natgillin/translations-raw huggingface dataset:
B) nodokļu līdzekļi: 'Derecho Constitucional y Derecho Financiero' (1981.); 'Condicionamientos constitucionales de la codificación tributaria ' (1993.); 'Tasas, precios públicos y precios privados ' (1996.); 'Hacia un concepto constitucional de tributo' (1997.).
B) Tax resources: 'Derecho Constitucional y Derecho Financiero' (1981); 'Condicionamientos constitucionales de la codificación tributaria' (1993); 'Tasas, precios públicos y precios privados' (1996); 'Hacia un concepto constitucional de tributo' (1997).
'El bloque presupuestario en España: presupuesto, acompañamiento, estabilidad' (2003.). '
'El bloque presupuestario en España: presupuesto, acompañamiento, estabilidad' (2003). '
El Decreto-ley en materia tributaria ' (2003.), 'Hecho imponible y cuantificación de la prestación tributaria' (1978.); 'La unidad familiar como sujeto en el ordenamiento tributario español' (1980.); 'Régimen fiscal de determinados activos financieros' (1985.); 'Tributación de entidades de previsión social' (1990.); 'El tipo de gravamen' (1991.); 'Aspectos fiscales de la libre circulación de capitales en la Comunidad Europea' (1992.); 'Incrementos patrimoniales por operaciones entre no residentes' (1993.); 'La eficacia de la voluntad de las partes en las obligaciones tributarias ' (1996.); 'Las nuevas reglas de determinación de la base imponible en el Impuesto sobre Sociedades' (1997.); ' La Directiva 90/435/CE relativa al Régimen Fiscal Común aplicable a las sociedades matrices y filiales.
El Decreto-ley en materia tributaria' (2003), 'Hecho imponible y cuantificación de la prestación tributaria' (1978); 'La unidad familiar como sujeto en el ordenamiento tributario español' (1980); 'Régimen fiscal de determinados activos financieros' (1985); 'Tributación de entidades de previsión social' (1990); 'El tipo de gravamen' (1991); 'Aspectos fiscales de la libre circulación de capitales en la Comunidad Europea' (1992); 'Incrementos patrimoniales por operaciones entre no residentes' (1993); 'La eficacia de la voluntad de las partes en las obligaciones tributarias' (1996); 'Las nuevas reglas de determinación de la base imponible en el Impuesto sobre Sociedades' (1997); ' La Directiva 90/435/CE relativa al Régimen Fiscal Común aplicable a las sociedades matrices y filiales.
La experiencia española' (2001.); 'La revisión de actos tributarios en vía administrativa' (2004.).
La experiencia española' (2001); 'La revisión de actos tributarios en vía administrativa' (2004).
C) un atkal saistībā ar akadēmisko darbību, esmu tulkojis spāņu valodā šādus klasiskus darbus [norādīti nosaukumi spāņu valodā]: H. Nawiasky: 'Cuestiones fundamentales del Derecho Tributario ' (1926.); L. Trotabas: 'Ensayo sobre el Derecho Fiscal' (1928 .); F. Geny: 'El particularismo del Derecho Fiscal' (1931.).
C) Again in the academic context, I have translated the following classical works into Spanish [Spanish titles given]: H. Nawiasky: 'Cuestiones fundamentales del Derecho Tributario' (1926); L. Trotabas: 'Ensayo sobre el Derecho Fiscal' (1928); F. Geny: 'El particularismo del Derecho Fiscal' (1931).
Esmu bijis Latīņamerikas Nodokļu tiesību institūta 13. studiju dienu (1987.) un Starptautiskās finanšu savienības (IFA) 45. kongresa (1991.) galvenais referents.
I was general rapporteur for the 13th Study Days of the Latin American Institute for Tax Law (1987) and for the 45th Congress of the International Fiscal Association (1991).
Politiskā darbība: Spānijas deputātu kongresa ( Cortes Generales) deputāts otrā un trešā sasaukuma laikā.
Political activities: Member of the Spanish Congress of Deputies (Cortes Generales) during the Second and Third Legislatures (1982/89).
Šajā laikā es biju Ekonomikas, tirdzniecības un finanšu komitejas priekšsēdētājs (1983. – 1989.) un Budžeta komitejas un ārlietu komiteju loceklis.
During that period, I was chairman of the Committee on the Economy, Trade and Finance (1983/89) and a member of the Committee on Budgets and the Committee on External Affairs.
Es pārstāvēju Spānijas parlamentu Starpparlamentu savienības sanāksmēs (1985. – 1989.).
I represented the Spanish Parliament at the meetings of the Interparliamentary Union (1985/89).
Biju apvienotās kongresa un senāta komitejas loceklis, kurš atbildīgs par attiecībām ar Revīzijas palātu valsts norēķinu pārbaudei (1984. – 1989.).
I was a member of the joint Congress/Senate committee responsible for relations with the Court of Auditors for the examination of the national accounts (1984/89).
Kā finanšu un nodokļu tiesību profesors Madrides Neatkarīgajā Universitātē (1989. – 2005.) esmu veicis daudzas iekšējās revīzijas (Nikaragvas Nacionālā asambleja, nodokļu kodeksa sagatavošana, Managva, 1992.; Venecuēlas decentralizācijas ministrija, decentralizācijas projekta starpvaldību fonds, Karakasa, 1993.; Paragvajas valdības Baltā grāmata, Asunsjona, 2002.).
As Professor of Financial and Tax Law at the Autonomous University of Madrid (1989/2005), I have carried out a number of international audits (National Assembly of Nicaragua, preparation of tax code, Managua, 1992; Ministry for Decentralisation, Venezuela, Intergovernmental Fund for Decentralisation project, Caracas, 1993; Government of Paraguay, White Paper on institutional reform, Asunción, 2002).
Esmu bijis Finanšu pētījumu institūta (saistīts ar Spānijas finanšu ministriju – 1990. – 1995.) konsultants, kurš piedalījies “ziņojuma par Spānijas valsts izdevumu ekonomisko un finanšu pārvaldi” (1993.) izveidē.
I have been an adviser to the Institute of Fiscal Studies (attached to the Spanish Finance Ministry - 1990/95), participating in the 'Report on the economic and financial management of public expenditure in Spain' (1993).
Biju atbildīgs par apelāciju sagatavošanu un rakstīšanu Konstitucionālajai tiesai pret Spānijas likumu par valsts budžeta izmaiņām (1997., 1999., 2000. un 2002. gada budžets).
I was responsible for the preparation and drafting of appeals to the Constitutional Court against the enabling laws for the Spanish national budget (budgets for 1997, 1999, 2000 and 2002).
Tādam cilvēkam, kurš, tāpat kā es, pirmo reizi saskaras ar Palātas un citu Kopienas iestāžu iekšējiem pasākumiem, ticamības deklarācija šķiet viens no strīdīgākajiem jautājumiem attiecībā uz dažādām organizācijām un dokumentiem, kas saistīti ar ES budžetu.
For someone who, like myself, is dealing for the first time with the Court's internal workings and those of the other Community institutions, the DAS appears to be one of the most conflictive subjects as regards the various bodies and documents related to the EU budget.
Manuprāt, tā ir ārkārtīgi sarežģīta problēma, un tādēļ man šķiet, ka šobrīd būtu nevietā man komentēt Parlamenta pausto kritiku attiecībā uz ticamības deklarāciju.
I believe this is an enormously complex issue, and I therefore feel it would be out of place for me to comment at this moment on Parliament's criticisms of the DAS.
Jebkurā gadījumā, uzskatu, ka esmu gatavs izteikt daudzas piezīmes atbildei uz šo jautājumu, pamatojoties uz dokumentiem, kas pieejami Palātas tīmekļa vietnē.
At all events, I feel able to make a number of remarks in response to this question on the basis of the documents available on the Court's website.
Palātas 2003. gada ziņojuma I nodaļa veltīta ticamības deklarācijai, vēršot uzmanību (IV punktā) uz nepilnībām un kļūdām, ko pieļāvusi gan Komisija, gan dalībvalstis, izpildot dažas izdevumu pozīcijas (Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonds ( EAGGF ), strukturālas darbības, izpētes programmas, ārējā darbība, pirmsiestāšanās palīdzība).
The Court's Annual Report for 2003 dedicates its Chapter I to the statement of assurance, drawing attention (in point VI) to the shortcomings and errors of both the Commission and the Member States in the execution of certain areas of expenditure (EAGGF-Guarantee, structural actions, research programmes, external actions, pre-accession aids).
Ņemot vērā šo ziņojumu, EP pieņēma lēmumu par budžeta izpildes apstiprināšanu, kam pievienoja daudzas piezīmes (kopā 179, bet tikai 30 attiecībā uz Revīzijas palātu un ticamības deklarāciju).
In the light of the report, the EP adopted its decision on the discharge, accompanied by numerous remarks (179 in all, but only 30 on the Court of Auditors and the DAS).
Parlamenta kritikā bija vērsta uz ļoti plaša jomu, tomēr šeit, manuprāt, ir divi galvenie aspekti: 1) ļoti daudz kritikas, kas varētu attiekties tieši uz dalībvalstīm un Komisiju; 2) fakts, ka Palāta desmit gadus sniegusi negatīvas ticamības deklarācijas, izpelnoties Parlamenta pārmetumus (13. punkts), jāsaista ar Palātas lomu notikušo darījumu likumības un pareizības kontrolē, pievēršot uzmanību to iestāžu darbībai, kas ir atbildīgas par izdevumu izpildi.
Parliament's criticisms range very widely, but there are, I believe, two key aspects: 1) many of the criticisms which might appear to concern the Court are in fact directed at the Member States and the Commission; 2) the fact that the Court has delivered negative statements of assurance over ten years, which earns Parliament's reproaches (point 13), needs to be placed in the context of the Court's role, in its monitoring of the legality and regularity of the underlying transactions, of drawing attention to the actions of the bodies responsible for implementing expenditure.
Kā uzsver arī EP, pilnīgi iespējams, ka mums jāuzlabo ticamības deklarācijas kritēriji un metodes, kā arī tās forma ( skatīt 30., 32., 33., 36. u. c. punktus), paturot prātā, ka šis jautājums atteicas tikai un vienīgi uz Palātu.
In all probability and as the EP stresses, we need to improve the criteria and methods for the DAS, as well as its presentation (see points 30, 32, 33, 36, etc), while recalling that this is a matter exclusively for the Court.
Pēc manām domām, finanšu vadības semināra darba dokumenti attiecas uz Budžeta kontroles komitejas 2005. gada 4. oktobra sanāksmi.
I take it that the 'working documents to the financial management seminar' concern the meeting of the Committee on Budgetary Control of 4 October 2005.
Neatkarīgi no tā, vai šos dokumentus izdevusi Revīzijas palāta, Parlaments vai kāds cits, tie man ārkārtīgi noder, aplūkojot ticamības deklarācijas problēmu, lai gan šie dokumenti tiešām rada arī iespaidu par nepārliecinātību un šaubām, kas apvij šo instrumentu, un ko izjūt tie, kuri to vislabāk pazīst.
These documents, whether they originate with the Court of Auditors, Parliament or elsewhere, have been extremely useful to me in examining the DAS issue, although they do also give the impression that the uncertainties and doubts surrounding this instrument are shared by those most familiar with it.
Jūsuprāt, kādā veidā Revīzijas palāta var dot ieguldījumu pozitīva Eiropas Savienības tēla radīšanā Eiropas pilsoņa skatījumā?
How can the Court of Auditors contribute to giving a positive image to European citizens of the European Union?
Kā varētu uzlabot Palātas ziņojumu izklāstu un padarīt tos pieejamākus sabiedrībai?
How could the Court's reports be better presented and made more accessible to the public?
Revīzijas palātas uzdevums ir pārvaldīt Savienības ieņēmumus un izdevumus un nodrošināt labu finanšu vadību.
The responsibility of the Court of Auditors is to monitor the Union's revenue and expenditure and ensure sound financial management.
Es uzskatu, ka tad, ja Palāta šo uzdevumu veic ar pilnu atbildību, savus pienākumus saskaņojot ar Līgumu (EK līguma 246., 247. un 248. pants), tā var dot izšķirošu ieguldījumu Savienības tēla veidošanā.
I believe that if the Court performs, in all responsibility, its duty under the Treaties (Articles 246, 247 and 248 of the EC Treaty), it can make a decisive contribution to the Union's image.
Palātas kā Savienības iestādes atbildīgais un stingrais raksturs dod ieguldījumu Eiropas pilsoņu drošības apziņas veicināšanā.
Its responsible and rigorous nature as a Union institution constitutes a safeguard for the citizens of Europe.
Pildot savus pienākumus, Palātai jāatvaira kārdinājums, lai no kuras puses tas arī nāktu, atmaskot nepilnības jebkuros apstākļos vai darīt to tādās interesēs, kas ir pretrunā ar tās lomu.
In the performance of its duties, the Court must resist the temptation, wherever it may come from, to denounce irregularities under all circumstances or to do so for interests alien to its role.
Cīņa pret krāpšanu un visu veidu nelikumīgām darbībām, kas skar Kopienas finanšu intereses, ir gan Kopienas, gan dalībvalstu uzdevums (EK līguma 280. panta 1. punkts).
The fight against fraud and against all illegal activities affecting the Community's financial interests is a task for both the Community and the Member States (Article 280(1) of the EC Treaty).
Pats par sevi fakts, ka Palāta tiecas rādīt pozitīvu Savienības tēlu, nedrīkst to kavēt rādīt negatīvu tās norēķinu un finanšu vadības tēlu.
The fact that the Court tends to give a positive image of the Union as such should not prevent it from giving a negative image of its accounts and financial management.
Tik sarežģītā jautājumā, kāds ir jautājums par ES pārskatiem un to vadību, esošā informācija visādā ziņā kļūs sarežģīta.
On a subject as complex as the EU's accounts and their management, the information that exists is necessarily going to be complex.
Daudz kas no tās vispār var nebūt reāla informācija: kvalitāte ir svarīgāka par kvantitāti.
Much of it may not be real information at all: quality is more important than quantity.
Šobrīd es neapgalvoju, ka esmu informēts par visām Palātas tagadējām un bijušām darbībām attiecībā uz tās ziņojumu prezentāciju, un tādēļ man ir grūti ieteikt, kā tos varētu uzlabot.
I do not claim at this moment to be informed on all aspects of the Court's present and past activity in relation to the presentation of its reports, and it is therefore hard for me to suggest how it could be improved.
Lēmumā Nr. 92/ 2004 (69., 70 un 71. pants) šajā jautājumā noteiktas daudzas pamatnostādnes, kas var izrādīties noderīgas.
Decision 92/2004 (Articles 69, 70 and 71) establishes a number of guidelines in this connection which could prove useful.
Jebkurā gadījumā, izsakoties atturīgi attiecībā uz savām pašreizējām zināšanām, es uzdrošinos uzsvērt divus apstākļus.
At all events, and allowing for the reservations I have expressed regarding the present state of my knowledge, I shall venture to stress two factors.
Pirmkārt, mums jāizmanto visas jauno tehnoloģiju piedāvātās iespējas, jo īpaši internets, un to demokrātijas un vienkāršas piekļuves potenciāls.
First, we need to use all the opportunities offered by the new technologies, above all the Internet, and their potential for democracy and ease of access.
Otrkārt, Palātas darba rezultātus būtu lietderīgi darīt pieejamus tiem sabiedrības locekļiem, kuri saņem budžeta līdzekļus saskaņā ar Kopienas politikām.
Second, the results of the Court's work could usefully be made available to those members of the public who receive funds from the budget under Community policies.
Šeit varētu apsvērt informācijas sniegšanu attiecīgās teritorijas līmenī (reģions, pašvaldība) par palātas veikto revīziju rezultātiem un to konstatējumiem attiecībā uz attiecīgo summu, līdzfinansējuma vai citu vadību.
Here, one could consider providing information at the appropriate territorial level (regions, municipalities) on the results of the Court's audits and its findings on the management of the sums concerned, cofinanced or otherwise.
Man šķiet, ka šis jautājums, kas skar ne tikai budžeta kontroli, rosina radošus apsvērumus.
I feel that this question, which does not concern budgetary control alone, raises an initial consideration.
Finanšu vadības kultūras ideja, manā skatījumā ir pilnīga finanšu patvaļas neesamība.
The idea of a financial management culture presupposes, as I see it, the absence of financial arbitrariness.
Vadībai vajadzīgi vismaz divi kritēriji: tiesiska noteiktība pārvaldībā un pārliecība par veiktajām darbībām gan sākumā, gan arī turpmāk.
Management calls for at least two criteria: legal certainty in the moment of administration, and prior and subsequent awareness of actions performed.
Politiskā kopienā līdzās nevar sadzīvot divas pretējas kultūras.
A political community cannot have two opposed cultures coexisting.
Tādējādi, patvaļīga politiska sistēma nav savienojama ar labas finanšu vadības kultūru.
Thus, an arbitrary political system is not compatible with a 'sound financial management culture'.
Tātad no tā izriet, ka labas un pareizas finanšu vadības obligāts priekšnoteikums ir demokrātiska politiska sistēma, kuras pamatā ir varu atdalīšana, un kam atbalstu sniedz pilsoņu tiesību un pienākumu deklarācija.
It follows that, for there to be sound and proper financial management, there has also to be, as a sine qua non , a democratic political system based on the separation of powers and backed up by a declaration of the rights and duties of the citizen.
Viena no Kopienas līdzekļu finanšu vadības no problēmām ir tā, ka to īsteno dalībvalstu pārvaldes (PVN, muitas nodevas), kas var neiekasēt zināmas summas, jo nodokļu maksātājam šobrīd ir finansiālas grūtības, vai arī attiecīgās summas ir minimālas, vai nekompensē riskus un izmaksas, kādi, tās iekasējot, rodas varas iestādēm.
Concerning the financial management of the Union's own resources, one problem is that this is carried out by the administrations of the Member States (VAT, customs duties), who may fail to collect certain sums because a taxpayer is going through financial difficulties or because the amounts involved are minimal or do not compensate the risks and costs of collection by the authorities.
Palātai jāpārvalda nodokļu procedūru pielietojums attiecībā uz to līdzekļu iekasēšanu, kur līdzdarbojas Savienība.
The Court needs to monitor the application of the tax procedures relating to the collection of those resources in which the Union participates.
Valsts izdevumu finanšu pārvaldei jebkurā valsts dienestā, neatkarīgi no tā, vai tas pieder Kopienai vai nē, jāpiemīt vienai pamatīpašībai, proti,. pārredzamībai, un vienlaikus arī šādiem kritērijiem: 1) vadības priekšnoteikums ir pareizi veidots budžets, kur, saskaņā ar budžeta specifikas principu, neveidojas būtiskas summas un pozīcijas, kuras vēlāk vadītājiem jāinterpretē konkrētos nosacījumos; šeit vajadzīga nepārprotama izpildāmo mērķu un programmu definīcija, kur izdevumu saistības neuzņemas pirms atbilstīga izvietojuma budžetā; 2) no iestāžu vai ierēdņu, kuri atbild par budžetu, viedokļa precīzi jānosaka visu iesaistīto kompetence un atbildība; 3) jābūt skaidrām pamatnostādnēm attiecībā uz uzdevumiem un mērķiem; tām jābūt stabilām, un to izpildei nav jāprasa milzīgas organizatoriskas pūles; tajās jāreglamentē izdevumu izpildes procedūra vadītājiem, jāprecizē vajadzīgā izdevumu attaisnojuma dokumentācija (Kopienas administrācijai un gala saņēmējam), un jānodrošina, lai visos izdevumu posmos būtu iesaistīta iekšēja un vienlaicīga iejaukšanās.
The financial management of public expenditure in any public service, whether belonging to the Community or not, needs to show a basic feature, namely transparency, in line with the following criteria: 1) a precondition for management is proper budgeting which, following the principle of budgetary specificity, does not establish global amounts and headings that then have to be interpreted in concrete terms by the managers; what is needed here is a clear definition of the objectives and programmes to be executed, with expenditure commitments not being assumed without the appropriate budget allocation; 2) from the viewpoint of the bodies or officials responsible for management, there must be a precise definition of the competences and responsibilities of all involved; 3) there have to be clear guidelines concerning tasks and objectives, of a stable nature and not requiring a massive organisational effort for implementation: these should regulate the procedure for execution of expenditure by the managers, should specify the documentation required (for the Community administration and the final beneficiaries) for the justification of spending, and should ensure that all stages of expenditure are accompanied by intervention of an internal and simultaneous nature.
Procesa noslēgumā Revīzijas palātas ziņojumiem jākļūst par atgriezenisko saiti nākamo lēmumu pieņemšanai, balstoties uz vadības novērtējumu saskaņā ar ekonomijas principiem (vismazākās līdzekļu summas izlietojums), efektivitāti (līdz kādam līmenim sasniegti norādītie mērķi plāna robežās, neņemot vērā to sasniegšanai izlietoto līdzekļu ekonomiju) un produktivitāti (vai līdzekļi izvietoti tā, lai līdz minimumam samazinātu izdevumus un maksimāli palielinātu ieguvumus).
At the end of the process, the Court of Auditors' reports should serve to provide feedback for future decisions, on the basis of the evaluation of management according to the principles of economy (use of the smallest amount of resources), effectiveness (extent to which the objectives proposed have been achieved within the limits of the plan, without considering the economy of the means used to achieve them), and efficiency (whether the resources have been allocated so as to minimise costs and maximise benefits).
Palātai vienmēr jācenšas saglabāt savu pilnīgo neatkarību no visām citām iestādēm un organizācijām.
The Court must strive at all times to maintain its total independence from all other institutions and bodies.
Šī neatkarība ir savienojama ar tās stāvokli kā instrumentam attiecībā pret Parlamentu un Padomi (248. panta 4. punkts, EK līguma ceturtais punkts), jo tā vēl pati par sevi nav galapunkts.
This independence is compatible with its instrumental position vis-à-vis Parliament and the Council (Article 248(4), fourth paragraph of the EC Treaty), since it is not an end in itself.
Savienības budžeta veidošanas varas līdzsvars nozīmē, ka iestādēm, kuru kompetencē ir pieņemt budžetu, jābūt arī tām iestādēm, kas ir kompetentas izteikt budžeta izpildes galīgo novērtējumu.
The equilibrium of the Union's budgetary powers means that the institutions competent to adopt the budget must also be those competent for the final approval of its execution.
Ja budžeta pieņemšana nozīmē attiecīgā perioda ienākumu prognožu pieņemšanu un Komisijas pilnvaru atzīšanu tērēt noteiktas summas ierosinātajiem mērķiem, tad no tā demokrātiski izriet, ka jābūt lēmējiestādēm, kuras noslēgumā novērtē, cik lietderīgi Komisija šīs summas izlietojusi; citiem vārdiem sakot, vērtē budžeta izpildi (EK līguma 276. panta 1. punkts).
If adoption of the budget implies adoption of the forecasts of income for the period concerned and approval of authorisation for the Commission to spend certain sums for the purposes proposed, it follows democratically that it should be the authorising institutions that finally approve the use made of them by the Commission, in other words the execution of the budget (Article 276(1) of the EC Treaty).
Ja mani iecels Palātas locekļa amatā, tad pienākumi, kurus es pildītu šajā amatā, tiktu pildīti saskaņā ar profesionāliem kritērijiem, koleģiāli, kopā ar citiem palātas locekļiem (Palātas iekšējo noteikumu 1. un 23. pants, 2004. gads; lēmuma 92/ 2004 ; papildu nosacījumi).
The duties which I would perform in this connection should I be appointed to the Court would be carried out in accordance with professional criteria and on a collegiate basis together with the other members of the Court (Articles 1 and 23 of the Court's internal rules, 2004; additional provisions of Decision 92/2004).
Līdzās pārējam Palātas darbam, ko noteicis priekšsēdētājs, šie pienākumi varētu attiekties uz diviem galvenajiem instrumentiem: gada pārskatu un īpašiem ziņojumiem, atzinumiem un piezīmēm (EK līguma 248.panta 1., 2. un 4. punkts).
These duties would, in line with the organisation of the Court's work determined by its President, concern the two key instruments: the annual report and the special reports, opinions and remarks (Article 248 (1), (2 ) and (4) of the EC Treaty).
Pats par sevi saprotams, ka tā ir palīdzība Parlamentam un Padomei ar Budžeta kontroles komitejas starpniecību, kam var iesniegt manus ziņojumus (66. pants, lēmums 92/ 2004).
It is obvious that this assistance to Parliament and the Council should operate in the first place through the Committee on Budgetary Control, to which the reports may be submitted (Article 66, Decision 92/2004).