natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dienvidāfrikas valdība risina tautsaimniecības un sociālās jomas galvenās problēmas, īstenojot stratēģiju, lai nodrošinātu melnādaino iedzīvotāju līdzdalību ekonomikā ( BEE ), kuras mērķis ir novērst aparteīda režīma radīto nevienlīdzību, palielinot neizdevīgākā stāvoklī esošo iedzīvotāju līdzdalību ekonomikā, kā arī īstenojot Paātrinātas un kopējas izaugsmes iniciatīvu Dienvidāfrikai ( ASGISA ), kas paredz līdz 2014. gadam kāpināt ekonomisko izaugsmi par 6 %, kā arī uz pusi samazināt bezdarbu un nabadzību.
The South African government addresses the main economic and social problems in the black economic empowerment (BEE) strategy, which aims to redress apartheid-era inequities by increasing the economic participation by the disadvantaged population, and in the Accelerated and Shared Growth Initiative for South Africa (ASGISA) with the objective to lift economic growth to 6% and to halve employment and poverty by 2014.
Saskaņā ar Kopīgo iniciatīvu prioritāro prasmju apguvei tiek risināta problēma, ko rada kvalificēta darbaspēka trūkums galvenajās ekonomikas nozarēs.
The Joint Initiative for Priority Skills Acquisition addresses the lack of skilled workers in key economic sectors.
Ārējie ekonomiskie sakari
External economic relations
Dienvidāfrikas Republikas ekonomiku uzskata par Aizsahāras Āfrikas valstu virzītājspēku.
South Africa's economy is considered the motor for the economy of Sub-Saharan Africa.
Notikumi Dienvidāfrikā var ietekmēt nabadzības izskaušanas un Tūkstošgades attīstības mērķu (TAM) sasniegšanas procesu reģiona līmenī.
Developments in South Africa can have an effect on poverty alleviation and achievement of the Millennium Development Goals (MDGs) on regional level.
ES ir nozīmīgākā Dienvidāfrikas tirdzniecības partnere.
The EU is the most important trading partner for South Africa.
2005. gada pirmajos septiņos mēnešos 42,9 % no Dienvidāfrikas kopējiem ievedumiem veidoja imports no ES, un 37,6 % no visām eksporta precēm tika nosūtītas uz ES.
In the first seven months of 2005, 42.9% of all South African imports came from the EU, and 37.6% of all exports went to the EU.
Dienvidāfrikas importa daļa ES tirgū 2005. gadā bija tikai 1,4 %, un 1,7 % no ES kopējā eksporta nonāca Dienvidāfrikā.
Imports from South Africa had only a share of 1.4% on the EU market, in 2005, and 1.7% of all EU exports went to South Africa.
Dienvidāfrikas ārējo ekonomisko sakaru pamatā ir sarežģīta sistēma: līdzdalība PTO, divpusējais Tirdzniecības, attīstības un sadarbības nolīgums (TASN) ar ES, līdzdalība ĀKK valstu grupā kā Kotonū Nolīguma līgumslēdzējai, kura nav tiesīga pretendēt uz savstarpēji nesaistītām tirdzniecības preferencēm un kura nesaņem Eiropas Attīstības fonda (EAF) nodrošinātu finansējumu.
South Africa's external economic relations are embedded in a complex framework: WTO membership, bilateral Trade, Development and Cooperation Agreement (TDCA) with the EU, member of the ACP group of states as signatory of the Cotonou Agreement, but not eligible for non-reciprocal trade preferences and not benefiting from funding through the European Development Fund (EDF).
Valsts piedalās politiskās sadarbības procesā, kā arī ĀKK un ES iestāžu darbā, un DĀR iedzīvotāji var piedalīties EAF rīkotajās konkursa procedūrās jebkurā ĀKK valstī.
The country is participating in political cooperation and the ACP-EU institutions and South Africans can participate in tendering procedures under the EDF in all ACP countries.
Dienvidāfrika ir iesaistījusies sarunās par ekonomikas partnerattiecību nolīgumu (EPN) ar „ SADC-minus ” grupu, kas izveidojusi muitas savienību ar četrām BLNS valstīm.
South Africa is involved in the negotiation of the Economic Partnership Agreement (EPAs) with the "SADC-minus" group having a customs union with the four "BLNS" countries.
Tomēr Dienvidāfrika nepievienosies EPN; tās tirdzniecības sakari ar ES arī turpmāk tiks īstenoti saskaņā ar TASN.
However, South Africa will not join the EPA; its trade relations with the EU will remain under the TDCA.
Dienvidāfrikas reģiona integrācijas pašreizējo procesu ( SADC , SACU , kopējs Austrumāfrikas un Dienvidāfrikas tirgus) pārklāšanās ar EPN sarunām apgrūtina reģionālās tirdzniecības integrācijas procesu.
The overlapping of current processes of regional integration within the Southern Africa region (SADC, SACU, Common Market for Eastern and Southern Africa) with EPA negotiations is complicating the regional trade integration process of the region.
Tirdzniecības, attīstības un sadarbības nolīgums
Trade, Development and Cooperation Agreement
TASN pilnībā stājās spēkā 2004. gada 1. maijā.
The TDCA was fully implemented on 1 May 2004.
Pēc 10 gadu (ES importam no Dienvidāfrikas) un 12 gadu (Dienvidāfrikas importam no ES) pārejas posma izveidosies brīvās tirdzniecības zona, kas aptvers aptuveni 90 % no divpusējās tirdzniecības.
It will lead after transition periods of 10 years (for EU imports from South Africa) and 12 years (for South Africa imports from the EU) to a Free Trade Area and cover around 90% of bilateral trade.
Turklāt līgums paredz regulāru politisko dialogu.
The agreement also provides for a regular political dialogue.
TASN paredz pastāvīgu finansiālo palīdzību saskaņā ar Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības programmu aptuveni EUR 130 miljonu apmērā katru gadu.
TDCA includes continued EU financial assistance under the European Programme for Reconstruction and Development amounting to about € 130 million annually.
Pārējās ar ekonomiku un tirdzniecību saistītas sadarbības jomas inter alia ir pasākumi kumulatīvas izcelsmes veidošanai, muitas dienestu sadarbība, konkurences politika, valsts atbalsts, intelektuālā īpašuma tiesību aizsardzība, valsts iepirkums, standartizācija, pakalpojumu, statistikas, transporta, tirdzniecības veicināšanas nozares liberalizācija.
Other areas of economic and trade related cooperation are inter alia arrangements for cumulation of origin, cooperation between customs services, competition policy, public aid, protection of intellectual property rights, public procurement, standardisation, liberalisation in the field of services, statistic, transport, trade promotion.
Paredzams, ka veidosies sadarbība arī rūpniecības, investīciju veicināšanas, telekomunikāciju, informācijas sabiedrības, enerģētikas, kalnrūpniecības, tūrisma, lauksaimniecības, zivsaimniecības, patērētāju politikas un (finanšu) pakalpojumu jomā.
Cooperation is also foreseen in the areas of industry, investment promotion, telecommunications, information society, energy, mining, tourism, agriculture, fisheries, consumer policy and (financial) services.
Ir noslēgti divi atsevišķi divpusējie nolīgumi zinātnes un tehnoloģiju jomā, kā arī vīna un alkoholisko dzērienu nozarē.
Two separate bilateral agreements exist on Science and Technology and on Wine and Spirits.
TASN ietekme
Effects of the TDCA
TASN ir devis ES iespēju novērst nepilnības tirdzniecības bilancē ar Dienvidāfriku.
The TDCA has enabled the EU to close the gap in the trade balance with South Africa.
TASN struktūras asimetrijas sekas nav viennozīmīgas.
The built-in asymmetry of the TDCA has had ambiguous results.
TASN faktiski ir izdevīgāks Eiropas Savienībai, jo ES piemērotie tarifu grozījumi skar tikai 25 % no pašreizējām tirdzniecības precēm, piemērojot vidējo svērto tarifu tikai 2,7 % apmērā.
The TDCA is actually imbalanced in EU's favour with EU tariff changes affecting only 25% of current trade goods with a weighted average tariff of only 2.7%.
Dienvidāfrikai piemērotie tarifu grozījumi ietekmē 40 % no pārdodamajām precēm, piemērojot vidējo svērto tarifu 10 % apmērā.
South African tariff changes affect 40% of currently traded goods in a context of a weighted average tariff of 10%.
Pašreiz tarifu regulēšanas ziņā TASN ir radījis Dienvidāfrikai vairāk apgrūtinājumu, kas spēcīgi ietekmē valsts ieņēmumu iekasēšanas spēju un tātad arī valsts investīciju spēju sociālajā jomā un veselības aprūpē.
The greater burden of the TDCA in terms of tariff adjustments currently falls on South Africa, with an significant impact on government revenue collection capacity and consequently on its investment capacity in the social sector and health care.
ES nostāja jautājumos, kas skar lauksaimniecību un citas Dienvidāfrikai un reģiona attīstībai jutīgas nozares, bijusi ļoti agresīva, un tā kļūs vēl agresīvāka tagad, kad ir pārtraukta PTO Dohas daudzpusējo sarunu kārta, kas, iespējams, kavēs jau uzsākto reģiona centienus īstenot Tūkstošgades attīstības mērķus.
EU positions on agriculture as well as other sensitive sectors for South Africa and regional development has been very aggressive, and they will be even more so now that multilateral negotiations under the WTO Doha round have been suspended, potentially compromising regional efforts already undertaken for the achievement of the MDGs.
Augsto tehnoloģiju nozares Dienvidāfrikā saskaras ar pieaugošu spiedienu, ko rada imports no Eiropas Savienības, kura atrodas salīdzinoši izdevīgākā pozīcijā, un tas, iespējams, radīs grūtības Dienvidāfrikā augošajām jauninājumu nozarēm (farmaceitiskie līdzekļi, iekārtas, transportlīdzekļi), kā arī kaitēs stratēģisko nozaru reģionālajai attīstībai, kuras varētu veicināt dzīves līmeņa uzlabošanos un Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanu reģiona līmenī.
High technology sectors in SA face increased pressure from EU imports which have a comparative advantage, potentially creating difficulties for growing innovation sectors in South Africa (pharmaceuticals, machinery, transport vehicles) and harming the regional development of strategic sectors that could contribute regionally to the improvement of living standards and to reach the MDGs.
Laikposms, kas atvēlēts TASN tarifu samazināšanai (ko piemēro ar atpakaļejošu spēku), ir saistīts ar SADC brīvās tirdzniecības nolīguma līdzīgu īstenošanas laikposmu.
The implementation period of the TDCA tariff reductions (which are back-loaded) is linked to a similar time period of the implementation period of the SADC FTA.
Liberalizējot SADC dalībvalstu savstarpējo tirdzniecību un vienlaikus arī Dienvidāfrikas un ES tirdzniecību, mazināsies iespēja analizēt SADC brīvās tirdzniecības nolīguma un TASN ietekmi.
Liberalisation between SADC members and at the same time South Africa with the EU, will reduce the ability to analyse the impact of the SADC FTA and the TDCA.
TASN jānodrošina atbalsts SADC integrācijai, nekompromitējot SADC dalībvalstu spēju apšaubīt Āfrikas dienvidu attīstības gaitu, kā arī nodrošināt šā procesa pārvaldību.
The TDCA should support SADC integration without compromising the ability of SADC members to interrogate and manage their Southern African process.
Salīdzinājumam: TASN ierobežojumi, ko piemēro saistībā ar izcelsmes noteikumiem, ir stingrāki par Āfrikas izaugsmes un iespēju aktā paredzētajiem.
Comparatively, the Africa Growth and Opportunities Act has less stringent limitations on Rules of Origin than the TDCA.
TASN ierobežojošie izcelsmes noteikumi mazina Āfrikas dienvidu valstu spēju izmantot augstāku tehnoloģiju jaudu Dienvidāfrikā, lai vairotu eksportam uz ES paredzētās produkcijas vērtību.
The restrictive rules of origin in the TDCA reduce the ability of Southern African countries to use the higher technology capacity in South Africa to increase beneficiation of their products for export to the EU.
Pateicoties dāsniem izcelsmes noteikumiem, var veidoties abpusēji izdevīgas saiknes starp Dienvidāfrikas un Āfrikas dienvidu valstu tautsaimniecību.
Generous rules of origin can promote positive forward and backward linkages between the South African and the Southern African countries' economies.
ES un Dienvidāfrikas stratēģiskā partnerība un kopīgas rīcības plāns
EU-SA Strategic Partnership and Joint Action Plan
Komisija 2006. gada 28. jūnijā ierosināja ES un Dienvidāfrikas stratēģisko partnerību, kas īstenojama saskaņā ar kopīgas rīcības plānu, kurš 2006. gada novembrī ir jāiesniedz ES un Dienvidāfrikas apvienotajai sadarbības padomei.
On 28 June 2006, the Commission proposed the EU-South Africa Strategic Partnership which shall be implemented with a Joint Action Plan to be proposed to the EU-South Africa Cooperation Council in November 2006.
Galvenais mērķis ir izveidot politisku dialogu, lai ES un Dienvidāfrikas Republika formulētu kopēju politisko nostāju abām pusēm svarīgos jautājumos, kas pēcāk pāraugtu kopīgā rīcībā reģiona vai globālā līmenī, t.i., īstenojot kopīgus pasākumus Āfrikas kontinentā (miera uzturēšana, starpniecība, NEPAD , Āfrikas Savienība u.c.) vai starptautiskā līmenī (t.i., ANO vai PTO, saistībā ar migrāciju, vides jautājumiem, klimata pārmaiņām utt.).
A central idea is to develop the political dialogue in a way that the EU and South Africa identify common political positions on subjects of mutual interest which would then lead to joint action on a regional or global level, i.e. joint actions in Africa (peace keeping, mediation, NEPAD, African Union etc.) or on a global level (i.e. in the UN or WTO, concerning migration, environmental issues, climate change etc.).
Dienvidāfrikas reģiona mērogā ir ierosināta kopīga rīcība saistībā ar AIDS pandēmiju, krīzi Zimbabvē un reģionālo integrāciju.
On the level of the Southern African region, joint actions are suggested concerning the AIDS pandemic, the Zimbabwe crisis and regional integration.
Pašlaik tiek apspriestas valsts stratēģijas pamatnostādnes 2007.–2013. gadam.
The Country Strategy Paper 2007-2013 is now under negotiation.
Tām jābūt saskaņotām ar jauno Dienvidāfrikas stratēģiju, un tās jāīsteno kā kopīga rīcības plāna sastāvdaļa.
It should be in line with the new South Africa Strategy and be implemented as part of the Joint Action Plan.
TASN pārskatīšana ir stratēģijas galvenais elements.
The revision of the TDCA is a core element of the Strategy.
Komisija ierosina pārskatītajā TASN cita starpā iekļaut šādus elementus:
The Commission proposes inter alia the following elements for a revised TDCA:
§ norādi uz TAM;
§ reference to the MDGs
§ tiesiski saistošu apņemšanos nodrošināt TASN atbilstību Kotonū Nolīgumam (masu iznīcināšanas ieroču izplatīšana, cīņa pret terorismu, cīņa pret nesodāmību, atbalsts Starptautiskajai Krimināltiesai, algotņu darbības novēršana);
§ legally binding commitments to bring the TDCA in line with the Cotonou Agreement (proliferation of weapons of mass destruction, fight against terrorism, fight against impunity, support for the International Criminal Court, prevention of mercenary activities)
§ uzlabotu politisko dialogu saskaņā ar pārskatīto Kotonū Nolīgumu;
§ enhanced political dialogue in line with the revision of Cotonou
§ papildu noteikumus par tirdzniecības liberalizāciju;
§ further provisions on the liberalisation of trade
§ obligātas saistības pakalpojumu, ieguldījumu, valsts iepirkuma, intelektuālā īpašuma, konkurences, standartizācijas, muitas un izcelsmes noteikumu jomā;
§ binding commitments in areas such as services, investment, government procurement, intellectual property, competition, standardisation and conformity assessment, customs, rules of origin
§ pastiprinātus noteikumus tieslietu, brīvības un drošības jomā, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas, narkotiku un migrācijas, sociālo jautājumu (nodarbinātība, dzimumu līdztiesība darba tiesībās), jaunatnes apmaiņas programmu jomā, kā arī sadarbībai kultūras jomā.
§ strengthen the provisions in areas such as justice, freedom and security, money laundering, drugs and migration, social issues (employment, gender equality labour law), Youth exchange programmes, cultural cooperation.
Stratēģiskās partnerības un kopīgas rīcības plāna īss novērtējums
Short assessment of Strategic Partnership and Joint Action Plan
Veidojot stratēģisko partnerību, nav izdevies pilnībā apjaust to, cik ļoti Dienvidāfrikas, bet jo īpaši BLNS valstu un citu reģiona vismazāk attīstīto valstu, attīstību un sociālo jomu ietekmēs TASN pārskatīšana, ko veic vienlaikus ar EPN sarunām.
The Strategic Partnership fails to recognise the important development and social impact of overlapping between TDCA revision and EPA negotiations is likely to have on South Africa, but especially on the BLNS countries and on the other Least Development Countries of the region.
TASN papildināšana, iekļaujot saistības tā saukto „Singapūras jautājumu” jomās, radītu Dienvidāfrikai īpašas grūtības.
The inclusion of commitments on the so-called “Singapore Issues” in the TDCA is particularly problematic for South Africa.
Kaut arī ES turpina izdarīt spiedienu, valsts iepirkuma un investīciju nolīgumiem jau ilgu laiku tiek izrādīta pretestība PTO, un šis daļēji ir viens no iemesliem SACU un ASV brīvās tirdzniecības sarunas nonākšanai strupceļā.
Despite EU pressure, government procurement and investment agreements have been long resisted at the WTO and are, in part, the reason for the impasse in the SACU-US free trade negotiations.
Lai gan Dienvidāfrika salīdzinājumā ar citām SACU valstīm, iespējams, atrodas izdevīgākā pozīcijā, lai vestu sarunas par šiem jautājumiem, sarunas ir jāīsteno, pamatojoties uz pierādījumiem balstītu pieeju politikas veidošanā.
While South Africa may be in a better position to negotiate these issues, compared to other SACU countries, this needs to be done on the basis of evidence-based policymaking.
Pārskatot TASN, nedrīkst uzstājīgi pieprasīt, lai tiek palielināta privātā sektora līdzdalība vispārējo pakalpojumu sniegšanā.
TDCA revision should not push for further participation of the private sector in the provision of basic services.
Dienvidāfrika jau ir apņēmusies pildīt apjomīgas saistības pakalpojumu nozarē saskaņā ar Vispārējo vienošanos par pakalpojumu tirdzniecību (VVPT) un saskaras ar nopietniem šķēršļiem, cenšoties sasniegt pieņemamu piekļuves un vispārējo pakalpojumu līmeni.
On services, South Africa has made extensive commitments under GATS and already faces severe constraints in achieving acceptable levels of access and universal service.
Investīciju jomā Dienvidāfrika ir parakstījusi daudzus divpusējus investīciju nolīgumus, kas jau nodrošina aizsardzību vairākām ES dalībvalstīm.
On investment, South Africa has signed many bilateral investment treaties that already grant protection to a number of EU member states.
Valsts un privātā sektora partnerattiecību veicināšana pamatpakalpojumu nozarē ir devusi neviennozīmīgus rezultātus, un šīs partnerattiecības bieži vien negatīvi ietekmējušas nabadzīgos iedzīvotājus tādās nozarēs kā ūdensapgāde un kanalizācija.
The promotion of Public/Private partnerships in essential services has yielded mixed results and often has had negative impacts on the poor in sectors such as water and sanitation.
Stratēģiskajai partnerībai ir jāpiešķir prioritāte tiem lūgumiem pēc tehniskās palīdzības, kuru galvenais mērķis ir nodrošināt valsts attīstības mērķu izpildi, kā arī sekmēt reģiona sociālo un ekonomikas attīstību; tas varētu arī veicināt Dienvidāfrikas reģiona sociālo un ekonomikas attīstību kopumā.
The Strategic Partnership should prioritise demands for technical assistance in areas strategic to reach the development objectives of the country that could as well contribute to the social and economic development of the Southern African region as a whole.
Jāstiprina Dienvidāfrikas tehniskais potenciāls, palielinot resursus, sniedzot tehnisko palīdzību, slēdzot atbilstības un savstarpējas atzīšanas nolīgumus pārtikas drošības, kā arī sanitāro un fitosanitāro pasākumu piemērošanas jomā.
South Africa's technical capacity should be harnessed with more capacity building, technical assistance, equivalence and mutual recognition agreements on food safety, sanitary and phytosanitary measures.
Ir jāapsver iespējamie mehānismi, kas šai sakarā atbalstītu eksportu no citām šā reģiona kaimiņvalstīm.
Mechanisms should be considered to assist other neighbouring countries' exports within the region in this regard.
Veidojot stratēģisko partnerību, nav izdevies piedāvāt pārdomātu energoapgādes drošības stratēģiju, ņemot vērā klimata pārmaiņas un šo pārmaiņu sociālo un vides ietekmi uz Dienvidāfrikas un reģiona nabadzīgajiem ļaudīm.
The Strategic Partnership fails to propose a sound energy security strategy that takes into account climate change and its social and environmental impact on the poorest in South Africa and other LDCs in the region.
Ilgtspējīgai energoapgādes drošības stratēģijai, kuras pamatā ir vides aizsardzība un Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšana, jāveicina tādu atjaunojamu enerģijas avotu kā saules, vēja un biomasas enerģijas attīstība, kā arī vidi saudzējošu enerģijas avotu attīstība, piemēram, mazās hidroelektrostacijas.
A sustainable energy security strategy, based on the protection of the environment and the achievement of the MDGs, should foster the development of renewable sources of energy, such as solar energy, wind power and biomass and low impact sources of energy such as small-scale hydropower plants.
Šādas rīcības rezultātā galvenie ieguvēji būs nabadzīgākie sabiedrības slāņi, kas galvenokārt dzīvo energoapgādes sistēmai nepieslēgtos reģiona lauku rajonos.
These should benefit the poorest sectors of society which mainly live in rural off-grid areas in the region.
Šā mērķa atbalstam ir jānodrošina ES budžeta līdzekļu asignējumi, lai palīdzētu pārvarēt pašreizējo atkarību no ieguves rūpniecības nozares un pārietu uz ilgtspējīgāku valsts un reģionālo enerģētikas stratēģiju.
To support this objective the EU budget should provide appropriations to assist transition from the current dependency on the extractive sector to a more sustainable national and regional energy strategy.
ES un Dienvidāfrikas stratēģiskā partnerība
An EU-South Africa Strategic Partnership
Margrete Auken, Margrietus van den Berg, Thierry Cornillet, Michael Gahler, Glenys Kinnock, Maria Martens, Miguel Angel Martínez Martínez, Luisa Morgantini, Horst Posdorf, Frithjof Schmidt un Anna Záborská .
Margrete Auken, Margrietus van den Berg, Thierry Cornillet, Michael Gahler, Glenys Kinnock, Maria Martens, Miguel Angel Martínez Martínez, Luisa Morgantini, Horst Posdorf, Frithjof Schmidt and Anna Záborská.
Alain Hutchinson, Manolis Mavrommatis, Karin Scheele un Zbigniew Zaleski .
Alain Hutchinson, Manolis Mavrommatis, Karin Scheele and Zbigniew Zaleski.
– ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Padomei ( KOM(2006)0233 )
– having regard to the Commission proposal to the Council ( COM(2006)0233 )
– ņemot vērā EK līguma 37. pantu, saskaņā ar kuru Padome ar to ir apspriedusies ( C6‑0202/2006 ),
– having regard to Article 37 of the EC Treaty, pursuant to which the Council consulted Parliament ( C6‑0202/2006 ),
– ņemot vērā Zivsaimniecības komitejas ziņojumu ( A6‑0311/2006 ),
– having regard to the report of the Committee on Fisheries ( A6‑0311/2006 ),
Jaunais Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds (ELGF), kas izveidots ar Padomes 2005. gada 21. jūnija Regulu (EK) Nr. 1290/2005 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, saskaņā ar šīs regulas 3. panta 2. punktu no 2006. gada 16. oktobra tiks aizstāts ar Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu.
The new European Agricultural Guarantee Fund (EAGF) laid down in Council Regulation (EC) No 1290/2005 on the financing of the common agricultural policy will replace the EAGGF Guarantee Section from 16 October 2006 in accordance with Article 3(2) of that Regulation.
ELGF finansēs zivsaimniecības tirgus pasākumus.
The EAGF will finance measures relating to fisheries markets.
Līdz šim budžetu attiecībā uz šiem izdevumiem Komisija ir izpildījusi, dalot pārvaldību ar dalībvalstīm.
Up to now the Commission has implemented the budget related to this expenditure by shared management with the Member States.
Izdevumus, kas veikti, īstenojot Padomes 1999. gada 17. decembra Regulu (EK) Nr. 104/2000 par zivsaimniecības un akvakultūras produktu tirgu kopīgo organizāciju, patiešām ir finansējusi Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļa, kura izveidota ar Padomes 1999. gada 17. maija Regulu (EK) Nr. 1258/1999 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu.
The expenditure incurred in the implementation of Council Regulation (EC) No 104/2000 on the common organisation of the markets in fishery and aquaculture products has been financed by the Guarantee Section of the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF) laid down in Council Regulation (EC) No 1258/1999 on the financing of the common agricultural policy.