natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tāpēc tās galvenais instruments, lai attīstītu kopējas pozīcijas un mēģinātu ietekmēt starptautiskās diskusijas, ir cieša koordinācija.
For that reason close coordination remains for them the essential instrument for developing common positions, and for attempting to influence international dialogue.
Saskaņošanas process starp eiro zonas valstīm jau tagad ir ļoti ciešs un intensīvs.
This coordination between euro countries is already very close and intensive.
Ar to es domāju, piemēram, pastāvīgo saskaņošanu starp SVF direktoriem vai saskaņošanu Ekonomikas un monetārās komitejas apakškomitejā saistībā ar SVF svarīgiem jautājumiem ( SCIMF ) Briselē.
I am thinking, for example, of the permanent coordination between our executive directors at the IMF, or of coordination on the Sub-committee of the Economic and Financial Committee on issues which are of relevance to the IMF (SCIMF) in Brussels.
Taču arī šie koordinācijas pasākumi ir saistīti ar problēmām:
But even with these attempts at coordination the limits are apparent:
- Nav izstrādāts vienots, visu eiro zonas valstu atzīts konceptuāls tehnisks un politisks pamats.
- There is no uniform conceptual, technical or political basis which is accepted by all of the countries in the euro area.
It īpaši tas attiecas uz pamatjautājumiem, piemēram, starptautisko finanšu tirgu problēmām vai jaunattīstības valstu ekonomikas politikas stratēģijām.
This is particularly true in the case of matters of principle, for example in international financial market issues or economic policy strategies for emerging and developing countries.
Turklāt saskaņošanu papildus apgrūtina dalībvalstu ārpolitikas atšķirīgas prioritātes un vēsturiskas saistības.
Different foreign policy priorities among Member States and historical ties also make coordination difficult.
Tāpēc bieži ir grūti atrast saprašanos kopējai rīcībai;
For that reason understandings are often only possible on the lowest common denominator.
- Izņemot monetāro politiku, valstu iestādes ir atbildīgas par pozīciju sadalījumu un gadījumos, ja ir iesaistīts SVF, uzņemas materiālo atbildību par SVF daļām jeb SVF finanšu ieguldījumiem, kā arī atskaitās valstu parlamentiem;
- Beyond monetary policy ultimate responsibility for positioning rests with the national authorities which – if the IMF is concerned – bear financial responsibility for IMF quotas, i.e. for IMF financial contributions, and are accountable for them to their national parliaments.
- Tematu lielais daudzums un īsās apspriedes starptautiskās finanšu iestādēs un neformālās starptautiskās komisijās neatbilst Eiropas koordinācijas iespējām un kapacitātēm.
- Consideration at short notice and the diversity of topics in international financial institutions and in informal international committees often overtax Europe’s scope and capacity for coordination.
Ja vēlas ievērojami stiprināt eiro zonas starptautisko nozīmi, tad, manuprāt, tas ir iespējams tikai saistībā ar turpmāku politisku integrāciju.
If the influence of the euro area is to be significantly strengthened in the international arena it is my belief that this will be possible only by making further progress in the direction of political integration.
Vienīgi tad būtu iespējams ne tikai apspriest tehniskus jautājumus, bet arī izstrādāt pārliecinošas un profesionālas nostādnes.
Only then will it be possible to develop convincing positions regarding technical issues.
Kamēr tas nenotiek, pūles uzlabot koordināciju, lai cik tās arī būtu intensīvas, būs veltīgas un trūkstošo vienotību aizstās birokrātiski koordinācijas procesi.
Unless this happens all efforts at coordination – however intensive they may be – will be half measures and a lack of agreement on substance will give way to bureaucratic coordination processes.
Starptautiskā finanšu stabilitāte pašlaik ir kļuvusi daudz nozīmīgāka nekā apmēram pirms desmit gadiem.
Today international financial stability attracts considerably more attention than it did only 10 years ago.
No deviņdesmito gadu finanšu krīzēm ir gūta liela mācība.
I believe that some important lessons were learnt from the financial crises of the 1990s.
It īpaši tas nozīmē, ka vairākās jaunattīstības valstīs mūsdienās īsteno labāku makroekonomikas politiku, kā arī ievēro starptautiskos finanšu standartus.
At the head of these is the fact that today a more effective macroeconomic policy is pursued in many emerging countries and international financial standards are observed.
Šo attīstību atbalsta ekonomikas politikas un finanšu sistēmas īpašā uzraudzība Finanšu stabilitātes foruma ietvaros (FSF) un Starptautiskais Valūtas fonds ar Finanšu nozares novērtēšanas programmu ( FSAP ) un ziņojumu par standartu un kodeksu ievērošanu ( ROSC ).
This trend is supported by the specific supervision of economic policy and financial systems in the context of the Financial Stability Forum (FSF) and the International Monetary Fund by the FSAP and the ROSC.
Turklāt SVF ar lielāku pārredzamību un izmaiņām savā politikā ir piesaistījis tirgus dalībnieku uzmanību, kas var samazināt arī Moral ‑Hazard procesu.
The IMF has also given important signals to market participants in the form of a greater degree of transparency and a revision of its access policy, and this may result in a reduction in moral hazard behaviour.
Nedrīkst aizmirst, ka atkopšanās no deviņdesmito gadu finanšu krīzēm notika apstākļos, kuros bija pietiekama starptautisku brīvo līdzekļu pieplūde un vēsturiski neredzētas zemas procentu likmes (īsā laika periodā un ilgtermiņā).
It should not be overlooked that recovery from the financial crises of the 1990s took place in an environment which enjoyed an extremely generous international supply of liquidities and historically unparalleled low interest rates (short- and long-term).
Kādu konkrētu ieguldījumu var sniegt jaunie forumi, piemēram, G20, un jaunie kontroles instrumenti, lai uzlabotu starptautisko finanšu stabilitāti, ir grūti spriest un neiespējami atbildēt.
It is not easy to assess and impossible to measure the real contribution which new forums such as G20 and new supervisory instruments make to an improvement in international financial stability.
Svarīgi ir tas, ka tie ir orientēti pareizajā virzienā, ka attiecīgās valstīs tos pozitīvi novērtē un ka tie sevi jau ir attaisnojuši.
But it is crucial that they are aimed in the right direction, have been received positively by the countries concerned and have so far proved themselves.
C. Finanšu stabilitāte un uzraudzība
C. Financial stability and supervision
K ādus pienākumus un lomu vajadzētu pildīt ECB attiecībā uz finanšu stabilitāti ?
Which responsibility and role should the ECB have concerning financial stability?
ECBS un līdz ar to arī ECB, kā arī valstu centrālo banku pienākumi attiecībā uz finanšu stabilitāti ir saistīti ar uzdevumiem, kas minēti EK līgumā un ECBS un ECB Statūtos:
The responsibility and role of the ESCB – i.e. the ECB and the national central banks – in the area of financial stability arise from the tasks allocated to the ECB by the EC Treaty and the ESCB Statute:
- saskaņā ar EK līguma 105. panta 2. punktu ECBS ir jāveicina maksājumu sistēmas atbilstīga darbība;
- Under the terms of Article 105(2) of the Treaty, the ESCB must promote the smooth operation of payment systems.
- saskaņā ar EK līguma 105. panta 5. punktu ECBS ir jānodrošina, lai pasākumi, kurus piemēro iestādes, kas ir atbildīgas par banku pārvaldi un finanšu sistēmas stabilitāti, tiktu atbilstīgi īstenoti;
- Under the terms of Article 105(5) the ESCB must contribute to the smooth conduct of policies pursued by the competent authorities relating to the prudential supervision of banks and the stability of the financial system.
- EK līguma 105. panta 4. punkts un ECBS Statūtu 25.1 pants uzsver ECB konsultējošo lomu attiecībā uz jautājumiem par finanšu sistēmas stabilitāti;
- Article 105(4) of the Treaty and Article 25.1 of the ESCB Statute provide a basis for the advisory role which the ECB assumes in matters relating to the stability of the financial system.
- saskaņā ar ECBS Statūtu 22. pantu ECB var pieņemt likumus, lai nodrošinātu ekonomiski pamatotu un drošu norēķinu un maksājumu sistēmu Kopienā, kā arī attiecībās ar trešām valstīm.
- Finally, under the terms of Article 22 of the ESCB Statute, the ECB can make regulations to ensure efficient and sound clearance and payment systems within the Community and with third countries.
Šis atbildības un pienākumu sadalījums rāda, ka stabila finanšu sistēma ar labi funkcionējošu maksājumu sistēmu un stabilu banku sistēmu centrālo banku monetārā politikā ir īpaši nozīmīga.
This allocation of responsibilities and roles reflects the fact that a stable financial system with a smoothly functioning payment system and a stable banking system is of fundamental significance to the monetary policy of a central bank.
Monetārās politikas iedarbība ir atkarīga no funkcionējošām un arī stresa situācijās stabilām naudas pārvedumu iespējām finanšu sistēmā.
The effectiveness of monetary policy depends on efficient and, in stressful situations, stable channels of transmission in the financial system.
Tāpēc centrālajai bankai finanšu sistēma nepārtraukti un rūpīgi jānovēro un jānovērtē, it īpaši attiecībā uz riskiem, kas varētu negatīvi ietekmēt tās spējas darboties.
The central bank should therefore monitor and analyse the financial system continuously and carefully in particular with regard to systemic risks which may impair its efficiency.
Neņemot vērā pienākumu sadali attiecībā uz monetāro stabilitāti un finanšu stabilitāti, ECB dalība finanšu stabilitātes uzraudzībā var dot nozīmīgu ieguldījumu Eiropas finanšu sistēmas stabilitātes stiprināšanā un līdz ar to ekonomikas attīstībā eiro zonā.
Apart from the intersections between monetary stability and financial stability, the ECB’s collaboration on the monitoring of financial stability can make an important contribution to the reinforcement and stability of the European financial system and thus to economic development in the euro area.
Kā starptautiskai institūcijai tai nepārtraukti jāizvērtē un jāuzrauga starpvalstu attiecības starp finanšu starpniekiem un finanšu tirgiem, kā arī arvien vairāk saskaņotā Eiropas finanšu infrastruktūra saistībā ar konsekvencēm uz finanšu stabilitāti.
As a supranational institution it is perfectly suited to analysing in detail and monitoring cross-border links between financial intermediaries and markets and the concretion of the European financial structure as regards its consequences for financial stability.
Praksē ECB ieguldījumam finanšu sistēmas stabilitātē ir dažādas formas, kas atbilst dažādu pienākumu veikšanai.
In practice the ECB’s contribution to the stability of the financial system has assumed a variety of forms which reflect its differing responsibilities.
Eiro zonā ir izveidota finanšu sistēmas sistemātiska uzraudzība, kas papildina finanšu stabilitātes uzraudzību valstu līmenī.
For the euro area it has established systematic monitoring of the financial system, which augments the monitoring of financial stability at national level.
No 2004. gada decembra ECB, līdzīgi kā vairākas valstu emisijas bankas, publicē ziņojumu par finanšu stabilitāti, kurā atspoguļota attīstība visā eiro zonā.
Since December 2004 the ECB has published financial stability reports which deal with trends throughout the euro area, as have many national money-issuing banks.
Šādi ECB informē sabiedrību un finanšu rūpniecību par nozīmīgākajiem stabilitātes riskiem, kā arī par sistēmas pretestības pakāpi attiecībā uz krīzēm.
In this way the ECB informs the public and the financial industry of the considerable risks to stability and of the degree of susceptibility to shock in the system.
Eirosistēma, ka jau teicu, ir atbildīga par maksājumu sistēmas stabilas funkcionēšanas veicināšanu eiro zonā.
As has already been indicated, it is the Eurosystem which is responsible for promoting the smooth operation of payment transaction systems in the euro area.
Ar uzraudzības pasākumiem ir jānodrošina finanšu stabilitāte.
Its supervisory role aims to safeguard financial stability.
Tirgus infrastruktūra ir finanšu sistēmas nozīmīga daļa un iespējamais ceļš, pa kuru krīzes situācijas var pāriet no vienas valsts uz citu.
The market infrastructure is an essential component of the financial system and a potential channel via which contagion effects run in stress situations.
Paplašinoties ES finanšu sistēmas integrācijai, jāpastiprina pasākumi šajā jomā.
With the increasing integration of EU financial systems activities in this area should become more important.
Tā kā ECB piedalās atbilstīgos forumos, tās ieguldījums ir arī efektīvākas finanšu regulēšanas sistēmas un kontroles mehānismu izveidošana valstu, Eiropas un starptautiskā līmenī.
As a member of relevant specialist forums the ECB finally makes its contribution to the formulation and shape of effective financial regulation and supervisory requirements at national, European and international level.
Tas notiek, piemēram, ar formāliem viedokļiem attiecībā uz likumu projektiem Kopienas vai valstu līmenī.
This happens, for example, in the form of formal commentaries on draft legislation at Community or national level.
Beigās es gribu pieminēt ECBS banku uzraudzības mehānismu (Banku uzraudzības komiteja), kas atbalsta ECBS pienākumu izpildē.
And mention should not least be made of the ESCB’s Banking Supervision Committee (BSC), which supports the ESCB in the fulfilment of its responsibilities.
Ņemot vērā Lamfalussy procesu un pašreizējo diskusiju par iespējamo Eiropas finanšu pakalpojumu regulatoru, kāda, Jūsuprāt, ir ECB loma banku uzraudzībā ?
How do you see the ECB's role in banking supervision in the context of the Lamfalussy process and the present discussions concerning a possible pan-European financial services regulator?
ECB atbildība par banku uzraudzību ir noteikta EK līgumā un ECBS Statūtos.
The ECB’s responsibility for the supervision of banks is evident from the EC Treaty and the ESCB Statute.
- Saskaņā ar EK līguma 105. panta 5. punktu Eirosistēmas pienākums ir nodrošināt atbilstīgu banku uzraudzības mehānismu, uzdevuma veikšanā iesaistot atbildīgās iestādes.
- Under the terms of Article 105(5) of the Treaty the Eurosystem has the task of contributing to the smooth conduct of policies pursued by the competent authorities relating to the supervision of banks.
- Turklāt ECB viedoklis ir jāuzklausa, pieņemot visus Kopienas tiesību aktus un visus valstu normatīvos un tiesību aktus attiecībā uz banku uzraudzību (EK līguma 105. panta 4. punkts).
- The ECM is also to take heed of all of the Community’s legal files and all drafts of national legal regulations relating to the supervision of banks (Article 105(4) of the Treaty).
- ECB var konsultēt arī Padomi, Komisiju un dalībvalstu atbildīgās iestādes banku uzraudzības jomā, ja jautājumi attiecas uz atbilstīgo jomu un Kopienas tiesību aktu piemērošanu (ECBS Statūtu 25.1 pants).
- The ECB may also offer advice to the Council, the Commission and the competent authorities of the Member States on the scope and implementation of Community legislation relating to the prudential supervision of credit institutions (Article 25.1 of the ESCB Statute).
Praksē Eirosistēmas uzdevums ir veicināt par banku uzraudzību atbildīgo iestāžu, valstu centrālo banku, kā arī ECB sadarbību.
In practice the Eurosystem’s contribution consists of promoting cooperation among the authorities responsible for the supervision of banks, central banks and the ECB.
Šajā sakarā liela nozīme ir jau minētajai ECBS banku uzraudzības komitejai ( Banking Supervision Committee: BSC ).
In this context the ESCB’s Banking Supervision Committee (BSC), which has already been mentioned, plays an important part.
Tās darbība galvenokārt ir saistīta ar Eiropas banku sistēmas aspektiem un finanšu tirgus stabilitāti.
Its activities are primarily aimed at macroprudential aspects of European banking systems and the stability of the financial markets.
Turklāt šī komiteja veicina sadarbību starp institūcijām, kas nodarbojas ar banku uzraudzību.
The committee is also used to promote cooperation between the bodies involved in the supervision of banks.
ECB piedalās Eiropas banku uzraugu komitejā (Committee of European Banking Supervisors: CEBS ) un tādējādi ir tiešā saskarē ar Lamfalussy procesu.
As a member of the Committee of European Banking Supervisors (CEBS) the ECB also participates directly in the Lamfalussy process.
CEBS konsultē Komisiju attiecībā uz jaunu regulu izstrādi un veicina ES direktīvu pastāvīgu piemērošanu, kā arī konverģenci dalībvalstu uzraudzības praksē.
CEBS advises the Commission in the context of regulatory plans and promotes the consistent implementation of EU Directives and convergence in supervisory practice in Member States.
CEBS un BSC ciešā sadarbība veicina pasākumu īstenošanu.
The CEBS and BSC cooperate closely and thus ensure a link between microprudential and macroprudential activity.
Kas attiecas uz Lamfalussy procesa uzraudzības struktūru iespējamo attīstību, es piekrītu Komisijas Baltajā grāmatā minētajam viedoklim, ka pilnībā jāizmanto esošais institucionālais pamats.
As far as potential further developments in supervisory structures in the Lamfalussy process are concerned, I agree with the statements contained in the Commission’s White Paper to the effect that the existing institutional framework should be completely exhausted.
3. līmeņa komitejām jādod nepieciešamais laiks, lai tās varētu attīstīt visu savu potenciālu.
Level 3 committees should be given sufficient time to develop their full potential.
Šajā sakarā Bāzeles II piemērošana banku jomā rada izdevību arī turpmāk veicināt uzraudzības prakses konverģenci un sadarbību starp uzraudzības iestādēm.
In the banking sector the practical implementation of Basel II in this connection offers an opportunity to make progress on convergence in the supervisory practice and cooperation between supervisory authorities.
Tāpēc Bāzeles direktīvu piemērošana būs mēģinājums tam, kā CEBS kopā ar citām 3. līmeņa komitejām izdosies veicināt kopējas Eiropas uzraudzības iestādes izveidošanu.
To that extent implementation of the Basel regulations will be a test of the extent to which CEBS and the other level 3 committees will be successful in promoting a common European supervisory culture.
Kad saistībā ar šo jautājumu būs iegūta pirmā pieredze, jāizstrādā Lamfalussy procesa plašs novērtējums.
When the initial experiences are available a comprehensive evaluation of the Lamfalussy process should be undertaken.
Esmu dzirdējis par prasību attiecībā uz Eiropas finanšu pakalpojumu galveno uzraugu („Lead Supervisor”) .
I am familiar with the demand for a European ‘lead supervisor’.
Šo prasību galvenokārt uzstāda lielās finanšu grupas, kas darbojas starptautiskā līmenī.
This demand is made primarily by major financial groups which operate across borders.
Piemērojot jau minēto Bāzeles II direktīvu, pastiprināsies grupu uzraugu ietekme.
With the implementation of the Basel II Directive, which I have already addressed, the role of the group supervisor will be strengthened.
Nepieciešamība ieviest galveno uzraugu, kas kā finanšu koncerna mātes uzņēmuma uzraudzības iestāde būtu atbildīga arī par koncerna meitas uzņēmumiem visā Eiropā, vēl ir uzmanīgi jāpārbauda.
The creation of a ‘lead supervisor’, which as the domestic supervisory authority of the parent company in a financial group would be given Europe-wide lead responsibility for all of the group’s subsidiaries, would have to be examined carefully.
Kuriem jautājumiem, Jūsuprāt, ir nepieciešams steidzamākais risinājums saistībā ar finanšu pakalpojumu jomas tiesību aktiem, kas jāpapildina saskaņā ar Finanšu pakalpojumu rīcības plānu?
What do you see as the most pressing issues in financial services legislation which remain to be completed after the Financial Services Action plan?
Kāds ir Jūsu viedoklis par Komisijas sagatavoto Balto grāmatu „Finanšu pakalpojumu politika (2005–2010)”?
What is your view on the white paper on financial services policy 2005-2010 delivered by the Commission?
Pēc Finanšu pakalpojumu rīcības plāna pieņemšanas galvenā prioritāte ir piemērot to dalībvalstu normatīvajiem un tiesību aktiem un saskaņoti īstenot.
Following the conclusion of the Financial Services Action Plan the foremost priority should be the implementation of the regulations adopted in the law of the Member States and their consistent implementation.
Kas attiecas uz turpmākas likumdošanas izstrādi saistībā ar mazumtirdzniecības tirgu integrācijas atpalicību, es vispirms domāju par nepieciešamību izstrādāt direktīvas projektu attiecībā uz maksājumu pakalpojumiem iekšējā tirgū, kas varētu dot ieguldījumu Eiropas maksājumu sistēmas saskaņošanā.
As regards further legislative activity I initially think, in view of the integration deficit in the retail markets, of the draft directive on payment services in the internal market, which can make a contribution to the reduction of fragmentation in European payment transactions.
Turklāt es uzskatu, ka ļoti svarīga ir jaunā OGAW iniciatīva (pasākumi saistībā ar kopēju uzkrājumu vērtspapīros), kuras mērķis ir samazināt valsts šķēršļus, lai izveidotu investīciju fondus un palielinātu noguldījumu pārredzamību.
I also regard the new UCITS initiative (Undertakings for collective investment in transferable securities), which has set as its objective the removal of national barriers to investment funds and transparency for investors as significant.
Ar Balto grāmatu attiecībā uz finanšu pakalpojumiem līdz 2010. gadam Komisija uzsver nepieciešamību turpināt attīstīt finanšu tirgu integrāciju ES.
In the White Paper on financial services the Commission has placed emphasis on pushing ahead with the development of financial market integration in the EU by 2010.
Par īpaši tālredzīgu es uzskatu Komisijas nodomu sākumā saskaņot pasākumu piemērošanu dalībvalstīs, pārbaudīt to iedarbību un kvalitatīvi uzlabot pašreizējos FSAP pasākumus.
And in particular I regard as well judged the Commission’s intention to concentrate particularly on timely and coherent implementation in Member States, a review of effectiveness and the qualitative improvement of existing FSAP measures.
Pozitīvi var vērtēt arī likumu seku novērtējumu saistībā ar plānotiem regulējumiem, analizējot izmaksas un ieguvumus.
The assessments of the legal consequences of planned regulations using cost-benefit analysis must be analysed as positive.
Taču jāievēro, ka šiem novērtējumiem jābalstās uz pamatotiem un objektīviem kritērijiem, kā arī vispārēji atzītām metodēm.
But care must also be taken to support this analysis on comprehensible, objective criteria and generally accepted procedures.
Attiecībā uz Baltajā grāmatā minēto Lamfalussy procesa turpmāko attīstību vai pārbaudi es atbalstu Komisijas nodomu Kopienā izveidot uzraudzības struktūras.
As regards the starting points for the further development or review of the Lamfalussy process in the White Paper, I support the Commission’s evolutionary approach in the development of supervisory structures in the Community.
Kā jau es teicu atbildē uz C. 24. jautājumu, it īpaši jāpastiprina 3. posma uzraudzības koordinācija un sadarbība, lai veicinātu uzraudzības prakses konverģenci un novērstu šķēršļus attiecībā uz starpvalstu sadarbības un noguldījumu iespējām finanšu sektorā.
As previously stated in the answer to Question C 24, the coordination and cooperation of supervisors should be intensified at level 3, to promote the convergence of supervisory practice and remove any obstacles to cross-border mergers and acquisitions in the financial sector.
Kaut arī FSAP ir veicinājusi finanšu integrāciju, Eiropas finanšu tirgi vēl joprojām nav pietiekami integrēti.
Although FSAP was beneficial to the goal of financial market integration, European financial markets are still far from being completely integrated.
Tas katrā ziņā ir atkarīgs arī no finanšu atšķirībām starp dalībvalstīm.
Here a part is certainly played by the differences in financial culture between Member States.
Nedrīkst aizmirst arī dalībvalstu daudzās iespējas, piemērojot ES direktīvas.
But the numerous discretionary powers for Member States when implementing EU directives should not be underestimated.