natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dānijas valdība Dānijas civilajiem darbiniekiem vai Grenlandes iedzīvotājiem neveica līdzīgu veselības uzraudzību, un daudzas no šīm personām vairākus gadus pēc notikušā turpināja strādāt Tulē un dzīvot attiecīgā teritorijā.
No similar medical monitoring was conducted by the Danish Government of the Danish civilian workers or the Greenlanders, many of whom continued to work at the Thule base and live in the area for several years thereafter.
Katastrofas laikā lūgumraksta iesniedzējs strādāja par civilo darbinieku (kravu ekspeditors) Tules gaisa spēku bāzē un turpināja tur strādāt un dzīvot līdz 1971. gadam.
At the time of the crash, the petitioner was employed as a civilian worker (a shipping clerk) at the airbase of Thule, and continued to live and work there until 1971.
Šajā laikā lūgumraksta iesniedzējs laiku pa laikam apmeklēja katastrofas vietu un „attīrīšanas” operācijās bija iesaistīts radioaktīvi piesārņoto atlieku novākšanas organizēšanā.
During this period, the petitioner visited the crash site from time to time and was involved in arranging for the removal of contaminated debris in "clean-up" operations.
Turklāt tāpat kā daudzi citi Tules darbinieki, viņš izmantoja ledu no tuvumā esošā fjorda dzērienu pagatavošanai.
In addition, like many of the Thule workers, he used ice from a nearby fjord in beverages.
80-tajos gados lūgumraksta iesniedzējam nopietni pasliktinājās veselība un vēlāk viņam atklāja barības vada un kuņģa priekšvēža stāvokli.
During the 1980s, the petitioner experienced a severe deterioration in his health and was later diagnosed with a cancerous condition in his oesophagus and stomach.
Viņam izdarīja astoņas lielas operācijas, un viņam bieži bija jādodas uz slimnīcu uz vienu dienu.
He has had eight major operations and a large number of one day admissions to hospital.
Pavisam nesen viņam konstatēja vairogdziedzera saslimšanu.
Most recently, he has been diagnosed with a thyroid condition.
Lūgumraksta iesniedzējs sūdzas, ka Dānijas iestādes toreiz neveica darbinieku evakuāciju no katastrofas vietas, viņus nebrīdināja un neinformēja par spēcīgo radiāciju un neveica vajadzīgos veselības uzraudzības testus un pārbaudes.
The petitioner complains that the Danish authorities failed to evacuate the workers from the site at the time, to warn them or to inform them about the extensive radiation, or to make the necessary follow-up medical tests and examinations.
Viņš apgalvo, ka viņa stāvoklis ir saistīts ar plutonija iedarbību, kurš bija 1968. gadā katastrofu cietušās lidmašīnas kodolieročos.
He alleges that his condition was linked to exposure to plutonium from the nuclear weapons carried by the aircraft that crashed in 1968.
Tāpēc lūgumraksta iesniedzējs prasa piekļuvi datiem par negadījumu un tā sekām, kā arī prasa, lai tiktu veiktas regulāras veselības pārbaudes.
Accordingly, the petitioner demands access to existing data on the accident and its implications, as well as demanding that regular medical tests be carried out.
Dānijas valdības sākotnējos zinātniskos ziņojumus, kuros bija atzīts, ka nav nekāda cilvēku veselības vai vides apdraudējuma, apšaubīja privātos medicīniskos ziņojumos un 2005. gadā arī sākotnējā ziņojumā par piesārņojumu Tules apkārtnē, ko sniedza Dānijas RISO Nacionālās laboratorijas Radiācijas pētījumu nodaļa.
Early scientific reports released by the Danish Government, which indicated that there was no danger to human health or the environment, have been questioned in private medical reports and by a 2005 preliminary report of the Radiation Research Department of the Danish RISO National Laboratory on contamination in the Thule area.
Tā kā starp bijušajiem Tules darbiniekiem pieauga saslimstība ar vēzi, kas bija saistīts ar radiācijas iedarbību, kā arī nāves gadījumu skaits, viņi 1986. gadā izveidoja asociāciju ( Foreningen For Straaleramte Thulearbejdere ), lai pētītu 1968. gada katastrofas iespējamo ietekmi uz viņu veselību .
Due to the increasing number of deaths and illnesses amongst the former Thule workers from cancers associated with radiation exposure, the former workers established an Association in 1986, ( Foreningen For Straaleramte Thulearbejdere ) to investigate the possible effects of the 1968 air crash on their health.
Tā kā darbiniekus Tulē atsevišķi nepārbaudīja attiecībā uz radiācijas iedarbību, minētā asociācija prasīja, lai Dānijas valdība ļauj viņiem piekļūt attiecīgajiem datiem par vides radioaktīvo piesārņojumu.
Since the workers had not been individually monitored at Thule for radiation exposure, the Association requested the Danish Government to give them access to the relevant environmental radiation records.
Viņi bija iecerējuši pēc šiem datiem novērtēt savas iespējamās radiācijas devas un sekas savai veselībai.
From these, they intended to estimate their probable radiation dosages and the possible consequences for their health.
Tomēr, neraugoties uz vairākkārtējām prasībām, viņi šādus datus nesaņēma.
However, they have never received such records, despite numerous requests.
Lūgumraksta iesniedzējs norāda, ka Dānijas valdība ir pieņēmusi iepriekšēju politisku lēmumu neveikt zinātnisku izmeklēšanu par Tules izdzīvojušo personu veselības sūdzībām, bet tā vietā piedāvāja viņiem ex gratia izmaksāt noteiktu naudas summu par pārciesto psiholoģisko kaitējumu.
The petitioner states that the Danish Government made a prior political decision not to scientifically investigate the medical complaints of Thule survivors, and instead to offer them an ex gratia payment of money for psychological harm suffered.
Šādu maksājumu saņēma visas personas, kuras laikposmā no 1968. gada 21. janvāra līdz 1968. gada 17. septembrim bija radioaktīvi piesārņotajā katastrofas vietā vai šķērsoja tās apkārtni, izņemot Dānijas valdības zinātniekus un Amerikas Savienoto Valstu personālu.
Such a payment was made to all persons who were in, or travelled through the proximity of the radiation contaminated crash site during the period from 21 January 1968 to 17 September 1968, excluding Danish Government scientists and United States personnel.
Tiek lēsts, ka šo maksājumu saņēma 2400 personas un tas bija vienāds gan personām, kuras piedalījās „attīrīšanas” operācijās, gan citiem, piemēram, vietējiem iedzīvotājiem vai ceļotājiem, kas minētajās operācijās nepiedalījās.
It is estimated that 2400 persons received this payment, which did not differentiate between participants in the "clean-up" operation and others such as local inhabitants or travellers who took no part in them.
Referentei ir iesniegti pierādījumi par vismaz diviem gadījumiem, kad pacientam ir atteikta uzraudzība un ārstēšana slimnīcā tādēļ, ka ar šādu kompensāciju attiecīgā lieta esot pilnībā atrisināta.
The Rapporteur has been provided with evidence in at least two cases that a patient's request for follow-up treatment in a clinic has been refused on the basis that such compensation settled the matter finally.
Lūgumrakstu komiteja J. Carswell lūgumrakstu atzina par pieņemamu 2003. gada 14. martā.
The Committee on Petitions declared Mr Carswell's petition admissible on 14 March 2003.
Kopienas tiesību aktu piemērošana lūgumrakstā minētajiem faktiem no laika viedokļa
Temporal application of Community law to the facts contained in the petition
Vai Direktīvu var piemērot 1968. gada katastrofai, kas notika pirms Direktīvas spēkā stāšanās un pirms Dānijas Karalistes pievienošanās Eiropas Atomenerģijas Kopienas dibināšanas līgumam (turpmāk tekstā ― EAEK līgums)?
Can the Directive apply to the 1968 crash, which occurred before the entry into force of the Directive, and before the Kingdom of Denmark's accession to the Treaty establishing the European Atomic Energy Community (hereafter the EAEC Treaty)?
Komisija norāda, ka Direktīvu 96/29/Euratom nevar piemērot tāda negadījuma sekām, kas notika 1968. gadā ― laikā, kad Dānijas Karaliste nebija pat dalībvalsts.
The Commission has asserted that Directive 96/29/EURATOM cannot be applied to the consequences of an accident that took place in 1968, at a time when the Kingdom of Denmark was not even a Member State.
Tomēr saskaņā ar EK Tiesas juridikatūru Kopienas jaunie noteikumi principā attiecas uz tādu situāciju nākotnes sekām, kas radušās pirms jauno noteikumu stāšanās spēkā.
However, according to the settled case law of the Court of Justice, new rules of Community law apply, as a matter of principle, to the future effects of situations which arose before the new rule entered into force.
Piemēram, EK Tiesa ir piemērojusi šo principu attiecībā uz diskriminējošu procesuālo noteikumu piemērošanu faktiem, kas notikuši pirms Austrijas pievienošanās ES.
For instance, the Court of Justice has applied this principle to the application of a discriminatory procedural rule to facts predating the accession of Austria to the EU.
Lieta 122/96, Saldanha , 1997, ERP I-5325, 14. punkts.
Case 122/96 Saldanha [1997] ECR I-5325, paragraph 14.
Šo interpretāciju apstiprina tas, ka Eiropas Cilvēktiesību tiesa (turpmāk tekstā ― ECT) pastāvīgi piemēro savu juridikatūru un ECTK 2. un 8. pantu vēlākajām sekām, ko radījusi radiācijas iedarbība, kura notikusi pirms tam, kad valsts pieņēmusi ECT jurisdikciju.
This interpretation is reinforced by the fact that the European Court of Human Rights (hereinafter the ECtHR) has consistently upheld its jurisdiction and the applicability of Articles 2 and 8 ECHR to the after-effects of an exposure to radiation which pre-dated a State's acceptance of the ECtHR's jurisdiction.
Tā, piemēram, prasību, ko iesniedza kādas Karalisko gaisa spēku ( RAF ) militārpersonas, kura 1958. gadā Ziemassvētku salā bija pakļauta radiācijas iedarbībai, slimā meita, neatzina par nepieņemamu tāpēc, ka Apvienotā Karaliste ECT jurisdikciju pieņēma tikai 1966. gadā.
Thus, a claim by the sick daughter of an RAF serviceman exposed to radiation in 1958 on Christmas Island was not inadmissible by reason of the fact the United Kingdom only accepted the ECtHR's jurisdiction in 1966.
Lieta 14/1997/798/1001, L.C.B. /Apvienotā Karaliste, 1998. gada 9. jūnija spriedums, 30. līdz 41. punkts.
Case 14/1997/798/1001 L.C.B. v United Kingdom , Judgment of 9 June 1998, paragraphs 30 to 41.
EAEK līgums bija spēkā attiecībā uz Dānijas Karalisti un bija tai saistošs no tās pievienošanās dienas, un tāpēc tas attiecās uz to situāciju nākotnes sekām, kas radās pirms Dānijas Karalistes pievienošanās Kopienām.
The EAEC Treaty was immediately applicable and binding on the Kingdom of Denmark from the date of its accession, with the result that it applied to the future effects of situations arising prior to the Kingdom of Denmark's accession to the Communities.
Tāpēc nav būtiski, ka katastrofa notika pirms Dānijas pievienošanās EAEK līgumam, ja vien joprojām pastāv šīs katastrofas sekas.
Consequently, it is immaterial that the crash occurred before Denmark's accession to the EAEC Treaty, provided that the effects of that crash persist.
Ņemot vērā ilgtermiņa sekas, kas uz cilvēka veselību ir radiācijas iedarbībai (radiācijas izraisītām vēža un citām slimībām latentais periods ir no 20 līdz 60 gadiem), visi pašreizējie izdzīvojušie joprojām ir apdraudēti un viņiem ir steidzami vajadzīga atbilstoša veselības uzraudzība.
Given the long-term effects on human health produced by exposure to radiation (the latent period for radiation-induced cancers and illnesses ranges from 20 to 60 years), all of the present survivors remain at risk and urgently require proper medical monitoring.
Tāpēc nav nekādu šaubu, ka 1968. gada katastrofas vēlākās sekas saglabājās līdz attiecīgajam datumam, tas ir, 2000. gada 13. maijam.
It is therefore beyond doubt that the after-effects of the 1968 crash persisted until the relevant date, which is 13 May 2000.
55. pants nosaka, ka dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu direktīvas prasības līdz 2000. gada 13. maijam.
Article 55 provides that Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with the Directive before 13 May 2000.
EAEK līguma teritoriālā piemērošana attiecībā uz Grenlandi
Territorial application of the EAEC Treaty to Greenland
Jautājums ir par to, vai Direktīvu var piemērot vēlākām sekām, kuras izraisījusi katastrofa Grenlandē, jo uz to EAEK līgums kopš 1985. gada 1. janvāra neattiecas.
The question here is whether the Directive can apply to the after-effects of a crash in Greenland, to which the EAEC Treaty has not applied since 1 January 1985.
Laikā, kad notika katastrofa, Grenlande bija Dānijas Karalistes teritorijas daļa.
At the time of the crash, Greenland was a part of the territory of the Kingdom of Denmark.
Tomēr attiecībā uz EAEK līguma teritoriālo piemērošanu ir jāņem vērā Līgums, ar ko attiecībā uz Grenlandi groza Eiropas Kopienu dibināšanas līgumus (OV L 29, 01.02.1985., 1. lpp., turpmāk tekstā ― Grenlandes līgums).
However, as regards the territorial application of the EAEC Treaty, it is relevant to have regard to the Treaty amending, with regard to Greenland, the Treaties establishing the European Communities (OJ L 29, 01/02/1985, p 1, hereinafter the Greenland Treaty).
Minētā līguma 5. pants EAEK līguma 198. pantā ieviesa šādu grozījumu: „ Šis Līgums neattiecas uz Grenlandi ”.
Article 5 of this Treaty introduced the following amendment to Article 198 of the EAEC Treaty: " This Treaty shall not apply to Greenland ".
Tā kā Grenlandes līgums stājās spēkā 1985. gada 1. janvārī (sk. 6. pantu), no tā izriet, ka pēc šī datuma EAEK līgumu Grenlandei vairs nevarēja piemērot.
As the Greenland Treaty entered into force on 1 January 1985 (see Article 6), it follows that the EAEC Treaty has no application to Greenland after this date.
Tādējādi EAEK līgumu Grenlandei piemēroja divpadsmit gadus laikā no Dānijas pievienošanās 1973. gadā līdz dienai, kad stājās spēkā Grenlandes līgums.
Thus the EAEC Treaty applied to Greenland for twelve years from Denmark's accession in 1973 to the entry into force of the Greenland Treaty.
Tomēr, tā kā minētajam līgumam nav atpakaļejoša spēka, Dānijas Karalistei joprojām ir saistošas visas pastāvošās juridiskās saistības, kas attiecas uz notikumiem, kuri Grenlandes teritorijā notikuši pirms 1985. gada 1. janvāra.
However, given that this Treaty has no retroactive effect, the Kingdom of Denmark remains bound by any existing legal obligations relating to events having occurred on the territory of Greenland before 1 January 1985.
Turklāt 1968. gada katastrofas vēlākās sekas cilvēku veselībai skar ne tikai Grenlandi, jo ir skaidrs, ka daudzi darbinieki, tostarp Eiropas iedzīvotāji, kopš tā laika ir pārcēlušies uz Dānijas kontinentālo daļu.
Furthermore, the after-effects on human health of the 1968 crash are not confined to Greenland, as it is apparent that many of the workers, including European citizens, have since moved to mainland Denmark.
Tāpēc Dānijas Karalistei ir pienākums nodrošināt veselības uzraudzību un vajadzīgo informāciju tām personām, kuru veselības stāvokli joprojām negatīvi ietekmē Tules negadījuma ilgtermiņa sekas, neraugoties uz to, ka EAEK līguma teritoriālā darbība uz Grenlandi vairs neattiecas.
Thus, the Kingdom of Denmark is bound to provide medical surveillance and relevant information to those persons whose health still suffers from the long-term effects of the Thule accident, notwithstanding the exclusion of Greenland from the territorial scope of the EAEC Treaty.
Šajā sakarā ir jāpiebilst, ka Direktīvas noteikumi neparedz, ka dalībvalstij īstenošanas pasākumi katrā ziņā jāveic tieši tajā pašā vietā, kur notikusi radiācijas avārija.
In this regard, it is relevant to note that the provisions of the Directive do not necessarily oblige a Member State to adopt implementing measures in the very same place as the site where a radiological emergency occurred.
Faktiski šo pienākumu izpildi var nodrošināt citā dalībvalsts teritorijas vietā.
In fact, performance of these obligations could be ensured at another place within the territory of a Member State.
Tāpēc tagad ir jānoskaidro, vai kāds no Direktīvas noteikumiem uzliek Dānijas Karalistei rīkoties, kā prasa lūgumraksta iesniedzējs.
It must consequently be ascertained whether any provision of the Directive obliges the Kingdom of Denmark to take the action required by the petitioner.
EAEK līguma piemērošana „militārām darbībām”
Applicability of the EAEC Treaty to "military activities"
Lūgumrakstu komitejai sniegtajos Komisijas mutvārdu apsvērumos apgalvots, ka EAEK līgums un ar to saskaņā pieņemtie atvasinātie tiesību akti nav piemērojami lūgumrakstā minētajiem faktiem, jo „Līgums nav piemērojams attiecībā uz kodolenerģijas izmantošanu militārām vajadzībām”.
The Commission argued in its oral submissions to the Petitions Committee that the EAEC Treaty and secondary law adopted under it are inapplicable to the facts of the petition because "the Treaty is not applicable to uses of nuclear energy for military purposes".
Lieta 61/03, Komisija/Apvienotā Karaliste, „ Jason reaktors”, 2005. gada 12. aprīlī, 44. punkts.
Case 61/03 Commission v United Kingdom "Jason Reactor" , 12 April 2005, paragraph 44.
Lietā C-61/03, „ Jason reaktors ”, gan ģenerāladvokāts, gan EK Tiesa bija vienisprātis, ka sarunās, pēc kurām parakstīja EAEK līgumu, tika apspriesta tā piemērošana kodolenerģijas izmantošanai militārām vajadzībām, bet šis jautājums palika neatrisināts.
In case C-61/03 " Jason Reactor ", both the Advocate General and the Court of Justice concurred that in the negotiations leading up to the signing of the EAEC Treaty, its application to nuclear energy used for military purposes was envisaged, but left unresolved.
Tiesa galu galā pieņēma Apvienotās Karalistes un Francijas argumentus par to, ka no tā apstākļa, ka EK līgumā ir ar sabiedrības drošību saistīti izņēmumi, bet EAEK līgumā tādu nav, izriet, ka EAEK līgums vispār neattiecas uz kodolenerģijas izmantošanu militārām vajadzībām.
The Court went on to accept the arguments of the United Kingdom and France whereby the fact that there were public security exceptions in the EC Treaty, but none in the EAEC Treaty meant that it was implicit that the EAEC Treaty did not apply at all to nuclear energy used for military purposes.
„ Tomēr ir acīmredzams, ka šādu noteikumu piemērošana militārām iekārtām, militārās pētniecības programmām un citām militārām darbībām varētu kaitēt būtiskām dalībvalstu aizsardzības interesēm.
"However, it is clear that the application of such provisions to military installations, research programmes and other activities might be such as to compromise essential national defence interests of the Member States.
Tādējādi, kā Apvienotā Karaliste un Francijas Republika pamatoti jau ir uzsvērušas, tas, ka minētajā Līgumā nav nekāda izņēmuma, kas paredzētu kārtību, saskaņā ar kuru dalībvalstīm būtu tiesības atsaukties uz šīm būtiskajām interesēm vai aizsargāt tās, ļauj secināt, ka darbības militārajā jomā neietilpst šā Līguma piemērošanas jomā. ”
Consequently, as the United Kingdom and the French Republic have rightly argued, the absence in the Treaty of any derogation laying down the detailed rules according to which the Member States would be authorised to rely on and protect those essential interests leads to the conclusion that activities falling within the military sphere are outside the scope of that Treaty."
36. punkts spriedumam lietā C-61/03.
Para.36 of C-61/03
Šādu sašaurinātu EAEK līguma darbības jomas interpretāciju apstiprināja lietā C-65/04, “ HMS Tireless ”.
This restrictive interpretation of the scope of the EAEC Treaty was confirmed in case C-65/04 " HMS Tireless ".
Lieta 65/04, Komisija/Apvienotā Karaliste, 2006. gada 9. marts, vēl nav publicēta.
Case 65/04 Commission v United Kingdom , 9 March 2006, n.y.r.
Tomēr to faktisko apstākļu kopums, kas ir saistīti ar konkrēto lūgumrakstu, vairāku iemeslu dēļ ir jānošķir no abiem iepriekš minētajiem spriedumiem.
However, the particular set of facts relating to the petition must be distinguished from the two aforementioned judgments for several reasons.
No lietas „ Jason reaktors” sprieduma 36. punkta ir skaidrs, ka iemesls tam, kāpēc no EAEK līguma darbības ir izslēgta militārā joma, ir „ būtisku dalībvalstu aizsardzības interešu ” pasargāšana.
It is clear from paragraph 36 of the " Jason Reactor " case that the rationale for excluding the military sphere from the scope of the EAEC Treaty is the protection of the "essential national defence interests of the Member States" .
To apliecina arī šī punkta otrais teikums, kurā teikts, ka tas, ka EAEK līgumā nav šāda skaidri pausta izņēmuma, liegtu dalībvalstīm nodrošināt atbilstošu aizsardzību „ šīm būtiskajām [ valstu aizsardzības ] interesēm ”.
This is reinforced by the second sentence of that paragraph which states that the absence of an explicit EAEC Treaty exclusion would prevent Member States from adequately protecting " those [essential national defence] interests ".
Tādējādi ir skaidrs, ka Tiesa savu sašaurināto interpretāciju skaidri saistīja ar nepieciešamību aizsargāt dalībvalstu būtiskas aizsardzības intereses.
It is therefore apparent that the Court clearly linked its restrictive interpretation to the need to protect the essential national defence interests of the Member States .
Lieta „ Jason reaktors” attiecās uz noteiktām Euratom līgumā paredzētām prasībām, saskaņā ar kurām Apvienotajai Karalistei bija jāsniedz ziņas par atbrīvošanos no radioaktīviem atkritumiem no norakstīta militārā kodolreaktora.
The " Jason Reactor " case concerned the application of certain EURATOM information reporting requirements to the United Kingdom’s disposal of radioactive waste from a decommissioned military nuclear reactor.
Līdzīgi arī lieta „ HMS Tireless ” attiecās uz ziņu sniegšanas prasību piemērošanu Apvienotās Karalistes avārijas situācijas plānam Gibraltāra evakuācijai gadījumā, ja apkopes un remonta darbos uz militāras zemūdenes ar kodolreaktoru notiktu radiācijas avārija.
Similarly, the " HMS Tireless " case concerned the application of information reporting requirements to the United Kingdom’s emergency plan for the evacuation of Gibraltar in the event of a radiological emergency during maintenance and repair work on a military submarine with a nuclear reactor.
Abas situācijas attiecās uz dalībvalstīm uzliktajiem pienākumiem saistībā ar kodolenerģijas izmantošanu militārām vajadzībām, ko šajā gadījumā veica viena un tā pati dalībvalsts .
Both situations concerned the obligations imposed on a Member State concerning the use of nuclear energy for military purposes by, on this occasion, the same, Member State .
Būtu nepamatoti secināt, ka iemesls, kāpēc ir izslēgta kodolenerģijas izmantošana militārām vajadzībām, ir tas, ka varētu tiktu aizskartas jebkuras valsts aizsardzības intereses, nepastāvot kādam papildapstāklim, kas būtu saistīts ar kādu dalībvalsti.
It seems unreasonable to conclude that the rationale for excluding nuclear energy used for military purposes was that the national defence interest of any State could be compromised without an additional element of connection with a Member State.
Tāpēc tā nevar būt, ka šis izņēmums attiecas uz kodolenerģijas izmantošanu, ko veic trešā valsts, gadījumā, kad dalībvalsts to nav atļāvusi (tas ir, atzinusi šo izmantošanu, sevi ar šo izmantošanu saistījusi, iegūstot attiecīgās īpašumtiesības), bet kad attiecīgās dalībvalsts teritorijā ir tikai radies veselības apdraudējums.
It cannot therefore be that this exclusion covers use of nuclear energy by a third country where a Member State has not authorized this (ie. acquiesced, identified itself with that use thereby taking ownership of it), but where the health hazard is merely situated in that Member State.
Šādā gadījumā dalībvalsts būtiskās aizsardzības intereses nekādā veidā netiek aizskartas.
In such a scenario, the essential national defence interests of a Member State are in no way compromised.