natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I. tā kā pagaidu nodarbinātība ir straujāk pieaugusi tajās dalībvalstīs, kuras ir veikušas izmaiņas attiecīgajos noteikumos, lai sekmētu pagaidu nodarbinātību, un tā kā nestandarta darba līgumi var būt lietderīgi, ja atbilst darba ņēmēju apstākļiem un ir brīvprātīgi; tomēr tā kā pašlaik liela daļa no nestandarta darba līgumiem tiek noslēgti, kad nav citas izvēlēs, un daudziem darba ņēmējiem netiek nodrošinātas darba un sociālās pamattiesības, tādējādi pārkāpjot vienlīdzīgas attieksmes principu;
I. whereas temporary employment has grown faster in Member States where changes have been made to the relevant rules to encourage temporary employment and whereas non-standard employment may be beneficial if it suits the circumstances of workers and is voluntary; but whereas, at present, much non-standard employment is not chosen and many workers are falling outside the scope of fundamental labour and social rights, thereby undermining the principle of equal treatment,
J. tā kā 2003. gadā standarta darba līgumi bija tikai 60 % no tiem, kuri 1997. gadā parakstīja nestandarta darba līgumus, kas liecina par to, ka 40 % nestandarta darba līgumu slēdzēju pēc 6 gadiem joprojām nav nodrošināta pilna laika nodarbinātība, tā kā tas jo īpaši attiecas uz jauniešiem, kuri aizvien biežāk sāk darba attiecības, noslēdzot nestandarta darba līgumus, kas ietver zemāku aizsardzības līmeni zemāku par vidējo un kuriem ir arvien lielāks risks palikt darba tirgus perifērijā;
J. whereas only 60% of those who had taken up non-standard contractual arrangements in 1997 had standard contracts in 2003, indicating that 40% of non-standard workers still do not benefit from full employment status after 6 years; whereas this concerns in particular young people who increasingly enter into employment via alternative forms of employment with working and social conditions which are much more insecure than average, and who increasingly risk remaining trapped on the margins of the labour market,
K. tā kā pašreizējais nestandarta darbs līgumu pieaugums ir radījis darba nosacījumu atšķirības attiecībā uz veselību un drošību, kas var pasliktināt darba apstākļus un paaugstināt nelaimes gadījumu rādītājus;
K. whereas the recent growth in non-standard contracts has brought with it differences in working conditions in terms of health and safety that can lead to poorer working conditions and higher accident rates,
L. tā kā, ņemot vērā, ka nevienlīdzība izraisa tiešas un netiešas ekonomiskās izmaksas un, gluži pretēji, vienlīdzīga attieksme rada konkurences priekšrocības, vienlīdzīgas attieksmes īstenošana ir galvenais stratēģiskais ieguldījums sociālajā un ekonomikas attīstībā, turklāt Eiropas Savienība nevar atļauties iztikt bez sieviešu enerģijas un produktivitātes, jo sievietes veido pusi no iedzīvotāju skaita;
L. whereas, given that inequalities generate direct and indirect economic costs and – on the contrary – equal treatment generates competitive advantages, the establishment of equal treatment constitutes a major strategic contribution to social and economic development; whereas, furthermore, the European Union cannot afford to dispense with the energy and the productive capacity of women, who make up half of the population,
M. tā kā pašreiz sievietēm ir trīskārši pienākumi, proti, palielināt savu līdzdalību darba tirgū, dzemdēt vairāk bērnu, kā arī uzņemties arvien vairāk aprūpes pienākumu ģimenē, tā kā gandrīz vienmēr tieši sievietēm jārod kompromiss, lai apvienotu darbu ar ģimenes vajadzībām, kā arī viņām jāizjūt lielāks stress un satraukums profesionālo un ģimenes lomu apvienošanas dēļ;
M. whereas women are now confronted with a triple bind, i.e. to increase their labour market participation, to give birth to more children, and to assume more and more caring responsibilities within their families; whereas it is nearly always women who are required to make the compromises necessary to fit work around the family’s needs and who experiences high levels of stress and anxiety because of the combination of working and caring roles,
N. tā kā ir zināms, ka simtiem tūkstošu sieviešu nav citas izvēles kā pieņemt nelīdzvērtīgus nodarbinātības nosacījumus, jo viņas strādā par mājkalpotājām ārpus savas mājsaimniecības vai arī apkopj gados vecākus ģimenes locekļus;
N. whereas it is a fact that hundreds of thousands of women have no choice but to accept irregular conditions of employment, because they are domestic workers outside their own household or have caring responsibilities for elderly family members,
O. tā kā tie darba ņēmēji, kuriem ir nestandarta darba līgumi, bieži vien ir pakļauti lielākam riskam nekā viņu kolēģi, kuri ir noslēguši citāda veida darba līgumus, jo viņu apmācības līmenis ir nepietiekams, kā arī viņi nepārzina riskus un nav informēti par tiesībām;
O. whereas workers who have non-standard contracts are often at higher risk than their colleagues in other forms of employment due to lack of training, not knowing about risks, and unawareness of rights,
P. tā kā visiem darba ņēmējiem ir vienādā mērā jānodrošina drošība un aizsardzība darbā, neatkarīgi no līguma noteikumiem;
P. whereas all workers should benefit from adequate employment security and protection, independently of their contractual arrangements,
3. ar bažām atzīmē, ka Komisijas Zaļā grāmata, kas atzīst, ka pašreizējie darba tirgus noteikumi rada dzimumu nevienlīdzību, piemēram, attiecībā uz vīriešu un sieviešu darba samaksas atšķirībām, kā arī nodarbinātības un nozaru segregāciju, tomēr tā pilnībā neievēro pienākumus un atbildību saistībā ar Komisijas paziņojumu „Ceļvedis sieviešu un vīriešu līdztiesībā” ( COM(2006)0092 );
Notes with great concern that the Commission's Green Paper, while recognising that the current labour market conditions create gender inequality, for example in terms of the gender pay gap and occupational and sectoral segregation, totally ignores the obligations and responsibilities under the Commission comunication entitled 'A Roadmap for equality between women and men' ( COM(2006)0092 );
6. uzsver, ka Eiropas ekonomikai ir nepieciešams lielāks nodarbināto skaits, lai konkurētu pasaules tirgū un izpildītu sociālās drošības saistības;
Underlines that the European economy needs more people in employment in order to be able to compete globally and to fulfil the promises of social security;
10. šajā sakarā atzīst, ka ir nepieciešams, lai darba laika režīms būtu pietiekami elastīgs un atbilstu darba ņēmēju un darba devēju vajadzībām, un sniegtu cilvēkiem iespēju līdzsvarot darba un ģimenes dzīvi, kā arī aizsargātu konkurētspēju un uzlabotu situāciju nodarbinātības jomā Eiropā, saudzējot darba ņēmēju veselību;
In this respect acknowledges the need for working time arrangements to be sufficiently flexible to meet the needs of employers and employees and to enable people to better balance work and family life as well as to safeguard competitiveness and improve the employment situation in Europe, without neglecting the health of employees;
14. atzīmē, ka atsevišķu veidu nestandarta darba līgumi, atkarībā no tā, cik lielā mērā atbilst darba un sociālās nodrošināšanas tiesībām, kā arī mūžizglītības un apmācības iespēju nodrošināšana var sniegt ieguldījumu ES ekonomikas konkurētspējas uzlabošanā un arī kalpot dažādām darba ņēmēju vajadzībām, ņemot vērā viņu vecumu un darba iespējas; tajā pašā laikā atzīst, ka šie nestandarta darba līgumi ir jāsaskaņo ar atbalstu darba ņēmējiem, kuri darba vai nodarbinātības statusa maiņas dēļ atrodas pārejas periodā; arī piezīmē, lai šo pārejas periodu padarītu straujāku un noturīgāku, galvenā uzmanība ir jāpievērš aktīvai ienākšanai darba tirgū, kas tiem darba ņēmējiem, kam ir jāatgriežas darba tirgū, ļautu pārejas periodā saņemt noteikta līmeņa ienākumus, kuri tiem ir vajadzīgi, lai kļūtu konkurētspējīgi darba tirgū, izmantojot apmācības un pārkvalifikācijas iespējas;
Notes that certain forms of non-standard contracts, depending on how well they are embedded in labour and social security law, as well as the provision of lifelong learning and training opportunities, can contribute both to improving the EU’s economic competitiveness and also to for catering for different needs of workers, bearing in mind the stage of life they are at and their job prospects; at the same time recognises that non-standard forms of work must go hand in hand with support for workers who find themselves in situations of transition from one job to another, or from one employment status to another; also notes that in order to make this transition rapid and sustainable, it is necessary to focus on active intervention allowing workers who re-enter the labour market to be entitled to some level of income support during the period strictly necessary for them to become more employable through training and requalification;
19. prasa, lai uz visiem darba ņēmējiem attiektos vienāds aizsardzības līmenis un lai atsevišķas grupas neizslēgtu no plašāka mēroga aizsardzības, kā tas bieži notiek ar jūrniekiem, kuģa apkalpes darbiniekiem un atklātā jūrā strādājošiem, kā arī ar autotransporta nozares darbiniekiem; prasa, lai tiesību aktus efektīvi attiecinātu uz visām personām neatkarīgi no darba vietas;
Requests that all workers have access to the same level of protection and that certain groups are not excluded by default from the broadest level of protection, such as is currently often the case for seafarers, workers on vessels and offshore workers as well as workers in road transport; requests that efficient legislation should apply to all persons regardless of the place where they work;
Uzsver, ka darba vietu radīšana ir galvenais Eiropas mērķis saskaņā ar 2000. gadā Lisabonas Eiropadomes pieņemtajiem lēmumiem;
Stresses that job creation is a priority European objective in accordance with the decisions taken by the Council in Lisbon in 2000;
26. atbalsta Padomes nolūku mobilizēt visus attiecīgos valsts un Kopienas resursus, lai attīstītu prasmīgu, izglītotu un pielāgoties spējīgu darbaspēku un darba tirgu atbilstīgi izaicinājumiem, kas rodas globalizācijas un Eiropas sabiedrības novecošanas rezultātā;
Endorses the Council’s aim of mobilising all appropriate national and Community resources to develop a skilled, trained and adaptable workforce and labour markets responsive to the challenges stemming from the combined impact of globalisation and of the ageing of European societies;
28. atzīmē, ka daudzās dalībvalstīs, kurās nepastāv pienācīga sociālās drošības sistēma, nav iespējams saņemt otrā līmeņa pensiju, kas rada papildu slogu pirmā līmeņa vecuma pensijām;
Notes that, in many Member States, because no adequate social security exists, it is impossible to obtain a pension in the second pillar, bringing extra pressure to bear on old-age pensions in the first pillar;
31. uzskata, ka darba tiesību reformām ir jāveicina uzņēmumu ieguldījumi savu darbinieku prasmju attīstībā, jāstimulē darbinieki paaugstināt savas prasmes un jāgarantē sociālās drošības sistēmu ieviešana, kas nodrošinātu šādu pieeju;
Is of the opinion that reforms of labour law should facilitate companies' investment in the skills of their workers, stimulate workers to upgrade their own skills and guarantee the intervention of social security systems to ensure such an approach;
36. aicina dalībvalstis veicināt to, lai dalībvalstīs bez kavēšanās īstenotu 2006. gada SDO Ieteikumu par darba attiecību piemērošanas jomu;
Calls on Member States to promote the implementation without delay by the Member States of the 2006 ILO Recommendation on the scope of the employment relationship;
40. aicina Komisiju turpināt apkopot un izvērtēt informāciju par valsts darba tirgiem, lai nodrošinātu, ka atzītās prakses apmaiņa saistībā ar katrā dalībvalstīs īstenoto nodarbinātības politiku ir balstīta uz ticamiem, saskaņotiem un salīdzināmiem statistikas datiem;
Calls on the Commission to continue collecting and analysing information on national labour markets so as to ensure that exchanges of good practice in connection with the employment policies pursued in individual Member States are based on reliable data , particularly homogeneous and comparable statistics;
47. aicina Komisiju un dalībvalstis atzīt, ka likumdošana spēcīgi ietekmē uzņēmumu uzvedību un ka uzticība stabilam, skaidram un drošam regulējumam ir svarīgs elements lēmumu pieņemšanā par vairāk un labāku darbavietu izveidi,un tādēļ aicina dalībvalstis ieviest un pienācīgi piemērot visas darba tirgus jomā spēkā esošās Eiropas tiesību normas;
Calls on the Commission and Member States to recognise that labour law, has an immense influence on the behaviour of enterprises, and that their confidence in stable, clear and sound provisions is a key element when taking decisions to create more and better jobs and calls therefore on the Member States to implement and enforce properly all the existing EU legislation affecting labour markets;
ēnu ekonomiku, kas atšķirīgā apmērā pastāv atsevišķās dalībvalstīs un kas grauj ekonomiku, neaizsargā darba ņēmējus, nodara kaitējumu patērētājiem, samazina nodokļu ieņēmumus un rada negodīgas konkurences apstākļus uzņēmumiem; atbalsta Komisijas pieeju nedeklarēta darba apkarošanai, izveidojot ciešu sadarbību starp dalībvalstu izpildiestādēm, darba inspekcijām un/vai arodbiedrībām, sociālās drošības pārvaldēm un nodokļu iestādēm, un aicina dalībvalstis izmantot novatoriskas metodes, pamatojoties uz dažādām uzņēmējdarbības nozarēm raksturīgajiem rādītājiem un salīdzinošo novērtēšanu, lai cīnītos pret nodokļu ieņēmumu sarukšanu;
underground economy, which - although present to a varying extent in the different Member States - damages the economy, leaves workers unprotected, is detrimental to consumers, reduces tax revenues and leads to unfair competition between firms; shares the Commission's approach to combat undeclared work through a strong coordination between government enforcement agencies, labour inspectorates and/or trade unions, social security administrations and tax authorities and calls on Member States to use innovative methods based on indicators and benchmarks specific to the different business sectors in order to fight against fiscal erosion;
51. aicina īpašu uzmanību pievērst gados jauniem darba ņēmējiem, kuri parasti strādā pagaidu darbu, lai nodrošinātu, ka viņu darba pieredzes trūkums neizraisa nelaimes negadījumus darbā; šajā ziņā mudina dalībvalstis apmainīties ar labu praksi un aicina pagaidu darba aģentūras izglītot darba devējus un jaunos darba ņēmējus;
Calls for special attention to be directed to young workers who are most engaged in temporary work to ensure that their lack of experience on the job does not lead to work-related accidents; encourages Member States to exchange good practice in this regard and calls on temporary employment agencies to raise awareness among employers and the young workers themselves;
53. uzsver sociālo partneru būtisko nozīmi atsevišķu darba tirgus reformu panākšanā attiecībā uz līgumu slēgšanu par bērna kopšanas atvaļinājumu, nepilnas slodzes darbu un līgumiem uz noteiktu laiku, kā arī tāldarbu un mūžizglītību;
Highlights the valuable role played by the social partners which already achieved some success in reforming labour markets, namely through the conclusion of agreements on parental leave, part time work and fixed-term contracts, as well as telework and lifelong learning;
60. aicina dalībvalstis samazināt ierobežojumus piekļuvei darba tirgiem un uzlabot darba ņēmēju pārvietošanās iespējas Eiropas Savienībā, nodrošinot Lisabonas stratēģijas mērķu ātrāku sasniegšanu;
Calls on the Member States to remove the restrictions on access to their labour markets and thus improve worker mobility within the EU, thereby enabling the goals of the Single Market and the Lisbon Strategy to be achieved more swiftly;
Komisijas Zaļās grāmatas „Darba likumdošanas modernizēšana, lai risinātu 21. gadsimta radītās problēmas” mērķis ir sākt sabiedrisku diskusiju ES par to, kā darba likumdošanu var modernizēt, lai risinātu galvenās problēmas, ko radījusi galvenokārt globalizācija un Eiropas sabiedrības novecošana.
The aim of the Commission's Green Paper on 'Modernising labour law to meet the challenges of the 21st century' is to launch a public debate in the EU on how labour law can be modernised to meet the main challenges deriving above all from globalisation and the ageing of European societies.
Darba likumdošanas attīstīšana šajā virzienā šķiet būtiski svarīga, ja vēlamies sasniegt divus visnozīmīgākos Lisabonas stratēģijas mērķus — līdz 2010. gadam izveidot ES ekonomiku par pasaulē viskonkurētspējīgāko un nodrošināt augstu nodarbinātības līmeni.
Moving labour law in this direction seems to be vital if the two most important aims of the Lisbon Strategy - making the EU the world's most competitive economy by 2010 and creating high levels of employment - are to be achieved.
Tā kā nodarbinātības uzlabošana ir iespējama vienīgi kopā ar ekonomisko izaugsmi, modernizējot darba likumdošanu, jāņem vērā gan darbinieku, gan darba devēju vēlmes.
Since growth in employment is possible only in combination with economic growth, modernisation of labour law must take into account the expectations of both workers and employers.
Patiesībā šīs vēlmes nav pilnībā atšķirīgas, jo konflikta kultūru — filozofisko pamatu darba likumdošanas izstrādāšanai, kuras sākotnējais mērķis bija aizstāvēt vājāko no darba attiecībās iesaistītajām pusēm, — Eiropas Savienībā pakāpeniski nomaina sadarbības kultūra.
In fact, these are not completely divergent in the European Union, where a culture of conflict - the philosophical basis of labour law, which was originally intended to protect the weaker party in the employment relationship - is gradually being replaced by a culture of cooperation.
Patlaban darbinieku un darba devēju kopīgais mērķis ir spēt pielāgoties mainīgajiem apstākļiem, ko rada straujā tehnoloģiskā attīstība, pieaugošā konkurētspēja, kuru nosaka gan globalizācija, gan izmaiņas patērētāju pieprasījumā, un arī pakalpojumu nozares ļoti straujā attīstība.
At present, the shared aim of workers and employers is to be able to adapt to changing conditions stemming from rapid technological development, increased competitiveness - a consequence of both globalisation and changing consumer demand - and also from the very swift development of the services sector.
Ņemot vērā šos faktorus, Eiropadome Hemptonkortas sammitā 2005. gada oktobrī pieņēma Komisijas paziņojumu par Eiropas vērtībām globalizētajā pasaulē, kurā aicināja dalībvalstis izmantot aktīvu darba tirgus politiku un veicināt elastību un spēju pielāgoties, lai „vairāk aizsargātu cilvēkus nevis darbavietas ”.
At the Hampton Court Summit in October 2005, taking these factors into account, the European Council adopted, a Commission communication on European values in a globalised world, which called on the Member States to apply active labour market policies and promote flexibility and adaptability designed 'to protect people rather than jobs'.
Paziņojumā arī norādīts, ka jāuzlabo normatīvā vide ES līmenī, kā arī valsts līmenī, „lai atbrīvotu uzņēmumus un pilsoņus no nevajadzīgām izmaksām un birokrātijas”.
The communication also pointed to the need to improve the regulatory environment at EU and national level, so as to 'free businesses and citizens from unnecessary costs and red tape'.
Zaļā grāmata, šķiet, turpina attīstīt domu, ka ir būtiski svarīgi izstrādāt elastīgāku darba likumdošanu.
The Green Paper appears to be a continuation of the line of thinking which holds that the creation of a more flexible labour law framework is essential.
Tas nenozīmē radikālu atkāpšanos no obligātajiem nodarbinātības drošības standartiem, taču, iespējams, būs jāmaina šo standartu kvalitāte, lai atspoguļotu tajos pāreju no „nodrošināta darba” koncepcijas uz „nodarbinātības drošības” koncepciju un uzskata „drošs, jo nodarbināts” aizstāšanu ar uzskatu „drošs par darbu”.
This does not mean a radical retreat from compulsory standards of employment security, but may require changes in the quality of those standards reflected in a change from the concept of 'job security' to that of 'employment security' and from the notion of 'security with a job' to that of 'security of a job'.
Darba likumdošana, kas pēc būtības ir izstrādāta, lai aizsargātu strādājošos standarta darba attiecībās, kuru pamatā ir pastāvīga darba līgumi, nekavēs elastīgi pielāgoties tirgus vajadzībām tos, kas netiek nodarbināti tradicionālā veidā.
Labour law geared essentially to protecting workers employed under standard labour relations based on permanent labour contracts will not deter those not in conventional employment from responding flexibly to market needs.
Pārlieku stingra darba tirgus regulēšana negatīvi ietekmē ekonomikas attīstību un nodarbinātības uzlabošanu, atturot darba devējus piedāvāt oficiālu darbu un mudinot gan darba devējus, gan darbiniekus pievērsties „melnajam tirgum”.
Over-strict regulation of the labour market has adverse effects on economic growth and growth in employment, deterring employers from offering legal work and encouraging both employers and workers to resort to the black market.
Elastības trūkums darba likumdošanā arī veicina alternatīvu nodarbinātības veidu attīstību, kas saskaņā ar statistikas datiem uzlabo darba iespējas tādiem cilvēkiem, kuri uzsāk darba dzīvi, ir pensijas vecumā vai vēlas atgriezties darbā pēc pārtraukuma.
Lack of flexibility in labour law also results in the development of alternative forms of employment which, as statistical data show, increase job opportunities for persons beginning their working life, as well as those of retirement age or wishing to return to work after a break.
Arī jauniem studentiem vai vecākiem, kas audzina bērnus, tā ir viegla iespēja apvienot darbu ar mācībām vai ģimenes dzīvi.
These also provide young students or parents bringing up children with an easy way of combining work with study or family life.
Ņemot vērā šādu nodarbinātības veidu augošo popularitāti un to labvēlīgo ietekmi, atvieglojot cilvēkiem ienākšanu un palikšanu darba tirgū, tos būtu jāatzīst darba likumdošanā, vienlaikus aizsargājot šādus strādājošos pret diskrimināciju un nodrošinot viņiem konkrētas obligātās tiesības, kas tiek noteiktas atbilstoši katras dalībvalsts tradīcijām un sociālajiem un ekonomiskajiem apstākļiem.
Given the growing popularity of such forms of employment, as well as their favourable effects as regards making it easier to enter and stay in the labour market, labour law must respect them, while at the same time protecting the workers concerned from discrimination and ensuring the maintenance of certain minimum rights, to be determined according to the traditions and social and economic conditions of each Member State.
Tomēr nav jācenšas likvidēt atšķirības starp tradicionālajiem un alternatīvajiem nodarbinātības veidiem.
However, there is no need to seek to eliminate the differences between traditional and alternative forms of employment.
Kopīgu obligāto nodarbinātības standartu ieviešana visiem nodarbinātības veidiem ne tikai būs ļoti sarežģīta, bet var arī radīt papildu šķēršļus piekļuvē legālajam darba tirgum, ietekmējot daudzas sociālās grupas, tostarp tādas, kurām visvairāk draud atstumtība.
Establishing common minimum employment standards for all forms of employment would not only be very difficult, but could lead to the erection of further barriers to access to the legal labour market for many social groups, including those most vulnerable to marginalisation.
Izstrādājot jaunus vienotus standartus un definīcijas Eiropas Savienības līmenī, jārīkojas īpaši uzmanīgi.
The creation of new uniform standards and definitions at Union level should be approached with particular restraint.
Atšķirības starp dalībvalstīm ir tik lielas, ka šādu vienotu pasākumu ieviešana var izraisīt ekonomiskās efektivitātes samazināšanos, tādējādi negatīvi ietekmējot nodarbinātības rādītājus.
The differences between Member States are so great that introducing such uniform measures could have the effect of reducing economic efficiency and thus adversely affecting employment levels.
Eiropas Savienībā jau ir iespaidīgs skaits noteikumu, kuri regulē darba tirgu, un nav nepieciešams ieviest jaunus.
The European Union has an impressive array of regulations governing the labour market and there is no need to introduce new ones.