natgillin/translations-raw huggingface dataset:
T. tā kā atsevišķas dalībvalstis ir īstenojušas nozīmīgu iniciatīvu, valsts tiesību aktos paredzot pienākumu darba devējiem informēt darbiniekus par pretdiskriminācijas tiesību aktiem;
T. whereas some Member States have taken the important initiative of incorporating in their national law an obligation on employers to inform their employees of discrimination laws,
U. tā kā atsevišķas specializētas iestādes dalībvalstīs ir izveidojušas palīdzības dienestus, kas sniedz informāciju un atbalstu no diskriminācijas cietušām personām;
U. whereas some specialised bodies in the Member States have established hotlines providing information and support to victims of discrimination,
V. tā kā vairākās dalībvalstīs veiktā informēšana un izpratnes veidošana ir bijusi samērā ierobežota un atsevišķās valstīs tāda nav veikta vispār;
V. whereas there are also a number of Member States that implemented rather limited information/awareness-raising activities and in some countries no awareness-raising campaigns were reported,
W. tā kā gan ES iestādēm, gan dalībvalstīm, jo īpaši saistībā ar Eiropas gadu par iespēju vienlīdzību visiem, ir būtiski jāpalielina centieni informēt iedzīvotājus par viņu tiesībām un tā kā dalībvalstīm ir jānodrošina, lai 2007. gadā ierosinātie pasākumi, tiktu turpināti 2008. gadā, kas pasludināts par Eiropas starpkultūru dialoga gadu;
W. whereas especially in the context of the European Year for Equal Opportunities, both the EU institutions and the Member States should make substantial efforts to inform citizens of their rights, and whereas the latter should ensure that the measures initiated in 2007 continue into 2008, the European Year for Intercultural Dialogue,
Datu vākšana
Data collection
X. tā kā datu vākšana ir būtisks diskriminācijas apkarošanas līdzeklis, un pēc etniskā principa vākti statistikas dati var būt nozīmīgi, lai atklātu netiešo diskrimināciju, informētu policiju un izstrādātu konstruktīvas rīcības stratēģiju, taču vienlaikus tā ir saistīta ar vairākiem ētiskiem un tiesiskiem aspektiem;
X. whereas data collection is essential in the fight against discrimination, and ethnically disaggregated statistical data can be essential for demonstrating indirect discrimination, informing policy and developing positive action strategies, but at the same time raises several ethical and legal questions,
Y. tā kā šāda datu vākšana nedrīkst aizskart personas privātumu, atklājot viņa individuālo identitāti, vai kļūt par pamatu iedalījumam pēc etniskās piederības vai rases;
Y. whereas such data collection must not infringe personal privacy by revealing individual identities or serve as a basis for ethnic or racial profiling,
Tiesiskā aizsardzība
Legal redress
Z. tā kā alternatīvām strīdu izšķiršanas procedūrām nevajadzētu mazināt iespējas griezties tiesā,
Z. whereas alternative dispute resolution procedures should not pre-empt access to the courts,
Za. tā kā liels skaits no diskriminācijas cietušo dažādu iemeslu dēļ, tostarp izmaksu dēļ un baidoties no atriebības, neiesniedz prasību tiesā;
Za. whereas a large number of victims of discrimination do not lodge a complaint with the courts for various reasons, including cost and fear of reprisals,
Zb. tā kā diskriminācijas apkarošanas mērķus var sasniegt tikai tad, ja juridiskus pasākumus apvieno ar konstruktīvu rīcību ES un dalībvalstu mērogā;
Zb. whereas the goals of the fight against discrimination can be reached only if the legal measures are combined with positive actions on the level of the EU and the Member States;
Zc. tā kā Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras uzdevums ir vākt un analizēt ar pamattiesībām saistītu informāciju un datus, kas ir atbilstoši, ticami un salīdzināmi,
Zc. whereas the European Union Agency for Fundamental Rights has the task of collecting and analysing relevant, reliable, comparable information and data relating to fundamental rights,
Pieņemtie teksti , P6_TA(2006)0261 . aicināja Komisiju „steidzami pārbaudīt to likumu kvalitāti un saturu, ar kuriem īsteno pretdiskriminācijas direktīvas”;
T exts Adopted , P6_TA (2006)0261. , asked the Commission to 'examine as to matter of urgency the quality and content of the laws implementing the anti‑discrimination directives';
8. aicina īpaši rūpīgi uzraudzīt noteikuma piemērošanu, ar ko paredz pierādīšanas pienākuma pārnešanu, kas ir ļoti efektīvs noteikums ar darba tiesībām saistītu strīdu gadījumā;
Calls, in particular, for strict monitoring of the application of the rule on the partial reversal of the burden of proof, which is particularly effective in the case of employment-related disputes;
11. atkārto, ka sankcijām, kas piemērojamas par saskaņā ar Direktīvu 2000/43/EK pieņemto dalībvalsts noteikumu pārkāpumiem, ir jābūt efektīvām, samērīgām un preventīvām;
Reiterates that sanctions applicable to infringements of national provisions adopted pursuant to Directive 2000/43/EC must be effective, proportionate and dissuasive;
14. aicina Komisiju iesniegt Parlamentam un Padomei īpašu rīcības plānu par mehānismiem un metodēm saistībā ar valsts mēroga īstenošanas pasākumu ietekmes novērošanu un aprakstīšanu; uzsver, ka ir būtiski izstrādāt mehānismus ar diskrimināciju saistīto datu vākšanai, jo īpaši darba attiecību jomā, galveno uzmanību pievēršot nelegālam, nedeklarētam, zemi apmaksātam un neapdrošinātam darbam un ievērojot datu aizsardzības tiesību aktus, jo datu vākšana ir lietderīgs instruments, lai izstrādātu, kontrolētu un pārskatītu diskriminācijas apkarošanas politiku un procedūras, vienlaikus ievērojot valstu integrācijas modeļus; aicina Komisiju noteikt vienotus datu standartus, lai sniegto informāciju varētu efektīvi salīdzināt; norāda, ka, izskatot īstenojamos tiesību aktus, ir jāņem vērā ne tikai to saturs, bet arī efektivitāte;
Calls on the Commission to submit to Parliament and the Council a specific action plan on the mechanisms and methods of observation and description of the impact of the national implementation measures; stresses the importance of developing ways of gathering data on discrimination particularly as regards labour relations, focusing on clandestine, undeclared, poorly-paid and uninsured labour, in line with data protection legislation, as a useful tool for identifying, monitoring and reviewing policies and procedures to combat discrimination, while respecting national integration models; calls on the Commission to lay down common standards for data, so that the information transmitted can be effectively compared; calls for the importance of examining not only the content of the implementing legislation, but also its effectiveness, to be taken on board;
21. uzsver, ka tiesību akti ir efektīvi tikai tad, ja iedzīvotāji izprot savas tiesības un tiesas ir viegli pieejamas, jo minētajā direktīvā paredzētā aizsardzības sistēma ir atkarīga no iedzīvotāju iniciatīvas;
Emphasises that laws are effective only when citizens are aware of their rights and have easy access to the courts, since the protection system provided for by the Directive depends on citizens taking the initiative;
27. ir cieši pārliecināts, ka ir būtiski svarīgi izglītot ierēdņus minētās direktīvas mērķu un noteikumu jomā, ņemot vērā ierēdņu kompetenci direktīvas īstenošanā sabiedrībā kopumā, un lai pašās valsts iestādēs novērstu jebkādus institucionālā rasisma riskus; aicina dalībvalstis ieguldīt līdzekļus šādā izglītībā un mudina tās un Komisiju izveidot Eiropas mēroga apmaiņas programmas starp dažādām valsts iestādēm;
Firmly believes that it is vitally important that officials receive training on the subject of the aims and provisions of the Directive, in view of their responsibility for implementation of the Directive within society as a whole and in order to remove all risks of institutional racism within government bodies themselves; calls on the Member States to invest in such training and encourages them and the Commission to set up European programmes for exchanges between the various national government bodies;
31. norāda, ka, informējot iedzīvotājus un sniedzot tiem juridisku palīdzību, NVO veic nesamērīgi grūtu uzdevumu, no dalībvalstu iestādēm nesaņemot attiecīgu statusu un finansējumu;
Points out that in informing citizens and providing legal aid, the NGOs carry a disproportionate share of the burden without enjoying corresponding status and funding from the Members State authorities;
35. iesaka datus par sūdzībām un tiesu, specializēto iestāžu, citu iestāžu vai tiesu attiecīgo procedūru rezultātus apkopot atbilstīgi diskriminācijas veidiem, kas uzlabotu tiesību aktu īstenošanas efektivitātes novērtēšanu, jo īpaši valstīs, kurās specializētās iestādes un/vai tiesas izskata lietas saistībā ar visu veida diskrimināciju;
Recommends that complaints data and the outcome of relevant procedures by courts, specialised bodies, other bodies or tribunals should be disaggregated according to the ground of discrimination, which would improve the assessment of the effectiveness of the implementation of the legislation, especially in countries where specialised bodies and/or tribunals deal with all grounds of discrimination;
42. prasa Komisijai rūpīgi izpētīt dažādos tiesiskos jautājumus un aspektus saistībā ar datu vākšanu un iesniegt priekšlikumus par to, kā uzlabot ziņošanu par diskriminācijas gadījumiem, tostarp nodrošinot, lai šāda datu vākšana nepārkāptu personas privātumu, atklājot viņa individuālo identitāti vai iedalot pēc etniskās piederības vai rases;
Asks the Commission to carefully study the various legal questions and parameters regarding the issue of data collection and to come forward with proposals to improve the recording of cases of discrimination, including to ensure that such data collection does not infringe personal privacy by revealing individual identities or serve as a basis for ethnic or racial profiling.
45. aicina Komisiju veikt pētījumu un noteikt, kurās dalībvalstīm pastāv noteikumi, kas ietver konstruktīvu rīcību, kādas pārbaudes ir jāveic, kā šos noteikumus ir piemērojušas praksē valsts iestādes un nevalstiskās organizācijas un kāda ir bijusi to efektivitāte;
Calls on the Commission to conduct a study examining which Member States have positive action provisions, what the tests are that must be satisfied, how these provisions have been applied in practice by government or non-government bodies, and how effective they have been;
50. atzinīgi vērtē Komisijas interesi par dažādiem diskriminācijas veidiem, kā arī tās sākto pētījumu par šo tēmu; aicina Komisiju pieņemt izvērstu koncepciju par dažādiem diskriminācijas veidiem, ņemot vērā to, ka persona vienlaikus var tikt diskriminēta uz vairāku iemeslu pamata;
Welcomes the Commission's interest in the issue of multiple discrimination, including the launching of a study on this subject; calls on the Commission to adopt a broad concept of multiple discrimination capable of taking into account the possibility of individuals being at risk of discrimination on several grounds at once;
53. mudina ES iestādes arī turpmāk kā kritēriju novērtējumam par kandidātvalstu gatavību pievienoties Eiropas Savienībai noteikt mazākumtautību situāciju, jo īpaši attiecībā uz sievietēm un nepilngadīgajiem;
Urges the EU institutions to continue to use the situation of ethnic minorities, particularly women and minors, in applicant countries as a criterion for the purpose of assessing preparedness for accession to the European Union;
1997. gadā Amsterdamas līgumā iekļāva 13. pantu par nediskrimināciju EK līgumā.
In 1997 the Amsterdam Treaty included article 13 on non-discrimination to the EC-Treaty.
Uz šo pantu pamatojas divas direktīvas — Darba vienlīdzības direktīva
It serves as a basis for two directives, the Employment Equality Directive
2000. gada 29. jūnija Direktīva Nr. 2000/43, ar ko ievieš vienādas attieksmes principu pret personām neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības. .
Directive 2000/43 of 29 June 2000 implementing the principle of equal treatment between persons irrespective of racial or ethnic origin. .
Pēdējā minētā direktīva dalībvalstīm bija jāīsteno līdz 2003. gada 19. jūnijam.
The latter Directive had to be implemented by the Member States before the 19th of July 2003.
Eiropas Komisijas ziņojumā
The report of the European Commission
2006. gada 15. decembra ziņojuma COM(2006) 643 galīgā redakcija/2. ir sniegta Direktīvas, ar ko ievieš vienādas attieksmes principu pret personām neatkarīgi no rases vai etniskās piederības, īstenošanas analīze.
COM(2006) 643 final/2 of 15 December 2006. provides an analysis of the implementation of the Directive for equal treatment between persons irrespective of racial or ethnic origin.
Šogad nedaudz vēlāk Eiropas Komisija, domājams, sniegs informāciju par iespējamām pārkāpumu procedūrām.
At a later stage this year, the European Commission is likely to provide information on possible infringement procedures.
Referente uzskata, ka Rasu vienlīdzības direktīva (Nr. 2000/43/EK) ir svarīga tiesību aktu daļa.
The Rapporteur is of the opinion that the Racial Equality Directive (2000/43/EC) forms an important piece of legislation.
Tā bija svarīgs solis virzībā uz cilvēku aizsardzību pret diskrimināciju un iespēju iegūt atlīdzību.
It was a major step forward in protecting people against discrimination and giving them possibilities for redress.
Svarīgs ir arī fakts, ka šī direktīva attiecas uz visām personām neatkarīgi no to pilsonības vai uzturēšanās statusa.
Also important is the fact that the Directive applies to all persons, regardless of citizenship or residence status.
Lai šo direktīvu atbilstoši īstenotu, ir vēl daudz darāmā.
There is still much work to be done for a correct implementation of the Directive.
Referente aicina Komisiju nodarboties ne tikai ar direktīvu pareizu tiesisku transponēšanu, bet arī apsvērt visus apstākļus.
The Rapporteur calls on the Commission to not only look into the correct legal transposition of the Directives, but also to consider the obstacles on the ground.
Daudzi cilvēki neapzinās savas tiesības un uzskata, ka iesniegt prasību ir sarežģīti.
Many people are unaware of their rights or find it difficult to pursue a claim.
Informācijai par pretdiskriminācijas tiesību aktiem un piekļuvei tiesībām uz atlīdzinājumu ir jākļūst par lielāku prioritāti.
Information about the anti-discrimination laws and access to the right of redress should get more priority.
Neskatoties uz progresu pretdiskriminācijas direktīvu transponēšanā, rasisms nav mazinājies.
Despite progress in the transposition of the anti-discrimination directives, racism has not decreased.
Gluži otrādi.
On the contrary.
Eiropas Savienībā ir krietni palielinājies reģistrētu rasistisku uzbrukumu daudzums.
Within the European Union, the amount of registered racial acts has dramatically increased.
To papildina liecības par pieaugošo toleranci pret diskriminējošu uzvedību, jo sevišķi pret imigrantiem un musulmaņiem.
This is accompanied by evidence of increased tolerance for discriminatory behaviour particularly against immigrants and Muslims.
Rasisms ir pretrunā ar Eiropas Savienības principiem.
Racism is contrary to the principles of the European Union.
Tas apdraud sociālo kohēziju un kavē sabiedrības emancipāciju.
It undermines social cohesion and hampers emancipation of people.
Ir svarīgi, lai Eiropas Parlaments stimulētu politiskās gribas palielināšanos rasisma apkarošanā.
It is important that the European Parliament gives an impetus to increase the political will to address racism.
Saistībā ar direktīvas īstenošanu referente ir aplūkojusi tās darbības jomu, tiesisko aizsardzību, pierādīšanas pienākumu, vienlīdzības iestādes, informācijas izplatīšanu un izpratni.
For the implementation of the Directive, the Rapporteur has looked into scope, legal redress, burden of proof, the equality bodies, dissemination of information and awareness.
Rasu vienlīdzības direktīva tās pieņemšanas laikā bija revolucionāra, jo tajā aizsardzība pret diskrimināciju bija paredzēta ne tikai nodarbinātības jomā.
The Racial Equality Directive was revolutionary at the time of its adoption, because it did not limit the protection against discrimination to the area of employment.
3. pantā materiālās piemērošanas jomā cita starpā iekļauta sociālā drošība, izglītība un piekļuve precēm un pakalpojumiem, tostarp dzīvokļu apgādei.
Article 3 includes in the material scope amongst others social security, education and the access to goods and services, including housing.
Direktīvas Nr. 2000/43/EK plašā piemērošanas joma neatspoguļojās Nodarbinātības direktīvā (Nr. 2000/78/EK), ar kuru aizliegta diskriminācija reliģijas, uzskatu, invaliditātes, vecuma vai seksuālās orientācijas dēļ, bet vienīgi nodarbinātības un profesijas jomā.
The broad scope of Directive 2000/43/EC was not mirrored in the Employment Directive (2000/78/EC), which prohibits discrimination on grounds of religion or belief, disability, age or sexual orientation, but only in the area of employment and occupation.
Referente atzinīgi vērtē to, ka daudzas dalībvalstis ir pieņēmušas Rasu vienlīdzības direktīvas plašo piemērošanas jomu, aizliedzot jebkura veida diskrimināciju un tādējādi pārsniedzot šīs direktīvas piemērošanas jomu.
The Rapporteur welcomes the fact that a number of Member States have adopted the broad scope of the Racial Equality Directive for all grounds of discrimination, thereby going beyond the Directive.
Referente uzskata, ka Nodarbinātības direktīva ir jāgroza, nosakot tai tādu pašu piemērošanas jomu kā Rasu vienlīdzības direktīvai.
The Rapporteur is of the opinion that the Employment Directive should be amended, to have the same scope as the Racial Equality Directive.
Tas ir vajadzīgs, lai neradītu diskriminācijas veidu hierarhiju un arī lai izvairītos no problēmām vairāku diskriminācijas veidu gadījumā.
This is necessary in order not to create a hierarchy in forms of discrimination and also to avoid problems in case of multiple discrimination.
Turklāt, tā kā rasisms ir cieši saistīts ar diskrimināciju nacionālās un/vai reliģiskās piederības vai uzskatu dēļ, šīs direktīvas piemērošanas jomas pielāgošana varētu būt vajadzīga, lai palielinātu piekļuvi efektīvai atlīdzībai.
Moreover, since racism is interlinked with discrimination on the grounds of nationality and/or religion or belief, adjustment of the scope of the Directive might be necessary to increase access to effective redress.
Kaut arī lielākā daļa valstu, šķiet, īsteno Rasu vienlīdzības direktīvas materiālās piemērošanas jomu, tomēr vēl joprojām ir vairāki būtiski trūkumi, kuri ir jānovērš.
While most countries seem to meet the material scope of the Racial Equality Directive, there are still some significant gaps that need to be addressed.
Piemēram, piecas dalībvalstis vēl joprojām nav atbilstīgi transponējušas direktīvu jomās, kas nav saistītas ar nodarbinātību.
Five Member States, for example, still have to adequately transpose the Directive in the fields outside employment.
Turklāt dažās dalībvalstīs tā ir transponēta tikai saistībā ar privāto sektoru.
Moreover, in some Member States the transposition has been limited to the private sector.
Divās valstīs transponēšanas tiesību aktu piemērošanas jomā nav iekļauts militārais dienests
In two countries military service is excluded from the scope of transposing legislation.
Daudzas dalībvalstis nav pienācīgi iekļāvušas valsts sektoru, savukārt viena dalībvalsts direktīvas piemērošanu ir attiecinājusi tikai uz privāto sektoru
While the public sector is not adequately covered in many Member States, one Member State has limited the application of the Directive in the private sector.
Tā kā valsts un privātās iestādes ietilpst šīs direktīvas materiālās piemērošanas jomā, svarīgi ir noskaidrot, kādēļ atsevišķas nozares tajā nav iekļautas.
Since all public and private bodies fall within the material scope of the Directive, it is necessary to find out why certain sectors have been left out.
Referente vēlas arī uzzināt no Komisijas, vai direktīvā iekļautas arī policijas iestāžu darbības dalībvalstīs, piemēram, aizturēšanas etniskās piederības dēļ.
The Rapporteur also wants to hear from the Commission if the Directive also covers activities of the police authorities in the Member States, such as ethnic profiling.
Visās valstīs tiesu procedūras ir apvienotas ar ārpustiesas procedūrām.
All states combine judicial proceedings with non judicial proceedings.
Tas ir svarīgi, jo civilajā tiesvedībā pienākums sniegt pierādījumus attiecas tikai uz cietušo, un tāpēc viņš vai viņa nav atkarīgs no valsts prokurora, lai iesniegtu sūdzību.
This is important because in civil proceedings the burden of proof is not only on the side of the victim, and because he or she is not dependent on the state prosecutor to file a complaint.
Vispārīgi runājot, ir ļoti maz tiesu prakses gadījumu saistībā ar diskrimināciju.
Generally speaking there is a low number of case law on discrimination.
Varētu domāt, ka rasisms nav pārāk liela problēma, taču pētījumi liecina par pretējo.
Some might conclude that racism is not too big a problem, but research shows otherwise.
Daudz ticamāks ir arguments, ka taisnīgumam vēl joprojām ir daudz šķēršļu.
A more realistic argument is that there are still many barriers to justice.
Procedūru ilgumam un sarežģītībai var būt biedējoša ietekme uz cietušajiem.
The length and complexity of the procedures may act as deterrent to victims.
Kā tas ir Portugālē un Slovēnijā, kur pastāv bažas, ka dažas tiesu procedūras var ilgt piecus vai vairāk gadus.
as is the case in Portugal and in Slovenia there are concerns that some judicial proceedings may take five years or more.
Savukārt sūdzības iesniegšanai bieži vien tiek dots pārāk maz laika.
On the contrary when it comes to filing a complaint the time is sometimes too short.
Piemēram, lai uzsāktu lietu, cietušajiem Ungārijā tiek dotas tikai 30 dienas, Nīderlandē un Īrijā – 2 mēneši.
For example, victims have only 30 days in Hungary or 2 months in the Netherlands and Ireland to bring their case forward.
Daudzās dalībvalstīs reāls šķērslis prasības iesniegšanai varētu būt finanšu līdzekļi
In a number of Member States insufficient financial means to pursue a case may be a real obstacle.
Piem., Čehijā, Lietuvā un Slovākijā. .
i.e. in the Czech Republic, Lithuania and Slovakia.
Cietušajiem reālu palīdzību var sniegt apvienības.
Associations can be of real help to victims.
Taču daudzās dalībvalstīs nav paredzēti īpaši noteikumi par apvienību iesaistīšanos tiesvedībās saistībā ar diskrimināciju.
However, many Member States do not foresee special rules on the engagement of associations in discrimination proceedings.
Piem., Dānijā, Somijā, Lietuvā, Zviedrijā vai Apvienotajā Karalistē.
i.e. Denmark, Finland, Lithuania, Sweden or the UK.
Dažās dalībvalstīs apvienībām ir atļauts iesaistīties tiesvedībās „diskriminācijā cietušo vārdā”.
Few States allow associations to engage in proceedings 'on behalf of' victims of discrimination.
Ir arī daži pozitīvi piemēri, piemēram, Spānija un Latvija, kur juridiskās personas, kurām ir likumīgi atļauts aizsargāt likumīgās kolektīvās tiesības un intereses, sūdzības iesniedzēja vārdā ar viņa vai viņas piekrišanu var iesaistīties visās tiesas procedūrās, lai īstenotu vienādas attieksmes principu neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības.
There are some positive examples like in Spain or Latvia where legal entities legally authorised to defend legitimate collective rights and interests may engage on behalf of the complainant, with his or her approval, in any judicial procedure in order to give effect to the principle on equal treatment based on racial or ethnic origin.
Pret diskriminācijas novēršanas tiesību aktu pārkāpumiem ir jāvēršas ar efektīvām, samērīgām un preventīvām sankcijām.
Infringement of anti-discrimination laws must be met with effective, proportionate and dissuasive sanctions.
Šobrīd var uzskatīt, ka dažās valstīs tiek piemērotas atbilstīgas sankcijas.
Yet at this stage few countries are considered to have appropriate sanctions in place.
Pierādīt diskrimināciju ir ļoti grūti.
Proving discrimination is notoriously difficult.