natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Šī panta 3. punkta grozījums ir sagatavots, lai sniegtu lielāku skaidrību un samazinātu komitoloģijas procedūras darbības jomu .
The amendment to paragraph 3 is designed to give greater clarity and at reducing the scope of the commitology procedure .
Tuvuma un pastāvības principi jāpiemēro jebkura veida sadedzināšanai, līdzsadedzināšanai un apglabāšanai.
The principles of proximity and self-sufficiency should be applied to any kind of incineration, co-incineration and disposal .
Ir skaidri jānosaka, ka sadedzināšana jūrā (D11) un atkritumu izgāšana jūrās/okeānos, ieskaitot novietošanu uz gultnes, ir aizliegta.
It should be made explicit that incineration at sea (D11) and release of waste into seas/oceans including sea-bed insertion is prohibited.
Pirms tiek definētas darbības, kas uzskatāmas par apglabāšanas darbībām, ir jāapspriežas ar ieinteresētajām pusēm.
Before operations to be regarded as disposal operations are defined, the stakeholders should be consulted.
Dalībvalstis nodrošina, ka atkritumu reģenerāciju vai apglabāšanu veic šādi :
Member States shall ensure that the recovery or disposal of waste is carried out as follows :
Dalībvalstis veic pasākumus, lai nodrošinātu , ka atkritumu apsaimniekošanu no savākšanas līdz reģenerācijai vai apglabāšanai veic ar tādu procesu un metožu palīdzības, kuras garantē augsta līmeņa drošību :
Member States shall take measures to ensure that waste management from collection until recovery or disposal is carried out by means of processes or methods ensuring a high level of protection for :
a) neapdraudot cilvēku veselību;
(a) without endangering human health ;
a) cilvēku veselībai;
(a) human health ,
b) neizmantojot metodes vai darbības, kas varētu kaitēt videi;
(b) without using processes or methods which could harm the environment ;
c) neapdraudot ūdeni, gaisu, augsni, kā arī augus un dzīvniekus ;
(c) without risk to water, air, soil and plants and animals;
c) ūdenim , gaisam , augsnei , kā arī augiem,
(c) water, air, soil and plants ,
d) neradot neērtības trokšņa vai smakas dēļ;
(d) without causing a nuisance through noise or odours ;
un nerada neērtības trokšņa vai smakas dēļ vai arī nelabvēlīgu ietekmi uz lauku vidi un īpašas nozīmes teritorijām.
and without causing a nuisance through noise or odours or adversely affecting the countryside or places of special interest.
e) neradot nelabvēlīgu ietekmi uz lauku vidi un īpašas nozīmes teritorijām.
(e) without adversely affecting the countryside or places of special interest.
Precīzi runājot, „neapdraudot" nozīmē veikt atkritumu apsaimniekošanu bez jebkāda riska, taču tas nav iespējams.
Strictly speaking, “without risk” means with zero risk and that, sadly, does not exist.
Līdzšinējā Kopienas tiesu praksē ir šāds gadījums: lietā Komisija/Īrija (2005) Tiesa nolēma, ka saskaņā ar spēkā esošās direktīvas 4. pantu „Komisijai un dalībvalstīm piesārņojuma vai kaitīgu vielu avots ir jānovērš, jāsamazina un iespēju robežās jālikvidē jau sākumā, pieņemot tādus pasākumus, ar kuriem var novērst atklātos riskus”.
Existing Community case law recognises this: in Commission v. Ireland (2005) the Court held that, in relation to Article 4 of the existing directive “ it is for the Community and the Member States to prevent, reduce and, insofar as is possible, eliminate from the outset the source of pollution or nuisance by adopting measures of such a nature as to eliminate recognised risks”.
Šis ir daudz precīzāks formulējums, nekā šajā priekšlikumā iekļautais Komisijas teksts.
This is a lot more carefully worded than the Commission’s text in this proposal.
Jebkuru atkritumu reģenerācijas un apglabāšanas prasību pamatā, ko noteikušas dalībvalstis vispārēji saistošu normu veidā, ir labākās pieejamās atkritumu apsaimniekošanas metodes.
Any waste recovery and disposal requirements laid down by Member States in the form of generally binding provisions shall be based on best available waste management techniques.
Ja tas ir vajadzīgs cilvēku veselības un vides aizsardzībai, Komisija iesniedz atsevišķu direktīvu priekšlikumus, ar kuriem attiecībā uz atkritumiem vai reģenerācijas darbībām, kam ir īpaša ekoloģiska vai ekonomiska nozīme kvantitatīvā izteiksmē, tiek noteiktas prasības attiecībā uz reģenerāciju, vielām vai priekšmetiem, kuri rodas reģenerācijas darbību rezultātā, un uz šo vielu un priekšmetu tālāku izmantošanu.
In so far as this is necessary for protection of human health and the environment, the Commission shall submit proposals for individual directives laying down, for wastes or recovery operations which are of particular ecological or economic significance in quantitative terms, requirements with regard to recovery, to substances or objects resulting from recovery operations, and to subsequent use of those substances and objects.
Šo prasību pamatā ir labākās pieejamās atkritumu apsaimniekošanas metodes.
Those requirements shall be based on best available waste management techniques.
Šajās direktīvās arī var detalizēti noteikt, kad reģenerēti atkritumi zaudē atkritumu statusu.
The directives may also determine in detail when the recovered waste is to lose its status as waste.
Reģenerācijas darbību vides standarti (labākās pieejamās metodes, šķirošanas prasības) un iegūto vielu kvalitātes standarti ir jāieļauj plašākā mērogā.
Environmental standards for recovery operations (best available techniques, separation requirements) and quality standards for substances extracted should be introduced to a greater extent.
Ir aizliegts jaukt atkritumus ar vienu vai vairākiem citiem materiāliem, lai pazeminātu vienas vai vairāku sastāvdaļu, kas ir šo atkritumu sastāvā, koncentrāciju, lai:
It shall be prohibited to mix a waste with one or more other materials with the aim to lower the concentration of one or more components which are present in the waste, in order to:
- izmantotu apglabāšanas metodi attiecībā uz atšķaidītiem atkritumiem, ko nav atļauts darīt ar neatšķaidītiem atkritumiem;
- use a disposal method for the diluted waste which is not allowed for the non-diluted waste;
- reģenerētu atšķaidītus atkritumus gadījumā, kad neatšķaidītus atkritumus ir jāapglabā;
- recover the diluted waste, in cases where the non-diluted waste should be disposed of;
- atkārtoti izmantotu atšķaidītus atkritumus vai pārveidotu tos otrreizējā produktā, ja neatšķaidīti atkritumi nav piemēroti šādam mērķim.
- re-use the diluted waste, or transform it into a secondary product, if the non-diluted waste is not suitable for this purpose.
Gan Poligonu direktīva, gan Atkritumu pārvadājumu regula aizliedz „atkritumu atšķaidīšanu”.
Both the Landfill Directive and the Waste Shipments Regulation prohibit the ‘dilution of waste’.
Jaunā Atkritumu pārvadājumu regula ir ideāla shēma, lai sniegtu tik ļoti nepieciešamo skaidrību un izvairītos no pārpratumiem.
The new Waste Directive is the ideal framework to give this much-needed clarification to avoid misunderstandings .
Dalībvalstis nodrošina, ka ikviens atkritumu īpašnieks pats veic atkritumu reģenerāciju vai apglabāšanu, vai uztic atkritumu reģenerāciju vai apglabāšanu uzņēmumam, kas veic atkritumu apstrādi, vai arī privātam vai valsts atkritumu savācējam.
Member States shall ensure that any holder of waste carries out its recovery or disposal himself or has its recovery or disposal handled by an establishment or undertaking which carries out waste treatment operations or arranged by a private or public waste collector.
Saskaņā ar principu „maksā piesārņotājs” dalībvalstis nodrošina, ka ikviens atkritumu īpašnieks pats veic atkritumu reģenerāciju vai apglabāšanu, vai uztic atkritumu reģenerāciju vai apglabāšanu uzņēmumam, kas veic atkritumu apstrādi, vai arī privātam vai valsts atkritumu savācējam.
In accordance with the ‘polluter pays’ principle, Member States shall ensure that any holder of waste carries out its recovery or disposal himself or has its recovery or disposal handled by an establishment or undertaking which carries out waste treatment operations or arranged by a private or public waste collector.
Koncepcija „maksā piesārņotājs” ir jāiekļauj šajā tekstā, jo tai ir noteicošā loma atkritumu apsaimniekošanā.
The concept of 'polluter pays' should be included in the text as it plays a key role in waste management.
Dalībvalstis nodrošina, ka ar atkritumu reģenerāciju vai apglabāšanu saistītās izmaksas attiecīgā gadījumā tiek sadalītas starp pašreizējo īpašnieku, iepriekšējiem īpašniekiem un radītāju.
Member States shall ensure that the costs entailed in the recovery or disposal of waste are allocated, as appropriate, between the holder, previous holders and the producer.
Saskaņā ar principu „maksā piesārņotājs ” atkritumu apsaimniekošanas izmaksas ir jāsedz:
In accordance with the ‘polluter pays’ principle the cost of waste management must be borne by:
- savākto vai savācēja vai uzņēmuma apsaimniekoto atkritumu īpašniekam un/vai
- the holder of the waste collected or managed by a collector or by an enterprise, and/or
- iepriekšējiem īpašniekiem, un/vai
- the previous holders, and/or
- tā produkta ražotājam, no kura radušies atkritumi.
- the producer of the product from which the waste is derived.
Pašreizējā direktīva ir skaidrāka attiecībā uz izmaksām, un šī grozījuma pamatā ir tās 15. pants.
The current directive is clearer as regards costs and this amendment is based on Article 15 thereof.
Tā mērķis ir:
Its purpose is to:
- no jauna ieviest principu „maksā piesārņotājs”;
- re-introduce the ‘polluter pays’ principle;
- nodrošināt, lai dalībvalstis nevis sadala „izmaksas”, bet tās „sedz”;
- ensure that costs are ‘borne’ and not ‘allocated’ by the Member States;
- nodrošināt, lai izmaksas sedz atkritumu radītājs un lai atbildība par tām sniegtos līdz produkta ražotājam, nevis attiektos tikai uz atkritumu radītāju;
- ensure that costs are borne by the producer of the waste and are upstream as far as the producer of the product and not downstream of the producer of the waste;
- nodrošināt, lai izmaksas sedz ne vien reģenerāciju un apglabāšanu, bet arī atkritumu apsaimniekošanas kopējās izmaksas (piemēram, savākšanas izmaksas).
- ensure that the costs cover not only recovery and disposal but also the overall costs of waste management (such as the cost of collection).
Lai noteiktu, vai ir lietderīgi pieņemt, ka konkrēti atkritumi vairs nav uzskatāmi par atkritumiem, tie ir atkārtoti izmantoti, pārstrādāti vai reģenerēti, un pārklasificēt šādus atkritumus par otrreizēji izmantojamiem produktiem, materiāliem vai vielām, Komisija izvērtē, vai ir izpildīti šādi nosacījumi:
With a view to determining whether it is appropriate to deem certain waste to have ceased being waste, to have completed a re-use, recycling or recovery operation, and to reclassify that waste as secondary products materials or substances , the Commission shall assess whether the following conditions are met:
Dalībvalstis var prasīt Komisijai noteikt, vai izņēmuma gadījumā attiecīgie atkritumi vairs nav uzskatāmi par atkritumiem, pamatojoties uz to, ka :
Member States may request the Commission to determine whether, by way of exception, a given waste has ceased to be a waste on the basis that:
a) tie saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem ir atkārtoti izmantoti, pārstrādāti vai reģenerēti, un tādējādi tie ir jāklasificē par otrreizēji izmantojamiem produktiem, materiāliem vai vielām ;
(-a) it has completed a re-use, recycling or recovery operation in accordance with the provisions of this Directive and is hence to be reclassified as secondary products , materials or substances;
a) pārklasificēšana neizraisīs vispārēju negatīvu ietekmi uz vidi;
(a) reclassification would not lead to overall negative environmental impacts;
a) šāda pārklasificēšana neizraisīs vispārēju nelabvēlīgu ietekmi uz vidi vai veselību ;
(a) such reclassification would not lead to overall negative environmental or health impacts;
b) pastāv šādu otrreizēji izmantojamu produktu, materiālu vai vielu tirgus.
(b) a market exists for such a secondary product, material or substance .
b) pastāv vai varētu pastāvēt šādu otrreizēji izmantojamu produktu, materiālu vai vielu tirgus.
(b) a market exists , or would exist, for such a secondary product, material or substance.
Pamatojoties uz izvērtējumu atbilstīgi 1. punktam, Komisija saskaņā ar 36. panta 2. punktā minēto procedūru var pieņemt īstenošanas pasākumus attiecībā uz konkrēto atkritumu produktu, materiālu vai vielu kategoriju, norādot vides un kvalitātes kritērijus, kas jāizpilda, lai atkritumus varētu uzskatīt par otrreizēji izmantojamiem produktiem, materiāliem vai vielām.
On the basis of its assessment pursuant to paragraph 1, the Commission shall, in accordance with the procedure referred to in Article 36(2), adopt implementing measures in respect of a specific product, material or substance category of waste, specifying the environmental and quality criteria to be met in order for that waste to be deemed to have become a secondary product material or substance
Līdz ...* Komisija vajadzības gadījumā, pamatojoties uz izvērtējumu atbilstīgi 1. punktam, izvirza likumdošanas priekšlikumu, norādot vides un kvalitātes kritērijus, kas jāizpilda, lai atkritumu īpašus produktus, materiālus vai vielu kategorijas varētu uzskatīt par otrreizēji izmantojamiem produktiem, materiāliem vai vielām.
By ...* the Commission shall, if appropriate, on the basis of its assessment pursuant to paragraph 1, put forward a legislative proposal specifying the environmental and quality criteria to be met in order for specific products, materials or substance categories of waste to be deemed to have become a secondary product, material or substance.
Saskaņā ar 2. punktu noteiktie kritēriji ir tādi, kas nodrošina, ka iegūtais otrreizēji izmantojamais produkts, materiāls vai viela atbilst vajadzīgajiem nosacījumiem, lai to laistu tirgū.
The criteria set pursuant to paragraph 2 shall be such as to ensure that the resulting secondary product, material or substance meets the necessary conditions to be placed on the market.
Nosakot kritērijus, ņem vērā visus apdraudējumus, ko rada otrreizēji izmantojama materiāla vai vielas videi kaitīga izmantošana vai pārvadāšana, un tos nosaka tādā līmenī, kas nodrošina augstā līmeņa cilvēka veselības un vides aizsardzību.
The criteria shall take into account any risks of environmentally harmful use or shipment of the secondary material or substance, and shall be set at a level that guarantees a high level of protection for human health and the environment.
3.a Līdz ...** Komisija vajadzības gadījumā sagatavo priekšlikumus ar mērķi noteikt, vai turpmāk minētās atkritumu plūsmas ietilpst šā panta noteikumos, un tādā gadījumā paredzēt, kādi nosacījumi tiem jāpiemēro:
By...** the Commission shall, if appropriate, make proposals for determining whether the following waste streams fall under the provisions of this Article, and if so, what specifications should apply to them:
– nolietotas riepas;
- end-of-life tyres,
– lietots apģērbs.
- second-hand clothing.
* Divus gadus pēc šās direktīvas stāšanās spēkā. ** Piecus gadus pēc šās direktīvas stāšanās spēkā.
* Two years after entry into force of this Directive ** Five years after entry into force of this directive.
Šī grozījuma mērķis ir padarīt bīstamo atkritumu apstrādi drošāku.
The intention here is to make hazardous waste treatment safer.
Bīstamos sadzīves atkritumus neuzskata par bīstamiem atkritumiem, līdz kamēr tos savāc uzņēmums, kas veic atkritumu apstrādi, vai privāts vai valsts atkritumu savācējs.
Hazardous waste produced by households shall not be regarded as hazardous waste until it is collected by an undertaking which carries out waste treatment operations or by a private or public waste collector.
Bīstamos sadzīves atkritumus neuzskata par bīstamiem atkritumiem, līdz kamēr tos savāc uzņēmums, kas veic atsevišķi savāktu bīstamo atkritumu apstrādi, vai privāts vai valsts bīstamo atkritumu savācējs.
Hazardous waste produced by households shall not be regarded as hazardous waste until it is collected by an undertaking which carries out treatment operations of separately collected hazardous waste or by a private or public collector of hazardous waste .
Ar 12. pantu prasības, ko piemēro bīstamajiem atkritumiem, nepiemēro attiecībā uz bīstamiem mājsaimniecības atkritumiem, līdz tos savāc apstrādei.
Article 12 exempts household hazardous waste from the requirements applicable to hazardous waste until it is collected for treatment.
Tas varētu uzlikt automātisku pienākumu jebkuru savākšanas procesu veikt saskaņā ar prasībām, kas noteiktas bīstamo atkritumu savākšanai, jo vienmēr pastāv iespēja, ka neliela bīstamo atkritumu daļa var iekļūt sadzīves atkritumu plūsmā vai atsevišķi savāktajā izlietotā iepakojuma vākumā.
This could result in an automatic obligation that any collection process be carried out under the conditions required for hazardous waste, as it is always possible that a small fraction of hazardous waste might appear as part of the municipal waste stream or the selective packaging waste collection.
12. pantā ir jāprecizē, ka mājsaimniecības atkritumus uzskata par bīstamiem no brīža, kad tie apstrādei tiek atsevišķi savākti kā bīstamie atkritumi.
Article 12 should clarify the consideration of household waste as hazardous from the moment it is separately collected for treatment as hazardous waste.
Komisija saskaņā ar 36. panta 2. punktā minēto procedūru izveido bīstamo atkritumu sarakstu, še turpmāk — „saraksts”.
The Commission shall, in accordance with the procedure referred to in Article 36(2), establish a list of hazardous wastes, hereinafter “the list”.
Šo direktīvu papildina ar atkritumu sarakstu, ko izveidoja ar Lēmumu 2000/532/EK.
The list of wastes established by Decision 2000/532/EC appears as an annex to this Directive.
Komisija šo sarakstu var grozīt saskaņā ar 36. panta 2. punktā noteikto procedūru.
The list may be amended by the Commission in accordance with the procedure referred to in Article 36(2).
Grozījuma mērķis ir saskaņot tekstu ar 4. grozījumu.
Brings the text into line with amendment to Article 4.
Sarakstā ņem vērā atkritumu izcelsmi un sastāvu, un, vajadzības gadījumā, koncentrācijas robežvērtības.
The list shall take into account the origin and composition of the waste and, where necessary, limit values of concentration.
Sarakstā ņem vērā atkritumu sastāvu, un, vajadzības gadījumā, koncentrācijas robežvērtības un atkritumu izcelsmi .
The list shall take into account the composition of the waste and, where necessary, limit values of concentration and origin of the waste .
Izcelsme nav noteicošais faktors, lai atkritumus atzītu par bīstamiem.
Origin is no determining factor to declare a waste as hazardous.
Noteicošais faktors ir vienīgi atkritumu sastāvs.
Only the composition of the waste is the determining factor.
Ir iespējams, ka dažkārt pastāv izcelsmes un sastāva savstarpēja saistība, taču kopumā izcelsme nav noteicošais faktors, lai atkritumus atzītu par bīstamiem.
It is possible that there is sometimes a correlation between origin and composition, but in general origin is not determining whether the waste is hazardous.
Dalībvalsts var uzskatīt atkritumus par bīstamiem arī tad, ja tie nav iekļauti 4. pantā minētajā atkritumu sarakstā , še turpmāk – „saraksts” , taču tiem piemīt viena vai vairākas no III pielikumā minētajām īpašībām.
A Member State may treat waste as hazardous where, even though it does not appear as such on the list of wastes referred to in Article 4, hereinafter “the list”, it displays one or more of the properties listed in Annex III .
Dalībvalsts par visiem šādiem gadījumiem informē Komisiju 34. panta 1. punktā paredzētajā ziņojumā un sniedz Komisijai visu attiecīgo informāciju.
The Member State shall notify any such cases to the Commission in the report provided for in Article 34(1), and shall provide the Commission with all relevant information.
Ja dalībvalsts uzskata atkritumus par bīstamiem arī tad, ja tie nav iekļauti 4. pantā minētajā atkritumu sarakstā ( še turpmāk — „saraksts” ) un tiem piemīt viena vai vairākas no III pielikumā minētajām īpašībām , dalībvalsts par visiem šādiem gadījumiem nekavējoties informē Komisiju un sniedz Komisijai visu attiecīgo informāciju
Where a Member State considers that waste should be treated as hazardous, even though it does not appear as such on the list of wastes referred to in Article 4, ( hereinafter “the list” ) , and it displays one or more of the properties listed in Annex III, the Member State shall immediately notify any such cases to the Commission and shall provide the Commission with all relevant information.
Saskaņā ar ES politiku par ķimikāliju un bīstamo produktu pārvaldības saskaņošanu lēmums par to, vai atkritumi ir uzskatāmi par bīstamiem vai nē, jāpaziņo Komisijai pirms dalībvalsts veic īpašus pasākumus.
A decision on whether waste is to be declared hazardous or not must be notified to the Commission before a Member State takes specific measures, in line with EU policies on harmonisation of chemical and hazardous products.
Ja dalībvalstij ir pierādījumi, kas apliecina, ka konkrētiem atkritumiem, kuri iekļauti bīstamo atkritumu sarakstā, nepiemīt neviena no III pielikumā minētajām īpašībām, tā šos atkritumus var uzskatīt par nebīstamiem atkritumiem.
Where a Member State has evidence to show that a specific waste that appears on the list as hazardous waste does not display any of the properties listed in Annex III , it may treat that waste as non-hazardous waste.
Dalībvalsts par visiem šādiem gadījumiem informē Komisiju 34. panta 1. punktā paredzētajā ziņojumā un sniedz Komisijai visus vajadzīgos pierādījumus.
The Member State shall notify any such cases to the Commission in the report provided for in Article 34(1) and shall provide the Commission with the necessary evidence.
Ja dalībvalstij ir pierādījumi, kas apliecina, ka konkrētiem atkritumiem, kuri iekļauti bīstamo atkritumu sarakstā, nepiemīt neviena no III pielikumā minētajām īpašībām, tā par visiem šādiem gadījumiem nekavējoties informē Komisiju un sniedz Komisijai visus vajadzīgos pierādījumus.
Where a Member State has evidence to show that a specific waste that appears on the list as hazardous waste does not display any of the properties listed in Annex III, it shall notify any such cases immediately to the Commission and shall provide the Commission with the necessary evidence.
Komisija, ņemot vērā saņemtos paziņojumus, saskaņā ar 36. panta 2. punktā minēto procedūru pārskata sarakstu, lai lemtu par tā pielāgošanu.
The Commission shall, in the light of notifications received, review the list in order to decide on its adaptation, in accordance with the procedure referred to in Article 36(2).
2.a Dalībvalsts atkritumus var uzskatīt par nebīstamiem pēc tam, kad ir pieņemtas izmaiņas sarakstā.
Member States may treat the waste as non-hazardous waste after the adaptation of the list has been adopted.
Komisijas priekšlikumā izklāstītie noteikumi ir nepieņemami un var izraisīt šīs direktīvas atšķirīgu piemērošanu, jo ar tiem dalībvalstis sarakstā minētos atkritumus var uzskatīt par nebīstamiem pirms paziņošanas Komisijai, un, kas ir ne mazāk svarīgi, pirms Komisijas apstiprinājuma saņemšanas.
The provisions set out in the Commission’s proposal are unacceptable and likely to lead to divergent applications of the Directive since they would allow Member States to treat listed wastes as non-hazardous before notification of this to the Commission and, as importantly, before the Commission’s confirmation.
Bīstamo atkritumu izsekojamība un kontrole
Traceability and control of hazardous waste