natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jāatzīmē, ka FSA ir izdevusi atteikšanās dokumentu, ar kuru atbrīvo Equitable Life no pienākuma izskatīt sūdzības par lietām, kuras ietvertas pārskatā, standarta laikos, kas noteikti FSA Rokasgrāmatā
It should be noted that FSA had issued a waiver dispensing Equitable Life from the need to investigate complaints about matters covered by the Review within the standard timescales set out in the FSA Handbook
Noteikumi par konfliktu atrisināšanu ( DISP ) 1.4 , ar noteikumu, ka ELAS rakstiski apņemas „ ja tā cenšas balstīties uz Ierobežojumu aktu 1980 kā aizsardzību pret jebkuru prasību no prasītāja, kam uz to ir tiesības, tā neieskaitīs šā akta mērķiem nekādu periodu, kurā šā prasītāja lieta ir bijusi pakļauta pārskata noteikumiem ” (sk. WE 27
Rules on Dispute Resolution (DISP) 1.4. subject to the condition of a written undertaking by ELAS that " if it seeks to rely on the Limitations Act 1980 as a defence to any claim by an eligible complainant, it will not count for the purpose of the Act any period within which the eligible complainant's case has been subject to the provisions of the Review " (see WE 27
Tomēr vairāki apdrošinājuma ņēmēji ir apstiprinājuši P. Scawen paziņojumu ( H 3), ka „ daudzos gadījumos FOD lēmums prasa tik daudz laika, ka līdz tam laikam, kad lēmums tiek pieņemts, apdrošinājuma ņēmējs ir kļuvis „statūtu aizliegts ”.
However, a number of policyholders confirmed the statement made by Mr SCAWEN in (H3) that, " in many cases, the FOS ruling takes so much time that by the time a decision has been reached, the policyholder has become statute barred ".
P. Weir ( H 2) paziņoja, ka FOD informēja viņu 2003. gadā, ka, ja viņš iesniegs prasību par viņa polisēm tiesā, FOD tūlīt pārtrauks citu viņa prasību izskatīšanu. „ Tagad 2 gadus vēlāk es esmu saņēmis neapmierinošu piedāvājumu, bet esmu izslēgts no jebkādas tiesvedības noilguma dēļ .”
Mr WEIR (H2) stated that he was informed by the FOS in 2003 that if he were to make a claim on one of his policies before court, the FOS would immediately drop consideration of all his other claims. "
Viņš uzskata, ka „ tā nav sakrišana, ka FOD vajadzēja gandrīz piecus gadus, pirms mēģinājuma atrisināt manu prasību ” ( P. Weir , H 2).
Now 2 years later I have received an unsatisfactory offer, but I am timed out of any court action ".
Kāda AK juridiskā firma ( WE 23
IN WE 23
24. lpp. ) atzīmē, ka „ privātam klientam alternatīva ar tiesvedību pēc FOD negatīva lēmuma gandrīz nekad nav pieejama ... , jo FOD nav ātrs un ... līdz tā lēmuma saņemšanai trīs gadu noilguma laiks saskaņā ar Ierobežojumu aktu ... var būt beidzies ”.
Page 24. a UK law firm notes that " for the private client, the alternative of suing in the courts after FOS has found against him is almost always unavailable ... because the FOS is not quick, and ... by the time FOS issues a determination, the three year time period ... under the Limitation Act ... may have expired ."
S. Bayliss , „ Annuity Direct ” izpilddirektors, sacīja ( H 5), ka “ visumā es teiktu, ka ombuda process nav darbojies labi cilvēkiem, kuri ir iekļuvuši šajā situācijā … [bet] ... ir arī izņēmumi ”.
Mr BAYLISS, Managing Director of 'Annuity Direct' said in H5 that " by and large, I would say that the Ombudsman process has not worked well for people who have ended up there ... [but] ... there are exceptions ".
Viņš piebilda, ka „ atbilstīgi ombuda dienesta vispārējai lomai tam ir bijusi ārkārtīgi stāva mācīšanās līkne, un tas nav ļoti labi ticis galā ar administratīvo izdevumu jautājumiem un aizkavēm, kas sarūgtina klientus .
He added that " in terms of the Ombudsman Service’s general role, it has had an enormously steep learning curve and has not tackled very well the issue of administrative costs and delays, which upset clients.
Tas sāk to darīt .”
It is beginning to do that ."
Saskaņā ar M. McElwee ( H 3) FOD aizkaves sūdzību izskatīšanas procesā bija saistītas ar tā „ lielo darba slodzi ”, bet „ ir kļuvušas stipri problemātiskas, kad pienāk noilguma laiks ”.
According to Mr McELWEE (H3), delays by the FOS in the process of dealing with complaints were due to its " hefty workload " but " have become highly problematic when it comes to limitation periods ".
Šajā kontekstā gan FOD (sk. WE 27), gan D. Strachan arī atzīmēja, ka dažas no FOD aizkavēm noteica tas, ka ELAS bija izmantojusi papildu laiku, lai sagatavotu tās atbildi uz dažām sūdzībām, kas radās no G. W. Penrose ziņojuma, un sagatavotu pārskatu par „pārvaldītajām pensijām” (sk. arī iepriekšējos punktus).
In this context it was also noted by both the FOS (see WE 27) and Mr STRACHAN (H4) that some of the delays of the FOS were due to the fact that ELAS had sought extra time to prepare its response to certain complaints arising out of the Penrose report and to prepare the Review concerning 'Managed Pensions' (see also previous paragraphs).
Tomēr tika uzsvērts, ka piešķirtie pagarinājumi nebija piemērojami Ierobežojumu akta nozīmē.
It was stressed, however, that the extensions granted did not count for the purposes of the Limitations Act.
ES 3 arī komentē aizkavējumu jautājumu: „Ir tiesa, ka pēc pašu novērtējuma FOD nespēja sasniegt laika ierobežojuma mērķus, ko pats izvirzīja, proti, izšķirt 45 % sūdzību trīs mēnešu laikā un 80% sešos mēnešos.
ES 3 also comments on the issue of delays: " It is true that, by its own admission, FOS was not able to meet the time-limit targets that it has set itself, namely resolve 45% of complaints within three months and 80% within six months.
Tomēr, ņemot vērā uzdevuma sarežģītību un lielumu, tas nebūtu uzskatāms par FOD kļūmi.
Still, in view of the complexity and the magnitude of the task involved, this should not be seen as a failure of FOS.
Dažos gadījumos aizkaves darbojās par labu Equitable , jo tās pamudināja dažus prasītājus pieņemt Equitable piedāvājumus, nevis gaidīt izlemšanas procesa pabeigšanu” ( ES 3
In some respects, delays worked to the advantage of Equitable as it prompted some claimants to accept offers made to them by Equitable rather than wait for the adjudication process to be completed " (ES 3
49. un 50. lpp. ).
Pages 49 and 50. ).
Turklāt apdrošinājuma ņēmēji kritizēja FOD lēmumus kā neobjektīvus, nosacītus un nekonsekventus (piemēram, P. Weir , H 2).
Furthermore, policyholders criticised decisions of the FOS as partial, arbitrary and inconsistent (e.g. Mr WEIR, H2).
Līdzīgi juridiskā firma Clarke Willmott atzīmē ( WE 23
Similarly, law firm Clarke Willmott notes in WE 23
24. lpp. ), ka tās „ klienti sūdzas par lēmumiem, kas šķiet slikti pamatoti un nepastāvīgi” un piebilst, ka „ mums ir radies iespaids, ka sūdzība ombudam bieži ir tikai nedaudz labāka par loteriju ”.
Page 24. that its " clients complain of decisions, which appear ill informed and capricious " and adds that " we get the impression that a complaint to the Ombudsman is often little better than a lottery ".
Šajā saistībā Clarke Willmott kritizē to, ka saskaņā ar FSA Rokasgrāmatu FOD būtu jāpieņem lēmumi „ par to, kas šķiet taisnīgs un pamatots ”, un tikai „ jāņem vērā atbilstīgie tiesību akti un noteikumi ” ( WE 23
In relation to this, Clarke Willmott criticises the fact that, according to the FSA Handbook, the FOS should make its decision 'on what appears fair and reasonable' and only 'take into account' the relevant law and regulations (WE 23
Juridiskā firma apgalvo, ka „ pārāk bieži atbilstīgie tiesību akti un noteikumi tiek ignorēti ” un piedāvā sūdzības piemēru, ko FOD neatbalstīja „ ar argumentiem, kas pilnīgi ignorēja, pat nepieminot, LAUTRO uzņēmējdarbības veikšanas noteikumus dzīvības apdrošināšanas birojiem, sniedzot padomus par pensiju pārvietojumiem, kas, pēc vispārēja atzinuma, tiek stipri pārkāpti ” ( WE 23
The law firm claims that " all too often the relevant law and regulations are ignored " and offers an example of a complaint which was not upheld by FOS "in terms, which entirely ignored, to the point of not even mentioning them, the LAUTRO conduct of business rules for life offices advising on pension transfers, which, by common consent, had been grossly breached " (WE 23
P. Weir ( H 2) apgalvoja , ka pēc nolēmuma pieņemšanas FOD paziņoja, ka tas atļautu Equitable Life vai tās aģentiem aprēķināt kompensācijas summu, kas būtu jāmaksā, tā vietā , lai piespiestu to maksāt kompensāciju, kas pienāktos saskaņā ar saviem aprēķiniem.
Mr WEIR (H2) claimed that, after having issued adjudication, the FOS announced that it would allow Equitable Life or its agents to calculate the amount of redress that was due, instead of forcing it to pay the compensation due as a result of its own calculations.
Savā memorandā komitejai FOD norāda, ka „ galvenā aktuārā prakse ir ieviesusi aprēķinu metodiku, kas saskan ar [FOD] lēmumu pēc regulāriem kontaktiem ar FOD aktuāru, kamēr tas attīstīja savu zaudējumu novērtēšanas kalkulatoru ” ( WE 27
In its memorandum to the committee, the FOS indicates that " a major actuarial practice has implemented the calculation methodology consistent with [the FOS's] decision, following regular contact with an FOS actuary, whilst it was developing its loss assessment calculator " (WE 27
Turklāt P. Weir ( H 2) sūdzējās, ka „ FOD . .. ir atsacījies atļaut prasītājiem iepazīties ar bāzi, uz kuras Equitable Life aprēķināja viņu zaudējumus, to vietā piedāvājot piemērus, kurus neviens nevar saprast vai pārbaudīt”.
Furthermore, Mr WEIR (H2) complained that " the FOS has ... refused to allow claimants to see the basis on which Equitable Life calculated their losses, giving instead examples which nobody can understand or verify ".
Pēc viņa teiktā Equitable Life aprēķini bija pamatoti uz pamatā esošām fonda vērtībām, drīzāk kā uz reālām izmaksām.
According to him, Equitable Life's calculations were based on underlying fund values rather than actual payouts.
Tādēļ viņš apsūdz FOD par „ atļauju pakalpojuma sniedzējam brīvi izvēlēties no dažādām aprēķinu bāzēm drīzāk kā argumentāciju kāda konsekventā veidā ” ( P. Weir , H 2).
He therefore accuses the FOS of " allowing the provider to cherry pick from among different bases of calculation, rather than arguing in any sort of consistent fashion " (Mr WEIR, H2).
WE Conf 32 sīkāk apraksta šos pieņēmumus un apgalvo, ka formula, ko FOD ir atļāvis Equitable Life izmantot , varētu nebūt taisnīga un varētu būt “ tīši izveidota tā, lai samazinātu kompensāciju izmaksas ”. .
WE-CONF 32 further specifies these allegations and claims that the formula that FOS has allowed Equitable to use would not be fair and may have been "deliberately designed to reduce the cost of compensation" .
M. Young ( WE 88) arī sūdzējās par metodēm, ko izmanto kompensāciju aprēķiniem.
Mr YOUNG (WE 88) also complained about the methods used for calculating redress.
Viņš īpaši atsaucas uz M. E. Vadošo lietu un citē FOD paziņojumu savā nolēmumā, ka „ ja M. E. būtu saņēmusi pilnīgu un pareizu padomu, viņa nebūtu ieguldījusi līdzekļus Equitable Life, bet būtu tā vietā ieguldījusi citas firmas peļņas pensiju fondā, kas nebija pakļauts līdzīgam riskam ”, t.i., GAR riskam it īpaši.
He refers specifically to the Mrs E lead case and quotes the FOS as stating in its adjudication that " if Mrs E had received full and proper advice she would not have invested with ELAS but would instead have invested with another firm's with-profits pension fund that was not subject to similar risks ", i.e. the GAR risk, in particular.
Tomēr kompensāciju aprēķinos tika veikti salīdzinājumi ar vidējiem ienākumiem no vairākiem citiem pensiju sniedzējiem, tostarp tādiem, kas arī ir sajaukuši savus GAR un ne- GAR apdrošinājuma ņēmējus vienā peļņas fondā saskaņā ar M. Young .
However, in calculating compensation, comparison was made with average returns from a number of other pension providers including those that also had mixed their GAR and non-GAR policyholders within the same with-profits fund according to Mr YOUNG.
Pēc viņa domām „ tas nebija taisnīgs kompensāciju aprēķina veids. ...
In his view therefore " this was not a fair way to calculate compensation. ...
Metode[s] ... [kas izmantotas] dažās no šīm vadošajām lietām, ir fundamentāli kļūdainas” ( WE 88).
The method[s] ... [used] in some of the lead cases are fundamentally flawed " (WE 88).
FOD lēmumu rīkoties pēc saviem ieskatiem un ņemt vērā Equitable Life ieteikumu vispār neizmeklēt tā sauktās „ar G. W. Penrose saistītās” sūdzības (tas ir, sūdzības, kuru pamatā ir G. W. Penrose ziņojuma atklājumi) īpaši kritizēja T. Lake ( H1 ), N. Bellord ( H2 ) un P. Weir ( H2 ).
The decision by the FOS to use its discretion and follow Equitable Life's recommendation not to investigate at all so-called 'Penrose-related' complaints (i.e. complaints based on the findings of the Penrose report) was subject to particular criticism by Mr LAKE (H1), Mr BELLORD (H2) and Mr WEIR (H2).
Savā liecībā komitejai N. Bellord ( H2 ) pauda savu personīgo pieredzi, ko viņš aprakstīja kā tipisku: „ Es iesniedzu sūdzību Equitable Life par to, ka, ņemot vērā noteiktu faktu patiesumu, man ir tiesības uz kompensāciju.
In his testimony before the committee Mr BELLORD (H2) related his own experience, which he described as typical: " I complain to Equitable that, due to certain facts being true, I am entitled to compensation.
Viņi noraidīja manu sūdzību, un es vērsos pie FOD.
They reject my clam and I am referred to the FOS.
FOD apgalvoja, ka vēlas sagaidīt G. W. Penrose ziņojuma rezultātus.
The FOS says they want to await the outcome of the Penrose report.
G. W. Penrose ziņojumā manis minētie fakti ir apstiprināti kā patiesi.
The Penrose Report confirms that the facts I have alleged are true.
Equitable Life iesniedza sūdzību FOD, ka šie fakti nav patiesi.
Equitable complains to FOS that these facts are not true.
FOD nolemj, ka visas sūdzības, kuru pamatā ir fakti, kas G. W. Penrose ziņojumā atzīti par patiesiem, tiks uzskatītas par nepieņemamām un tiks noraidītas. ”
The FOS decides that any complaint based upon facts which the Penrose report says are true will be inadmissible and such complaints rejected ."
WE 27
The FOS states in WE 27
FOD sniegtais pamatojums, kāpēc tas neņēma vērā ar G. W. Penrose saistītās sūdzības, ir minēts iepriekš VI. daļas 1. b punktā.
The reasons given by FOS for dismissing Penrose related complaints are mentioned under point VI.1.b.) above.
ES 3 ir šādi novērojumi minētajā sakarā: „ Kā parāda G. W. Penrose lēmums, FOD var nolemt neizmeklēt noteiktu investoru sūdzības, ja sūdzību priekšmets ietekmē lielu skaitu investoru un prasa regulatīvu pieeju.
ES 3 makes the following observations in this regard: " As the Penrose decision shows, FOS may decide not to investigate the grievances of particular investors if the matter complained of affects a large number of investors and calls for a regulatory approach.
Lai gan šāda pieeja ir attaisnojama minētajos apstākļos, tā atklāj ievērojamu tiesiskās aizsardzības nepilnību, jo praksē apdrošinājuma ņēmējiem trūkst alternatīvu.
Although this approach may be justified in the circumstances, it reveals a significant gap in judicial protection because in practice there is a lack of alternatives for policyholders.
Izmeklēšanas, piemēram, lorda G. W. Penrose veiktās izmeklēšanas, gaitā atklātais kaitējums nenozīmē konkrētu tiesisko aizsardzību cietušajiem patērētājiem.
The identification of mischiefs in an inquiry, such as that carried out by Lord Penrose, does not translate to concrete remedies for aggrieved consumers.
Līdzīgi P. Scawen apgalvo WE 23
Similarly, Mr SCAWEN in WE 23
FOD to noliedz, atsaucoties uz „ tiesību aktos noteiktajām prasībām, ka FOD darbībai jābūt neatkarīgai no Finanšu pakalpojumu regulēšanas iestādes ”, un apgalvo, ka „ FOD padome nemēģina ietekmēt vai iejaukties kvazitiesas lēmumos, ko ombudiem ir jāpieņem ” ( WE 27
The FOS rejects this by referring to the " statutory requirement for the operational independence of FOS from the Financial Service Authority " and asserts that " the Board of FOS does not attempt to influence or interfere with quasi-judicial decisions that the ombudsmen are required to take " (WE 27
Attiecībā uz saistību starp FPRI un FOD M. McElwee ( H3 ) norādīja uz to „ lielā mērā nošķirto darbību ”: „ FPRI neizskata patērētāju sūdzības, un ombuds neizskata politikas jautājumus. ”
Regarding the relationship between the FSA and the FOS, Mr McELWEE (H3) pointed out their " quite discrete function ": " The FSA does not handle consumer complaints and the Ombudsman does not handle policy matters ."
FPRI, kas ir pakļauta komitejai (skatīt, piemēram, WE-CONF 7
The FSA in its submissions to the committee (see for instance WE-CONF 7
2. lpp. ), arī uzsvēra FOD neatkarību, līdzīgi kā C. Thomson H2 un H8 : „ FOD ir neatkarīga organizācija, kas dažkārt nepiekrīt ELAS un, patiešām, dažkārt nepiekrīt regulatoram – FPRI.
Page 2. ) also stressed the independence of the FOS as did Mr THOMSON in H2 and H8: " The FOS is an independent entity that, from time to time, disagrees with the Society and indeed, from time to time, disagrees with the Regulator, the FSA.
Attiecīgajā nozarē daudzi uzskata, ka FOD ir pārāk orientēts uz patērētāju ... . ”
There are many in the industry who believe that the FOS is too consumer-oriented ... "
Šādam pieņēmumam ir savādi piemēri, bet to iemesls, šķiet, ir individuāls, nevis iestāžu rakstura. ”
There are odd examples of that, but it tends to be because of the history of the individual rather than the institution ".
Visplašākais un vispusīgākais pārskats par kritiku, ko izteikuši apdrošinājuma ņēmēji attiecībā uz FOD darbību, ir iekļauts lorda Neill ziņojumā ( WE 83 ).
The most extensive and comprehensive account of the criticism expressed by policyholders of the FOS's performance is contained in a report by Lord NEILL (WE 83).
Lai gan daži no viņa izvirzītajiem argumentiem ir tādi paši kā iepriekšējos punktos izteiktie, viņa pārskats turpmāk ir izskatīts atsevišķi.
Although some of the points he raises are equivalent to what is referred to in previous paragraphs, his review is considered separately below.
Lorda Neill atzinums ( WE 83 )
Opinion of Lord Neill (WE 83)
Lords Neill EMAG vārdā pārskatīja „ to pakalpojumu būtību, ko [FOD] sniedzis [ELAS] apdrošinājuma ņēmējiem, kuri iesnieguši sūdzības ”.
Lord NEILL reviewed on behalf of EMAG " the nature of the service provided by the [FOS] to [ELAS] complainant policyholders ".
To darot, viņš pārbaudīja saraksti saistībā ar šīm lietām ar 31 indivīdu, kas iesniedza sūdzības FOD un „ kas paziņoja EMAG , ka viņi ir neapmierināti ar FOD darbību ”.
In doing so he examined the correspondence relating to the cases of 31 individuals who lodged complaints to the FOS and " who told EMAG that they had been dissatisfied with the performance by the FOS ".
Šīs lietas ir detalizēti dokumentētas viņa atzinuma 1.–3. pielikuma papildinājumā ( WE 83 ).
The cases are documented in detail in Appendices 1-3 to his opinion (WE 83).
Šo lietu kopsavilkums ir atrodams attiecīgā atzinuma 150. punktā ( WE 83 54.–72. lpp.).
A summary of the cases can be found in Paragraph 150 of the opinion (pages 54 to 72 of WE 83).
Tāpat viņš detalizēti izskatīja FOD lēmumu bez izskatīšanas noraidīt 50 prasības, ko FOD raksturoja kā „saistītas ar G. W. Penrose ”.
He also considered in detail the FOS's decision to dismiss without consideration of their merits 50 claims characterised by the FOS as 'Penrose-related'.
Nosakot standartus, pēc kuriem jānovērtē FOD darbība, Lords Neill ņēma vērā ne tikai FPTA iekļautos „ tiesību aktu noteikumus” un „ statūtos iekļautos noteikumus ”, bet papildus arī „ paziņojumus, ko FOD izdarījis savā brošūrā „Jūsu sūdzība un ombuds”, un FOD paziņojumus tīmekļa vietnē attiecībā uz standartiem, ko tas cenšas ievērot ” ( WE 86
In determining the standards against which to assess the FOS's performance, Lord NEILL took account not only of the " statutory provisions " contained in the FSMA and " the rules made under the statute " but in addition also of " statements made by the FOS in its booklet 'your complaint and the ombudsman' and in FOS website communications as to the standards which it aims to meet (WE 86
Tādējādi kopumā FOD bija gatavs (un/vai tā mērķis bija) atrisināt finanšu nesaskaņas „ godīgi, pamatoti, ātri, neoficiāli, neatkarīgi un taisnīgi ”.
Thus, in summary, the Ombudsman was set up to (and/or aims to) resolve financial disputes " fairly, reasonably, quickly, informally, independently and impartially ".
FOD „ nav saistošs strikts tiesiskums ”, bet tas „ nosaka, kāds lēmums, pēc tā ieskatiem, ir godīgs un pamatots visos šīs lietas aspektos, ja vispār tāds ir iespējams ”.
He is " not bound by strict rules of law " but rather " determines what award, if any, is in his opinion fair and reasonable in all the circumstances of the case ".
FOD „ [ievēros] dabiskās tiesības [savā] lēmumu pieņemšanas procesā ” un „ dos katrai pusei iespēju izteikt komentārus par otras puses lietu kopumā ”.
The Ombudsman will "[apply] the rules of natural justice in [his] decision making " and " give each side the opportunity to comment on the totality of the other side's case ".
Turklāt FOD „ darīs visu iespējamo, lai nodrošinātu vienlīdzīgus nosacījumus un to, lai vienas puses pārākums finanšu un resursu ziņā neradītu nevienlīdzību attiecībā pret otru pusi ”.
Furthermore, he will " do his best to ensure that there is a level playing field and that the superior wealth and resources of one side do not give rise to an inequality of arms ".
FOD piešķirtā izvēles brīvība tiks „ realizēta godīgi, nevis nepamatoti un neparedzami ”.
Discretion vested in him will be " exercised fairly and not arbitrarily and capriciously ".
Specifiska šīs procedūras iezīme ir tā, ka sūdzību iesniedzējiem nav vajadzīgs jurists un FOD pat dod padomu, ka, piesaistot juristu, viņi, ticamāk, nevarēs saņemt jurista atalgojuma atmaksu.
A specific feature of the procedure is that complainants do not need a lawyer and are even advised by the FOS that if they do instruct one, they will generally be unable to obtain reimbursement of fees.
FOD „ nodrošinās sūdzību iesniedzējiem atbilstīgu juridisko konsultāciju ” (skatīt WE 86
The FOS will " ensure that complainants are not disadvantaged by the lack of legal advice " (see WE 86
Pēc 31 lietas izskatīšanas attiecībā uz iepriekš minētajiem īpašajiem jautājumiem lords Neill konstatēja, ka „ gandrīz visi sūdzību iesniedzēji juta, ka, vēršoties pie FOD, viņi strīdas ar ELAS aizstāvi, nevis ar taisnīgu tiesnesi ” ( WE 86
After reviewing the 31 cases in relation to the specific points mentioned above, Lord NEILL found that " nearly all complainants felt that in their dealings with the FOS they were arguing with an advocate for EL rather than dealing with an impartial judge " (WE 86
10. lpp. ). „ Tā ir struktūra, kas vairākos gadījumos ir izrādījusi atbalstu finanšu uzņēmumam, šajā gadījumā – ELAS .”
Page 10. ). "
( WE 83
It is a body which in many instances has displayed partiality towards the financial firm, in this case EL " (WE 83
83. lpp. ) „ Sliktākajā gadījumā [FOD] amatpersonas tika uzskatīti par ELAS aizstāvjiem.
Page 83. ). "
Dažos gadījumos bez atsauces uz ELAS viņi ir nākuši klajā ar saviem argumentiem, lai noraidītu sūdzības iesniedzēju .”
At worst the [FOS] officials were seen as advocates for EL.
( WE 83
In some instances without any reference back to EL, they had come up with their own arguments to block the complainant " (WE 83
Lords Neill konstatēja „ nevienlīdzīgus nosacījumus ”, jo FOD „ ir tendence būt daudz iecietīgākam pret ELAS nekā pret sūdzību iesniedzējiem ” ( WE 86
Lord NEILL identifies an " unlevel playing field " as the FOS " tends to allow much more latitude to EL than it does to complainants " (WE 86
13. lpp. ) attiecībā uz laika ierobežojumiem un ņemot vērā „ FOD gatavību atrisināt strīdīgus jautājumus par labu ELAS pat tad, kad sūdzības iesniedzējs pamatojas uz pārbaudītu faktu un ELAS atbild ar pieņēmumiem par to, kas būtu varējis notikt vai kam bija jānotiek ” ( WE 83
Page 13. ) in terms of time limits and given " the willingness of the FOS to resolve disputed issues in favour of EL, even where the complainant relies on attested fact and EL replies with conjectures as to what would/must have happened " (WE 83
81. lpp. un WE 86
Page 81. and WE 86