hospital care in question, when provided in their territory, is covered by their social security system, and treatment which is identical or equally effective cannot be obtained in time in their territory under the conditions laid down by their social security system.
Tiesa ir konsekventi lēmusi par to, ka nosacījums attiecībā uz pieņemamo novēlošanos ir jāskata saistībā ar visiem katra atsevišķa gadījuma apstākļiem, pilnībā ņemot vērā ne tikai pacienta medicīnisko stāvokli atļaujas lūgšanas brīdī, bet arī viņa medicīnisko vēsturi un slimības iespējamo attīstību;
The Court of Justice has consistently held that the condition relating to acceptable delay must be considered together with all the circumstances of each case, taking due account not only of the medical condition of the patient at the time when authorisation is requested, but also his medical history and the probable evolution of his illness.
(57) izmaksas, ko dalībvalsts sociālā nodrošinājuma sistēma pārņem attiecībā uz citā dalībvalstī sniegtu veselības aprūpi, nedrīkst būt mazākas par tām, kas noteiktas tās sociālā nodrošinājuma sistēmā attiecībā uz tās teritorijā sniegtu veselības aprūpi.
(57) The assumption of costs, by the social security systems of the Member States, in respect of health care provided in another Member State must not be lower than that provided for by their own social security system for health care provided in their territory.
Kā saistībā ar brīvu pakalpojumu apriti konsekventi ir uzsvērusi Tiesa, gadījumā, ja nav iegūta atļauja, nestacionārās veselības aprūpes izdevumu segšanai saskaņā ar piederības dalībvalsts normām nebūtu jāatstāj būtisks iespaids uz tās sociālā nodrošinājuma sistēmu finansēšanu.
As the Court has consistently pointed out with regard to the free movement of services, in the absence of authorisation, the reimbursement of non-hospital care in accordance with the scales of the Member State of affiliation would not have a significant effect on the financing of its social security system.
Gadījumos, kad ir piešķirta atļauja, atbilstīgi Regulas (EEK) Nr. 1408/71 22. pantam izmaksu pārņemšanu veic saskaņā ar tās dalībvalsts normām, kurā šī aprūpe ir sniegta.
In cases where authorisation has been granted, in the framework of Article 22 of Regulation (EEC) No 1408/71, the assumption of costs is made in accordance with the rates applicable in the Member State in which the health care is provided.
Tomēr ja segto izmaksu līmenis ir zemāks par to, uz kuru pacientam būtu bijušas tiesības, saņemot to pašu aprūpi piederības dalībvalstī, dalībvalstij ir jāuzņemas atlikušās izmaksas līdz līmenim, kuru piemērotu šajā gadījumā;
However, if the level of coverage is lower than that to which the patient would have been entitled if he had received the same care in the Member State of affiliation, the latter must assume the remaining costs up to the level which would have applied.
(58) kas attiecas uz darba ņēmēju norīkošanu saistībā ar pakalpojumu sniegšanu dalībvalstī, kas nav izcelsmes dalībvalsts, lai atvieglotu brīvu pakalpojumu apriti ir jāprecizē lomu un uzdevumu sadalījums starp izcelsmes dalībvalsti un norīkojuma dalībvalsti.
(58) As regards the posting of workers in the context of the provision of services in a Member State other than the Member State of origin, it is necessary to clarify the division of roles and tasks between the Member State of origin and the Member State of posting, in order to facilitate the free movement of services.
Šī direktīva nerisina ar darba tiesībām kā tādām saistītos jautājumus.
The present Directive does not aim to address issues of labour law as such.
Uzdevumu sadalīšana un sadarbības veidu konkretizēšana starp izcelsmes dalībvalsti un norīkojuma dalībvalsti atvieglo brīvu pakalpojumu apriti, jo īpaši atceļot atsevišķas nesamērīgas administratīvas procedūras un uzlabojot uzraudzību attiecībā uz nodarbinātības noteikumu un nosacījumu ievērošanu saskaņā ar Direktīvu 96/71/EK;
The division of tasks and the specifying of the forms of cooperation between the Member State of origin and the Member State of posting facilitates the free movement of services, especially by abolishing certain disproportionate administrative procedures, while also improving the monitoring of compliance with employment and working conditions in accordance with Directive 96/71/EC.
(59) lai izvairītos no diskriminējošām vai nesamērīgām administratīvām formalitātēm, kas būtu šķērslis jo īpaši MVU, norīkojuma dalībvalstij ir jāaizliedz izvirzīt par nosacījumu norīkojumam tādu prasību ievērošanu kā prasība iegūt atļauju no iestādēm.
(59) In order to avoid discriminatory or disproportionate administrative formalities, which would be a disincentive to SMEs in particular, it is necessary to preclude the Member State of posting from making postings subject to compliance with requirements such as an obligation to request authorisation from the authorities.
Jāaizliedz arī prasība, ka jāiesniedz deklarācija norīkojuma dalībvalsts iestādēm.
The obligation to make a declaration to the authorities of the Member State of posting should also be prohibited.
Tomēr būtu jābūt iespējai saglabāt šo prasību līdz 2008. gada 31. decembrim būvniecības nozarē atbilstīgi Direktīvas 96/71/EK pielikumam.
However, it should be possible to maintain such an obligation until 31 December 2008 in the field of building work in accordance with the Annex to Directive 96/71/EC.
Šajā sakarā dalībvalstu ekspertu grupa saistībā ar šīs direktīvas piemērošanu pēta veidus, kā uzlabot administratīvo sadarbību starp dalībvalstīm, lai atvieglotu uzraudzību.
In that connection, a group of Member State experts on the application of that Directive are studying ways to improve administrative cooperation between Member States in order to facilitate supervision.
Turklāt attiecībā uz citiem nodarbinātības noteikumiem un nosacījumiem, kas nav noteikti Direktīvā 96/71/EK, norīkojuma dalībvalstij nebūtu jābūt iespējai veikt ierobežojošus pasākumus pret pakalpojumu sniedzēju, kas reģistrēts citā dalībvalstī;
Furthermore, as regards employment and working conditions other than those laid down in Directive 96/71/EC, it should not be possible for the Member State of posting to take restrictive measures against a provider established in another Member State.