natgillin/translations-raw huggingface dataset:
g) tādas mantas iznīcināšana, ar kuru tiek pārkāptas intelektuālā īpašuma tiesības;
(g) destruction of the goods infringing an intellectual property right.
Skat. pamatojumu 1. grozījuma priekšlikumam.
See justification relating to first amendment.
Papildus ir jāizskaidro, ka arī šajā gadījumā sakarā ar katru juridisku tekstu no jauna nav „jāizgudro“ konkrēts sankciju katalogs gan attiecībā uz saturu, gan tekstu.
Furthermore, the substance and wording of the relevant list of penalties should not be 'reinvented' in the case of every legislative text.
Tādēļ ierosinātās sankcijas no a) apakšpunkta līdz e) apakšpunktam ir pārņemtas no jau minētā pamatlēmuma juridiskā teksta par organizētās noziedzības apkarošanu (2005/003 (CNS) 8496/1/06) un papildinātas ar specifiskiem priekšlikumiem no konkrētā sākotnēja teksta.
The penalties proposed under (a) to (e) have therefore been taken from the Council's proposed text for a Council framework decision on the fight against organised crime, 8496/1/06 (2005/003(CNS)), and supplemented by specific proposals in the original text relating to the current matter.
a) tādas mantas iznīcināšana, ar kuru tiek pārkāptas intelektuālā īpašuma tiesības, un attiecīgos gadījumos to materiālu vai elementu konfiscēšana vai iznīcināšana, kas tiek galvenokārt izmantoti šādu preču izveidošanai vai ražošanai.
(a) destruction of the goods infringing an intellectual property right and, in appropriate cases, seizure or destruction of the materials or elements principally used for the creation or manufacture of those goods ;
Dalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai daļēji vai pilnībā konfiscētu mantu, kas pieder fiziskai vai juridiskai personai, kura notiesāta saskaņā ar 3. pantu Pamatlēmumā 2005/212/TI par noziedzīgi iegūtu līdzekļu, nozieguma rīku un īpašuma konfiskāciju, vismaz tad, ja noziedzīgus nodarījumus ir izdarījusi krimināla organizācija Pamatlēmuma … par cīņu pret organizēto noziedzību izpratnē , kā arī tad, ja šie noziedzīgie nodarījumi rada draudus personu veselībai vai drošībai .
The Member States shall take the necessary measures to allow the total or partial confiscation of goods belonging to convicted natural or legal persons in accordance with Article 3 of Framework Decision 2005/212/JHA of 24 February 2005 on Confiscation of Crime Related Proceeds, Instrumentalities and Property, at least where the offences are committed under the aegis of a criminal organisation, within the meaning of Framework Decision …. on the fight against organised crime, or where they carry a health or safety risk.
Gadījumos, kas paredzēti šīs direktīvas 5. pantā, dalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai daļēji vai pilnībā konfiscētu mantu, kas pieder fiziskai vai juridiskai personai, kura notiesāta saskaņā ar 3. pantu Pamatlēmumā 2005/212/TI par noziedzīgi iegūtu līdzekļu, nozieguma rīku un īpašuma konfiskāciju.
In the cases provided for in Article 5 of this Directive , the Member States shall take the necessary measures to allow the total or partial confiscation of goods belonging to convicted natural or legal persons in accordance with Article 3 of Framework Decision 2005/212/JHA of 24 February 2005 on Confiscation of Crime Related Proceeds, Instrumentalities and Property.
Paplašinātas pilnvaras izdarīt konfiskāciju jāattiecina uz tiem pašiem pārkāpumiem un nodarījumiem, uz kuriem attiecas šī direktīva.
These extended confiscation powers should refer to the same infringements and offences to which the directive applies .
Dalībvalstis dara visu iespējamo, lai krimināltiesību, civiltiesību un procesuālajās tiesību normās var aizliegt un pakļaut sodīšanai krimināltiesisko sankciju draudu ļaunprātīgu izmantošanu.
Member States shall ensure that through criminal, civil and procedural measures, the misuse of threats of criminal sanctions can be prohibited and subject to penalties.
Dalībvalstis aizliedz procedūras ļaunprātīgu izmantošanu, jo īpaši gadījumos, ja krimināltiesiskus pasākumus izmanto, lai izpildītu civiltiesībās noteiktās prasības.
Member States shall prohibit procedural misuse, especially as criminal measures are employed for the enforcement of the requirements of civil law.
Perspektīva, ka tiesību subjekts var iebiedēt iespējamos pārkāpējus (piemēram, konkurentus), ievērojami palielinās, ja viņi var draudēt pārkāpējiem ar krimināltiesībās paredzētiem sodiem.
The potential for a right-holder to deter potential infringers (i.e., competitors) increases considerably if he can threaten them with criminal penalties.
Gan starptautiskās, gan Eiropas Kopienas tiesībās ir iekļauta prasība nodrošināt aizsardzību pret ļaunprātīgu intelektuālā īpašuma tiesību izmantošanu.
Both international and European law require the prevention of misuse of IP rights.
Dalībvalstis nodrošina, ka pienācīgi tiek aizsargātas un garantētas tiesājamo tiesības.
Member States shall ensure that the rights of defendants shall be duly protected and guaranteed.
Dalībvalstis paredz, ka attiecīgie intelektuālā īpašuma tiesību īpašnieki vai viņu pārstāvji un eksperti var dot ieguldījumu kopēju izmeklēšanas grupu veiktajā izmeklēšanā par 3. pantā minētajiem noziedzīgajiem nodarījumiem.
The Member States must ensure that the holders of intellectual property rights concerned, or their representatives, and experts, are allowed to assist the investigations carried out by joint investigation teams into the offences referred to in Article 3.
Izmeklēšanas un tiesvedības gaitā pilnībā tiek ievēroti Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 8. pants, kurā ir paredzēta personas datu aizsardzība, un Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti 1 .
Article 8 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union, which concerns the protection of personal data, and Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council of 24 October 1995 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data 1 shall be fully respected in the course of investigations and judicial proceedings.
Direktīvas mērķis ir aizsargāt personu tiesības un brīvības attiecībā uz personas datu apstrādi, paredzot vadlīnijas, kas nosaka šādas apstrādes likumību.
The directive aims to protect the rights and freedoms of persons with respect to the processing of personal data by laying down guidelines determining when this processing is lawful.
Grozītais priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par kriminālsankcijām, lai nodrošinātu intelektuālā īpašuma tiesību ievērošanu
The amended proposal for a directive of the European Parliament and of the Council on criminal measures aimed at ensuring the enforcement of intellectual property rights
Kriminālsankcijas, lai nodrošinātu intelektuālā īpašuma tiesību ievērošanu
Criminal measures aimed at ensuring the enforcement of intellectual property rights
Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas atzinums .....................24
OPINION of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs 24
– ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Eiropas Parlamentam un Padomei ( KOM(2004)0718 )
– having regard to the Commission proposal to the European Parliament and the Council ( COM(2004)0718 )
– ņemot vērā EK līguma 251. panta 2. punktu, 61. panta c) apakšpunktu un 67. panta 5. punktu, saskaņā ar kuriem Komisija tam iesniedz priekšlikumu ( C6‑0154/2004 ),
– having regard to Article 251(2) and Articles 61(c) and 67(5) of the EC Treaty, pursuant to which the Commission submitted the proposal to Parliament ( C6‑0154/2004 ),
– ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu un Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas atzinumu ( A6‑0074/2006 ),
– having regard to the report of the Committee on Legal Affairs and the opinion of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs ( A6‑0074/2007 ),
(2) Eiropas Padome sēdē Tamperē 1999. gada 15. un 16. oktobrī pieprasīja , saistībā ar labāku pieeju taisnīgumam Eiropā, lai dalībvalstis radītu alternatīvas, ārpus tiesas sēdes notiekošas procedūras;
(2) The European Council meeting in Tampere on 15 and 16 October 1999 called for, in relation to better access to justice in Europe, for alternative, extra-judicial procedures to be created by Member States.
(2) Tiesas pieejamības princips ir būtiski svarīgs, un, lai nodrošinātu labāku piekļuvi tiesai, Eiropadome tās sanāksmē, kas notik a Tamperē 1999. gada 15. un 16. oktobrī, pieprasīja, lai dalībvalstis radītu alternatīvas, ārpustiesas procedūras;
(2) The principle of access to justice is fundamental and, with a view to securing better access to justice, the European Council meeting in Tampere on 15 and 16 October 1999 called for alternative, extra-judicial procedures to be created by the Member States.
(5a) Šī direktīva attiecas arī uz patērētāju starpniecību.
(5a) This Directive also applies to consumer mediation.
Tādēļ ir jāņem vērā patērētāju starpniecības specifiskās īpašības.
Therefore the particularities of consumer mediation should be taken into account.
Direktīvā jo īpaši jāiekļauj principi, kas izklāstīti Komisijas 2001. gada 4. aprīļa Ieteikumā 2001/310/EK par principiem attiecībā uz ārpustiesas struktūrām, kas iesaistītas patērētāju strīdu vienprātīgā atrisināšanā 1 .
In particular, it should incorporate the principles set out in Commission Recommendation 2001/310/EC of 4 April 2001 on the principles for out-of-court bodies involved in the consensual resolution of consumer disputes 1 .
Spēkā esošā likumdošana par patērētāju starpniecību ietver divus Komisijas ieteikumus, kuros ir izklāstīti vairāki principi, kas alternatīvā patērētāju strīdu izšķiršanā iesaistītām ārpustiesas struktūrām jāievēro (Ieteikums 1998/257 un Ieteikums 2001/310).
The current legislation on consumer mediation consists of two Commission recommendations setting out a number of principles which out-of-court bodies involved in consumer ADR should comply with (Recommendation 1998/257 and Recommendation 2001/310).
Šie principi ir ļoti svarīgi, lai nodrošinātu alternatīvās patērētāju strīdu izšķiršanas panākumus.
Those principles are very important to ensure the success of consumer ADR.
Tāpēc mēs uzskatām, ka šajā direktīvā ir jāiestrādā Ieteikumā 2001/310 (patērētāju strīdu vienprātīga atrisināšana) paredzētie pārredzamības, objektivitātes, efektivitātes un taisnīguma principi.
We therefore consider that the principles of transparency, impartiality, effectiveness and fairness included in Recommandation 2001/310 (consensual resolution of consumer disputes) should be incorporated in the proposed directive.
(6) starpniecība var nodrošināt, lai konflikti civilajos un komerciālajos jautājumos tiktu bez pārmērīgām izmaksām un ātri risināti ārpus tiesas sēdes ar tādiem procesiem, kas ir pielāgoti iesaistīto pušu vajadzībām.
(6) Mediation can provide a cost-efficient and quick extra-judicial resolution of disputes in civil and commercial matters through processes tailored to the needs of the parties.
Vienošanās nolīgumi , kas panākti ar starpniecību, tiks visdrīzāk piemēroti labprātīgā ceļā, un tiem ir lielas iespējas saglabāt draudzīgas un ilgtspējīgas attiecības starp iesaistītajām pusēm.
Settlement a greements reached through mediation are more likely to be enforced voluntarily and are more likely to preserve an amicable and sustainable relationship between the parties.
Šie ieguvumi kļūst vēl redzamāki situācijās, kas ietver starpvalstu faktorus;
These benefits become even more pronounced in situations displaying cross-border elements.
Starpniecības rezultātā panākti nolīgumi tiks visdrīzāk piemēroti labprātīgā ceļā, un tiem ir lielas iespējas saglabāt draudzīgas un ilgtspējīgas attiecības starp iesaistītajām pusēm.
A greements resulting from mediation are more likely to be enforced voluntarily and are more likely to preserve an amicable and sustainable relationship between the parties.
(Šis grozījums attiecas uz visu izskatāmo tiesību aktu; tā pieņemšanai ir nepieciešama visa teksta tehniska pielāgošana.)
(This amendment applies to the entire legislative text under consideration; its adoption requires technical adaptations throughout the text.)
(7a) vēlams, lai dalībvalstis šīs direktīvas noteikumus piemērotu arī attiecībā uz iekšējām lietām, lai tādējādi atvieglotu iekšējā tirgus pareizu darbību.
(7a) Member States are encouraged to apply the provisions of this Directive also to internal cases with a view notably to facilitating the proper functioning of the internal market.
Turklāt tam, ka direktīvas noteikumu darbības joma attiecas tikai uz lietām, kurām ir pārrobežu ietekme, nevajadzētu ierobežot valstu tiesību aktu noteikumus, ar kuru palīdzību pašlaik tiek nodrošināta starpniecības rezultātā panākto nolīgumu izpilde, starpniecības konfidencialitāte vai starpniecības ietekme uz ierobežojuma vai noilguma periodiem arī tādās lietās, uz kuram šī direktīva neattiecas;
Moreover, the fact that the provisions of the Directive are expressed as being limited to cases having cross-border implications should not have the effect of limiting rules of national law that currently provide for the enforceability of agreements resulting from mediation, the confidentiality of mediation or the effect of mediation on limitation and prescription periods also in cases not covered by the Directive.
(8) Šai direktīvai ir jāaptver procesi, kuros divas vai vairāk konfliktā iesaistītās puses saņem starpnieka palīdzību, lai varētu panākt mierizlīgumu konfliktā, taču ir jāizslēdz iztiesāšanas procedūras, tādi kā arbitrāža, ombuds, patērētāju sūdzību sistēmas, ekspertu noteikšana vai procesi, ko pārvalda institūcijas, kas izsniedz juridiski saistošu vai arī juridisku nesaistošu oficiālu rekomendāciju kā konflikta risinājumu;
(8) This directive should cover processes where two or more parties to a dispute are assisted by a mediator to reach an amicable agreement on the settlement of the dispute, but exclude processes of an adjudicatory nature such as arbitration, ombudsmen schemes, consumer complaint schemes, expert determination or processes administered by bodies issuing a formal recommendation, be it legally binding or not, as to the resolution of the dispute.
(8) šai direktīvai ir jāaptver procesi, kuros divas vai vairāk pārrobežu konfliktā iesaistītās puses saņem starpnieka palīdzību, lai varētu panākt mierizlīgumu konfliktā, taču ir jāizslēdz tādas procedūras kā pirmslīguma sarunas vai iztiesāšanas procedūras, tādas kā arbitrāža , tiesas samierināšanas shēmas , ombuds, patērētāju sūdzību sistēmas, ekspertu noteikšana vai procesi, ko pārvalda institūcijas, kas izsniedz juridiski saistošu vai arī juridisku nesaistošu oficiālu rekomendāciju kā konflikta risinājumu.
(8) This Directive should cover processes where two or more parties to a cross-border dispute are assisted by a mediator to reach an amicable agreement on the settlement of the dispute, but exclude processes such as pre-contractual negotiations or processes of an adjudicatory nature such as arbitration, judicial conciliation schemes, ombudsman schemes, consumer complaint schemes, expert determination or processes administered by bodies issuing a formal recommendation, be it legally binding or not, as to the resolution of the dispute.
Tai ir jāaptver arī gadījumi, kad starpniecību pusēm iesaka tiesa vai kad starpniecību nosaka valsts tiesību akti, tomēr saglabājot principu, ka starpniecība ir labprātīgs process un ka valsts tiesību akti, uzliekot par pienākumu izmantot starpniecību vai paredzot saistībā ar to stimulējošus pasākumus vai sankcijas, netraucē pusēm īstenot tiesības piekļūt tiesu sistēmai.
Cases where a court refers parties to mediation or in which national law prescribes mediation should also be covered, although the principle remains that mediation is a voluntary process and national legislation making the use of mediation compulsory or subject to incentives or sanctions should not prevent parties from exercising their right of access to the judicial system.
Direktīvas darbības jomā vajadzētu iekļaut arī starpniecību, ko vada tiesnesis, kas nav atbildīgs par tiesas procesiem saistībā ar konflikta objektu vai objektiem.
Furthermore, mediation conducted by a judge who is not responsible for any judicial proceedings relating to the matter or matters in dispute should also come within the scope of this Directive.
Tomēr šī direktīva neattiecas uz piekritīgās tiesas vai tiesneša mēģinājumiem atrisināt konfliktu tiesas procesa ietvaros saistībā ar šo konfliktu vai gadījumiem, kad piekritīgā tiesa vai tiesnesis lūdz kompetentas personas palīdzību vai padomu;
Nevertheless, this Directive does not extend to attempts made by the court or judge seised to settle a dispute in the context of judicial proceedings concerning that dispute or to cases in which the court or judge seised requests assistance or advice from a competent person.
(9) minimālā civilo procesuālo noteikumu savienojamības pakāpe ir nepieciešama , jo tā skar starpniecības sekas par limitēšanas periodiem, un kā starpnieka konfidencialitāte tiks aizsargāta jebkurā sekojošajā juridiskajā prāvā.
(9) A minimum degree of compatibility of civil procedural rules is necessary as concerns the effect of mediation on limitation periods and how the confidentiality of the mediator will be protected in any subsequent judicial proceedings.
Tiesas iespējai griezties pie starpniecības, pieminot iesaistītās puses, ir jābūt ietvertai, tomēr saglabājot principu, ka starpniecība ir labprātīgs process;
The possibility for the court to refer the parties to mediation should also be covered, while retaining the principle that mediation is a voluntary process.
(9) ņemot vērā konfidencialitātes nozīmīgumu starpniecības procesā, minimālā civilo procesuālo noteikumu saderības pakāpe ir nepieciešama saistībā ar to , kā starpniecības konfidencialitāte tiek aizsargāta jebkurā sekojošajā civillietas vai komerclietas, tiesas vai arbitrāžas procesā .
(9) Given the importance of confidentiality in the mediation process, a minimum degree of compatibility of civil procedural rules is necessary with regard to how the confidentiality of the mediation is protected in any subsequent civil and commercial, judicial or arbitration proceedings.
Tiesas iespējai vērst iesaistīto pušu uzmanību uz starpniecību arī ir jābūt ietvertai, tomēr saglabājot principu, ka starpniecība ir labprātīgs process.
The possibility for the court to draw the parties' attention to mediation should also be covered, while retaining the principle that mediation is a voluntary process.
Turklāt ir jānodrošina civilo procesuālo noteikumu minimālā saderības pakāpe saistībā ar starpniecības ietekmi uz ierobežojuma un noilguma periodiem;
It is also necessary to provide for a minimum degree of compatibility of civil procedural rules with regard to the effect of mediation on limitation and prescription periods.
(10) starpniecību nedrīkst uztvert kā sliktāku alternatīvu par tiesisku lietu izskatīšanu tajā jomā , ka vienošanās nolīgumi ir atkarīgi no iesaistīto pušu labās gribas to realizēšanai.
(10) Mediation should not be regarded as a poorer alternative to judicial proceedings in the sense that settlement agreements are dependant on the good will of the parties for their enforcement.
Tādējādi ir nepieciešams pārliecināties, ka visas dalībvalstis paredz procedūru, ar kuru vienošanās nolīgums var tikt apstiprināts ar spriedumu , lēmumu, vai tiesas vai valsts iestādes autentisku dokumentu ;
It is therefore necessary to ensure that all Member States provide for a procedure whereby a settlement agreement can be confirmed in a judgment , decision or authentic instrument by a court or public authority.
(10) starpniecību nedrīkst uztvert kā sliktāku alternatīvu tiesas procesam tādā nozīmē , ka starpniecības ceļā panākti nolīgumi ir atkarīgi no iesaistīto pušu labās gribas to realizēšanai.
(10) Mediation should not be regarded as a poorer alternative to judicial proceedings in the sense that agreements reached by mediation are dependent on the goodwill of the parties for their enforcement.
Tādējādi ir nepieciešams pārliecināties, ka starpniecības rezultātā panāktā rakstiskā nolīguma puses var pieprasīt, lai šī nolīgumu saturu pasludinātu par izpildāmu tiktāl, cik šāda satura izpilde ir iespējama atbilstoši tās dalībvalsts likumdošanai, kurā pieprasījums par izpildi ir veikts.
It is therefore necessary to ensure that parties to a written agreement reached in mediation may request that its content be made enforceable in so far as enforceability of such content is possible under the law of the Member State in which the request for enforcement is made.
Šāda nolīguma saturu var pasludināt par izpildāmu ar spriedumu vai lēmumu, vai arī ar tiesas vai citas kompetentas iestādes autentisku aktu saskaņā ar tās dalībvalsts likumdošanu, kurā pieprasījums ir veikts;
The content of such an agreement may be rendered enforceable in a judgment or decision or by an authentic act by a court or by another competent authority in accordance with the law of the Member State where the request is made .
(11) šāda iespējamība ļaus vienošanās nolīgumam tikt atpazītam un ieviestam Savienības robežās, balstoties uz noteikumiem, ko ir noteikuši Kopienas akti par savstarpējo atzīšanu un lēmumu un spriedumu izpildi;
(11) Such a possibility will allow for a settlement agreement to be recognised and enforced across the Union , under the conditions laid down by Community instruments on mutual recognition and enforcement of judgments and decisions .
( 11) starpniecības rezultātā panākta nolīguma saturs, kas ir pasludināts par izpildāmu vienā dalībvalstī, tiek atzīts un pasludināts par izpildāmu citās dalībvalstīs saskaņā ar piemērojamajiem Kopienas vai valsts tiesību aktiem, piemēram, Padomes 2000. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 1 vai Padomes 2003. gada 27. novembra Regulu (EK) Nr. 2201/2003 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību 2 ;
(11) The content of a agreement reached by mediation which is rendered enforceable in a Member State will be recognised and declared enforceable in the other Member States in accordance with applicable Community or national law, for example on the basis of Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters 1 or Council Regulation (EC) No 2201/2003 of 27 November 2003 concerning jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in matrimonial matters and the matters of parental responsibility 2 .
(11a) lai gan šī direktīva attiecas uz starpniecību ģimenes tiesību jautājumos, tā aptver tikai tās tiesības, ko puses var izmantot saskaņā ar tās dalībvalsts likumdošanu, kurā notiek starpniecība.
(11a) Although this Directive covers mediation in family law matters, it extends only to the rights available to the parties under the law of the Member State in which mediation takes place.
Turklāt, ja starpniecības rezultātā panākta nolīguma saturs attiecībā uz ģimenes lietām nav izpildāms dalībvalstī, kurā tas noslēgts un kurā paredzēts to izpildīt, direktīva nedod tiesības pusēm apiet šīs dalībvalsts likumdošanu, pasludinot nolīgumu par izpildāmu citā dalībvalstī, jo Regulā (EK) Nr. 2201/2003 ir īpaši noteikts, ka nolīgumam jābūt izpildāmam dalībvalstī, kurā tas noslēgts.
Moreover, if the content of an agreement reached by mediation in family matters is not enforceable in the Member State where it was concluded and where its enforcement is sought, this Directive does not enable the parties to circumvent the law of that Member State by having the agreement rendered enforceable in another Member State, given that Regulation (EC) No 2201/2003 specifically provides that such agreement must be enforceable in the Member State in which it was concluded.