natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tomēr FIN-NET neko nevar izdarīt, ja nevienam no tā dalības shēmām nav jurisdikcijas pār konkrēto sūdzību.
However, FIN-NET is of no relevance when none of its member schemes has jurisdiction over a particular complaint.
Komitejai sniegtās liecības parādīja, ka pie šādas situācijas ir novedušas pašreizējās atšķirības FIN-NET dalības shēmu starpā attiecībā uz jurisdikciju noteikšanu.
Evidence presented to the committee has revealed that the current differences between FIN-NET member schemes in terms of definitions of jurisdictions have lead to such situations.
Piemēram, tādu apdrošinājuma ņēmēju no Vācijas sūdzības, kas noslēdza līgumu ar ELAS Vācijas filiāli, bija ārpus gan Vācijas, gan AK ombuda jurisdikcijas.
For instance, complaints by German policyholders, who contracted with ELAS branch in Germany, fell outside the jurisdiction of both the German and the UK ombudsman.
Turklāt dažās dalībvalstīs ombudiem nav pietiekamas pilnvaras pieņemt lēmumu; citās dalībvalstīs nav strīdu izšķiršanas shēmas vai arī tās nav pievienojušās FIN-NET .
Furthermore, in some Member States, ombudsmen do not have sufficient powers to adjudicate; in others, dispute resolution schemes do not exist or they have not become members of FIN-NET.
Kopumā liecības parāda, ka FIN-NET sistēmai ir nopietni trūkumi.
Overall, evidence proves that there are significant gaps within the FIN-NET system.
Tādējādi situācija, kurā nonāca ELAS apdrošinājuma ņēmēji no Vācijas, nav izņēmuma gadījums un nākotnē var rasties (un droši vien arī radīsies) līdzīgas situācijas.
The situation in which German ELAS policyholders found themselves is therefore not exceptional and similar situations may (and are likely to) arise in the future.
Šīs patērētāju aizsardzības nepilnības ir nepieņemamas iekšējā tirgū, ko raksturo strauji pieaugoši pārrobežu finanšu pakalpojumu apjomi.
These gaps in consumer protection are unacceptable in an internal market, which is characterised by rapidly increasing volumes of financial services provided across borders.
Patērētājiem ir jāsaņem tāda paša līmeņa aizsardzība no ārpustiesas kompensācijas shēmām neatkarīgi no tā, vai tie iegādājas finanšu produktus no vietējiem vai ārzemju uzņēmumiem, kaut vai tāpēc, ka pārrobežu problēmas, piemēram, saistībā ar Equitable Life radušās problēmas, grauj patērētāju uzticību Eiropas finanšu pakalpojumu tirgum.
Consumers must benefit from the same level of protection through access to out-of-court redress schemes irrespective of whether they purchase financial products from domestic or foreign providers, not least because cross-border problems, such as those which have arisen in the context of Equitable Life undermine consumer confidence in Europe's financial services market.
Komiteja atzīmē, ka Komisija sāk risināt šo jautājumu.
The committee notes that the Commission is beginning to address the issue.
Tomēr vēl daudz ir jādara, lai līdzsvarotu saistošus tiesību aktus, kas ļauj finanšu pakalpojumu uzņēmumiem kārtot darījumus visā Eiropā, un nesaistošus instrumentus, kuru uzdevums ir izveidot pārrobežu kompensācijas shēmu sistēmu.
However, more needs to be done to rectify the imbalance between hard law which makes it possible for financial services companies to trade across Europe on the one hand and soft instruments which intend to create a system of cross-border redress schemes on the other.
Šajā sakarā un ņemot vērā to, ka tiesvedība bieži ir pārāk sarežģīta un dārga, lai to izmantotu parasti pilsoņi, šķiet piemēroti paredzēt ES tiesību aktus ar saistošiem noteikumiem, kas uzliktu dalībvalstīm pienākumu nodrošināt, ka to teritorijā ir atbilstīgas likumā noteiktas alternatīvas strīdu izšķiršanas shēmas.
In this regard and given the fact that legal routes are often too complex and expensive to be pursued by ordinary citizens, it seems appropriate to envisage EU legislation with binding measures that would oblige Member States to ensure that there are proper statutory alternative dispute resolution schemes within their territories.
Šo shēmu jurisdikcijai jābūt atbilstīgai to normu piemērošanas jomai, uz kurām attiecas sūdzības .
The jurisdiction of these schemes should be co-terminous with the scope of application of the rules to which the complaint relates.
Kā novērotāji CEIOPS piedalās Eiropas Ekonomikas zonas dalībvalstu (Norvēģijas, Islandes un Lihtenšteinas) un ES kandidātvalstu iestādes, kā arī Eiropas Komisija. .
The authorities of the European Economic Area Member States (Norway, Iceland and Liechtenstein) and EU candidate countries, as well as the European Commission, participate in CEIOPS as observers.
CEIOPS pilda 3. līmeņa komitejas funkcijas apdrošināšanas un fondēto pensiju nozarēs.
CEIOPS performs the functions of the Level 3 Committee for the insurance and occupational pensions sectors.
CEIOPS priekšsēdētājs Bjerre-Nielsen H7 pauda komitejai, ka CEIOPS galveno uzmanību ir vērsusi uz piesardzīgas uzraudzības jautājumiem, bet „ mūsu uzdevums, protams, ietver arī uzraudzības jautājumus attiecībā uz patērētāju aizsardzību un kompensāciju ”.
Mr BJERRE-NIELSEN, Chairman of CEOPS, told the committee in H7 that CEIOPS's main focus has rather been on prudential matters but that " our mission naturally includes supervisory concerns for consumer protection and redress ".
Viņš norādīja, ka apdrošinājuma ņēmēju aizsardzība attiecībā uz sūdzībām pret apdrošinājuma sniedzējiem CEIOPS bija sarežģīts jautājums: „ Patērētāju tiesības un tiesiskā aizsardzība parasti galvenokārt ir dalībvalstu pārziņā.
He pointed out that the protection of policyholders regarding complaints against insurance providers was a complex issue for CEIOPS: " Consumer rights and remedies are traditionally matters primarily for Member States.
Šie jautājumi pārsvarā nav ES mērogā.
They tend not to be EU-wide.
Jurisdikcijas, valstu iestādes un patērētāju likumīgas izredzes ievērojami atšķiras dažādās ES dalībvalstīs.
Variations in jurisdiction, national authorities and legitimate consumer expectations across the EU, are considerable.
Dažkārt CEIOPS locekļiem nav vajadzīgo pilnvaru.
Sometimes CEIOPS members have no role provided for them.
Bieži citai valsts struktūrai vienīgajai ir šādas pilnvaras.
Often another national body has, even exclusively.
Ir grūti veikt saskaņotu darbību, ja attiecīgajā valstī tas vispār ir atļauts.
Harmonised action is difficult, where it is permitted nationally at all.
Tomēr, vispārīgi runājot, gadījumos, kad CEIOPS locekļi var apvienot savus centienus, viņi to darīs, kā jau es minēju.
Nevertheless, generally speaking, where CEIOPS members can combine their efforts, they will do so, as I have outlined.
CEIOPS apzinās, ka ir vēl daudz darāmā.
CEIOPS recognises that there is more to do.
Mūsu darbs pēc būtības ir nepārtraukts un progresējošs.
Our work is by its very nature ongoing and growing.
Kad Bjerre-Nielsen jautāja par saistību starp FIN-NET un CEIOPS , viņš apgalvoja, ka „ viena no daudzajām atšķirībām ... ir tāda, ka daži CEIOPS locekļi neizskata līgumiskās sūdzības, ja es varu lietot tādu izteikumu ” ( H7 ). „ Mēs esam atbildīgi par maksātspējas jautājumiem, piesardzīgas uzraudzības jautājumiem un uzņēmējdarbības [vadības] ... jautājumiem, nevis par specifiskām sūdzībām.
When asked about the relationship between FIN-NET and CEIOPS, Mr BJERRE-NIELSEN stated that " one of the many differences ... is that some of the CEIOPS members do not deal with contractual complaints – if I may use that expression " (H7). "
Tādēļ labākā atbilde, ko varu jums sniegt, ir tāda, ka, protams, mēs zinām par FIN-NET , bet sakarā ar mūsu raizēm par Maksātspēja II mēs neesam tam pievērsuši lielu uzmanību.
We are responsible for solvency matters, prudential matters and [conduct of] business ... matters, rather than for specific complaints.
Bet mēs pie tā atgriezīsimies vēlāk. ”
So the best answer I can give you is that of course we are aware that FIN-NET is there, but due to our preoccupation with Solvency II we have not spent much time on it.
Eiropas līmeņa kolektīva tiesas prāva
The case for a European class action lawsuit
Kā noskaidrojās komitejas izmeklēšanas gaitā, indivīdu uzsāktu tiesas procesu pret finanšu pakalpojumu sniedzējiem izmaksas un risks daudzos gadījumos ir nesamērīgi liels, salīdzinot ar relatīvi mazajiem atgūstamajiem zaudējumiem.
As became apparent in the course of the committee's investigation, the costs and risks involved with litigation by individuals against financial services providers are in many cases disproportionate, when compared to the relatively small amounts of damage to be recovered.
Kā A. Kern apgalvoja WS , „ daudzu investoru un patērētāju zaudētā nauda var nebūt nemaz tik liela, ja to salīdzina ar izmaksām par jurista pakalpojumiem ”.
As Mr ALEXANDER stated in WS " many investors and consumers, when they lose money, it may not be in absolute terms a great amount as far as going and getting a lawyer involved ".
Turklāt viņš norādīja, ka „ finanšu pakalpojumu tirgū ir patērētāji, kuriem investīciju produkti tika pārdoti līdzīgā veidā, vai arī ... pārdošanas procesā tika pieļauta līdzīga veida kļūda ” ( WS2 ).
Furthermore, he indicated that " in financial services you have consumers who have been sold investment products in a similar way, or ... there was a similar type of failing in the sales process " (WS2).
Tādēļ finanšu pakalpojumu sniedzēju veikta, iespējams, nelikumīga pārdošana bieži ietekmē daudzus patērētājus, kuriem tika pārdoti līdzīgi produkti līdzīgā veidā, tāpēc viņiem ir līdzīgas tiesiskās prasības.
Thus, alleged mis-selling by financial services providers often affect large numbers of consumers who have been sold similar products in similar ways, and therefore have similar legal claims.
Tiesības uz kolektīvu tiesas procesu Eiropas līmenī vismaz labāk aizsargātu apdrošinājuma ņēmējus, tostarp pārrobežu patērētājus.
A right to collective legal action on an EU-wide basis would not only serve to better protect policyholders, including cross-border customers.
Iespēja uzsākt kolektīvu tiesas procesu uzlabotu patērētāju situāciju tādējādi, ka tas izveidotu papildu regulatīvu mehānismu, kas palīdzētu nodrošināt finanšu pakalpojumu sniedzēju atbilstību piemērojamajiem tiesību aktiem.
The availability of class action would empower the consumer in a way that would furthermore create an additional regulatory mechanism that helps ensuring compliance by financial services providers with applicable law.
Pēc A. Kern domām, „ ir jānodrošina, ka apdrošinājuma ņēmēji var paļauties gan uz kolektīvās aizsardzības sistēmu, kas ļauj regulatoram apdrošinājuma ņēmēju vārdā iesniegt prasības pret uzņēmumiem un personām, gan uz tādām kolektīvajām tiesībām uzsākt tiesas procesu, kuras var izmantot apdrošinājuma ņēmēju kolektīvi vai grupas pret uzņēmumiem vai personām, kas pārkāpušas ES tiesību aktus finanšu pakalpojumu jomā ” ( WE-FILE 31 ).
In Mr ALEXANDER's view " policyholders should be able to rely on both a system of collective protection which allows the regulator to bring claims on behalf of policyholders against firms or persons and a collective right of legal action to be exercised by a class or group against firms or persons in breach of EU financial services law " (WE-FILE 31).
Pēc viņa teiktā, ES tiesību akti ir jāgroza, lai ļautu ES investoriem vai ES finanšu pakalpojumu pircējiem/investoriem, kas nav no ES, uzsākt grupas vai kolektīvu tiesas procesu dalībvalsts tiesās, lai atgūtu zaudējumus, kuri radušies ES tiesību aktu finanšu pakalpojumu jomā pārkāpumu rezultātā.
According to him, EU law should be amended to allow EU investors or non-EU purchasers/investors in EU financial services products to bring a type of group or class action in member state courts to recover losses arising from violations of EU financial services legislation.
A. Kern norādīja uz vajadzību noteikt vienotas procedūru prasības attiecībā uz kolektīvām tiesas prāvām visā ES: „ Es domāju, ka jūs vēlaties pārliecināties, [ka] procesuāli to varētu izdarīt kaut kādā veidā vienoti visā ES; pretējā gadījumā atsevišķa dalībvalsts var tikt uzskatīta par vietu, kur visizdevīgāk uzsākt kolektīvu tiesas prāvu un kur visas kolektīvas tiesas prāvas tiktu uzsāktas. ”
Mr ALEXANDER pointed out the need to establish uniform procedural requirements for class action lawsuits across the EU: " I think you would want to make sure [that] procedurally it could be done in a way where it is somewhat uniform on an EU basis; otherwise one Member State might be seen as the class action haven, where all the class actions are brought " (WS 2).
( WS 2 ) Tomēr viņš norāda, ka [dalībvalstīm] tā būtu „ nozīmīga politiska problēma izdarīt izmaiņas to civiltiesas noteikumos, [lai gan] tās attiektos tikai uz prasībām, kuru pamatā ir ES tiesības ” ( WE-FILE 31
However, he points out that it would be " a major challenge politically for member states to accept changes to their civil court rules [although] it would only apply to claims based on EU law rights " (WE-FILE 31
A. Kern uzsvēra, ka „ ASV veida kolektīvās tiesas prāvas ir piesaistījušas daudz negatīvas uzmanības Lielbritānijas un Eiropas plašsaziņas līdzekļos.
Mr ALEXANDER stressed that "US-style class action law suits have attracted much negative attention in the British and European media.
Viņš brīdināja, ka kolektīva tiesas prāva ES kontekstā jāsagatavo tā, lai izvairītos no „ ārkārtējām nelikumībām ”, kā tas, šķiet, notiek ASV: „ ASV juristiem ir ļoti viegli sagatavot kolektīvu lietu un vienkārši panākt, ka daži iecelti pārstāvji vienojas ar atbildētāja banku, [tādēļ] pārējie piedalās ļoti minimāli. ...
He warned that class action in an EU context should be designed in a way that avoids " extreme abuses " as they appear to occur in the US: " In the US it is so easy for lawyers to certify a class and just get a few named representatives to cut a deal with a defendant bank [so] that everyone else doesn't have much input. ...
Tādējādi ASV sistēmai ir problēmas, no kurām ir jāizvairās. ”
So there are problems in the US system which you'd want to be careful to avoid " (WS2).
( WS2 ) Tādēļ „ ES politikas veidotājiem ir jāpārbauda procedūras mehānismi, kas darbojas ES jurisdikcijā, un jāpiedāvā kolektīvās tiesas prāvas tiesiskā aizsardzība, kura var apstiprināt kolektīvu tiesas prāvu par zaudējumiem, kas radušies ES tiesību aktu finanšu pakalpojumu jomā pārkāpuma dēļ, pamatojoties uz plašākām prasībām un saskaņā ar Anglijas tiesību aktiem, kuri ļauj uzsākt kolektīvu tiesas prāvu, ja prasītājiem ir „kopīgas vai saistītas problēmas attiecībā uz faktiem vai tiesību aktiem” ” ( WE-FILE 31
Hence, " EU policymakers should examine the procedural mechanisms in place in EU jurisdictions and propose a class action remedy that can certify the class for a civil action for losses arising from breach of EU financial services legislation based on the broader requirement under English law that allows for a group action if the claimants have ‘common or related issues of fact or law’ " (WE-FILE 31
Komiteja piekrīt, ka ir rūpīgi jāpārbauda iespējamās priekšrocības un trūkumi, ieviešot tiesību sistēmu ar vienotām procedūru prasībām attiecībā uz Eiropas pārrobežu kolektīvām tiesas prāvām par finanšu pakalpojumiem.
The committee agrees that it would be necessary for the possible advantages and disadvantages of introducing a legal framework with uniform procedural requirements for European cross-border class action lawsuits in financial services to be thoroughly examined.
Vajadzība kompensēt Equitable Life krīzē cietušo zaudējumus
The need to compensate Equitable Life victims
Ir jāatgādina, ka Equitable Life krīzē cietušie nav investori, kas vēlas uzņemties risku cerībā gūt lielākus ienākumus.
It should be recalled that Equitable Life victims are not investors willing to take risks for the prospect of attractive returns.
Drīzāk viņi piesardzīgi krāj naudu, veidojot savu pensiju respektablā uzņēmumā, kas apgalvoja, ka viņu ieguldījumi ir pilnīgā drošībā.
Rather they prudently set aside money for their retirement with a highly reputable Society, which led them to believe that their investment was absolutely safe.
Šiem apdrošinājuma ņēmējiem bija tiesības sagaidīt no AK valdības, ka tā pamatīgi un stingri uzraudzīs visus finanšu pakalpojumu sniedzējus, kas piedāvā tādus viegli ietekmējamus produktus kā dzīvības apdrošināšana un privātās pensijas, tostarp Equitable Life .
These policyholders were entitled to expect from the UK Government thorough and rigorous supervision of all financial services providers that offer such sensitive products as life assurance and private pensions, including Equitable Life.
Tas atbilst patiesībai, jo īpaši ņemot vērā pieaugošo Eiropas valdību tendenci, pamatojoties uz iedzīvotāju skaita izmaiņām, mudināt savus pilsoņus nepaļauties uz valsts pensijām, bet to vietā iegādāties privātās shēmas.
This holds true especially in the light of growing tendencies among European governments based on population trends to urge their citizens not to rely on state pensions but to purchase private schemes instead .
Viens no galvenajiem Trešās dzīvības apdrošināšanas direktīvas mērķiem ir nodrošināt apdrošinājuma ņēmēju „ atbilstīgu aizsardzību ”
It is one of the major objectives of the Third Life Directive to ensure " adequate protection "
Skatīt, piemēram, šīs direktīvas 2. un 4. apsvērumu. ar stingras uzraudzības palīdzību.
See for instance Recitals 2 and 4 of the Directive. of policyholders through rigorous supervision.
Kā tika parādīts šī ziņojuma II un III daļā, AK regulatori vairākos aspektos nespēja uzraudzīt un pārraudzīt Equitable Life finansiālo stāvokli, tostarp tā maksātspēju, atbilstīgu tehnisko noteikumu īstenošanu un šādu noteikumu nodrošināšanu ar atbilstīgiem aktīviem, saskaņā ar Trešajā dzīvības apdrošināšanas direktīvā noteiktajām prasībām.
As was shown in Parts II and III of this report, the UK regulators failed in a number of respects to supervise and monitor the financial health of Equitable Life, including its state of solvency, the establishment of adequate technical provisions and the covering of those provisions by matching assets, according to the requirements laid down in the Third Life Directive.
Ja AK iestādes būtu pareizi piemērojušas šīs direktīvas noteikumus, tās, visticamāk, būtu izpildījušas savu uzdevumu „nodrošināt apdrošinājuma ņēmēju pienācīgu aizsardzību” un tādējādi būtu izvairījušās no Equitable Life krīzes, kas apdrošinājuma ņēmējiem radīja ievērojamus zaudējumus.
Had the UK regulators correctly applied the provisions of the Directive, they would most likely have achieved its objective to 'ensure adequate protection of policyholders' and thus have avoided the crisis at Equitable Life, which caused substantial losses to policyholders.
Kā parādīts šajā ziņojuma daļā, cietušajiem apdrošinājuma ņēmējiem nebija pieejami atbilstīgi tiesiskās aizsardzības līdzekļi, lai atgūtu zaudēto saskaņā ar AK vai ES tiesību aktiem.
As this part of the report illustrates, there have been no adequate remedies available for aggrieved policyholders to recuperate their losses either under UK or EU law.
Attiecībā uz ES tiesību aktiem, ņemot vērā spriedumus līdzīgās lietās, ir apšaubāms, ka tiesas prāva par zaudējumiem pret AK saskaņā ar Francovich būtu veiksmīga.
As regards EU law, it is questionable, given the judgments in comparable cases, if an action in damages against the UK under Francovich would be successful.
Tāpat apdrošinājuma ņēmējiem būs grūti gūt panākumus, iesniedzot savas prasības pret regulatoru saskaņā ar AK tiesisko režīmu par regulēšanas pienākumiem, jo tiem būtu jāpierāda, ka regulatori pārsniedza pilnvaras.
Likewise, it would be difficult for policyholders successfully to pursue their claims against the regulator under the UK legal regime for regulatory liability because they would have to prove misfeasance.
No otras puses, AK parlamentārā ombuda pašreizējā izmeklēšana par to, vai indivīdiem tika nodarīts netaisnīgums tāpēc, ka AK piesardzīgi regulatori pieļāva kļūdu pārvaldē, varētu novest pie ieteikuma izmaksāt kompensāciju.
On the other hand, the current investigation by the UK Parliamentary Ombudsman into whether individuals were caused injustice through maladministration on the part of UK prudential regulators could result in a recommendation to pay compensation.
Tomēr ombuda kompetence ir ierobežota gan attiecībā uz laika periodu, gan tā jurisdikcijā esošajām regulēšanas iestādēm.
However, the Ombudsman's remit is limited in terms of both the time period and regulatory authorities covered.
Jo īpaši tā darba uzdevumā neietilpst jautājums par to, vai AK regulatīvais režīms tolaik izpildīja ES tiesību aktu prasības.
In particular, her terms of reference exclude the question of whether the UK regulatory regime at the time met the requirements of EU law.
Ņemot vērā iepriekš minēto, komiteja uzskata par piemērotu stingri ieteikt AK valdībai izstrādāt piemērotu shēmu, lai nodrošinātu pilnu kompensāciju Equitable Life krīzē cietušajiem gan AK, gan ārpus AK par tās nespēju aizsargāt apdrošinājuma ņēmējus saskaņā ar ES tiesību aktiem.
In light of the above, the committee considers it appropriate to recommend strongly to the UK Government to devise an appropriate scheme with a view to provide full compensation for Equitable Life victims both within the UK and abroad for its failure to protect policyholders in accordance with EU legislation.
Ņemot vērā reālu alternatīvu trūkumu, komiteja to uzskata par AK valdības morālu pienākumu uzņemties atbildību par tās nespēju nodrošināt kompensāciju cietušajiem pilsoņiem.
In the absence of viable alternatives, the committee sees it as an obligation of the UK Government to assume responsibility for its failures and provide redress for citizens' grievances.
Komiteja uzskata, ka tas ir jādara nekavējoties, lai izbeigtu šo lietu un sniegtu palīdzību daudzajiem cietušajiem.
The committee believes that this must happen now, in order to put an end to this affair and secure relief for the many victims.
Secinājumi: IV DAĻA – TIESISKĀS AIZSARDZĪBAS LĪDZEKĻI
Conclusions PART IV - REMEDIES
IV DAĻA – TIESISKĀS AIZSARDZĪBAS LĪDZEKĻI
PART IV - REMEDIES
Kopumā aptuveni 1,5 miljoni apdrošinājuma ņēmēj u izjuta sabiedrības „ Equitable Life” notikumu ietekmi.
Overall, about 1.5 million policyholders were affected by the events at Equitable Life.
No tiem lielākā daļa bija AK iedzīvotāji.
The vast majority of them were UK residents.
Tomēr nozīmīgs skaits apdrošinājuma ņēmēj u tika ietekmēti 14 citās ES dalībvalstīs, it sevišķi aptuveni 8000 Īrijas un 4000 Vācijas pilsoņu.
Nevertheless, a significant number of policyholders from 14 other EU Member States were affected, in particular approximately 8 000 Irish and 4 000 German citizens.
Tādējādi daudzi Eiropas pilsoņi ir cietuši sabiedrības „ Equitable Life” krīzes rezultātā.
Thus, a large number of European citizens have suffered as a result of the crisis at Equitable Life.
Komitejai sniegtie rakstiskie un mutiskie izklāsti
The written and oral presentations made to the committee
Sk. IV daļas II iedaļas 1. un 3. punktu liecina, ka krīze sabiedrībā ELAS ir radījusi finanšu grūtības daudziem individuāliem pensionāriem un noguldītājiem.
See Part IV, Section II points 1 and 3. suggest that the crisis at ELAS has caused financial hardship to many individual pensioners and savers.
Liecības arī rāda, ka daudzi apdrošinājuma ņēmēj i papildus viņu finanšu zaudējumiem ir pārdzīvojuši ievērojamu satraukumu un sarūgtinājumu sakarā ar jautājumiem par iespēju saņemt kompensāciju un taisnu tiesu.
Evidence also shows that many policyholders have suffered considerable worry and distress in relation to issues surrounding the availability of redress and access to justice, in addition to their financial losses.
Kolektīvā zaudējuma lielums, ko nesuši apdrošinājuma ņēmēj i, nav precīzi nosakāms, pamatojoties uz iesniegumiem komitejai
The collective losses incurred by policyholders cannot be quantified precisely on the basis of submissions made to the committee.
Sk. IV daļas II iedaļas 2. punktu. .
See Part IV, Section II point 2.
Polišu vērtības samazinājums, kas notika 2001. gada 16. jūlijā, ir aptuveni 4 miljardi sterliņu mārciņu.
The cut in policy values intimated on 16 July 2001 equalled around £4 billion.