natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vēl viens šajā Eiropas Savienības sadarbības jomā novērotais trūkums ir tas, ka šī sadarbība joprojām ir stingri ierobežota līdz turpmākai tiesvedībai un tādēļ tai nav preventīvu seku.
One final lacuna identified in cooperation in this area within the European Union is that such cooperation remains for the most part strictly limited to subsequent judicial proceedings and is therefore devoid of any preventive impact.
Galu galā īstais tiesību ierobežojuma iemesls galvenokārt ir jaunu nodarījumu nepieļaušana.
Indeed, the very purpose of the disqualification is primarily to prevent the commission of fresh offences.
Ir būtiski spēt nekavējoties piešķirt juridisku spēku tiesību ierobežojumiem, kuri izriet no sodāmības citās valstīs, negaidot, kamēr tiks pastrādāts jauns nodarījums.
It is thus essential to be able immediately to give legal effect to disqualifications associated with convictions imposed abroad, without waiting for further offences to be committed.
Šajā sakarā ir nepieņemami ierobežot iespējas izmantot ārvalstu sodāmības reģistrus tiesiskiem mērķiem, jo svarīgākie piekļuves aspekti šādai informācijai ir administratīvi un preventīvi.
In this context, it is not acceptable to restrict consultation of the foreign criminal records to judicial purposes, since a major part of the significance of access to such information is administrative and preventive.
Dalībvalstij pretstatā ierobežojumiem ir obligāti jāizmanto izcelsmes valsts sodāmības reģistri visos sodāmības reģistru izmantošanas gadījumos, tostarp, ja sodāmības reģistra informācija ir nepieciešama, lai varētu uzsākt kriminālvajāšanu par kādu nodarījumu šā pamatlēmuma jomā.
There must, on the contrary, be an obligation on a Member State to consult the criminal records of the State of origin in all cases where its own national criminal records are consulted, including where the information taken from the criminal records is required with a view to authorising the pursuit of a given activity, in the context of the scope of the Framework Decision.
Ierosinātie pamata nosacījumi
The proposed substantive provisions
Tādējādi 1. pants nosaka pamatlēmuma mērķi ieviest noteikumus, saskaņā ar kuriem dalībvalsts atzīst un piemēro savā teritorijā aizliegumus, kuru pamatā ir notiesājoši spriedumi par nodarījumiem, kas ietverti 2003. gada 22. decembra Padomes Pamatlēmuma 2004/68/JHA par bērnu seksuālās izmantošanas un bērnu pornogrāfijas apkarošanu 2., 3. un 4. pantā.
Accordingly, Article 1 sets out the purpose of the framework decision, viz. to establish the rules under which a Member State shall recognise and enforce in its territory prohibitions arising from convictions covered in Articles 2, 3 and 4 of Council Framework Decision 2004/68/JHA of 22 December 2003 on combating the sexual exploitation of children and child pornography
Vispārīgi šie nodarījumi ir:
Broadly, these offences are:
– bērna piespiedu iesaiste prostitūcijā vai dalībā pornogrāfiskās darbībās, vai labuma gūšana no tā, vai bērna citāda izmantošana šādiem mērķiem;
- coercing a child into prostitution or into participating in pornographic performances, or profiting from or otherwise exploiting a child for such purposes;
– bērna vervēšana prostitūcijai vai dalībai pornogrāfiskās darbībās;
- recruiting a child into prostitution or into participating in pornographic performances;
– iesaistīties seksuālās darbībās ar bērnu, ja;
- engaging in sexual activities with a child, where
(i) izmantošana ir panākta ar piespiešanu, spēku vai draudiem;
(i) use is made of coercion, force or threats;
(ii) kā maksājumu par bērna iesaistīšanu seksuālās darbībās sniedz naudu vai piedāvā citus atlīdzības veidus; vai
(ii) money or other forms of remuneration or consideration is given as payment in exchange for the child engaging in sexual activities; or
(iii) izmantošana ir veikta, ļaunprātīgi izmantojot bērna uzticēšanos un varu vai ietekmi pār bērnu.
(iii) abuse is made of a recognised position of trust, authority or influence over the child.
– bērnu pornogrāfijas izgatavošana;
- production of child pornography;
– bērnu pornogrāfijas izplatīšana vai pārraidīšana;
- distribution, dissemination or transmission of child pornography;
­– bērnu pornogrāfijas piegādāšana vai tās padarīšana par pieejamu
- supplying or making available child pornography;
­– bērnu pornogrāfijas iegāde atrašanās īpašumā;
- acquisition or possession of child pornography,
– ierosināšana, palīdzēšana, pamudināšana un mēģinājumi saistībā ar šiem nodarījumiem.
- instigating, aiding, abetting and attempts in relation to those offences. .
2. pants nosaka virkni definīciju.
Article 2 sets out a series of definitions.
3. pants liek obligāti reģistrēt likumpārkāpēja sodāmības reģistrā jebkuru aizliegumu (pagaidu vai pastāvīgu aizliegumu veikt profesionālas darbības saistībā ar bērnu uzraudzību, kas var novest pie noziedzīga nodarījuma Padomes Pamatlēmuma 2004/68/TI 2., 3. un 4. panta izpratnē).
Article 3 makes it obligatory for any prohibition (temporary or permanent ban on exercising professional activities related to the supervision of children arising from an offence within the meaning of Articles 2, 3 and 4 of Council Framework Decision 2004/68/JHA) to be registered in the offender's criminal record.
4. pants paredz, ka gadījumā, ja dalībvalsts, kurā attiecīgā persona ir notiesāta, nodod sodāmības reģistra informāciju citai dalībvalstij saskaņā ar spēkā esošiem starptautiskiem noteikumiem, kas regulē savstarpēju juridisku palīdzību krimināllietās, tai jāpiemin aizliegums (un tā ilgums) sodāmības reģistra izrakstā.
Article 4 provides that when the Member State in which the person concerned was convicted passes on criminal record information to another Member State under the applicable international rules on mutual legal assistance in criminal matters, it has to mention the prohibition (and its duration) in the excerpt from the criminal record.
5. pants paredz, ka informācija sodāmības reģistru informācija jāiegūst attiecīgās dalībvalsts centrālajā iestādē.
Article 5 provides that information about criminal records has to be obtained from the relevant national central authority.
6. pantā ir runa par šādu aizliegumu atzīšanu un piemērošanu:
Article 6 deals with the recognition and enforcement of prohibitions in the following terms:
Valsts, kurā izpildīta spriedumu, kompetentās iestādes atzīst jebkuru aizliegumu, nepieprasot nekādas formalitātes, un piemēro to, ja vien kompetentās iestādes nenolemj atsaukties uz kādu no neatzīšanas vai nepiemērošanas iemesliem, ko paredz 7. pants.
The competent authorities of the enforcing State shall recognise any prohibition, without any formalities being required, and shall enforce it, unless the competent authorities decide to invoke one of the grounds for non-recognition or non-enforcement provided for in Article 7.
Ja valsts, kurā izpildīta spriedumu, ir informēta par aizlieguma pastāvēšanu, tā nosūta šo informāciju kompetentajai iestādei 1. punkta piemērošanas nolūkā.
When an enforcing State is informed of the existence of a prohibition, it shall forward that information to the competent authority for the purposes of applying paragraph 1.
Kompetentā iestāde izdod lēmumu 30 dienu laikā pēc tam, kad šāda informācija ir nosūtīta.”
The competent authority shall issue its decision within thirty days of such information being forwarded."
7. pantā ir runa par šādiem neatzīšanas vai nepiemērošanas iemesliem:
Article 7 deals with reasons for non-recognition or non-enforcement as follows:
„Valsts, kurā izpilda spriedumu, kompetentās iestādes var noraidīt aizlieguma atzīšanu un piemērošanu tikai, ja:
"The competent authorities in the enforcing State may refuse to recognise and enforce a prohibition only if:
a) sods atbilstīgi valsts, kurā tiek izpildīts spriedums, tiesību aktiem ir uzlikts uz laiku, ja attiecīgie nodarījumi ir šīs valsts jurisdikcijā saskaņā ar tās krimināltiesībām;
(a) the penalty is time-limited under the law of the enforcing State, where the offences concerned are subject to the jurisdiction of that State under its own criminal law;
b) notiesājošs spriedums ir pieņemts, apsūdzētajam neierodoties tiesā, un attiecīgā persona nav ne personiski izsaukta, ne citādi informēta par uzklausīšanas vietu un laiku, kas ir licis pieņemt notiesājošu spriedumu bez apsūdzētā piedalīšanās;
(b) the conviction was handed down in default of appearance and the person concerned was not summoned in person nor otherwise informed of the date and location of the hearing that led to the conviction handed down in default of appearance;
c) attiecīgā persona ir notiesāta par tādiem pašiem nodarījumiem valstī, kurā tiek izpildīts spriedums.”
(c) a conviction was handed down on the person concerned for the same offences in the enforcing State."
8. pants paredz, ka aizlieguma piemērošanai izdevējas valsts kompetentā iestāde nepieprasa nekādas formalitātes, izņemot attiecīgo sodāmības reģistra izraksta informācijas apmaiņas veidlapu.
Article 8 provides that to enforce a prohibition, the competent authority of the issuing State is not to require any formalities other than the relevant form on the exchange of information extracted from the criminal record.
9. pants paredz, ka dalībvalstīm jāveic nepieciešamie pasākumi, lai nodrošinātu, ka notiesātajai personai nav pieejami suspensīvi-tiesiskas aizsardzības līdzekļi pret aizlieguma atzīšanu vai piemērošanu un ka sprieduma izpildītājas valsts tiesa nevar apstrīdēt sprieduma būtiskos pamatus, kuru rezultātā ir pasludināts notiesājošais spriedums.
Article 9 provides that Member States have to put in place the necessary arrangements to ensure that the convicted person has a non-suspensive legal remedy against the recognition and enforcement of a prohibition and that the substantial reasons for handing down the conviction and the sentence cannot be challenged before a court in the enforcing State.
10. pantā ir runa par turpmākiem pasākumiem, kas skar aizliegumus, tostarp sprieduma pārskatīšanu, apžēlošanu, amnestiju, reabilitāciju un sprieduma dzēšanu.
Article 10 deals with subsequent measures affecting prohibitions, including review, pardon, amnesty, rehabilitation and erasure.
10. un 11. pantā ir runa attiecīgi par ieviešanu un stāšanos spēkā.
Articles 10 and 11 deal with implementation and entry into force, respectively.
Atbilstīgais juridiskais pamats
The appropriate legal basis
Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komiteja ir uzdevusi jautājumu, vai ir pamatota (atbilstīgi tās referenta priekšlikumam attiecībā uz ziņojuma projekta pirmo grozījumu) ES Līguma par 31. panta 1. punkta c) apakšpunkta pievienošana šā noteikuma a) punktam un 34. panta 2. punkta b) apakšpunktam.
The Civil Liberties Committee has asked whether it would not be appropriate to add (as their rapporteur is proposing in the first amendment in his draft report) point (c) of Article 31(1) of the EU Treaty, in addition to point (a) of that provision and Article 34(2)(b).
Šā papildu noteikuma pievienošanas iemesli ziņojuma projektam ir:
The grounds given in the draft report for adding this extra provision are as follows:
„Tā kā instrumenta mērķis ir dubults: uzlabot piekļuvi informācijai par aizliegumiem (īpaši, izmantojot aizliegumu obligāto reģistrāciju sodāmības reģistrā) un padarīt obligātu to piemērošanu.
" As the objective of the instrument is twofold: to improve access to information on prohibitions (in particular through compulsory registration of prohibitions in the criminal record) and to make it compulsory to enforce them.
Ņemot vērā krimināltiesību atšķirības ES dalībvalstīs, ir svarīgi notiesājošiem spriedumiem krimināllietās nodrošināt noteiktu piemērojamo noteikumu savietojamības līmeni.”
Giving the fact that the criminal law varies in the Member States of the EU it is necessary to ensure a certain level of compatibility in rules applicable to criminal convictions."
Kā tiks atgādināts, 31. panta 1. punkta c) apakšpunkts jālasa kā:
As will be recalled, point (c) of Article 31(1) reads as follows:
Kopīgie tiesu iestāžu sadarbības pasākumi krimināllietās ietver:
[ Common action on judicial cooperation in criminal matters shall include]
c) nodrošināt dalībvalstīs piemērojamo noteikumu savietojamību, kas var būt nepieciešama, lai uzlabotu šādu sadarbību;”
"(c) ensuring compatibility in rules applicable in the Member States, as may be necessary to improve such cooperation;"
Tādēļ ir jāatbild uz jautājumu, vai ierosinātais pamatlēmums ir tālejošāks par a) sadarbības atvieglošanu un pastiprināšanu starp dalībvalstu kompetentajām ministrijām un tiesu vai līdzvērtīgām iestādēm, tostarp, ja nepieciešams, sadarbību, izmantojot Eurojust saistībā ar tiesvedību un lēmumu izpildi,” kā to paredz 31. panta 1. punkta a) apakšpunkts.
Therefore the question to be answered is whether the proposed framework decision goes beyond " facilitating and accelerating cooperation between competent ministries and judicial or equivalent authorities of the Member States, including, where appropriate, cooperation through Eurojust, in relation to proceedings and the enforcement of decisions" , as provided for in point (a) of Article 31(1).
Tā kā nepastāv procesuālas saistības, šis ir vienīgais jautājums, uz kuru jāatbild.
Given that no procedural implications are involved, this is the only question to be answered.
Ņemot vērā 1. pantā paredzēto pamatlēmuma mērķi, „Tā mērķis ir ieviest noteikumus, saskaņā ar kuriem dalībvalsts atzīst un savā teritorijā piemēro aizliegumus, kuru pamatā ir notiesājoši spriedumi par šādiem nodarījumiem,” 31. panta 1. punkta izmantošana šķiet vēlama vienīgi ex ambundanti cautela gadījumā.
In view simply of the purpose of the framework decision as set out in Article 1 - " Its purpose is to establish the rules under which a Member State shall recognise and enforce in its territory prohibitions arising from convictions for such offences. " - recourse to point (c) of Article 31(1) would seem desirable if only ex ambundanti cautela .
Tomēr pēc tālākas ierosinātā pamatlēmuma noteikumu izpētes ir skaidrs, ka daži no tiem tiecas nodrošināt dalībvalstīs piemērojamo noteikumu savietojamību 31. panta 1. punkta c) apakšpunkta nozīmē.
However, it is plain from further examination of the provisions of the proposed framework decision that some of them do seek to ensure compatibility in rules applicable in the Member States within the meaning of point (c) of Article 31(1).
3. pants patiešām prasa d alībvalstīm veikt pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu visu aizliegumu reģistrāciju sodāmības reģistrā”.
Indeed, Article 3 requires Member States to " take the necessary steps to ensure that any prohibition is registered in the criminal record ".
Šajā ziņā Beļģijas ierosmes paskaidrojums ir īpaši skaidri formulēts: „Pamatlēmums arī prasa, lai dalībvalstis savos tiesību aktos paredzētu tiesību ierobežojuma sodu saistībā ar notiesājošiem spriedumiem par šādiem nodarījumiem.”
In this respect, the explanatory note to the Belgian initiative could not put it in any plainer terms: " The framework decision would also require Member States to provide in their national legislation for a sentence of disqualification associated with convictions for such offences."
Turklāt 6. pants prasa dalībvalstīm „ atzīt jebkuru aizliegumu, nepieprasot nekādas formalitātes, un... piemērot to”.
In addition, Article 6 requires Member States to " recognise any prohibition, without any formalities being required, and ... enforce it ".
Tad 7. pantā vēlreiz ietverts ierobežots to apstākļu saraksts, atbilstīgi kuriem dalībvalstu kompetentās iestādes var noraidīt aizlieguma atzīšanu un piemērošanu.
Then again, Article 7 sets out a limited list of circumstances in which national competent authorities may refuse to recognise and enforce a prohibition.
Ar 8. pantu var šo noteikumu piemērot atkarībā no apstākļiem vienīgi pēc noteiktas formas iesniegšanas.
Article 8, for its part, makes enforcement of a provision conditional only upon presentation of a particular form.
Visbeidzot 9. pants prasa dalībvalstīm „ ieviest vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka notiesātai personai nav pieejami suspensīvi tiesiskas aizsardzības līdzekļi”.
Lastly, Article 9 requires Member States to " put in place the necessary arrangements to ensure that the convicted person has a non-suspensive legal remedy ".
Visi šie noteikumi ir tālejošāki par sadarbības atvieglošanu un pastiprināšanu starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm Līguma par ES 31. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē.
All those provisions go beyond facilitating and accelerating cooperation between competent national authorities within the meaning of point (a) of Article 31(1) of the EU Treaty.
Tiem būtībā ir jāsekmē izmaiņas vismaz dalībvalstu kriminālprocesuālajos likumos.
They are in fact likely to necessitate changes in at least the law of criminal procedure in the Member States.
Var uzskatīt, ka tie ir izstrādāti, lai nodrošinātu dalībvalstīs piemērojamo tiesību normu savietojamību ES līguma 31. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē.
As a result, they may be considered to be designed to ensure compatibility in rules applicable in the Member States within the meaning of point (c) of Article 31(1) of the EC Treaty.
Juridiskā komiteja 2005. gada 22. novembra sanāksmē vienprātīgi nolēma
At its meeting of 22 November 2005 the Committee on Legal Affairs accordingly decided, unanimously
Balsošanā piedalījās Giuseppe Gargani (priekšsēdētājs) Rainer Wieland (priekšsēdētāja vietnieks ), Antonio López-Istśriz White (referents) , Maria Berger, Bert Doorn, Nicole Fontaine, Othmar Karas, Piia-Noora Kauppi, Kurt Lechner, Klaus-Heiner Lehne, Arlene McCarthy, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Michel Rocard, Aloyzas Sakalas, Nicola Zingaretti un Tadeusz Zwiefka. ieteikt par ierosinātā pamatlēmuma juridisko pamatu ņemt ne tikai ES līguma 31. panta 1. punkta a) apakšpunktu, bet arī 31. panta 1. punkta c) apakšpunktu.
The following were present for the vote Giuseppe Gargani (chairman), Rainer Wieland (vice-chairman), Antonio López-Istúriz White (draftsman), Maria Berger, Bert Doorn, Nicole Fontaine, Othmar Karas, Piia-Noora Kauppi, Kurt Lechner, Klaus-Heiner Lehne, Arlene McCarthy, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Michel Rocard, Aloyzas Sakalas, Nicola Zingaretti and Tadeusz Zwiefka. , to recommend that the legal basis for the proposed framework decision should be not only Article 31(1)(a) and Article 34(2)(b) of the EU Treaty, but also Article 31(1)(c).
Beļģijas Karalistes iniciatīva Padomei pieņemt pamatlēmumu par to, lai Eiropas Savienībā atzītu un īstenotu aizliegumus, ko uzliek tiesas spriedumi par noziedzīgiem nodarījumiem, kas veikti pret bērniem
Initiative by the Kingdom of Belgium with a view to the adoption by the Council of a framework decision on the recognition and enforcement in the European Union of prohibitions arising from convictions for sexual offences committed against children
– ņemot vērā ES līguma 2. panta pirmo ievilkumu,
– having regard to Article 2, first indent, of the EU Treaty,
– ņemot vērā EK līguma 3. panta 1. punkta c) apakšpunktu, kā arī 12. un 39. pantu,
– having regard to Article 3(1)(c) and Articles 12 and 39 of the EC Treaty,
– ņemot vērā Pievienošanās līgumu, kas 2003. gada 16. aprīlī parakstīts starp ES–15 dalībvalstīm un Čehijas Republiku, Igaunijas Republiku, Kipras Republiku, Latvijas Republiku, Lietuvas Republiku, Ungārijas Republiku, Maltas Republiku, Polijas Republiku, Slovēnijas Republiku un Slovākijas Republiku (še turpmāk — „Pievienošanās līgums”)
– having regard to the Accession Treaty signed on 16 April 2003 between the EU-15 Member States and the Czech Republic, the Republic of Estonia, the Republic of Cyprus, the Republic of Latvia, the Republic of Lithuania, the Republic of Hungary, the Republic of Malta, the Republic of Poland, the Republic of Slovenia, and the Slovak Republic (the Accession Treaty)
– ņemot vērā Komisijas 2006. gada 8. februāra paziņojumu „Ziņojums par 2003. gada Pievienošanās līgumā noteikto pārejas pasākumu darbību (laikā no 2004. gada 1. maija līdz 2006. gada 30. aprīlim)” ( KOM(2006)0048 ),
– having regard to the Commission communication of 8 February 2006 entitled 'Report on the functioning of the transitional arrangements set out in the 2003 Accession Treaty (period 1 May 2004 - 30 April 2006) ( COM(2006)0048 )',
– ņemot vērā rezolūciju „Par brīvu darbaspēka apriti paplašinātajā Eiropas Savienībā”, ko 2005. gada 5. un 6. decembra sanāksmē pieņēma Eiropas Arodbiedrību konfederācijas (EAK) Izpildu komiteja,
– having regard to the resolution adopted by the European Trade Union Confederation (ETUC) Executive Committee at its meeting of 5 and 6 December 2005, entitled 'Towards free movement of workers in an enlarged European Union',
– ņemot vērā Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas ziņojumu ( A6‑0069/2006 ),
– having regard to the report of the Committee on Employment and Social Affairs ( A6‑0069/2006 ),
A. tā kā brīva darbaspēka aprite ir viena no četrām EK līgumā noteiktajām pamatbrīvībām, kā arī ES–15 dalībvalstu un jauno dalībvalstu solidaritātes apliecinājums; tā kā personu brīva kustība turklāt ir tiesības, kuras nevajadzētu izmantot, lai veicinātu personu un darba ņēmēju masveida pārvietošanos;
A. whereas free movement of workers is one of the four fundamental freedoms provided for in the EC Treaty, as well as an expression of solidarity between the EU-15 and the new Member States; whereas, furthermore, the free movement of persons is a right and should not be used to promote mass movements of persons and workers,
B. tā kā Pievienošanās līgumā ir paredzēta iespēja noteikt trīs posmu (2 + 3 + 2 gadi) pārejas pasākumus brīvai darbaspēka apritei;
B. whereas the Accession Treaty makes provision for the possibility of introducing transitional arrangements for the free movement of workers in three stages (2 + 3 + 2 years),
C. tā kā 12 no ES–15 dalībvalstīm 2004. gada maijā noteica zināmus ierobežojumus brīvai darbaspēka apritei no astoņām jaunajām dalībvalstīm un, atbildot uz šo soli, trīs no jaunajām dalībvalstīm līdzīgi ierobežoja pārvietošanās brīvību; tā kā Vācija un Austrija izmantoja iespēju ierobežot pakalpojumu brīvu apriti atsevišķās nozarēs, piesaistot šos ierobežojumus pārejas pasākumiem, kas noteikti brīvai darbaspēka apritei;
C. whereas twelve of the EU-15 decided in May 2004 on some restriction of the freedom of movement of workers from eight of the new Member States, and in response, three of the new Member States likewise restricted freedom of movement; whereas Germany and Austria have taken up the option to restrict freedom to provide services in certain sectors and tied this to the transitional arrangements for freedom of movement of workers,
D. tā kā „status quo” klauzulā ir noteikts: ja kāda no ES–15 dalībvalstīm ar valsts tiesību aktiem pārejas posmā reglamentē piekļuvi savam darba tirgum, jauno dalībvalstu valstspiederīgajiem nedrīkst piemērot stingrākus ierobežojumus par tiem, kuri bija spēkā Pievienošanās līguma parakstīšanas dienā; tā kā šo noteikumu piemēro piekļuvei, kas nodrošināta saskaņā ar valsts tiesību aktiem vai divpusējiem nolīgumiem;
D. whereas a ‘status quo clause’ stipulates that if an EU-15 Member State regulates access to its labour market under national law during the transitional period, nationals of the new Member States must not be subject to greater restrictions than those imposed on the date of signing of the Accession Treaty; whereas this rule applies to access granted under national provisions or bilateral agreements,
E. tā kā „status quo” klauzulā turklāt ir paredzēts, ka ES–15 dalībvalstīm šajā sakarā ir jāievēro priekšrocības noteikums
E. whereas the status quo clause also requires the EU-15 to observe a preference rule