natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Saistībā ar Trešo dzīvības apdrošināšanas direktīvu līdzekļu trūkums lika piesaistīt ārējos konsultantus, kas sagatavoja sliktas kvalitātes nepilnīgu pārskatu, kā tas ir parādīts šī ziņojuma II daļā.
In the case of the Third Life Directive, the lack of resources made it necessary to contract external consultants, who produced an incomplete study of poor quality as is shown in Part II of this report.
Tomēr ir jāuzsver, ka Komisija nespēja uzraudzīt ārējo konsultantu darbu tādā veidā, kas būtu nodrošinājis apmierinošu analīzi par dalībvalstu veikto Trešās dzīvības apdrošināšanas direktīvas transponēšanu.
It must be stressed, however, that the Commission failed to supervise the work of the external consultants in a way that would have ensured a satisfactory analysis of the Member States' transposition of the Third life Directive.
Alternatīvas metodes, ko izmanto transponēšanas uzlabošanai
Complementary methods used to improve transposition
Šķiet, ka pēdējos gados Komisija arvien vairāk ir izmantojusi alternatīvas metodes ex-post pārbaudēm, lai garantētu direktīvu pareizu transponēšanu.
In recent years, the Commission appears to have made increasing use of complementary methods to ex-post verification, in order to guarantee correct transposition of directives.
Pirms tiek izskatīts transponēšanas uzraudzības faktiskais process, vispirms ir jāpiemin procedūra, ko piemēro pirms tiesību aktu ieviešanas.
First of all, before the actual process of monitoring transposition is dealt with, mention must be made of the procedure that is applied before laws are adopted.
Lai veiktu pareizu īstenošanu, ir vajadzīga kvalitatīva tiesību aktu izstrāde.
Quality legislative drafting is necessary for proper implementation.
Kā apgalvoja C.-F. Durand, „ direktīvu izstrādes laikā likumdevējiem jau ir jādomā par tiesību aktu praktisko ietekmi un jāiekļauj tajos piemēroti noteikumi, kas padara tiesību aktus saskaņotus un piemērojamus praksē ”.
As expressed by Mrs. DURAND " during the development of Directives, legislators must already think of the practical implications of the law, and must incorporate suitable provisions that make the law coherent and applicable in practice ".
Šī procesa laikā ir svarīgi aktīvi konsultēties ar sabiedrību un citām ieinteresētajām pusēm.
During this process, extensive consultations with the public and other stakeholders are of the essence.
J. Minor norādīja, ka ES tiesību aktu sagatavošanā ir svarīgi iesaistīt valstu regulatorus: „ Pamatojums, kāpēc ir vajadzīgs uzraugu un regulatoru tehnisks padoms regulējošu pasākumu sagatavošanas gaitā, ir tāds, ka viņi sapratīs, kādi būs šo pasākumu rezultāti.
Mrs MINOR referred to the importance of involving national regulators in the preparation of EU legislation: " The idea behind having supervisors and regulators provide technical advice in the course of preparation of regulatory measures is that they will understand what those measures are going to achieve.
Tāpat viņi jūtas atbildīgi par noteikumiem, kas pēc tam tiek pieņemti, jo tie ir pieņemti ar tāda procesa palīdzību, kurā regulatori – cilvēki, kuri šos noteikumus piemēros, – ir bijuši iesaistīti no paša sākuma .”
They also feel ownership for the rules which are subsequently adopted because they have been adopted by a process in which the regulators, the people who will have to apply them, were involved from the outset ."
Turklāt tiek strādāts, lai pastiprinātu un strukturētu dialogu ar dalībvalstīm transponēšanas perioda laikā.
Moreover, efforts are being made to intensify and structure the dialogue with Member States during the transposition period.
Tas ļauj apmainīties ar labu praksi un sniedz atbalstu valstu iestādēm, lai garantētu ES tiesību aktu pareizu transponēšanu.
This allows for the exchange of good practices and gives support to national authorities to guarantee proper transposition of EU acts.
Šajā sakarā dalībvalstu starpā tika apkopota informācija un sagatavots, kā precizēja J. Minor , „ transponēšanas ieteikums, ko Komisija pieņēma un publicēja 2004. gada jūlijā.
To this effect, information-gathering exercises were undertaken amongst Member States and resulted, as clarified by Mrs MINOR " in a Recommendation on transposition, adopted and published by the Commission in July 2004.
Tajā ir iekļauts tādu 27 darbību saraksts, kuru kā kvalitatīvu transponēšanas līdzekļu efektivitāte ir pierādīta.
It contains a list of 27 practices which have been found effective as a means of quality transposition.
Tajā ir minēta, piemēram, Kopienas jautājumu un, konkrētāk, – transponēšanas procesa saskaņošanas pienākuma noteikšana vadošajiem valdības locekļiem; tādas struktūras izveidošana valsts administrācijā, kas pastāvīgi uzrauga īstenošanas procesu; un valstu parlamentu iesaistīšana visos likumdošanas procesa posmos gan pirms, gan pēc direktīvas pieņemšanas ”.
It includes, for example, allocating the responsibility for coordinating Community affairs, and more specifically the transposition process, to a senior member of the government; designating within the national administration a body which monitors the implementation process on a permanent basis; and involving the national parliament at all stages in the legislative process, both before and after the adoption of the directive" .
J. Minor piebilda, ka „ mēs ieguldām lielus pūliņus, lai palīdzētu un atbalstītu dalībvalstis „transponēšanas perioda” laikā direktīvu īstenošanas procesā ... cieši sadarbojoties ar dalībvalstīm, lai atklātu un novērstu jebkādas atlikušās atšķirības interpretācijā, neskaidrības vai jautājumus par to, kā dažādi direktīvas noteikumi būtu transponējami.
Mrs MINOR added that " we make great efforts to assist and support Member States during the ‘transposition period’ in the course of implementing directives ... working very actively with Member States to try and iron out any residual differences of interpretation, ambiguities or questions as to how different provisions within the directive ought to be transposed.
Mēs izmēģinām un dalāmies ar labāko praksi, lai gadījumā, ja viena dalībvalsts atrod īpašu veidu, kā risināt kādu ar direktīvu saistītu jautājumu, to varētu paskaidrot arī citām dalībvalstīm.
We try and share best practice, so if one Member State has found a particular way of resolving an issue thrown up by the directive, that can be explained to the others.
Mēs to darām vai nu ar komiteju palīdzību, kas jebkurā gadījumā ir izveidotas saskaņā ar attiecīgajām direktīvām, vai ar ekspertu grupu palīdzību.
We do this through either the committees, which are in any event created under those directives, or by expert groups.
Mūsu mērķis nepārprotami ir sniegt kopīgu sapratni par Kopienas pasākumu ietekmi.
Our aim is clearly to secure a shared understanding of the impact of the Community measure.
Mēs vēlamies, lai visas dalībvalstis, kas piedalās īstenošanā un piemērošanā, vienotos par to, ko attiecīgā direktīva mēģina panākt un kā tas tiek darīts, un rezultātā ieviestu augstākās kvalitātes valstu īstenošanas pasākumus. ...
We want all Member States upstream of implementation and application to agree on what the directive is trying to achieve and how it goes about it, and, in consequence, to bring about very high-quality national implementing measures. ...
No otras puses, es uzskatu, ka mums ir jāatgādina dalībvalstīm ... ka noteikumi, ko tās piemēro, netiek dalībvalstīm uzspiesti pret viņu gribu.
On the other hand, I think we have to remind Member States ... that the rules which they are applying are not rules which are imposed against the will of Member States.
Attiecībā uz īpašām ES tiesību aktu jomām Komisija „ ļoti reti ” ( S. Vogenauer ) publicē skaidrojošus paziņojumus vai pamatnostādņu dokumentus, lai palīdzētu dalībvalstīm transponēt (un dažos gadījumos ieviest) atsevišķus noteikumus.
With regard to specific areas of EU legislation, the Commission " very rarely " (Mr VOGENAUER) publishes interpretative communications or guidance documents, aimed at helping Member States to transpose (and in some cases to apply) certain provisions.
Tāpat S. Vogenauer norāda uz darbsemināriem transponēšanas jomā kā uz „ neformālām sanāksmēm starp Komisijas amatpersonām un dalībvalstu likumdevēju pārstāvjiem, kurās tiek pārrunāti un precizēti attiecīgie jautājumi ”.
Mr VOGENAUER also refers to transposition workshops as " informal meetings between Commission officials and members of the Member States' legislatures, where issues are discussed and clarified ".
J. Minor paskaidroja, kā „ notiek apmaiņa ar labāko praksi, jo īpaši gadījumā, ja viena dalībvalsts ir atradusi īpašu veidu, kā atrisināt kādu ar attiecīgo direktīvu saistītu jautājumu.
Mrs. MINOR explained how " sharing of best practice is also used, particularly if one Member State has found a particular way of resolving an issue thrown up by the directive.
Tas tiek darīts vai nu ar pastāvīgo komiteju palīdzību, kas ir izveidotas saskaņā ar īpašu attiecīgo direktīvu, vai ar ekspertu grupu palīdzību ”.
This is done either through the standing committees that are created under the specific directive in question or via expert groups ".
Visbeidzot vēl viena Komisijas izmantotā metode ir „īstenošanas progresa ziņojumu” publicēšana, kas parāda dalībvalstu sasniegumus, transponējot direktīvas noteiktās jomās.
Finally, another method used by the Commission is the publication of 'implementation scoreboards', which indicate Member States' performance in transposing directives in certain areas.
To var saukt par name and shame sarakstu, kas stimulē dalībvalstis transponēt ES likumdošanu laikus un pareizi.
This can be regarded as a 'name and shame' exercise, which creates incentives for Member States to transpose EU legislation in a timely and correct manner.
J. Minor atgādināja, ka, „ lai uzsvērtu transponēšanas jautājumu un stimulētu dalībvalstu savstarpējo spiedienu, Iekšējā tirgus ģenerāldirektorāts pirms desmit gadiem sagatavoja Iekšējā tirgus progresa ziņojumu
Mrs MINOR recalled that " in order to highlight the issue of transposition, and as a means of stimulating peer pressure amongst Member States, DG MARKT instigated the Internal Market Scoreboard
Papildus iekšējā tirgus progresa ziņojumam īpašs progresa ziņojums finanšu pakalpojumu jomā sniedz pārskatu par to, kā Finanšu pakalpojumu darba plāns un Lamfalussy direktīvas ir transponētas valstu tiesību aktos (tas tiek atjaunināts divreiz mēnesī un publicēts Komisijas tīmekļa vietnē). .
In addition to the Internal Market scoreboard, a specific scoreboard in the financial services area, gives an overview of how the Financial Services Action Plan and Lamfalussy directives have been transposed into national law (updated twice a month and published on the Commission’s website). ten years ago.
Pirmais progresa ziņojums 1997. gadā uzrādīja vidēju „transponēšanas deficītu”, tas ir, nebija īstenoti 6,3 % direktīvu.
The first scoreboard in 1997 showed an average ‘transposition deficit’ – i.e. the number of directives not implemented – of 6.3%.
Tas radīja rezonansi augstākajā līmenī, un Eiropadome ... ir atkārtoti aicinājusi dalībvalstis sasniegt „pagaidu” transponēšanas deficītu 1,5 % apmērā, tas ir, nepārsniegt 1,5 % no visām iekšējā tirgus direktīvām, kas nav īstenotas.
This provoked a reaction at the very highest level, and European Councils ... have made repeated calls to Member States to reach an ‘interim’ transposition deficit of 1.5% – i.e. to have no more than 1.5% of all internal market directives not implemented.
Pēdējais progresa ziņojums (2007. gada februārī) parādīja, ka faktiski vairākums dalībvalstu ir sasniegušas pagaidu mērķi 1,5 %.
The last scoreboard (February 2007) showed that in fact a majority of Member States have reached that interim target of 1.5%.
Tādējādi mēs izdarām secinājumu, ka laikus veikta īstenošana ir iespējama
The conclusion we draw, therefore, is that timely implementation is possible ."
H10 stenogrammas 15. lpp.
H10 Verbatim, page 15, para.6.
Šajā sakarā C.-F. Durand atgādināja, ka „ le traité impose parfois le recours à la directive.
On this subject, Mrs. DURAND reminded that " le traité impose parfois le recours à la directive.
Mais les États membres eux-mêmes incitent à l'occasion la Commission à choisir plutôt la voie du règlement ”.
Mais les États membres eux-mêmes incitent à l'occasion la Commission à choisir plutôt la voie du règlement ."
J. Minor atgādināja, ka „ iespējams, mums vajadzētu vairāk izmantot regulas, bet reālā situācija ir tāda, ka vairums dalībvalstu kaut kādā ziņā nevēlas aktīvāk izmantot regulas, dodot priekšroku direktīvām.
Mrs MINOR echoed by stating that " perhaps we should make more use of regulations, but the reality is that most Member States are somewhat reluctant to expand the use of the regulation in preference to the directive.
Vairums dalībvalstu joprojām dod priekšroku direktīvām kā tiesību aktu veidam, jo tās ļauj dalībvalstīm ieviest noteikumus, ne jau ieviest nepareizi vai ļaunprātīgi izmantot šo ieviešanas varu, bet ieviest noteikumus valsts kontekstā
Most Member States continue to prefer the directive as a means of legislation, because it enables them to adapt the rules, not necessarily mis-adapt or abuse that power of adaptation, but to adapt the rules to the national context. ..."
Kā iepriekš paskaidrots, dalībvalstīm ir pienākums nodrošināt direktīvas pilnīgu un efektīvu piemērošanu; tās nav izpildījušas šo pienākumu, vienkārši pieņemot vajadzīgos īstenošanas pasākumus.
As explained previously, Member States are under an obligation to ensure the full and effective application of a directive; they are not discharged of this obligation merely by adopting the necessary implementing measures.
Valstu pasākumu pieņemšana, pareizi transponējot direktīvu, nebūt neizsmeļ visus direktīvas mērķus.
The adoption of national measures correctly transposing a directive does not exhaust the effects of the directive.
Lai sasniegtu noteiktos mērķus, ir jāpiemēro arī direktīvas noteikumi.
The provisions of a Directive also have to be applied so as to achieve the objectives pursued.
Komisijas pārstāvji uzsvēra dalībvalstu vadošo lomu, sadarbojoties, lai atbilstīgi piemērotu EK likumdošanu.
Commission representatives emphasized the key role of Member States in cooperating for a consistent application of EC legislation.
Kā teica C.-F. Durand , „ il est du devoir de la Commission de veiller à la bonne application du droit communautaire, mais il est aussi de la responsabilité première des États membres de le respecter ”, atgādinot, ka „ les inspecteurs de la Commission ne se substituent pas aux contrôleurs nationaux.
"Il est du devoir de la Commission de veiller à la bonne application du droit communautaire, mais il est aussi de la responsabilité première des États membres de le respecter", said Mrs. DURAND, recalling that " les inspecteurs de la Commission ne se substituent pas aux contrôleurs nationaux.
Ce qu'il font, c'est qu'ils vérifient si les contrôles nationaux ont bien été mis en place”.
Ce qu'il font, c'est qu'ils vérifient si les contrôles nationaux ont bien été mis en place ."
Lai gan galvenokārt tieši dalībvalstis ir atbildīgas par piemērošanas nodrošināšanu, tomēr arī Komisijas ziņā ir ES tiesību aktu pareizas un pilnīgas īstenošanas uzraudzība, kas ietver gan piemērošanu, gan arī transponēšanu.
Although the Member States have the primary responsibility for ensuring application, it is also up to the Commission to monitor proper and full implementation of EU law, which includes application as well as transposition.
Viens no galvenajiem aspektiem, lai uzlabotu piemērošanas pārbaudi, ir vajadzība pēc labākas dalībvalstu uzdevumu un saistību apzināšanās, ievērojot vispārējos noteikumus.
One of the key elements for improving the follow-up of application is the need to increase the Member States' awareness of their duties and obligations when complying with the common rules.
Vissvarīgākais valstu līmenī ir galveno kontroles mehānismu īstenošana
It is first and foremost at the national level that the key control mechanisms have to be implemented
Dažas dalībvalstis īstenošanas jomā ir izstrādājušas labāku praksi nekā citas dalībvalstis.
Some Members States have developed better practices that others in the field of implementation.
Apvienotā Karaliste pēdējos gados ir viena no valstīm, kas vismērķtiecīgāk uzlabo šo labo administratīvo un leģislatīvo praksi.
The UK, in the last years, is one of the most dedicated to improve those good administrative and legislative practices.
Skatīt, piemēram, „Transponēšanas pamatnostādnes: kā efektīvi īstenot Eiropas direktīvas”, ko publicējis Premjerministra birojs, un „Zudis tulkošanas gaitā?
See, for instance, the "Transposition guide: how to implement European directives effectively" published by the Cabinet Office of "Lost in Translation?
Reaģējot uz izmaiņām Eiropas tiesību aktos”, ko publicējusi Valsts kontrole. .
Responding to challenges of European Law" published by the National Audit Office. .
Tomēr Komisijai ir arī jādažādo savas metodes, lai nodrošinātu ātrākus risinājumus un novērstu pārkāpumus.
However, the Commission also needs to diversify its methods with a view to ensuring speedier solutions and preventing infringements.
J. Minor paskaidroja, kā ikdienā notiek Kopienas tiesību aktu piemērošana: „ Tā ir valsts amatpersonu pārziņā.
Mrs MINOR explained how the day-to-day application of Community law is done: " it lies in the hands of national officials.
Atsevišķos gadījumos, piemēram, tiesību aktu par banku un apdrošināšanas darbību uzraudzībā, ir skaidri noteikta centrālā valsts iestāde, dažkārt pat indivīds, kuram ir pēdējā atbildība.
In some cases, as in the supervision of banking and insurance legislation, there is a clearly identified central authority, even sometimes an individual, with whom the ultimate responsibility lies.
Bet citos gadījumos, piemēram, valsts iepirkuma vai diplomu atzīšanas jomā, ir neskaitāmas valsts amatpersonas, kas pieņem lēmumus valsts, reģionālā, vietējā un individuālā līmenī, un Komisijai ir grūti uzraudzīt vai pārbaudīt šos individuālos lēmumus.
But in other cases, such as public procurement, or the field of recognition of diplomas, there are a myriad of national officials who take decisions at national, regional, local and individual level, and it is difficult for the Commission to supervise or audit those individual decisions.
Komisija paļaujas uz sistēmas vai nozares kā kopuma darbību, lai noteiktu, vai ir vajadzība pēc korekcijas.”
The Commission relies upon the functioning of the system or the sector as a whole in order to determine whether there is the need for corrective action" .
Šādu informāciju Komisija patlaban iegūst no sūdzībām un lūgumrakstiem.
The Commission currently acquires such information through complaints and petitions.
Iespējams, tā ir nedaudz reaģējoša attieksme, ņemot vērā to, ka saistībā ar resursu trūkumu Komisija var tikai pasīvi pamatoties uz saņemto informāciju un šajā sakarā tā pievērš lielāku uzmanību tiem jautājumiem, kas ir izvirzīti lūgumrakstos un sūdzībās.
This is perhaps a slightly reactive attitude, inasmuch as the Commission, on account of its lack of resources, can only rely passively on the information it receives and in this regard it attaches the greatest priority to those issues which arrive by way of petitions and complaints.
Ir pieejami arī citi informācijas avoti: Komisija cenšas regulāri kontaktēties ar noteiktā jomā ieinteresētajām pusēm vai vienkārši cenšas sekot līdzi informācijai presē.
Other sources of information are also used: the Commission tries to establish regular contact with the stakeholders in a particular sector or simply tries to monitor press developments.
Tiek izmantots arī SOLVIT
The SOLVIT
SOLVIT mehānisms darbojas kopš 2002. gada jūlija, un tas ir tiešsaistes problēmu risināšanas tīkls, kurā ES dalībvalstis kopīgi strādā, lai bez tiesu palīdzības risinātu problēmas, kas radušās no tā, ka valsts iestādes ir nepareizi piemērojušas tiesību aktus iekšējā tirgus jomā.
SOLVIT has been working since July 2002 and is an on-line problem solving network in which EU Member States work together to solve without legal proceedings problems caused by the misapplication of Internal Market law by public authorities.
Katrā ES dalībvalstī (kā arī Norvēģijā, Islandē un Lihtenšteinā) ir SOLVIT centrs, kas palīdz izskatīt gan pilsoņu, gan uzņēmumu sūdzības.
There is a SOLVIT centre in every EU Member State (as well as in Norway, Iceland and Liechtenstein) helping with handling complaints from both citizens and businesses.
Šie centri ir daļa no valsts administrācijas, un to mērķis ir rast problēmu risinājumus desmit nedēļu laikā.
They are part of the national administration and are committed to providing solutions to problems within ten weeks.
SOLVIT izmantošana ir bezmaksas.
Using SOLVIT is free of charge.
Dalībvalstu vadīto SOLVIT tīklu koordinē Komisija, kura nodrošina datu bāzes uzturēšanu un var palīdzēt paātrināt problēmu atrisināšanu.
The SOLVIT network, operated by the Member States, is coordinated by the Commission who provides database facilities and may help to speed up the resolution of problems.
Tāpat Komisija nodod SOLVIT oficiālas sūdzības, ko tā saņem, ja ir pamatota iespēja, ka attiecīgo problēmu var atrisināt bez tiesas procesa.
The Commission also passes formal complaints it receives on to SOLVIT if there is a good chance that the problem could be solved without legal action.
Skatīt: http://ec.europa.eu/solvit/site/index_en.htm mehānisms
See: http://ec.europa.eu/solvit/site/index_en.htm mechanism is also used
EP savā rezolūcijā par Komisijas 21. un 22. gada ziņojumu par Kopienas tiesību aktu piemērošanas uzraudzību (P6(2006)202) atzīmēja, ka SOLVIT tīkls ir pierādījis savu efektivitāti kā alternatīvs mehānisms, kam nav vajadzīga tiesas iejaukšanās un kas ir veicinājis dalībvalstu brīvprātīgu sadarbību, bet uzskata, ka šādu mehānismu nav jāuzskata par aizvietojumu pārkāpumu procedūrām (18. punkts). .
In its resolution on the Commission's 21st and 22nd Annual reports on monitoring the application of Community law (P6(2006)202), the EP noted the SOLVIT network has proved its effectiveness as a complementary non-judicial mechanism which has increased voluntary cooperation among Member States, but considers that such mechanisms should not be regarded as a substitute for infringement proceedings (para.18). .
Citi forumi , kuros Komisija gūst informāciju, ir pastāvīgās tehniskās vai komitoloģijas komitejas, kas izveidotas saskaņā ar dažādām direktīvām.
Other fora where the Commission gathers information include the standing technical or comitology committees set up under various Directives.
Piemēram, Iekšējā tirgus padomdevēja komiteja, kas apvieno dalībvalstu amatpersonas, kuras ir vispārēji atbildīgas par iekšējo tirgu.
For example, there is an Internal Market Advisory Committee, which brings together officials from the Member States with an overall responsibility for the internal market.
Tāpat ir arī regulatoru un amatpersonu tīkli vai ekspertu grupas, piemēram, valsts konkurētspējas tīkls konkurences politikas jomā.
There are also networks of regulators and officials, or groups of experts, such as the national competition network in the field of competition policy.
Finanšu pakalpojumu nozarē Lamfalussy pieeja ir papildu līdzeklis, lai palīdzētu nodrošināt ES tiesību aktu efektīvu un konverģentu īstenošanu visās dalībvalstīs.
In the financial services sector, the Lamfalussy approach serves as an additional means to help ensure effective and convergent implementation of EU legislation across Member States.
3. līmenī tas ietver tīklu izveidi starp regulatoriem, lai sagatavotu kopīgus paskaidrojošus ieteikumus, atbilstīgas pamatnostādnes un vispārējus standartus, salīdzinošus pārskatus un regulēšanas prakses salīdzinājumus, lai stiprinātu atbilstīgu īstenošanu un piemērošanu.
At level 3, it includes networking between regulators with a view to producing joint interpretative recommendations, consistent guidelines and common standards, peer reviews and comparisons between regulatory practice to foster consistent implementation and application.
Kā izteicās J. Minor , „ regulatori un uzraudzības iestādes ... sadarbojas Kopienas likumdošanas ikdienas piemērošanā.
As Mrs MINOR put it, " regulators and supervisors ... cooperate in the day-to-day application of Community legislation.