natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Katrā gadījumā galvenais strīdīgais jautājums šajā lietā neskar tik lielā mērā tehnisko rezervju veidošanā izmantoto aktīvu ieguldījuma standartu, bet pietiekamu rezervju iespējamo neveidošanu.
In any case, the main contentious point in the case is not so much the investment standard of the assets covering technical provisions but rather the possible lack of sufficient reserving.
22. pants – noteikumi par ieguldījumu dažādošanu
Article 22 - Rules for investment diversification
Šis pants attiecas uz noteikumiem un principiem, kas dalībvalstīm ir jāievēro, regulējot apdrošināšanas sabiedrību ieguldījumus.
This article refers to the rules and principles that Member States must observe when regulating on assurance undertakings’ investments.
No vienas puses, tas attiecas uz ieguldījumu ierobežojumiem īpašos aktīvos un, no otras puses, uz vispārējiem pieļaujamo aktīvu ieguldījuma principiem.
It covers, on the one hand, investment limits on specific assets and, on the other hand, general investment principles for admissible assets.
Attiecībā uz tehnisko rezervju aktīviem piederības dalībvalsts dzīvības apdrošināšanas sabiedrībām prasa, lai tai nebūtu ieguldīts vairāk par:
As regards the assets covering technical provisions, the home Member State shall require every assurance undertaking to invest no more than:
a) 10 % no kopējām bruto tehniskajām rezervēm vienā zemes gabalā vai ēkā vai vairākos zemes gabalos vai ēkās, kas atrodas pietiekami tuvu, lai tās būtu uzskatāmas par vienu ieguldījumu;
(a) 10 % of its total gross technical provisions in any one piece of land or building, or a number of pieces of land or buildings close enough to each other to be considered effectively as one investment;
b) 5 % no tā kopējām bruto tehniskajām rezervēm, saskaitot kopā, akcijās un citos tirgojamos vērtspapīros, kas pielīdzināmi akcijām, obligācijām, parādzīmēm un citiem tā paša uzņēmuma naudas un kapitāla tirgus dokumentiem, vai aizņēmumos, kurus piešķir šim pašam aizņēmuma ņēmējam, aizņēmumos neieskaitot tos, kas piešķirti valsts, reģionālajām vai vietējām iestādēm vai starptautiskajām organizācijām, kuru locekļi ir viena vai vairākas dalībvalstis.
(b) 5 % of its total gross technical provisions in shares and other negotiable securities treated as shares, bonds, debt securities and other money- and capital-market instruments from the same undertaking, or in loans granted to the same borrower, taken together, the loans being loans other than those granted to a State, regional or local authority or to an international organization of which one or more Member States are members.
Šo robežu var paaugstināt līdz 10 %, ja uzņēmums neiegulda vairāk kā 40 % no tā bruto tehniskajām rezervēm aizņēmumos vai emitentu un aizņēmumu ņēmēju vērtspapīros, katrā no tām ieguldot vairāk par 5 % no tā aktīviem;
This limit may be raised to 10 % if an undertaking invests not more than 40 % of its gross technical provisions in the loans or securities of issuing bodies and borrowers in each of which it invests more than 5 % of its assets;
c) 5 % no tā kopējām bruto tehniskajām rezervēm nenodrošinātos aizdevumos, ieskaitot 1 % par katru nenodrošinātu aizdevumu, kas nav aizdevums, ko piešķir kredītiestādēm, dzīvības apdrošināšanas sabiedrībām, cik to pieļauj 6. pants, un ieguldījumu sabiedrībām, kas reģistrētas kādā dalībvalstī.
(c) 5 % of its total gross technical provisions in unsecured loans, including 1 % for any single unsecured loan, other than loans granted to credit institutions, assurance undertakings - in so far as Article 8 of Directive 79/267/EEC allows it - and investment undertakings established in a Member State.
Robežas var paaugstināt līdz attiecīgi 8 % un 2 % ar lēmumu, ko katrā atsevišķā gadījumā pieņem piederības dalībvalsts kompetentā iestāde;
The limits may be raised to 8 and 2 % respectively by a decision taken on a case-by-case basis by the competent authority of the home Member State ;
d) 3 % no tā kopējām bruto tehniskajām rezervēm kasē esošajā naudā;
(d) 3 % of its total gross technical provisions in the form of cash in hand;
e) 10 % no kopējām bruto tehniskajām rezervēm akcijās, citos vērtspapīros, kas pielīdzināmi akcijām, un parādzīmēs, ko netirgo regulētos tirgos.
(e) 10 % of its total gross technical provisions in shares, other securities treated as shares and debt securities which are not dealt in on a regulated market.
Ja 1. pantā minētā ieguldījumu robeža kādā konkrētā apdrošināšanas kategorijā nav noteikta, tas nenozīmē, ka šā veida aktīvus tehniskajām rezervēm var izmantot neierobežoti.
The absence of a limit in paragraph 1 on investment in any particular category does not imply that assets in that category should be accepted as cover for technical provisions without limit.
Piederības dalībvalsts paredz sīkākus noteikumus, kas precizē pieņemamu aktīvu izmantošanu.
The home Member State shall lay down more detailed rules fixing the conditions for the use of acceptable assets.
Nosakot un piemērojot šos noteikumus, tā nodrošina, ka tiek ievēroti šādi principi:
In particular it shall ensure, in the determination and the application of those rules, that the following principles are complied with:
i) aktīviem, no kuriem veido tehniskās rezerves, jābūt tik daudzveidīgiem un tā izkliedētiem, lai nepieļautu pārmērīgu atkarību no vienas kategorijas aktīviem, ieguldījumu tirgus vai ieguldījumiem;
(i) assets covering technical provisions must be diversified and spread in such a way as to ensure that there is no excessive reliance on any particular category of asset, investment market or investment;
ii) ieguldījumus tādu veidu aktīvos, kas rada lielu riska iespējamību sakarā ar šā aktīva būtību vai emitenta kvalitāti, ierobežo līdz racionālam līmenim;
(ii) investment in particular types of asset which show high levels of risk, whether because of the nature of the asset or the quality of the issuer, must be restricted to prudent levels;
iii) ierobežojot dažu kategoriju aktīvus, tehnisko rezervju aprēķinos jāņem vērā pārapdrošināšanas darījumi;
(iii) limitations on particular categories of asset must take account of the treatment of reassurance in the calculation of technical provisions;
iv) ja piederošajos aktīvos ietilpst ieguldījumi kādā meitasuzņēmumā, kas pārvalda visus vai daļu no dzīvības apdrošināšanas sabiedrības ieguldījumiem tā labā, piederības dalībvalstij, piemērojot šajā pantā
(iv) where the assets held include an investment in a subsidiary undertaking which manages all or part of the assurance undertaking's investments on its behalf, the home Member State must, when applying the rules and principles laid down in this
v) tehniskajās rezervēs izmantoto aktīvu procentam, kas pieder pie nelikvīdajiem ieguldījumiem, jābūt racionālam;
(v) the percentage of assets covering technical provisions which are the subject of non-liquid investments must be kept to a prudent level;
vi) ja aktīvos ietilpst aizdevumi kredītiestādēm vai šo iestāžu emitētas parādzīmes, piederības dalībvalsts, piemērojot noteikumus un principus, kas noteikti šajā pantā, var ņemt vērā šo kredītiestāžu pakārtotos aktīvus.
(vi) where the assets held include loans to or debt securities issued by certain credit institutions, the home Member State may, when applying the rules and principles contained in this Article, take into account the underlying assets held by such credit institutions.
Šādu procedūru var piemērot tikai tad, ja kredītiestādes galvenais birojs atrodas kādā no dalībvalstīm, tā pilnīgi pieder šai dalībvalstij un/vai šās dalībvalsts vietējām pašvaldībām un tās darbība saskaņā ar statūtiem un dibināšanas dokumentu ir starpnieku īstenoti aizdevumi valstij vai pašvaldībām vai to garantēti aizdevumi, vai aizdevumi iestādēm, kas cieši saistītas ar valsti vai pašvaldībām.
This treatment may be applied only where the credit institution has its head office in a Member State, is entirely owned by that Member State and/or that State's local authorities and its business, according to its memorandum and articles of association, consists of extending, through its intermediaries, loans to, or guaranteed by, States or local authorities or of loans to bodies closely linked to the State or to local authorities.
Sīki izstrādātajos noteikumos, paredzot nosacījumus, lai aktīvi būtu pieņemami, dalībvalsts var noteikt stingrākus ierobežojumus:
In the context of the detailed rules laying down the conditions for the use of acceptable assets, the Member State shall give more limitative treatment to:
- aizdevumiem bez bankas garantijas, dzīvības apdrošināšanas sabiedrības garantijas, ķīlas vai cita nodrošinājuma salīdzinājumā ar aizņēmumiem, kas ir šādi nodrošināti,
- any loan unaccompanied by a bank guarantee, a guarantee issued by an assurance undertaking, a mortgage or any other form of security, as compared with loans accompanied by such collateral,
- vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem, kas nav koordinēti Direktīvas 85/611/EEK nozīmē, un citiem ieguldījumu fondiem salīdzinājumā ar vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu sabiedrībām, kas tiek koordinētas minētās direktīvas nozīmē,
- UCITS not coordinated within the meaning of Directive 85/611/EEC (¹) and other investment funds, as compared with UCITS coordinated within the meaning of that Directive,
- vērtspapīriem, kurus netirgo regulētos tirgos, salīdzinājumā ar tiem, kurus tirgo,
- securities which are not dealt in on a regulated market, as compared with those which are,
- obligācijām, parādzīmēm un citiem naudas un kapitāla tirgus instrumentiem, kurus neizlaiž valstis, vietējās vai reģionālās pašvaldības vai sabiedrības, kas pieder pie A klases, kā definēts Direktīvā 2000/12/EEK, vai emitenti, kas ir starptautiskas organizācijas, starp kuru locekļiem ir vismaz viena Kopienas dalībvalsts, salīdzinājumā ar tiem pašiem finanšu instrumentiem, ko izlaiž šādas iestādes.
- bonds, debt securities and other money- and capital-market instruments not issued by States, local or regional authorities or undertakings belonging to Zone A as defined in Directive 89/647/EEC (²), or the issuers of which are international organizations not numbering at least one Community Member State among their members, as compared with the same financial instruments issued by such bodies.
2) Padomes 1989. gada 18. decembra Direktīva 89/647/EEK par kredītiestāžu maksātspējas koeficientu (OV Nr.
(²) Council Directive 89/647/EEC of 18 December 1989 on a solvency ratio for credit institutions (OJ No L 386, 30.
ja tās emitē kredītiestāde, kuras galvenais birojs atrodas kādā dalībvalstī un uz kuru saskaņā ar likumu attiecas īpaša valsts uzraudzība, kas paredzēta šādu parādzīmju turētāju aizsardzībai.
securities when these are issued by a credit institution which has its head office in a Member State and is subject by law to special official supervision designed to protect the holders of those debt securities.
Jo īpaši summām, kas iegūtas šādu parādzīmju emisijā, saskaņā ar likumu jābūt ieguldītām aktīvos, kas visu parādzīmju derīguma laiku spēj nodrošināt tajās nostiprinātās prasības un emitenta neveiksmīgas darbības gadījumā pirmām kārtām izmantojamas pamatsummas atmaksai un uzkrāto procentu izmaksai.
In particular, sums deriving from the issue of such debt securities must be invested in accordance with the law in assets which, during the whole period of validity of the debt securities, are capable of covering claims attaching to debt securities and which, in the event of failure of the issuer, would be used on a priority basis for the reimbursement of the principal and payment of the accrued interest.
Dalībvalstis nenosaka dzīvības apdrošināšanas sabiedrībām prasību izdarīt ieguldījumus konkrētu veidu aktīvos.
Member States shall not require assurance undertakings to invest in particular categories of assets.
Neatkarīgi no šā panta 1. punkta ārkārtējos apstākļos un pēc dzīvības apdrošināšanas sabiedrības lūguma piederības dalībvalsts pagaidu kārtā un pēc rūpīgi pārdomāta lēmuma tehnisko rezervju veidošanai var saskaņā ar 22. pantu pieļaut 1. punkta a) līdz e) apakšpunkta noteikumu atvieglojumus.
Notwithstanding paragraph 1, in exceptional circumstances and at the assurance undertaking's request, the home Member State may, temporarily and under a properly reasoned decision, allow exceptions to the rules laid down in paragraph 1 (a) to (e), subject to Article 20.
AK tiesību akti nenosaka tiešus ierobežojumus sabiedrības ieguldījumu izvēlei.
UK legislation does not impose direct restrictions on a company’s choice of investments.
Tomēr aktīvu vērtēšanas noteikumi atstāj nozīmīgu un netiešu ietekmi uz sabiedrības ieguldījumu politiku.
However, valuation of assets regulations exert a significant indirect influence over a company’s investment policies.
Noteikumi par aktīvu vērtēšanu rosina sabiedrības saglabāt relatīvi zema riska aktīvu saprātīgu izkliedējumu, vai nu paredzot, ka zināma veida aktīvi nav pieņemami, vai ierobežojot to aktīvu summu, ko var ņemt vērā regulēšanas nolūkos, kas saskan ar direktīvas noteikumiem par ieguldījumu dažādošanu.
Either by providing that certain type of assets are inadmissible or by limiting the value of those assets that can be taken into account for regulatory purposes, valuation of assets regulations encourage companies to hold a prudent spread of relatively low-risk assets, which are in line with the Directive’s prescriptions for investment diversification.
Ieguldījumu robežas īpašiem aktīviem: direktīva nosaka dažas ieguldījumu robežas noteiktiem aktīvu veidiem procentuālā izteiksmē no kopējām tehniskajām rezervēm.
Investment limits on specific assets: the Directive prescribes some investment limits on certain type of assets expressed in terms of percentages of total gross technical provisions.
Piemēram, ne vairāk kā 10 % var būt ieguldīti vienā zemes gabalā, ne vairāk par 3 % ‑ ‑ skaidrā naudā kasē un tā tālāk.
For instance, no more than 10% can be invested in any piece of land, no more than 3% in the form of cash in hand, and so forth.
Līdzīgā veidā AK tiesību akti paredz noteikumus, kas nosaka robežas katra aktīvu veida maksimāli pieļaujamajai summai, kuru var ņemt vērā regulatīvos nolūkos.
Similarly, UK legislation includes rules that impose a limit on the maximum admissible value of each type of asset that can be taken into account for regulatory purposes.
57. noteikums paredz, ka gadījumā, ja sabiedrības kopējais rādītājs par viena veida aktīviem pārsniedz „maksimāli pieļaujamo summu” šī veida aktīviem, „netiek ņemti vērā aktīvi par summu, kas vienāda ar pārsniegto summu”.
Regulation 57 provides that, where the aggregate exposure of the company to assets of any one description exceeds the “maximum admissible value” for assets of that description, “there shall be left out of account assets equal in value to the excess”.
Turpinājumā 57. noteikums „maksimāli pieļaujamo summu” sabiedrībai, kas veic ilgtermiņa darbību, definē kā daudzumu, kas ir vienāds ar ilgtermiņa darbības apjoma procentuālo daļu, kā izklāstīts I. daļas 12. sarakstā.
Regulation 57 goes on to define “maximum admissible value” for a company carrying on long-term business as an amount equal to the percentage of the “long-term business amount” specified in Schedule 12, Part I.
Pretēji direktīvai AK tiesību akti nosaka procentu ierobežojumus nevis attiecībā pret tehniskajām rezervēm, bet attiecībā pret „ilgtermiņa uzņēmējdarbības apjomu”.
Unlike the Directive, UK legislation imposes the percentage restrictions by reference not to technical provisions but with regard to “long-term business amount”.
DTI apgalvoja, ka nekādas izmaiņas nav nepieciešams ieviest, jo AK noteikumi vairumā gadījumu esot pārdomātāki nekā noteikumi, kas doti direktīvā.
The DTI argued that it was not necessary to introduce any changes because UK rules are, in the majority of cases, more prudent than the rules set out in the Directive.
Sk. komentārus par 21. panta 1. punktu WE 20, Wilde Sapte ziņojumu, šīs daļas II iedaļas 2. punkta 2. apakšpunktu.
See comments on article 21.1 in WE 20, Wilde Sapte Report, 'Section II.2.2' of this Part.
Maksimāli pieļaujamā skaidras naudas summa kasē, piemēram, ir 3 % no ilgtermiņa uzņēmējdarbības apjoma.
For instance, the maximum admissible value for cash is 3% of the long-term business amount.
AK noteikumi nedod nepārprotamu norādi, ka apdrošināšanas sabiedrība nevar ieguldīt vairāk nekā 3 % skaidrā naudā, bet AK noteikumi nosaka to, ka ja sabiedrība tomēr iegulda vairāk nekā 3 % skaidrā naudā, pārsniegtā summa netiks ņemta vērā, novērtējot šo konkrēto aktīvu.
The UK rule does not expressly prescribe that assurance undertakings cannot invest more than 3% on cash; what the UK rule does prescribe is that, if the company does invest more than 3% on cash, the excess will not be counted for the valuation of that particular asset.
Dažos gadījumos valstī noteiktās kopējās robežas ir pārdomātākas nekā direktīvas ieguldījumu robežas.
In some cases the national aggregate exposure limits are more prudent than the Directive’s investment limits.
Piemēram, direktīva ieguldījumus jebkādā zemes gabalā ierobežo līdz 10 % no sabiedrības kopējām tehniskajām rezervēm, bet valsts noteikumi sabiedrības kopējo ieguldījumu vienā zemes gabalā ierobežo līdz 5 % no sabiedrības ilgtermiņa darbības apjoma.
For instance, the Directive limits investments in any piece of land to up to 10% of the company’s total gross technical provisions, while the national measure limits the company’s aggregate exposure to a piece of land to up to 5% of the undertaking’s long-term business amount.
Citos gadījumos robežas ir vienādas, piemēram, tirgus sarakstā neiekļautām akcijām (10 %) un skaidrai naudai (3 %).
In other cases the limits are the same, for instance for unlisted shares (10%) and cash (3%).
Turpinot AK nosaka dažas robežas, kas direktīvā nav noteiktas, piemēram, 5 % no kapitālieguldījumiem kolektīvo uzņēmumu plānos, 5 % no datoru iekārtām un 2,5 % no biroja tehnikas.
UK regulation goes on to prescribe some limits not prescribed by the Directive, for example, 5% on holdings in authorised unit trust schemes, 5% on computer equipment and 2.5% on office machinery.
Šis pants ir saistīts ar šo lietu sakarā ar 6. punkta nosacījumiem, kas piedāvā klauzulu, kā izvairīties no prasībām, kuras iekļautas šī panta pārējā daļā.
This article is linked to the case within the terms of paragraph 6, which introduces an escape clause to the requirements contained in the rest of the article.
Saskaņā ar šo noteikumu „ārkārtējos apstākļos” un „pēc apdrošināšanas sabiedrības pieprasījuma” piederības dalībvalsts var „pagaidu kārtā” un „pēc rūpīgi pārdomāta lēmuma” atļaut izņēmumus noteikumiem, kas ietverti 1. punktā.
According to this provision, "in exceptional circumstances” and “at an assurance undertaking’s request”, the home Member State may “temporarily” and “under a properly reasoned decision" allow exceptions to the rules laid down in paragraph 1.
Šis ir jāskata kopsakarā ar 25. pantu par maksātspējas rezervi un 21. pantu par aktīviem, kas ir pieļauti tehniskās rezerves veidošanai.
This needs to be seen in the context of Article 25 on the Solvency margin and Article 21 on assets allowed to cover technical provisions.
Jautājums ir par to, vai AK tiesību akti dod regulatoram (valsts sekretāram) plašākas pilnvaras nekā to paredz direktīva, atteikties no noteikumiem par konsultatīvo uzraudzību.
The issue at hand is whether UK legislation gives the regulator (the Secretary of State) broader powers than those prescribed by the Directive to waive regulations on prudential supervision.
Saskaņā ar 1982. gada ICA 68. iedaļu AK līmenī valsts sekretārs drīkst pēc apdrošinātāja prasības vai ar viņa piekrišanu atteikties no konsultatīvās uzraudzības noteikumu piemērošanas.
At UK level, under section 68 of the 1982 ICA, the Secretary of State may, upon request or with the consent from an insurer, waive the application of prudential supervision rules.
Noteikums paredz, ka valsts sekretāra lēmumu „drīkst ietekmēt nosacījumi”, skaidri atsaucoties uz regulatoru brīvību lemt par šo nosacījumu piemērošanu vai nepiemērošanu.
The provision stipulates that the Secretary of State’s decision “may be subject to conditions”, clearly attributing to the regulator discretion to decide whether to impose those conditions or not.
Šīs pilnvaras šķiet plašākas par direktīvā noteiktajām pilnvarām.
These seem to be broader powers than those prescribed by the Directive.
Šādas pilnvaras saistās ar ļoti iecietīgas izmantošanas risku, apdraudot standartu harmonizētu piemērošanu.
Such powers entail the risk of being exercised in a very lenient way, undermining the application of harmonized standards.
Sk. turpmākos argumentus iedaļā, kas apskata 25. pantu par maksātspējas rezervi.
See further arguments in the section covering Article 25 on the Solvency margin.
29. pants – apdrošināšanas un pēmiju nosacījumi ( KD 34. pants)
Article 29 - Conditions of assurance and premiums (Article 34 of CD)
Šī panta mērķis ir rosināt dalībvalstis izvēlēties tirdzniecību mazāk ierobežojošas darbības.
The aim of this article is to encourage Member States to adopt less trade restrictive practices.
Tas novērš prasību, lai dalībvalstis dotu iepriekšēju apstiprinājumu apdrošināšanas līgumu nosacījumiem, piemaksu tabulām, šo tabulu un tehniskās rezerves aprēķinos izmantotajām tehniskajām bāzēm un citiem iespiestiem dokumentiem, ko apdrošinātājs var lietot darbā ar apdrošinājuma ņēmējiem.
It prevents Member States requiring the prior approval of policy conditions, scales of premiums, technical bases used for calculating scales of premiums and technical provisions and other printed documents the insurer may use in its dealing with policyholders.
Dalībvalstis nedrīkst pieņemt noteikumus, kas prasa iepriekš apstiprināt vispārīgos un īpašos apdrošināšanas nosacījumus, piemaksu lielumus, aprēķinu bāzi, kuru jo īpaši izmanto piemaksu un tehnisko rezervju aprēķināšanai, vai veidlapas un citus iespiedu dokumentus, ko dzīvības apdrošināšanas sabiedrība gatavojas izmantot darījumos ar apdrošinājuma ņēmējiem, vai noteikumus, kas prasa regulāri ziņot par tiem.
Member States shall not adopt provisions requiring the prior approval or systematic notification of general and special policy conditions, scales of premiums, technical bases used in particular for calculating scales of premiums and technical provisions or forms and other printed documents which an assurance undertaking intends to use in its dealings with policy-holders.
Neatkarīgi no šā punkta pirmās daļas, vienīgi nolūkā pārbaudīt, vai ievēroti valsts noteikumi par apdrošināšanas matemātikas principiem, piederības dalībvalsts drīkst pieprasīt regulārus ziņojumus par to, kāda tehniskā bāze tiek izmantota piemaksu un tehnisko rezervju apjoma aprēķināšanai, neizvirzot šo prasību par priekšnoteikumu uzņēmuma darbībai.
Notwithstanding the first subparagraph, for the sole purpose of verifying compliance with national provisions concerning actuarial principles, the Member State of origin may require systematic communication of the technical Bases used in particular for calculating scales of premiums and technical provisions, without that requirement constituting a prior condition for an undertaking to carry on its business.
Ne vēlāk kā pieces gadus pēc šīs direktīvas piemērošanas Komisija iesniedz Padomei ziņojumu par šo noteikumu izpildi.
Not later than five years after the date of application of this Directive, the Commission shall submit a report to the Council on the implementation of those provisions.
Direktīvas noteikumi tika transponēti AK tiesību aktos ar 1994. gada Apdrošināšanas uzņēmumu noteikumu 4. noteikumu un 1. saraksta 11. punktu.
The Directive’s provision was transposed into UK legislation by Regulation 4 and Schedule 1, paragraph 11 of the Insurance Companies Regulations 1994.
Saskaņā ar šiem noteikumiem no pieteikumu iesniedzējiem vairs neprasa sniegt informāciju par vispārīgiem un īpašiem apdrošināšanas vai līgumu nosacījumiem, ko sabiedrība piedāvā izmantot.
According to those rules, applicants are no longer required to submit information on the general and special policy or treaty conditions which the company proposes to use.