natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tāpēc ir jārod pareizs līdzsvars starp procedūras racionalizāciju, samazinot vērtēšanas periodu un nosakot pamatotu termiņu, kura laikā uzraudzības iestādes var pienācīgi novērtēt līdzdalības ieguvēju.
Therefore, it is necessary to strike the right balance between streamlining the procedure by reducing the assessment period and determining a reasonable time during which supervisory authorities can assess an acquirer properly.
Šo iemeslu dēļ referents ierosina pagarināt vērtēšanas periodu līdz 47 DD (bez pārtraukuma) un 57 DD (ar pārtraukumu) un trešo valstu iesaistīšanās gadījumā attiecīgi ne vairāk kā 77 DD (bez pārtraukuma) un 87 DD (ar pārtraukumu).
For these reasons, your rapporteur proposes to extend the assessment period to 47 WD (without stopping the clock) and 57 WD (with a stopping of the clock) and accordingly, in case of involvement of third-countries, to 77 WD (without stopping the clock) and 87 WD (with a stopping of the clock).
Referents atbalsta kritēriju nepapildināmu sarakstu, kas piemērojams visā Eiropā.
Your rapporteur is in favour of a closed list of criteria that will apply all over Europe.
Tas ieviesīs vairāk skaidrības un pārredzamības procesā un sniegs vairāk noteiktības tirgus dalībniekiem.
This will bring more clarity and transparency to the process and certainty for market players.
Turklāt tas novērsīs situāciju, kad nenoteikts skaits papildu kritēriju varētu pārmērīgi kavēt apvienošanās un pārņemšanas darbību.
Moreover, this will prevent a situation where an indefinite number of additional criteria may unduly obstruct a M&A operation.
Pēc referenta domām, ierosinātie kritēriji visaptveroši sniedz vajadzīgo tiesisko pamatojumu, lai veiktu pienācīgu uzraudzības novērtējumu, un ir samērīgi ar direktīvas darbības jomu.
In your rapporteur´s view, the proposed criteria broadly provide the needed framework to conduct a proper supervisory assessment and are proportionate to the scope of the directive.
Tomēr referents uzskata, ka vajadzīgi precizējumi, it īpaši attiecībā uz kritēriju „līdzdalības ieguvēja reputācija”, tāpēc ir pienācīgi jānovērtē fakts, vai potenciālais līdzdalības ieguvējs ir vai nav licencēts ES un vai uz to attiecas regulatīvi priekšraksti.
Yet he believes some clarification and refinement is needed, in particular as regards the criterion of "reputation of the acquirer", thus it should be considered with due regard to the fact that a potential acquirer is or is not an EU licensed and regulated entity.
Pirmajā gadījumā pirmā kritērija vērtēšana ir pārmērīgi vienkāršota, jo līdzdalības ieguvējs Eiropas Savienībā ir pienācīgi licencēts un uzraudzīts.
In the first case, the assessment of the first criterion is to a large extent simplified because the acquirer is duly licensed and supervised within the EU.
Referents piekrīt, ka tad, ja nākotnē būs vajadzīgi kritēriju tehniska rakstura precizējumi, tie jāveic, izmantojot komitoloģijas procedūru.
Your rapporteur agrees that if specification of technical details of the criteria is needed in future, it should be conducted via comitology.
Turklāt jānodrošina, lai iestāde, kurā iegūta līdzdalība, turpina pildīt visas attiecīgajai nozarei izvirzītās piesardzīgās prasības.
Furthermore, it must be ensured that the target entity continues to fulfil all prudential requirements for the sector in question.
Ierosinātais pasākums nekādā gadījumā nedrīkst mudināt atsevišķas personas vai institūcijas, kas vēlas veikt uzņēmējdarbību banku (vai apdrošināšanas) nozarē, izvairīties no stingrākām atļaujas saņemšanas prasībām, iegūstot līdzdalību bankā (vai apdrošināšanas sabiedrībā).
The proposed measure should by no means encourage individuals or institutions willing to conduct banking (or insurance) business to evade stricter authorisation requirements by acquiring a bank (or insurance).
Referents atbalsta praktisku pieeju, saskaņā ar kuru dalībvalstīm joprojām ir pienākums izveidot to dokumentu sarakstu , kuri potenciālajam līdzdalības ieguvējam jāiesniedz.
Your rapporteur supports the practical approach which leaves upon Member States the responsibility to define the list of documents that a potential acquirer has to submit.
Tomēr ļoti vēlama 3. līmeņa Lamfalussy komiteju (Eiropas Apdrošināšanas un fondēto pensiju uzraugu komitejas ( CEIOPS ), Eiropas Vērtspapīru regulatoru komitejas (EVRK) un Eiropas Banku uzraugu komitejas ( CEBS )) turpmāka sadarbība un vienotas pieejas izstrāde šajā jomā.
Notwithstanding this fact, further coordination within level 3 Lamfalussy committees (CEIOPS, CESR and CEBS) and development of a common approach in this area is highly desirable.
Pārskatīšana, ko veiktu Komisija divus gadus pēc direktīvu transponēšanas, ļautu pārbaudīt atsevišķu valstu sarakstu salīdzināmības pakāpi.
A review by the Commission two years after the transposition of the Directives would allow an examination of the degree of comparability of national lists.
Ja progress būtu nepietiekams, vajadzētu rīkoties ES līmenī, lai noteiktu ES līmeņa prasības, tādējādi nodrošinot līdzvērtīgus konkurences apstākļus.
Should the progress be insufficient, an action at EU level would be necessary to define requirements at EU level in order to ensure a level-playing field.
Jāuzsver arī, ka apvienošanās un pārņemšanas darbību sarežģītība ir atšķirīga .
It also needs to be stressed that the complexity of M&A varies .
Attiecīgi arī pieprasītajai informācijai jābūt samērīgai .
Accordingly, the requested information must be proportionate .
Apvienošanās un pārņemšanas darbība, kas notiek vienā un tajā pašā nozarē, ietverot potenciālo līdzdalības ieguvēju, kas ES jau ir pienācīgi licencēts un uzraudzīts, ir daudz vienkāršāka par starpnozaru gadījumu.
A M&A occurring in the same sector and involving a potential acquirer already duly licensed and supervised in the EU is a rather simpler case compared to a cross-sector one.
Sarežģītība pieaug, ja ir iesaistīta trešā valsts vai uz līdzdalības ieguvēju neattiecas regulatīvi priekšraksti.
The complexity augments if a third-country or an unregulated entity is involved.
Jāpiebilst, ka būtiskas līdzdalības iegūšanas rezultātā var mainīties faktiskā kontrole pār iestādi, kurā iegūta līdzdalība.
It must be added that an acquisition of qualifying shareholdings may result in a transfer of effective control of the target entity.
Tomēr vērtēšanas nolūkos uzraugiem vajadzētu dot iespēju pamatotos gadījumos pieprasīt ne tik plašu informāciju, lai tirgus dalībnieki varētu efektīvi darboties vērtspapīru tirgū.
However, there should be the possibility for supervisors, in justified cases, to request less extensive information for the purpose of an assessment, so that market participants are able to operate effectively in the securities market.
Tas ir būtiski līdzekļu pārvaldītāju vai turētāju gadījumā, kuru īpašumā iegādātās daļas ir ļoti īsu laiku vai kuri neizmanto tām piesaistītās balsstiesības.
This is relevant for fund managers or custodians who either keep the acquired shares for a very short time or do not exercise voting rights attached to them .
Tomēr ar finanšu stabilitāti riskēt nedrīkst.
However, financial stability should not be put at risk.
Referents atbalsta status quo saglabāšanu un tās dalībvalsts kompetentās iestādes noteicošās lomas saglabāšanu, kur plānots iegūt līdzdalību.
Your rapporteur is in favour of maintaining the status quo and preserving the decisive role of the competent authority of the Member State where the target is situated.
Tomēr referents uzskata, ka it īpaši sarežģītos gadījumos, kad iesaistīti vairāki uzraugi, ir būtiska visu uzraugu cieša sadarbība un pārredzamība attiecībā uz uzraugu, iespējams, atšķirīgo viedokli un pamatojumu .
Nevertheless, he believes that in particular in complex cases when several supervisors are involved, close cooperation between all supervisors and transparency as regards their eventually diverging views and reasons is cardinal.
Referents uzskata, ka, pieņemot negatīvu lēmumu, iestādes, kurā plānots iegūt līdzdalību, uzraugam jāsniedz pienācīgs paskaidrojums, kas ļauj saprast šāda lēmuma iemeslus .
Your rapporteur believes that in case of a negative decision the supervisor of the target shall give an adequate explanation allowing understanding of reasons .
Līdz ar pārsūdzības tiesībām šāda vispārīga prasība novērsīs iespēju pieņemt patvaļīgus lēmumus, kādi tika pieņemti iepriekš.
Such general requirement will, together with a right of appeal, prevent any arbitrary decision that occurred in the past.
Jāuzsver potenciālā līdzdalības ieguvēja pienākums sniegt iestādes, kurā plānots iegūt līdzdalību, uzraudzītājam visu nepieciešamo informāciju un uzraudzītāja pienākums novērtēt potenciālo līdzdalības ieguvēju, piemērojot šajā priekšlikumā noteiktos kritērijus.
It must be stressed that the potential acquirer has the duty to provide the supervisor with all necessary information and the supervisor has the duty to assess the potential acquirer in the light of the criteria laid down in this proposal.
Referents uzskata, ka ir lietderīgi dot Komisijai pieeju tiem dokumentiem , ar kuriem pamatots mērķa uzrauga negatīvs lēmums.
Your rapporteur considers it useful to give access to the Commission to those documents on which the negative decision of supervisor of the target is based.
Komisijai savs pieprasījums jāadresē dalībvalstīm , līdz ar to tiek saglabāts parastais sadarbības veids.
The Commission should address its request to Member States , thereby maintaining the usual way of cooperation.
Dalībvalstis tad sazināsies ar saviem uzraugiem.
The Member States will then get in touch with their supervisors.
Dokumenti, kuriem varētu liegt pieeju, ir jo īpaši tie, kuru pamatā ir slepeno dienestu informācija un uz kuriem attiecas EK līguma 296. pants.
Documents which might be excluded from delivery are in particular those based on secret services information and falling under Art. 296 of the Treaty.
Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar ko groza Padomes Direktīvu 92/49/EEK un Direktīvas 2002/83/EK, 2004/39/EK, 2005/68/EK un 2006/48/EK attiecībā uz procedūras noteikumiem un vērtēšanas kritērijiem, kas piemērojami, veicot piesardzīgu novērtējumu par līdzdalības iegūšanu un palielināšanu finanšu nozarē
Proposal for a directive of the European Parliament and of the Council amending Council Directive 92/49/EEC and Directives 2002/83/EC, 2004/39/EC, 2005/68/EC and 2006/48/EC as regards procedural rules and evaluation criteria for the prudential assessment of acquisitions and increase of shareholdings in the financial sector
par priekšlikumu Padomes Lēmumam par nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Krievijas Federāciju par atpakaļuzņemšanu
on the proposal for a Council decision concerning the conclusion of the Agreement between the European Community and the Russian Federation on readmission
Ārlietu komitejaS ATZINUMS ......................................................................................12
OPINION of the Committee on Foreign Affairs .................................................12
– ņemot vērā priekšlikumu Padomes lēmumam ( COM(2006)0191 )
– having regard to the proposal for a Council decision ( COM(2006)0191 )
– ņemot vērā EK līguma 63. panta 3. punkta b) apakšpunkta un 300. panta 2. punkta pirmā apakšpunkta pirmo teikumu,
– having regard to Articles 63(3)(b) and 300(2), first subparagraph, first sentence, of the EC Treaty,
– ņemot vērā EK līguma 300. panta 3. punkta pirmo apakšpunktu, saskaņā ar kuru Padome ir apspriedusies ar Parlamentu ( C6‑0168/2006 ),
– having regard to Article 300(3), first subparagraph, of the EC Treaty, pursuant to which the Council consulted Parliament ( C6‑0168/2006 ),
– ņemot vērā Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas ziņojumu un Ārlietu komitejas atzinumu ( A6‑0028/2007 ),
– having regard to the report of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs and the opinion of the Committee on Foreign Affairs ( A6‑0028/2007 ),
Nolīgums: vēsture un iemesli
The agreement: history and reasons
Atpakaļuzņemšanas nolīgums starp Eiropas Kopienu un Krievijas Federāciju ir piektais šāda veida nolīgums, ko Kopiena ir sagatavojusi un noslēgusi ar valsti, kas nav ES dalībvalsts.
The readmission agreement between the European Community and the Russian Federation is the fifth of its kind to have been negotiated and concluded by the Community with a non-member country.
Atpakaļuzņemšanas nolīguma noslēgšana ar Krieviju jau bija iekļauta ierosinātajos pasākumos ES kopīgajā stratēģijā, ko pieņēma 1999. gada 4. jūnijā.
Conclusion of a readmission agreement with Russia was already included among the measures proposed in the EU joint strategy adopted on 4 June 1999.
Pirmā sarunu kārta notika 2003. gada 23. janvārī Maskavā.
The first round of negotiations was held in Moscow on 23 January 2003.
No 2004. oktobra sarunas noritēja paralēli ar sarunām par ES un Krievijas nolīgumu par vīzu režīma atvieglošanu.
From October 2004, the negotiations proceeded in parallel with the negotiations on the EU-Russia visa facilitation agreement.
Abi nolīgumi oficiāli tika sākti 2006. gada 4. aprīlī Maskavā.
The two agreements were formally initialled in Moscow on 4 April 2006.
Tā kā nolīgums par vīzu režīma atvieglošanu un atpakaļuzņemšanas nolīgums ir saistīti, tie abi jāparaksta un jānoslēdz, kā arī tiem jāstājas spēkā vienlaikus.
Because the visa facilitation agreement and the readmission agreement are linked, they should both be signed and concluded and enter into force at the same time.
Nolīgumu iemesls ir abpusēja politiska kompensācija.
The thinking behind the agreements is reciprocal political compensation.
Atpakaļuzņemšanas nolīguma ar Krieviju galīgo saturu var apkopot šādi: nolīgumā (2.–5. pantā) noteikto atpakaļuzņemšanas saistību pamatā ir savstarpīguma likums, un tās attiecas uz līgumslēdzēju pušu pilsoņiem (2. un 4. pants), kā arī trešo valstu pilsoņiem un bezvalstniekiem (3. un 5. pants).
The final substance of the readmission agreement with Russia can be summarised as follows: the readmission obligations set out in the agreement (Articles 2 to 5) are based on a reciprocity rule and cover nationals of the contracting parties (Articles 2 and 4), along with third-country nationals and stateless persons (Articles 3 and 5).
Nolīgumā ir arī noteikumi attiecībā uz atpakaļuzņemšanas noteikumiem (3. un 5. pants), tranzīta operācijām (14. un 15. pants kopā ar 6. pielikumu), atpakaļuzņemšanas procedūras tehniskajiem aspektiem (6.–13. pants kopā ar 1.–5. pielikumu), noteikumi par izmaksām, datu aizsardzību un saikni ar starptautiskajām saistībām (16.–18. pants), kā arī Kopējās atpakaļuzņemšanas komitejas dalību, uzdevumiem un pilnvarām (19. pants).
The agreement also contains provisions relating to conditions for readmission (Articles 3 and 5); transit operations (Articles 14 and 15, in conjunction with Annex 6); technical aspects of the readmission procedure (Articles 6 to 13, in conjunction with Annexes 1 to 5); rules on costs, data protection, and the relationship to other international obligations (Articles 16 to 18); and the membership, tasks, and powers of the Joint Readmission Committee (Article 19).
Lai nolīgumu varētu ieviest praksē, 20. pantā prasīts, lai Krievija noslēdz divpusējus ieviešanas protokolus ar visām dalībvalstīm.
To enable the agreement to be translated into practice, Article 20 requires Russia to conclude bilateral implementing protocols with all the Member States.
Atpakaļuzņemšanas nolīgumi ietilpst plašākā Kopienas migrācijas pārvaldības stratēģijā, kura ir paredzēta galvenokārt preventīva un kuras pamatā ir sadarbība ar izcelsmes un tranzīta valstīm.
Readmission agreements fit into the Union’s wider migration management strategy, which is intended to be primarily preventive and based on cooperation with countries of origin and transit.
Atpakaļuzņemšana ir pēdējais līdzeklis.
Readmission constitutes the last resort.
Brīvprātīga atgriešanās ir ieteicamāka nekā piespiedu atgriešanās.
Voluntary return is to be preferred to forced return.
Tomēr Eiropas Savienības noteiktā stratēģijā šajā izpratnē ne vienmēr atrod pareizu praktisku izpausmi.
However, the strategy laid down by the Union along these lines does not always find the proper practical expression.
Ņemot vērā grūtības organizēt efektīvu sadarbību ar izcelsmes valstīm, Eiropas Savienība galvenokārt ir centusies atrast veidus, kā imigrantus ātrāk nosūtīt atpakaļ.
Given the difficulty of organising effective cooperation with countries of origin, the Union has been seeking above all to find ways to send immigrants back more quickly.
Jautājums, kuram bieži nepievērš uzmanību, ir saistīts ar grūtībām, ar ko imigrantiem ir jāsastopas ceļā uz izcelsmes valstīm un ierodoties tajās.
One thing that is often overlooked is what the immigrants have to face when in transit and on arrival in their countries of origin.
Politikai, kas regulē nelegālo imigrāciju, jābūt nesaraujami saistītai ar cilvēktiesību politiku.
A policy to regulate illegal immigration has to be linked indissolubly to a human rights policy.
Lai atpakaļuzņemšanas nolīgumi būtu likumīgi, tajos ir jāizslēdz saīsināti vai vienkāršoti tehniska pieeja nelegālās imigrācijas fenomenam, kura ir pretstatā humānai pieejai.
In order to be legitimate, readmission agreements must rule out a summarily or simplistically technical, as opposed to humanitarian, approach to the phenomenon of illegal immigration.
Jautājums par atpakaļuzņemšanu nav tik noteikts, kā šķiet no pirmā skatiena.
The question of readmission is not as cut and dried as it seems at first sight.
Godīga atpakaļuzņemšanas procedūra paredz, ka līgumslēdzējām pusēm ir jābūt nekļūdīgi demokrātiskai valsts struktūrai un iestāžu organizācijai, kā arī politiskajai praksei jābūt nemainīgai, lai garantētu cilvēktiesības.
A fair readmission procedure implies that the contracting parties have to have an unequivocally democratic state structure and the organisation of their institutions and their political practice must be certain to guarantee human rights.
Attiecības starp ES un Krieviju pašlaik piedzīvo kritisku posmu.
Relations between the EU and Russia are going through a critical phase.
Jaunā partnerības un sadarbības nolīguma stāšanās spēkā pēc 2007. gada ir atkarīga no priekšstata par situāciju cilvēktiesību jomā Krievijā.
The advent of a new partnership and cooperation agreement after 2007 depends on the perception of the human rights situation in Russia.
Parlamenta loma
Parliament’s role
Kad tiek noslēgti starptautiski nolīgumi, Parlamentam nav nozīmes darboties vienīgi kā novērotājam.
When international agreements are being concluded, it makes no sense for Parliament to act solely as an observer.
Patiesībā ar Parlamentu nekonsultējas līdz posmam, kurā vairs nav iespējams mainīt nolīguma būtību vai nepieļaut tā noslēgšanu.
In fact, Parliament is not consulted until the stage at which it is no longer possible to alter the substance of an agreement or prevent it being concluded.
Ir tiesa, ka EK līguma 300. pantā noteikts, ka šādos gadījumos ar Parlamentu tikai jākonsultējas.
It is true that Article 300 of the EC Treaty provides merely for Parliament to be consulted in cases of this kind.
No otras puses, tiklīdz ir sākušās sarunas, Padomei un Komisijai ir regulāri jāinformē Parlaments: pienākums lojāli sadarboties (līguma 10. pants) attiecas ne tikai uz attiecībā starp dalībvalstīm un Kopienas iestādēm, bet arī uz attiecībām starp pašām iestādēm.
On the other hand, the Council and Commission should keep Parliament regularly informed once negotiations have opened: the duty to cooperate in good faith (Article 10 of the Treaty) applies not only to relations between the Member States and the Community institutions, but also to relations between the institutions themselves.
Parlaments arī turpmāk aicinās Padomi un Komisiju pildīt šo informēšanas pienākumu, kad ES turpmāk noslēgs nolīgumus ar valstīm, kas nav ES dalībvalstis.
Parliament will continue to call on the Council and Commission to fulfil this information obligation whenever the EU concludes agreements in the future with non-member countries.
Parlaments atzinīgi vērtē faktu, ka drīz tiks pieņemta Eiropas Parlamenta un Padomes direktīva par kopīgiem standartiem un procedūrām dalībvalstīs attiecībā uz to trešo valstu pilsoņu atgriešanos, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi ( COM(2005)0391 – 2005/0167(COD) ); par šo direktīvu lemj saskaņā ar koplēmuma procedūru, un tās būtiskie principi ir jāievēro katrā konkrētā atpakaļuzņemšanas nolīgumā.
Parliament welcomes the fact that a directive of the European Parliament and of the Council on common standards and procedures for returning illegally staying third-country nationals ( COM(2005)0391 – 2005/0167(COD) ) is shortly to come into being; this directive is subject to codecision and its essential principles must be observed in every specific readmission agreement.
Jautājums par starptautiskiem nolīgumiem un sarežģītais migrācijas temats, ko tie ietver, prasa, lai Eiropas lēmumi tiktu pieņemti uz demokrātiska pamata.
The question of international agreements and the complex subject of migration which they involve demand that European decisions be taken on a democratic footing.
Turklāt Konstitucionālais līgums piešķirs Eiropas Savienības ārpolitikai nepieciešamo vienotību, saskaņotību un Parlamenta lēmumu pieņemšanas pilnvaras.
Furthermore, the Constitutional Treaty will bring the necessary unity, coherence, and parliamentary decision-making power to the Union’s external policy.
Atgriešanās politika un cilvēktiesības: situācija un procedūras apstākļi
Return policy and human rights: background and procedural conditions
Atpakaļuzņemšanas nolīgumā liela loma ir jāpiešķir cilvēktiesībām.
Human rights must have pride of place in the readmission agreement.
Tas paredz nepieciešamību radīt apstākļus, kas ļauj ievērot nelegālo imigrantu cieņu.
This implies a need to create conditions enabling the dignity of illegal immigrants to be respected.
Atpakaļuzņemšanas nolīgumi būtībā ir humāns, nevis tehnisks jautājums.
Readmission agreements are fundamentally a human and not a technical matter.
Eiropas Savienībai jāpieliek vajadzīgās pūles, lai nolīgums būtu veiksmīgs.
The Union must not fail to make the effort needed for the agreement to succeed.
Situācijas apstākļi
Background conditions
Lai izveidotu kopēju brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, Eiropas Savienība ir paziņojusi, ka tā atbalstīs tiesu sistēmas un robežu pārvaldības reformas Krievijā.
With a view to establishing a common area of freedom, security, and justice, the Union has declared that it will support reform of the judicial system in Russia and management of the country’s borders.
Parlaments mudina Padomi un Komisiju pielikt visas pūles, lai sasniegtu šo mērķi, kā arī veicināt apmācības kursus robežu un imigrācijas ierēdņiem.
Parliament urges the Council and Commission to make every effort to that end and also to promote training courses for border and immigration officials.
Parlaments uzskata, ka ir jāuzlabo Krievijas spēja pārvaldīt migrāciju, lai Krievijas varas iestādēm dotu iespēju uzņemties pienākumus, kas tām būs jāpilda saskaņā ar atpakaļuzņemšanas nolīgumu, tiklīdz tas stāsies spēkā.
Parliament maintains that Russia’s ability to manage migration must be improved so as to enable the Russian authorities to assume the responsibilities that will fall to them under the readmission agreement as soon as it enters into force.
Parlaments ir norūpējies, ka nepastāv reglamentējošas sistēmas nolīguma ieviešanai.
Parliament is worried that there is no regulatory framework for implementing the agreement.
Parlaments aicina Komisiju nodrošināt Krievijas iestādes ar nepieciešamajām zināšanām, ja Krievija gatavojas ievērot tās saistības saskaņā ar starptautiskajiem standartiem.
Parliament urges the Commission to provide the Russian authorities with the expertise needed if Russia is to fulfil its obligations in accordance with international standards.
Parlaments aicina veidot aizvien intensīvāku dialogu ar Krieviju par cilvēktiesībām.
Parliament is calling for an increasingly more intensive dialogue with Russia on human rights.