natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Turklāt izrādās, ka ĪAO noraidīja viņas sūdzību, to nenosūtot FOD
Furthermore, it appears that when the IOI rejected her complaint it did not refer her to the FOS
WE-FILE 33 (anketas atbildēs) nav norādes uz to, ka ĪAO būtu uz FOD nosūtījusi kaut vienu sūdzības iesniedzēju, kas neveiksmīgi ir mēģinājis tai iesniegt sūdzību. .
There is no indication in WE-FILE 33 (responses to questionnaire) that the IOI referred to the FOS any complainant who had unsuccessfully complained to her. .
Tomēr B. Knowd nolēma lūgt ELAS „parakstīt vēstuli FOD” , kas viņai atbildēja, ka „AK ombuds nav tiesīgs izskatīt sūdzības no Īrijas".
Nevertheless, Ms KNOWD decided to ask ELAS for " a signing-off letter for the FOS " but was told in return by ELAS that " the UK Ombudsman does not have jurisdiction to deal with Irish complainants ".
Pēc uzstājīgiem lūgumiem ELAS vēstuli parakstīja, tomēr turpināja viņu atrunāt no sūdzības iesniegšanas FOD, šajā gadījumā norādot, „ jautājums par to, vai FOD ir tiesīga izskatīt Īrijas polises, ir galīgi neskaidrs, …sarežģīts un tā atrisināšana prasīs daudz laika" (skatīt WE-CONF 28 ) .
When she insisted, ELAS appears to have issued the signing-off letter but continued to discourage her from complaining to the FOS, this time stating " that the question of whether the FOS has jurisdiction over Irish policies is far from clear, ... [is] complex and take[s] a considerable time to resolve " (see WE-CONF 28).
Pēc 18 mēnešiem FOD beidzot pieņēma viņas sūdzību (skat turpinājumā).
Eventually, after 18 months, her complaint was admitted by the FOS (see below).
Pārējās 65 lietas izskatīja ĪAO.
The remaining 65 cases were dealt with by the IOI.
Sūdzības bija saistītas ar dažādiem jautājumiem, piemēram, apgalvojumiem par nelikumīgu pārdošanu, tirgus vērtības korekciju piemērošanu, piemaksu likmēm, izlīguma apjomiem un atteikšanās vērtībām (skatīt WE 63 ).
The complaints concerned a variety of issues such as allegations of mis-selling, the application of market value adjustments, bonus rates, settlement amounts and surrender values (see WE 63).
J. Meade nevarēja precīzi pateikt, cik sūdzību iesniedzēji apgalvoja, ka savu polišu iegādes brīdī viņi nebija informēti par risku, kas saistīts ar GPLG: „ Mūsu dokumentos nav detalizētas analīzes par GPLG esību. ”
Mr MEADE could not specify how many of the complainants alleged that they were not informed about the existence of the GAR-related risks when they bought their policies: " Our files do not contain detailed analyses regarding the existence of GAR " (WE 68).
( WE 68 ) Tāpat viņš apgalvoja, ka, „ tā kā atsevišķi no šiem dokumentiem ir vecāki par sešiem gadiem, būtu grūti saskaitīt, cik dokumentos bija norāde uz ieguldījumiem nodalītajā Īrijas fondā ” ( WE 68 ).
Likewise, he stated that " as some of these files are more than six years old they are no longer kept in line with the six year Companies Act requirements , it would be difficult to quantify how many indicated that they were invested in a ring-fenced Irish fund " (WE 68).
Tādējādi nav skaidrs, cik no 65 lietām, ko izskatīja ĪAO, ir saistītas ar IX. daļas 2. c punktā minētajiem apgalvojumiem par nelikumīgu pārdošanu.
Thus it is not clear how many of the 65 cases considered by the IOI are of relevance in terms of the main mis-selling allegations referred to under point IX 2 c.)
No 72 atlikušajām lietām 13 lietas bija saistītas ar vienošanos par kompromisa shēmu un 15 lietas neatbilda darba uzdevumam.
Of the remaining 72 cases, 13 were bound by the compromise scheme of arrangement and 15 fell outside the terms of reference.
Turklāt „ 7 lietas par precizēšanu tika uzsāktas, bet netika tālāk izskatītas, un 4 lietas netika izskatītas, jo sūdzību iesniedzējs nenodrošināja vajadzīgo informāciju ” ( WE 68 ).
Furthermore, " 7 cases regarding clarification arose and were not pursued further, and 4 other cases were not pursued because of a lack of information being supplied by the complainant " (WE 68).
Lēmums tika pieņemts tikai atlikušajās 33 lietās, no kurām 15 lietās „ par labu sūdzības iesniedzējam ” ( WE 68 ), kas veido 17 % no visām iesniegtajām sūdzībām.
Decisions were only issued on the remaining 33 cases, 15 of which " in favour of the complainant " (WE 68), which represents 17% of all complaints submitted.
Arī šoreiz J. Meade nevarēja norādīt, vai šīs lietas bija saistītas ar IX. daļas 2. c punktā minētajiem galvenajiem apgalvojumiem par nelikumīgu pārdošanu, ko izteica ELAS krīzē cietušie.
Again, Mr MEADE did not indicate, whether these cases concerned the main mis-selling allegations referred to under point IX 2 c.), which were put forward by ELAS victims.
Tikai 7 no 30 apdrošinājuma ņēmējiem no Īrijas, kas aizpildīja komitejas anketu (skat WE-FILE 33), norādīja, ka ir iesnieguši sūdzības ĪAO.
Of the 30 Irish policyholders who responded to the committee's questionnaire (see WE-FILE 33), only 7 indicate that they had made complaints to the IOI.
3 no viņiem saņēma neli ELAS kompensācijas.
3 of them received small settlements.
Vienu sūdzību noraidīja, jo uz apdrošinājuma ņēmēju attiecās kompromisa vienošanās.
One complaint was rejected because the policyholder was covered by the compromise agreement.
Citu sūdzību nepieņēma, jo prasības apmērs pārsniedza EUR 160 000
Another complaint was not admitted because the value of the claim exceeded €160.000
ĪAO joprojām attiecās pieņemt sūdzību, kad sūdzības iesniedzējs paziņoja, ka ir gatavs samazināt prasības apjomu līdz EUR 159 999. .
The IOI continued to refuse to deal with the complainant after the complainant stated that he would be willing to reduce the amount to €159.999. .
Trešais sūdzības iesniedzējs iepriekš sūdzību bija iesniedzis AK FOD, kas viņam paziņoja, ka to nevar izskatīt, jo „ šis jautājums…ir Īrijas Apdrošināšanas ombuda jurisdikcijā ”.
A third complainant had originally submitted a complaint to the UK FOS who advised him that it cannot deal with his complaint since " the issue ... raised falls within the jurisdiction of the Insurance Ombudsman of Ireland ".
Tāpat nav skaidrs, kādas tiesiskās prasības ĪAO ņēma par pamatu, novērtējot sūdzības par nelikumīgu pārdošanu.
The fourth rejected complaint is the one submitted by Ms KNOWD, which is referred to in a previous paragraph.
J. Meade WE 68 sniedza šādu atbildi uz komitejas rakstisko jautājumu: „ Kad sūdzības tika saņemtas, uzņēmējdarbības vadības noteikumi nebija spēkā.
It is also unclear on the basis of which legal requirements the IOI assessed mis-selling complaints: Mr MEADE in WE 68 provided the following answer to the committee's written question: " At the time the complaints were received, the conduct of business rules [were] not in operation.
Tomēr Īrijas apdrošināšanas ombuds izskatīja šīs sūdzības no praktiskā viedokļa un apsvēra, vai sūdzību iesniedzējiem ir sniegta visa vajadzīgā informācija attiecībā uz produktu... . ”
However, the Insurance Ombudsman of Ireland looked at those complaints from a practical view and considered whether the complainants had been given all of the relevant material regarding the product... ".
Kopumā tikai daži ELAS apdrošinājuma ņēmēji no Īrijas spēja iegūt kompensāciju ar tolaik spēkā esošās Īrijas apdrošināšanas ombuda shēmas lēmuma palīdzību.
In summary, a very limited number of Irish ELAS policyholders appear to have been able to obtain compensation through adjudications of the Insurance Ombudsman of Ireland scheme in place at the time.
Tomēr nebūt nav skaidrs, vai lietas, kas izskatītas par labu apdrošinājuma ņēmējiem, kaut kādā veidā ir saistītas ar apgalvojumiem attiecībā uz notikumiem ELAS , kurus izmeklē šī komiteja.
It is uncertain, however, whether the cases found in favour of policyholders are in any way linked to the allegations made in connection with the events at Equitable that are investigated by this committee.
Turklāt J. Meade nesniedza liecības, kas ļautu komitejai noteikt, kādi nosacījumi ELAS apdrošinājuma ņēmējiem no Īrijas bija jāizpilda, lai viņu lietu izskatītu ĪAO, un, no otras puses, kādu iemeslu dēļ daži sūdzību iesniedzēji tika nosūtīti pie AK ombuda.
Furthermore, there is a lack of conclusive evidence that would make it possible for the committee to clearly determine for which reasons some complaints by Irish ELAS policyholders were treated by the IOI while others were referred to the UK FOS.
Kopumā, ņemot vērā neskaidrības gan jurisdikcijas jautājumos, gan attiecībā uz juridiskajiem pamatiem, tolaik izskatot sūdzības un ņemot vērā liecību trūkumu, ka daži lēmumi par labu sūdzības iesniedzējam tiešām bija saistīti ar ELAS lietas galvenajiem jautājumiem, bijusī ĪAO shēma visdrīzāk nesniedza apdrošinājuma ņēmējiem no Īrijas apmierinošu iespēju saņemt kompensāciju.
Overall, given the lack of clarity in both jurisdiction matters and legal bases for adjudicating complaints at the time and taking into account the lack of evidence that the small number of decisions in favour of the complainant indeed addressed the main issues of the ELAS affair, it appears that the former IOI scheme did not constitute a satisfactory avenue to redress for the approximately 4000 Irish policyholders.
Tomēr jāatzīmē, ka šī situācija ir uzlabojusies kopš Finanšu pakalpojumu ombuda izveides.
It should be noted, however, that the situation has improved since with the establishment of the Financial Services Ombudsman.
Vācijā apdrošināšanas nozares ( Versicherungsombudsmann ) ombuds tika izveidots 2001. gada oktobrī.
In Germany there has been an Ombudsman for the insurance sector ( Versicherungsombudsmann ) since October 2001.
Pretstatā AK sistēmai un nesen izveidotajam Īrijas Finanšu pakalpojumu ombudam Vācijas shēma netika izveidota ar tiesību aktu palīdzību, bet brīvprātīgi vienojoties apdrošināšanas nozarei, kas ir arī atbildīga par šīs shēmas finansēšanu.
In contrast to the UK system and the recently established Irish Financial Services Ombudsman, the German scheme was not established by law but by voluntary agreement of the insurance industry, which is also responsible for its financing.
No tā izriet, ka Vācijas ombuda jurisdikciju un pilnvaras nenosaka tiesību akti.
It follows that jurisdiction and powers of the ombudsman are not defined by law.
Shēmai ir reģistrētas asociācijas juridiskais statuss ( eingetragener Verein ).
The scheme is set up in the legal form of a registered association ( eingetragener Verein ).
Vairums apdrošināšanas uzņēmumu, kas darbojas Vācijā, ir šīs shēmas locekļi.
Most of the insurance undertakings operating in Germany are members of the scheme.
Šo uzņēmumu skaitā ir tādi, kuru juridiskā adrese ir citās valstīs un kuri ir izveidojuši filiāles vai aģentūras Vācijā.
They include undertakings whose registered office is in other countries and have set up branches or agencies in Germany.
Kopumā ombuda shēma attiecas apmēram uz 95 % visu apdrošināšanas uzņēmumu
In total, approximately 95% of all business of the insurance market is covered by the ombudsman scheme.
Iestādes, kas ir šīs shēmas locekles, ir uzskaitītas ombuda tīmekļa vietnē:
Institutions which are members of the scheme are listed on the Ombudsman’s website:
Apdrošināšanas uzņēmumi, kas ir obmuda shēmas locekļi, ir uzņēmušies līgumiskas saistības, pakļaujot sevi ombuda jurisdikcijai un shēmā piemērojamajiem procedūras noteikumiem (skatīt ES 3
The insurance undertakings that are members of the ombudsman scheme have entered into contractual obligations, subjecting themselves to the jurisdiction of the ombudsman and the procedural rules promulgated under the scheme (see ES 3
Ombuda pieņemtajos procedūras noteikumos norādīts, ka ombudam ir jurisdikcija pār visiem strīdiem, kas izriet no patērētāja un apdrošināšanas uzņēmuma, kurš ir shēmas loceklis, starpā noslēgtiem apdrošināšanas līgumiem.
The procedural rules adopted by the ombudsman prescribe that the ombudsman shall have jurisdiction over any disputes that arise out of insurance contracts entered into between a consumer and an insurance undertaking that is a member of the scheme.
Patērētājs var iesniegt sūdzību mutiskā vai rakstiskā veidā, un viņam nav vajadzīga advokāta pārstāvība.
The consumer may file the complaint in oral or written form and does not need to be represented by an attorney.
Lai sūdzība būtu pieņemama, tās vērtība nedrīkst pārsniegt EUR 50 000, tā nedrīkst būt saistīta ar aktuāra principu piemērošanu, attiecīgā lieta nedrīkst tikt izskatīta tiesā un prasībai nedrīkst būt iestājies noilgums.
In order to be admissible, a complaint shall not exceed a value of €50.000, it shall not be concerned with the application of actuarial principles, no lawsuit shall be pending with a court in the same matter and the claim shall not be time-barred.
Lai gan ombudam ir plašas izvēles iespējas izlīguma procedūrā, viņa lēmumiem ir saistoši statūti un tiesību akti.
While the ombudsman has far-reaching discretion in the settlement procedure, he is bound by statute and law in his decisions.
Ja sūdzības vērtība ir mazāka par EUR 5000, ombuds pieņem lēmumu, kas ir saistošs atbildētājam, bet nav saistošs sūdzības iesniedzējam, kurš pēc tam var iesniegt apelācijas sūdzību tiesā.
If the value of a complaint is less than €5.000, he issues a decision which is binding for the defendant but not the complainant, who may subsequently appeal to the courts.
Ja vērtība pārsniedz EUR 5000, ombuds sniedz ieteikumu, kas nav saistošs nevienai pusei.
If the value exceeds €5.000, he issues a recommendation which is not binding for either party.
Sūdzības iesniedzējs neuzņemas nekādas izmaksas neatkarīgi no tiesvedības iznākuma.
The complainant does not incur any costs, irrespective of the outcome of the proceedings.
Komiteja tika informēta, ka ELAS nebija Vācijas ombuda shēmas loceklis (skatīt, piemēram, ES 3
The committee was informed that ELAS was not a member of the German Ombudsman Scheme (see for instance ES 3
C. Thomson WE-CONF 21 paskaidroja, ka tas bija saistīts ar to, ka Vācijas shēma tikai izveidota tikai pēc tam, kad ELAS bija pārtraucis veikt jaunu uzņēmējdarbību: „ Līdz 2001. gadam, kad ELAS jau bija pārtraucis veikt jaunu uzņēmējdarbību, Vācijā nebija iestādes, kas izskatītu patērētāju sūdzības. ”
Mr THOMSON explained in WE-CONF 21 that this was due to the fact that the German scheme was established only after ELAS had closed to new business: " Prior to 2001 when the Society had already closed to new business, there was no applicable consumer complaints body in Germany ".
Tādējādi apdrošinājuma ņēmējiem no Vācijas nebija pieejams šāds kompensācijas iegūšanas veids.
German policyholders therefore did not have access to this route to redress.
M. J. Weyer H3 pastāstīja par Equitable Life apdrošinājuma ņēmēju no Vācijas pieredzi, kuri vērsās pie Vācijas apdrošināšanas ombuda.
Mr WEYER in H3 reflected the experience made by German Equitable Life policyholders who approached the German Ombudsman for Insurance.
Viņiem atbildēja, ka „ Equitable Life nav mūsu asociācijas loceklis ”, un ieteica „ vērsties pie Finanšu ombuda dienesta Apvienotajā Karalistē ”.
They were told that " Equitable Life is not a Member of our association" and advised to "approach the Financial Ombudsman Service in Great Britain ".
Uzstājoties komitejā, M. J. Weyer ( H3 ) norādīja uz Vācijas fondu ar nosaukumu „ Protektor AG ”.
In his remarks before the committee, Mr WEYER (H3) made reference to a German fund called "Protektor AG".
T. Steffen H6 arī atsaucās uz šo fondu: „ Jūs varbūt zināt, ka Vācijā jau pāris gadu efektīvi darbojas aizsardzības shēma.
Mr STEFFEN in H6 also alluded to this fund: " In Germany , you may perhaps know that for some years we have had a protection scheme which works well.
Dzīvības apdrošināšanas nozarē to sauc par „Protektor”, un sākotnēji tā bija pilnībā brīvprātīga Vācijas apdrošināšanas nozares shēma ar kopējo garantēto apjomu EUR 5 miljardi.
For the life assurance sector, it is called ‘Protektor’ and was initially a purely voluntary scheme of the German insurance industry backed by guarantee of EUR 5 billion.
Kopš tā laika šī brīvprātīgā shēma ir ieguvusi juridisku statusu.
This voluntary scheme has since been placed on a legal footing.
Tādējādi tā vairs nav brīvprātīga, bet juridiski saistoša.
Hence it is no longer voluntary, but legally binding.
Tās uzdevums ir pārņemt un turpināt krīzē nonākušu apdrošināšanas uzņēmumu līgumus.
Its task is to take over and continue contracts of crisis-stricken insurance companies.
Tas nozīmē: runa vairs nav par kompensāciju vienreizējas izmaksas veidā, bet par pastāvīgām polisēm.
That means: we are no longer talking here about compensation in the form of a one-off payment, we are talking about continuing policies.
Pēc manām domām, polišu darbības saglabāšana ir labākais kompensācijas veids.
And in my opinion, keeping policies in operation is the best form of compensation.
Protams, kā jau es teicu, AK noteikumi ir piemērojami Equitable Life.
Of course – I have already said this – the British rules are applicable to Equitable Life.
Vācijas patērētājiem, kas iegādājušies Lielbritānijā reģistrēta apdrošinātāja polises, nav iespējams saņemt kompensāciju no Vācijas aizsardzības shēmas.
It is not possible for German customers who have taken out British policies with a British insurer to get compensation from a German protection scheme.
Tikai Vācijā reģistrēti apdrošinātāji ir šīs Vācijas aizsardzības shēmas locekļi, tas ir, tajā nav ārvalstu apdrošināšanas uzņēmumu, kuru juridiskā adrese nav Vācijā.
Only German insurers are members of this protection scheme in Germany , i.e. it does not include foreign insurance companies which do not have their registered offices in Germany .
Tādējādi šādos gadījumos tiek piemēroti Lielbritānijas noteikumi. ”
Hence the British rules apply here ."
Īrijā pašlaik nedarbojas neviena oficiāla kompensācijas shēma (skatīt A. Troy paziņojumu, H4 ).
No formal compensation scheme is currently in place in Ireland (see statement of Ms TROY, H4).
Tādējādi kopumā šķiet, ka apdrošinājuma ņēmējiem no Īrijas un Vācijas viņu izcelsmes valstī nebija pieejami nekādi ar tiesu nesaistīti kompensācijas iegūšanas viedi, izņemot sūdzības, kas tika iesniegtas Īrijas shēmas apdrošināšanas ombudam un kas, šķiet, tika izmeklētas.
In summary, therefore, no non-judicial routes for redress seem to have been available to Irish and German policyholders in their respective home countries, apart from those complaints submitted to the Insurance Ombudsman of Ireland scheme, which seem to have been investigated.
Kompensāciju pieejamība Apvienotajā Karalistē
Access to redress in the United Kingdom
a) Sūdzības FPRI
Complaints to the FSA
Kā minēts iepriekš, vairāki apdrošinājuma ņēmēji no Vācijas, kas vērsās pie Vācijas finanšu regulatora, saņēma atbildi, ka par Equitable Life piesardzīgu uzraudzību ir atbildīgs Lielbritānijas regulators.
As outlined above, a number of policyholders from Germany who approached the German financial regulators were told that the British regulator would be responsible for prudential supervision of Equitable Life.
BaFin H6 pavēstīja komitejai, ka sūdzību iesniedzējus no Vācijas tā nosūtīja pie FPRI, kad tā nolēma, ka sūdzību priekšmets attiecas uz finanšu uzraudzību.
BaFin told the committee in H6 that it referred German complainants to the FSA, when it considered that the subject of the complaint concerns financial supervision.
WE-CONF 7 FPRI norāda, ka tā „ nav saņēmusi nevienu oficiālu sūdzību no Equitable Life apdrošinājuma ņēmējiem no Īrijas un Vācijas, lai gan tā rakstiski kontaktējās ar dažiem šādiem apdrošinājuma ņēmējiem pārsvarā attiecībā uz pieeju Finanšu pakalpojumu kompensācijas shēmai ”.
In WE-CONF 7, the FSA indicates that it " has received no official complaints from Irish and German Equitable Life policyholders, although it has corresponded with a small number of such policyholders, mainly regarding access to the Financial Services Compensation Scheme ".
Turklāt FPRI parasti apgalvo, ka tā nav atbildīga, jo iesaistītās puses ir apdrošinājuma ņēmēji no Vācijas, kas nozīmē, ka atbildīga ir BaFin.
Apart from that, the FSA generally states that it is not responsible since the parties affected are German policyholders, in which case BaFin is responsible.
Mēs to saucam par „ping-ponga” procesu, un mēs varam parādīt, ka vairākās lietās FPRI tiešām nosūtīja lietas atpakaļ. ”
We have called this the ping-pong process, and we can show in a number of cases that the FSA indeed referred cases back " (Mr WEYER, H3).
( M. J. Weyer , H3 ) Komentējot M. J. Weyer izteikumus, Komisijas pārstāvis A. Beverly teica, ka „ situācija, ko M. J. Weyer nosauca par „ping-ponga” procedūru, neapšaubāmi ir negatīva parādība; tai ir jāpievērš uzmanība ” ( H3 ).
Commenting on Mr WEYER's point, Mr BEVERLY from the Commission said that " things are clearly going wrong with what Mr Weyer referred to as the ping-pong procedure; that needs attention " (H3).
M. J. Weyer uzsvēra, ka „ Vācijas apdrošināšanas regulators piemēro attiecīgo direktīvu tā, ka tas sevi neuzskata par atbildīgu, un uzskata, ka var darboties tikai tā sauktās sekundārās tiesiskās uzraudzības jomā, un visus pārējos jautājumus nodod FPRI ” ( H3 ).
Mr WEYER stressed that " the German insurance regulator applies the directive in such a way that it does not consider itself to be responsible and only regards itself as capable of acting in the field of so-called secondary legal supervision and otherwise refers everything on to the FSA " (H3).
Viņš piebilda, ka „ šajā situācijā, kad, pēc mūsu domām, FPRI ir jāsniedz atbilde uz iesniegtajām sūdzībām, mūsu pieredze parāda, ka FPRI diemžēl pilnībā noraidīja apdrošinājuma ņēmēju no Vācijas sūdzības, pamatojoties uz to, ka viņi bija vācieši un tādējādi par viņiem bija atbildīga Vācijas regulatīvā sistēma ”.
He added that " in this situation, in which according to our personal logic of course an approach to the FSA should naturally get a response, our experience was unfortunately an outright rejection of German policyholders by the FSA on the grounds that they were Germans and therefore the German regulatory system was responsible for them ".
Mēs tikai varam apliecināt, ka šajā posmā vairums cietušo, kuriem šobrīd draud nabadzība un kuru finansiālā situācija tiek saistīta arī ar zināmām veselības problēmām ... ir zaudējuši cerības.
We can only ascertain that at this point most of those affected, who are now staring poverty in the face, and whose financial circumstances are also associated with comparable health problems ... have run out of steam.
Viņus vairs neinteresē, vai attiecīgā valsts iestāde ir oficiāli atbildīga vai nav. ”
They are no longer interested in whether an authority has formal responsibility or not. "
Apdrošinājuma ņēmēju no Vācijas un FPRI sarakstes kopijas, ko komitejai iesniedza apdrošinājuma ņēmēji no Vācijas ( WE 48 , WE-CONF 1 un WE-CONF 10 ), attiecas uz diviem jautājumiem.
The copies of correspondence between German policyholders the FSA, which were made available to the committee by German policyholders (WE 48, WE-CONF 1 and WE-CONF 10), concern two issues:
Pirmkārt, kāda apdrošinājuma ņēmēja sūdzējās, ka Equitable Life nolēmusi vairs nepublicēt savu ziņojumu un pārskatus, kā arī paziņojumu par savu gada kopsapulci vācu valodā, jo tas diskriminētu un nostādītu neizdevīgā stāvoklī angļu valodā nerunājošus apdrošinājuma ņēmējus.
Firstly, one policyholder complained that Equitable Life has decided that it will no longer publish its report and accounts as well as notice of their Annual General Meeting in German language as this would discriminate against and disadvantage non English-speaking policyholders.
Viņa jau iepriekš bija sūdzējusies ELAS , kas atbildēja, ka, pēc uzņēmuma domām, šo dokumentu tulkošanas izmaksas ir neatbilstīgas ieguvumiem.
She had previously raised her concerns with the Society, who replied stating that the costs involved in translating these documents are, in its view, disproportionate to the benefits.
FPRI atbildēja, ka, „ pēc mūsu domām, jūsu sūdzība attiecas uz to, kā ELAS ir vadījis savu uzņēmējdarbību Vācijā, nevis uz kādu no uzņēmuma piesardzīgas vai finanšu regulēšanas aspektiem. ...
The FSA replied that " in our view, your complaint relates to the way in which Equitable has conducted its business within Germany rather than to any aspect of the company's prudential or financial regulation. ...