natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(5.a) Akvakultūra nav vienīgais iespējamais svešzemju sugu izplatīšanās avots ūdens vidē.
(5a) Aquaculture is not the only source of potential dissemination of alien species in the aquatic medium.
Iespējams, ka cita veida darbības, tostarp balasta ūdens izmantošana un dekoratīvo zivju tirdzniecība, rada lielāku risku videi un tām ir nepieciešami īpaši vadības pasākumi.
Other activities, such as, inter alia, the use of ballast water and trade in ornamental fish, are possibly more significant in terms of environmental risk and require special management measures.
Jāizstrādā visaptveroša rīcības stratēģija, lai integrēti risinātu svešzemju sugu problēmu.
Comprehensive strategies should be developed to deal with the problem of alien species in an integrated fashion.
Tomēr pirms šāda stratēģija tiek īstenota, būtu lietderīgi pieņemt nozares pasākumus, ko piedāvā šī regula.
However, until such a strategy is implemented, it is appropriate to adopt sectoral measures such as the ones proposed in this Regulation.
Tā kā vides apdraudējums var būt ļoti dažāds, jo īpaši rūpniecības nozarē, kas var radīt šādu apdraudējumu, jāizstrādā visaptveroša un integrēta stratēģija, lai risinātu svešzemju sugu izplatīšanās problēmu ūdens vidē.
As the environmental threats are very varied in nature, and especially in the kind of sectorial industrial activity which may be the source of such threats, comprehensive and integrated strategies should be developed to treat the issue of dissemination of alien species in the aquatic medium.
(5.b) Jāizstrādā īpaša stratēģija, lai apkarotu ģenētiski modificēto sugu introducēšanu ES zivsaimniecības sektorā un kontrolētu apaugļotu ikru kustību.
(5b) Specific strategies should be developed to counter the introduction of genetically modified species into the EU's fish farming sector and to control the movement of fertilised eggs.
Jānodrošinās pret iespējamību, ka ģenētiski modificētas zivis varētu izkļūt jūras vidē un sajaukties ar vietējām sugām.
It is necessary to guard against the possibility of genetically-modified fish escaping into the marine environment and breeding with indigenous species.
Turklāt ir būtiski raudzīties, lai regulas darbības jomā paplašinātu, iekļaujot apaugļotu ikru importu un to kustību ES.
It is also essential to ensure that the regulation is extended to cover the importation from out with the EU and the movement within the EU of fertilized ova.
Saskaņā ar šo regulu arī prakse pārvietot tunzivju mazuļus no zvejas vietas uz attālām audzētavām var radīt iespējamu apdraudējumu.
In addition, the practice of moving juvenile tuna from fish grounds to distant locations for ranching may give rise to potential threats under the terms of this regulation.
(8a) Jāņem vērā, ka, pārvietojot svešzemju sugas un ārpus dabiskās izplatības areāla esošas sugas, kas ir jātur slēgtās akvakultūras telpās ar augstu drošības pakāpi un zemu izkļūšanas risku, parasti pirms tam nav jāveic vides apdraudējuma riska novērtējums.
(8a) It should be taken into account that movements of alien or locally absent species to be held in closed aquaculture facilities which are secure and which present a very low risk of escape should not normally be subject to any prior environmental risk assessment.
(9.a) Dažas svešzemju sugas jau ilgu laiku vispārīgi izmanto akvakultūrā, un iegūtā pieredze liecina, ka to radītais apdraudējuma risks videi ir minimāls.
(9a) Some alien species have commonly been used in aquaculture for a long time and experience has shown that the associated environmental risk is minimal.
Tādējādi ar šīm sugām saistītām darbībām jāpiemēro atšķirīgi noteikumi, lai veicinātu to attīstību, neuzliekot papildu administratīvu slogu.
The activities connected therewith should therefore benefit from a differential treatment facilitating their development without any additional administrative burden.
Tām svešzemju sugām, kuras jau ilgu laiku plaši izmanto Kopienā, jāpiemēro atšķirīgi noteikumi ar nosacījumu, ka to izmantošana nerada bīstamas sekas.
Non-indigenous species that are long established and widespread in the Community should be dealt with differently, provided that they produce no known harmful effects.
(9.b) Ņemot vērā attiecīgo pušu finanšu un institucionālos apsvērumus, jāparedz atbilstīgs pārejas periods no šīs regulas stāšanās spēkā līdz piemērošanai.
(9b) There should be an adequate transition period between the entry into force and the implementation of this Regulation, in view of the financial and institutional implications for the parties concerned.
2. panta 4.a punkts (jauns)
Article 2, paragraph 4 a (new)
Šajā regulā ņem vērā faktu, ka 3. panta 3. punktā definētajās slēgtās akvakultūras telpās ir zemāks izkļūšanas risks.
This Regulation shall take into account the fact that closed aquaculture facilities, as defined in Article 3, point 3, present a lower risk of escape.
Recirkulācijas akvakultūras sistēmas, kas atrodas iekštelpās uz sauszemes, bioloģiski ir ļoti drošas.
Land-based, indoor, recirculation aquaculture systems are very bio-secure.
Risks, ka akvakultūras organismi no šīm sistēmām varētu izkļūt ārpasaulē, ir nenozīmīgs
The risk for escape of aquaculture organisms from these systems is negligible
Zinātniskais ziņojums, darba grupa vienošanās panākšanai par recirkulācijas sistēmām, izstrādāja Verreth , Martins , Eding and Scheinder (2005). .
Scientific report Consensus Working Group on Recirculation Systems by Verreth, Martins, Eding and Scheinder (2005). .
Turklāt šīs akvakultūras telpas nav saistītas ar atklātām ūdenskrātuvēm.
Furthermore, these facilities operate independently from open water sources.
Šo regulu, izņemot 3. un 4. pantu, nepiemēro sugām, kuras vairāk nekā 30 gadus vispārīgi lietotas akvakultūrā, un ir pierādīts, ka to izkļūšana savvaļā nerada apdraudējumu videi.
This Regulation, except for Articles 3 and 4, shall not apply to species which have commonly been used in aquaculture for more than 30 years and for which escape to the wild has been proven not to represent an environmental hazard.
Komisija pirms šīs regulas stāšanās spēkā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 2371/2002 30. panta 3. punktā noteikto procedūru un pamatojoties uz zinātnes atziņām, izstrādā šādu sugu sarakstu.
The Commission, in accordance with the procedure laid down in Article 30(3) of Regulation (EC) No 2371/2002 and on the basis of scientific knowledge, shall establish the list of such species before the entry into force of this Regulation.
Noteiktas svešzemju sugas, kas Eiropā ievestas pirms vairākiem gadu desmitiem, pašlaik plaši izmanto Kopienas akvakultūrā, un tās ir vienas no Kopienas akvakultūrā tradicionāli izmantotajām sugām (piem., varavīksnes forele, Klusā okeāna austere un karpa).
Some non-indigenous species introduced decades ago in Europe are now very widespread and are some of the species traditionally used in aquaculture in the Community (e.g. the rainbow trout, the Pacific oyster and carp).
Šīm sugām principā nevajadzētu piemērot šo regulu ar nosacījumu, ka to izmantošana nerada bīstamas sekas.
These species should in principle be exempt from the provisions of this regulation provided they do not produce any known harmful effects.
Dalībvalstis nosaka kompetento iestādi, kura ir atbildīga par to, lai tiktu nodrošināta atbilstība šīs regulas prasībām („kompetentā iestāde”).
Member States shall designate the competent authority responsible for ensuring compliance with the requirements of this Regulation (‘the competent authority’).
Katra kompetentā iestāde nozīmē padomdevēju komiteju, kura tai palīdz, un kura veic attiecīgas bioloģiskas un ekoloģiskas pārbaudes („padomdevēja komiteja”).
Each competent authority shall appoint to assist it an advisory committee, which shall include appropriate biological and ecological expertise (‘the advisory committee’).
Ja akvakultūras darbību vadības pilnvaras nodotas reģionālām vai apakšreģionālām iestādēm, tās var izraudzīties šīs kompetentās iestādes un padomdevējas komitejas.
Where competence in respect of the management of aquaculture activities has been delegated to regional or sub-regional bodies, such competent authorities and advisory committees may be designated by those regional or sub-regional bodies.
Šā grozījuma mērķis ir noteiktās dalībvalstīs atbilstīgi to institucionālai un reģionālajai struktūrai ļaut izmantot vairākas kompetentās iestādes un padomdevējas komitejas.
This amendment aims to allow the existence of several competent authorities and advisory committees in some Member States, on the basis of their institutional and regional structures.
Ikvienam, kurš vēlas uzsākt ūdens organismu introducēšanu vai pārvietošanu, ir jāpiesakās uz atļauju no saņēmēja dalībvalsts kompetentas iestādes.
Anyone intending to undertake the introduction or translocation of an aquatic organism shall apply for a permit from the competent authority of the receiving Member State.
Pieteikumu var iesniegt daudzām kustībām, kuras tiks veiktas laika periodā, kurš nepārsniedz piecus gadus.
Applications may be submitted for multiple movements to take place over a period of not longer than five years.
Pieteikumu var iesniegt vairākām kustībām, kuras tiks veiktas laika periodā, kurš nepārsniedz septiņus gadus.
Applications may be submitted for multiple movements to take place over a period of not longer than seven years.
Maksimālais piecu gadu laika periods nav pietiekams, un ar to neņem vērā dažu sugu reproduktīvo ciklu un vajadzīgā ieguldījuma amortizācijas laiku.
The five-year maximum period is too short and does not take account of the reproductive cycles of some species and the time needed to recoup the investment required.
Pieteikuma iesniedzēju rakstveidā informē par pieņemto lēmumu izsniegt atļauju vai par tās atteikumu saprātīgā laika periodā un jebkurā gadījumā ne vēlāk kā vienu gadu no pieteikuma iesniegšanas dienas.
The applicant shall be informed in writing of the decision to issue or refuse a permit within a reasonable time and in any case not later than one year from the date of the submission of the application.
Pieteikuma iesniedzēju rakstveidā informē par pieņemto lēmumu izsniegt atļauju vai par tās atteikumu saprātīgā laika periodā un jebkurā gadījumā ne vēlāk kā sešus mēnešus no pieteikuma iesniegšanas dienas.
The applicant shall be informed in writing of the decision to issue or refuse a permit within a reasonable time and in any case not later than six months from the date of the submission of the application.
Viena gada termiņš ir pārāk garš, to nevar uzskatīt par pieņemamu un tas neatbilst nozares prasībām.
A one-year deadline is too long, cannot be considered reasonable and does not address the sector's needs.
Ja rodas neparedzēta ietekme uz vidi vai vietējām populācijām, kompetentā iestāde jebkurā laikā var atsaukt atļauju.
At any point in time the Competent Authority can withdraw the permit if unforeseen events with negative effects on the environment or on native populations occur.
Jebkura atļaujas atsaukšana ir zinātniski jāpamato.
Any withdrawal of a permit must be justified on scientific grounds.
Ja kompetentā iestāde atsauc atļauju, šī rīcība ir jāpamato ar zinātnisku informāciju.
If the Competent Authority withdraws the permit, it has to be based on scientific information.
To piemēro no…*
It shall apply from...*
* Divpadsmit mēneši pēc spēkā stāšanās dienas
* Twelve months following the date of its entry into force.
Ņemot vērā pieteikumu iesniedzēju un valsts iestāžu finanšu un institucionālos apsvērumus, jāparedz atbilstīgs pārejas periods.
In view of the financial and institutional implications for applicants and the national authorities, there should be an adequate transition period.
I- Komisijas priekšlikums
I- The Commission proposal
Šis regulas priekšlikums attiecas uz eksotisku sugu introducēšanu un tādu vietējā areālā neesošu sugu pārvietošanu, lai tās varētu izmantot Kopienas akvakultūrā.
This proposal for a regulation applies to the introduction of exotic species and the translocation of locally absent species for their use in Community aquaculture.
Šīs sugas Eiropas akvakultūrai sniedz ekonomiskas izaugsmes iespējas gan to daudzveidības, gan īpašību dēļ, jo tās ir labāk piemērotas audzēšanai nebrīvē kā vietējās sugas.
These species provide European aquaculture with a real economic opportunity, both in terms of diversification and the characteristics they possess that could make them better suited to rearing in captivity than indigenous species.
Tomēr saskaņā ar Komisijas sniegto informāciju šo sugu introducēšana Eiropas ekosistēmās dažkārt var apdraudēt bioloģisko daudzveidību.
However, according to the Commission, in some cases their introduction into European ecosystems has led to a reduction in biodiversity.
Tādējādi šā jautājuma risināšana ir nopietns solis attiecībā uz vides problēmu integrāciju kopējā zivsaimniecības politikā (KZP).
Dealing with this issue is therefore an important step towards incorporating environmental concerns in the common fisheries policy (CFP).
Šis priekšlikums balstās uz ūdens organismu introducēšanas vai pārvietošanas atļauju sistēmas izveidi valsts līmenī, lai tos varētu izmantot akvakultūrā.
This proposal centres on the setting-up of an authorisation system at national level for the introduction or translocation of aquatic organisms for use in aquaculture.
Ierosinātie pasākumi paredz, ka introducēšanas vai pārvietošanas pieteikumus iesniedz izsniegšanas dalībvalsts kompetentajai iestādei un tos izskata valsts padomdevēja komiteja, kura ir pilnvarota noteikt, vai ierosinātā introducēšana ir parasta vai ārkārtas.
Under the proposed measures, applications for the introduction or translocation of species would be submitted to the competent authority of the Member State of destination and would be subject to consideration by a national advisory committee responsible for establishing whether the proposed introduction is of a routine or non-routine nature.
Ārkārtas introducēšanas gadījumā jāveic vides riska novērtējums (VRN).
In the case of non-routine introductions, an environmental risk assessment (ERA) should be carried out.
Atļauju var piešķirt tikai zema riska kustībām.
Permits should only be granted for movements considered to be of low risk.
Ja to novērtē kā vidēja vai augsta riska kustību, padomdevēja komiteja kopā ar pieteikuma iesniedzēju izskata, vai pastāv tādas procedūras vai tehnoloģijas, kas varētu esošo risku pazemināt līdz pieņemam līmenim.
If the level of risk is deemed to be high or medium, the advisory committee will examine the application in consultation with the applicant to see whether there are suitable mitigation procedures or technologies that could reduce the risk to an acceptable level.
Ārkārtas kustību gadījumā priekšlikums paredz karantīnas procedūras, un noteiktos gadījumos valsts kompetentās iestādes var arī paredzēt „pilotizlaišanu” pirms plaša mēroga tirdzniecības uzsākšanas.
As regards non-routine movements, the proposal provides for quarantine arrangements and, in some cases, the national competent authorities may also request a 'pilot release' prior to the large-scale marketing of species.
Kompetentā iestāde var izsniegt atļauju ārkārtas kustībai tikai tajos gadījumos, kad riska novērtējums, tostarp jebkuri ietekmes samazināšanas pasākumi, norāda uz zemu risku videi.
The competent authority may only issue permits for non-routine movements in cases where the risk assessment, including any mitigation measures, shows a low risk to the environment.
Jebkurš atļaujas noraidījums pamatojams zinātniski.
Any refusal of a permit must be justified on scientific grounds.
Regulas priekšlikums arī paredz noteiktas prasības attiecībā uz ārkārtas plāniem, pārraudzības procedūrām un valsts reģistru uzturēšanu.
The proposal for a regulation also sets out a number of requirements in terms of contingency plans, monitoring procedures and national registers.
Priekšlikums neattiecas uz ūdens organismu pārvietošanu dalībvalstīs, izņemot 2. panta 2. punktā minētos gadījumus.
The proposal does not cover the translocation of aquatic organisms within Member States except in the cases mentioned in Article 2(2).
Tomēr dalībvalstis, atkāpjoties no šā punkta, var nolemt ierosināto regulu piemērot arī citiem pārvietošanas gadījumiem to teritorijās.
Member States may, however, decide, by derogation from this paragraph, to apply the regulation to translocations within their territories in other cases.
Priekšlikuma 11. pants paredz īpašu attiecīgo pušu apspriežu un atļauju izsniegšanas procedūru, ja pieteikumā minētā organisma pārvietošana var atstāt potenciālu vai zināmu vides ietekmi uz citām dalībvalstīm.
Article 11 of the proposal sets out a specific procedure for consulting the parties concerned and confirming permits in cases where the potential or known environmental effects of a proposed movement of an organism are liable to affect other Member States.
Turklāt kompetentā iestāde jebkurā laikā var atsaukt atļauju, ja rodas neparedzēta negatīva ietekme uz vidi vai vietējām populācijām (12. pants).
Furthermore, at any point in time the competent authority can withdraw the permit if unforeseen events with negative effects on the environment or on native populations occur (Article 12).
Šajā priekšlikumā minētie pasākumi pamatojas uz Starptautiskās jūras pētniecības padomes (ICES) izstrādāto Rīcības kodeksu par jūras organismu introducēšanu un pārvietošanu, kā arī uz Eiropas padomdevēja komitejas iekšzemes ūdeņu zivju jautājumos ( CECPI ) izstrādāto Prakses kodeksu un procedūru rokasgrāmatu jūras un saldūdens organismu introducēšanai un pārvietošanai un Kanādas valsts kodeksu par ūdens organismu introducēšanu un pārvietošanu, kā arī spēkā esošajiem Kopienas tiesību aktiem attiecībā uz bioloģiskās daudzveidības aizsardzību.
The measures contained in this proposal are based on the 'Code of Practice on the Introductions and Transfers of Marine Organisms' drawn up by the International Council for the Exploration of the Sea (ICES), the 'Code of Practice and Manual of Procedures for consideration of introductions and transfers of marine and freshwater organisms' of the European Inland Fisheries Advisory Commission (EIFAC), the Canadian National Code on the Introduction and Transfer of Aquatic Organisms and on existing Community instruments for the protection of biodiversity.
2001. gadā izstrādātajā rīcības plānā par bioloģiskās daudzveidības aizsardzību zivsaimniecības jomā ( KOM(2001)0162 ), Komisija apņēmās izpētīt kopējo ietekmi uz vidi, ko rada svešzemju sugu introducēšana.
In its 2001 biodiversity action plan in the area of fisheries ( COM(2001)0162 ), the Commission undertook to study the impact of the introduction of non-indigenous species on the environment as a whole.
Kopienas 2002. gada stratēģija Eiropas akvakultūras noturīgai attīstībai (KOM(2002)511 galīgā redakcija) ietvēra apņemšanos ierosināt pārvaldības noteikumus, lai novērstu šo kustību iespējamo negatīvo ietekmi.
The 2002 Community strategy for the sustainable development of European aquaculture (COM(2002)511 final) promised the proposal of management rules to address the potential negative effects of these movements.
Šajā regulas priekšlikumā paredzētie pasākumi nav pretrunā ar citu Kopienas tiesību aktu prasībām, jo īpaši attiecībā uz sanitārajiem noteikumiem, kurus piemēro dzīvniekiem un lauksaimniecības ražojumiem, un aizsardzības pasākumiem pret tādu organismu ievešanu Kopienā, kas kaitīgi augiem vai augu produktiem, un pret to izplatību Kopienā (13. pants).
The measures set out in the proposal for a regulation should be without prejudice to the requirements of other Community legislation, in particular that concerning animal health requirements for aquaculture animals and products thereof and protective measures against the introduction into the Community of organisms harmful to plants or plant products and against their spread within the Community (Article 13).
Referents uzskata, ka ir lietderīgi izstrādāt Kopienas tiesību aktu, lai pienācīgi aizsargātu ūdens vidi pret risku, ko rada eksotisku sugu izmantošana akvakultūrā.
The rapporteur welcomes the creation of a Community framework to ensure that the marine environment is adequately protected from the risks associated with using exotic species in aquaculture.
Šim Kopienas tiesību aktam ir nozīmīga loma Eiropas aizvien pieaugošās akvakultūras nozares attīstībā, ar tā palīdzību ir jādiversificē kultivētās sugas, lai ražojumi atbilstu tirgus nosacījumiem un prasībām.
This framework is important for the development of aquaculture in Europe, a fast-growing sector that must begin diversifying the species reared in order to adapt production to market conditions and requirements.
Tādējādi ir jāapzina un jāaizliedz kaitīga bioloģiska mijiedarbība ar vietējām populācijām, tostarp ģenētiskā modifikācija, un jāierobežo aizliegto sugu izplatība, kā arī cita negatīva ietekme.
It is necessary therefore, to anticipate and prevent harmful biological interaction with indigenous populations, including genetic change, and to restrict the spread of non-target species and other detrimental effects.
Tomēr referents uzskata, ka noteiktām eksotiskām sugām un šķirnēm, kuras introducētas Eiropā pirms vairākiem gadu desmitiem, nevajadzētu piemērot ierosināto regulu, ar nosacījumu, ka tās nerada kaitīgas sekas.
Nevertheless, the rapporteur believes that some of the exotic species and varieties that were introduced in Europe several decades ago should be excluded from the scope of the proposal for a regulation if they produce no known harmful effects.
Noteiktas svešzemju sugas patiešām pašlaik ir ļoti izplatītas un tās tradicionāli izmanto Kopienas akvakultūrā (piem., varavīksnes forele, Klusā okeāna austere, karpa).
Some originally non-indigenous species are now very widespread and are some the species traditionally used in Community aquaculture (e.g. the rainbow trout, the Pacific oyster and carp).
Referents iesaka Komisijai saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 2371/2002 30. panta 3. punktu un pamatojoties uz zinātniskām atziņām, apstiprināt to attiecīgo sugu sarakstu, kurām nepiemēro šo regulu.
The rapporteur proposes that, in line with Article 30(3) of Council Regulation (EC) No 2371/2002, the Commission should adopt a list of species to which this proposal for a regulation will not apply, on the basis of the scientific data available.
Tomēr referents uzskata, ka I pielikumā ietvertais saraksts var izrādīties pārāk detalizēts un atbaidīt iespējamos pieteikumu iesniedzējus.
Moreover, the rapporteur is of the opinion that the list in Annex I may prove to be excessively detailed and could discourage potential applicants.
Tāpēc padomdevējām komitejām jādod iespēja atteikties no I pielikumā noteiktās informācijas pieprasīšanas, jo īpaši ņemot vērā attiecīgās telpas (piem., atklātas vai slēgtas akvakultūras telpas), sugas (piem., zema riska sugas) un iepriekšējo pieredzi (piem., akvakultūras telpas, kuras vairākus gadus izmantotas, neradot kaitīgas sekas).
An amendment to Article 6(2) is proposed, therefore, to make it possible for the advisory committees to omit to ask for some of the information listed in Annex I, taking particular account of the nature of the facilities (e.g. whether they are closed or open), the species in question (e.g. low-risk species) and previous experience (e.g. where facilities have been operating for several years without any known harmful effects).
Citi grozījumi paredz:
Other amendments propose:
- saīsināt termiņu, kurā atļauja izsniedzama vai noraidāma, jo vienu gadu nevar uzskatīt par pieņemamu termiņu un tas neatbilst nozares prasībām;
- shortening the deadline for decisions to grant or refuse permits, as a one-year deadline seems unreasonable and does not address the sector's needs;
- valsts līmenī ļaut darboties vairākām kompetentajām iestādēm un padomdevējām komitejām, ja šāds risinājums ir piemērotāks katras dalībvalsts iekšējai institucionālajai organizācijai;
- allowing the existence at national level of several competent authorities and advisory committees where this arrangement best suits the institutional structure of a Member State;
- nodrošināt pietiekami ilgu laika periodu no ierosinātās regulas stāšanās spēkā līdz tās īstenošanai, lai paredzētu atbilstīgu pārejas periodu.
- ensuring adequate time between the entry into force and the implementation of the proposed regulation for transition purposes.