natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(2a) Kopienas finansiālais atbalsts ir jāizmanto arī tam, lai attīstītu piekrastes iedzīvotāju kopienas, kuras pārtiek no zvejniecības, un izveidotu nelielus vietējus zivju saldēšanas un pārstrādes uzņēmumus;
(2a) The Community's financial contribution should be used for the development of coastal populations living on fisheries and the creation of small local fish freezing and processing industries;
Komisija ik gadu novērtē, vai dalībvalstis, kuru kuģi zvejo saskaņā ar šī nolīguma protokolu, ir izpildījušas prasību par pārskatu sniegšanu; ja tas nav veikts, Komisija neapmierina to pieprasījumus piešķirt licences nākamajam gadam.
The Commission shall evaluate each year whether Member States whose vessels operate under the Protocol to this Agreement have complied with reporting requirements; if not, the Commission shall withhold requests for fishing licences for those vessels for the following year.
Eiropas Kopienas un Santomes un Prinsipi Zivsaimniecības partnerattiecību nolīgums
Fisheries Partnership Agreement between São Tomé and Príncipe and the European Community
par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai, ar ko groza Direktīvu Nr. 2006/66/EK par baterijām un akumulatoriem, un bateriju un akumulatoru atkritumiem attiecībā uz Komisijai piešķirtajām ieviešanas pilnvarām
on the proposal for a directive of the European Parliament and of the Council amending Directive 2006/66/EC on batteries and accumulators and waste batteries and accumulators, as regards the implementing powers conferred on the Commission
– ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Eiropas Parlamentam un Padomei ( COM(2007)0093 )
– having regard to the Commission proposal to the European Parliament and the Council ( COM(2007)0093 )
– ņemot vērā EK līguma 251. panta 2. punktu un 175. panta 1. punktu, saskaņā ar kuriem Komisija iesniedz priekšlikumu Parlamentam ( C6‑0088/2007 ),
– having regard to Article 251(2) and Article 175(1) of the EC Treaty, pursuant to which the Commission submitted the proposal to Parliament ( C6‑0088/2007 ),
– ņemot vērā Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas ziņojumu ( A6‑0232/2007 ),
– having regard to the report of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety ( A6‑0232/2007 ),
Grozījums Nr. 1 4.
Amendment 1 RECITAL 4
Tā kā šie pasākumi ir vispārēja rakstura un paredzēti, lai grozītu Direktīvas 2006/66/EK nebūtiskus elementus un lai papildinātu šo direktīvu, pievienojot jaunus nebūtiskus elementus, tie būtu jāpieņem saskaņā ar regulatīvo kontroles procedūru, kas paredzēta Lēmuma 1999/468/EK 5.a pantā.
Since those measures are of general scope and are designed to amend non-essential elements of Directive 2006/66/EC and to supplement this Directive by the addition of new non-essential elements, they should be adopted in accordance with the regulatory procedure with scrutiny provided for in Article 5a of Decision 1999/468/EC.
(4) Jo īpaši pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai, lai pielāgotu III pielikumu, ka arī pieņemtu un pārskatītu sīki izstrādātus noteikumus par bateriju un akumulatoru eksportu un marķēšanu.
(4) In particular power should be conferred on the Commission to adapt Annex III and to adopt and revise detailed rules for exports and for labelling of batteries and accumulators.
Regulatīvo kontroles procedūru vajadzētu piemērot sīki izstrādātiem 15. panta 3. punkta īstenošanas noteikumiem, ļaujot eksportu uzskatīt par saistību izpildi, jo:
The procedure with scrutiny (RPS) should apply to the detailed rules for the implementation of Art. 15(3) allowing exports to count for the fulfilfment of the obligations as:
· „sīki izstrādāti īstenošanas noteikumi” ir kvazinormatīvi noteikumi,
· "detailed rules for implementation" are of quasi-legislative nature,
· 15. panta 3. punktam vajadzētu būt saskaņotam ar 21. panta 2. punktu par sīki izstrādātiem noteikumiem to marķēšanas prasību izpildei, uz ko ierosina attiecināt regulatīvo kontroles procedūru.
· Art. 15(3) should be coherent with Art. 21(2) on detailed rules for the implementation of the labelling requirements, for which RPS is proposed,
15. panta 3. punkts (Direktīva 2006/66/EK)
Article 15, paragraph 3 (Directive 2006/66/EC)
(2.a) Direktīvas 15. panta 3. punktu aizstāj ar šādu tekstu:
(2a) In Article 15, paragraph 3 is replaced by the following:
Sīki izstrādātus noteikumus šā panta īstenošanai, jo īpaši kritērijus, lai atbilstīgi šā panta 2. punktam novērtētu līdzvērtīgus apstākļus, paredz saskaņā ar 24. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.”
Detailed rules for the implementation of this Article, in particular criteria for the assessment of equivalent conditions pursuant to paragraph 2 of this Article, shall be laid down in accordance with the regulatory procedure with scrutiny referred to in Article 24(3)."
EP vajadzētu spēt pārraudzīt šā pasākuma saturu (samierināšanas procedūrā EP panāca, ka otrreizējas pārstrādes apstākļiem ārpuskopienas valstīs ir jābūt līdzvērtīgiem, nevis tikai „kopumā” līdzvērtīgiem).
EP should be able to oversee the content of the measure (EP achieved in in conciliation that the conditions of recycling in third countries have to be equivalent, and not just "broadly" equivalent).
Par Direktīvu Nr. 2006/66/EK par baterijām un akumulatoriem, un bateriju un akumulatoru atkritumiem (direktīvu par baterijām) likumdevēji vienojās trešajā lasījumā, īsi pirms stājās spēkā jaunais komitoloģijas lēmums (Lēmuma Nr. 2006/512/EK), ar ko ieviesa jaunu regulatīvās kontroles procedūru.
Directive 2006/66/EC on batteries and accumulators and waste batteries and accumulators (Batteries Directive) was subject to third reading agreement by the co-legislators just prior to the entry into force of the new comitology decision (decision 2006/512/EC), introducing the new regulatory procedure with scrutiny.
Tādēļ šā Komisijas priekšlikuma mērķis ir attiecīgi piemērot direktīvas par baterijām noteikumus jaunajai komitoloģijas procedūrai.
The purpose of the current Commission proposal is therefore to adapt the provisions in the Batteries Directive to the new comitology procedure where relevant.
Saskaņā ar šo priekšlikumu vienotu metodiku, lai aprēķinātu pārnēsājamo bateriju un akumulatoru ikgadējo pārdošanas apjomu tiešajiem lietotājiem, pielāgotu III pielikumu nolūkā ņemt vērā tehniskos un zinātniskos sasniegumus, noteiktu procedūras prasību ražotāju reģistrēšanai un pieņemtu un pārskatītu sīki izstrādātus noteikumus bateriju un akumulatoru marķēšanai, pieņems saskaņā ar jauno regulatīvās kontroles procedūru.
According to the current proposal the adoption of a common methodology for the calculation of annual sales of portable batteries and accumulators to end-users, adaptations of Annex III to take account of technical and scientific progress, the establishment of the procedural requirements for producer registration and the adoption and revision of detailed rules for labelling of batteries and accumulators will be done in accordance with the new regulatory procedure with scrutiny.
Dažos gadījumos ir saglabāta iepriekšējā regulatīvā procedūra, bet, tā kā attiecīgie pasākumi ir vai nu īpaši ((10. panta 4. punkts) un attiecas uz pārejas pasākumiem, lai novērstu grūtības dalībvalstīm, kas saskaras ar sarežģījumiem īpašu valstu apstākļu dēļ), vai tikai administratīvi un negroza pamatdokumentu (15. panta 3. punkts un 22. panta 2. punkts), šķiet, ka šī procedūra ir piemērota minētajiem gadījumiem.
In a few cases the old regulatory procedure has been kept, but as the measures concerned are either specific (Article 10 (4) which is dealing with transitional arrangements aiming at facilitating the situation for a Member State that faces difficulties in the light of specific national circumstances) or purely of a administrative nature not amending the basic act (Articles 15 (3) and 22 (2)), that procedure seems to be the appropriate one for those cases.
Baterijas un akumulatori, un bateriju un akumulatoru atkritumi (Komisijai piešķirtās ieviešanas pilnvaras)
Batteries and accumulators and waste batteries and accumulators (implementing powers conferred on the Commission)
Adamos Adamou, Georgs Andrejevs , Margrete Auken, Irena Belohorská, Johannes Blokland, John Bowis, Hiltrud Breyer, Martin Callanan, Dorette Corbey, Chris Davies, Avril Doyle, Mojca Drčar Murko, Jill Evans, Anne Ferreira, Matthias Groote, Dan Jørgensen, Christa Klaß, Eija-Riitta Korhola, Holger Krahmer, Jules Maaten, Linda McAvan, Miroslav Ouzký, Antonyia Parvanova, Vittorio Prodi, Frédérique Ries, Guido Sacconi, Daciana Octavia Sârbu, Karin Scheele, Horst Schnellhardt, María Sornosa Martínez, Antonios Trakatellis, Thomas Ulmer, Anja Weisgerber, Glenis Willmott
Adamos Adamou, Georgs Andrejevs, Margrete Auken, Irena Belohorská, Johannes Blokland, John Bowis, Hiltrud Breyer, Martin Callanan, Dorette Corbey, Chris Davies, Avril Doyle, Mojca Drčar Murko, Jill Evans, Anne Ferreira, Matthias Groote, Dan Jørgensen, Christa Klaß, Eija-Riitta Korhola, Holger Krahmer, Jules Maaten, Linda McAvan, Miroslav Ouzký, Antonyia Parvanova, Vittorio Prodi, Frédérique Ries, Guido Sacconi, Daciana Octavia Sârbu, Karin Scheele, Horst Schnellhardt, María Sornosa Martínez, Antonios Trakatellis, Thomas Ulmer, Anja Weisgerber, Glenis Willmott
par pieprasījumu aizstāvēt Mario Borghezio neaizskaramību un privilēģijas
on the request for defence of the immunity and privileges of Mario Borghezio
– ņemot vērā 2006. gada 16. novembra plenārsēdē paziņoto Mario Borghezio 2006. gada 8. novembra pieprasījumu aizstāvēt viņa neaizskaramības saistībā ar civiltiesvedību Itālijas tiesā,
– having regard to the request by Mario Borghezio for defence of his immunity in connection with civil proceedings pending before an Italian court, of 8 November 2006, announced in plenary sitting on 16 November 2006,
– ņemot vērā 9. un 10. pantu 1965. gada 8. aprīļa Protokolā par Eiropas Kopienu privilēģijām un neaizskaramību, kā arī 6. panta 2. punktu 1976. gada Aktā par Eiropas Parlamenta deputātu ievēlēšanu tiešās vispārējās vēlēšanās,
– having regard to Article 9 of the Protocol of 8 April 1965 on the Privileges and Immunities of the European Communities and Article 6(2) of the Act of 20 September 1976 concerning the election of the members of the European Parliament by direct universal suffrage,
Lieta 101/63 Wagner/Fohrmann un Krier , Recueil , 1964. g., 383. lpp., un lieta 149/85 Wybot/Faure un citi, Recueil , 1986. g., 2391. lpp. ,
Case 101/63 Wagner v Fohrmann and Krier [1964] ECR 195 and Case 149/85 Wybot v Faure and others [1986] ECR 2391. of the Court of Justice of the European Communities,
– ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu ( A6‑0233/2007 ),
– having regard to the report of the Committee on Legal Affairs ( A6-0233/2007 ),
Eiropas Parlamenta priekšsēdētājs 2006. gada 16. novembra sēdē paziņoja, ka ir saņēmis pieprasījumu aizsargāt Eiropas Parlamenta deputāta Mario Borghezio parlamentāro neaizskaramību, kas bija izteikts 2006. gada 8. novembra vēstulē, kura attiecīgi tika pārsūtīta Juridiskajai komitejai.
At the sitting of 16 November 2006 the President of the European Parliament announced that he had received a request for the defence of the parliamentary immunity of Mr Mario Borghezio, MEP, by letter of 8 November 2006, which was duly forwarded to the Committee on Legal Affairs.
Šis pieprasījums attiecas uz civilprasību par kaitējumu saistībā ar Mario Borghezio apgalvojumiem, kas tika publicēti presē.
The request relates to a civil claim for damages in connection with statements of Mr Mario Borghezio that were published in the press.
Prasītājs ir Akvilas tiesas miertiesnesis, kas pieprasa kompensāciju par kaitējumu, kas nodarīts viņa personīgajai un profesionālajai reputācijai, godam, statusam un cilvēka cieņai ar virkni presē atspoguļotu paziņojumu, kurus izteikuši vairāki politiķi ar dažādu politisko piederību; visi šie paziņojumi tika izteikti attiecībā uz 2003. gada 22. oktobra prasītāja nolēmumu par krucifiksu izvietošanu pirmsskolas izglītības iestāžu un sākumskolu mācību telpās.
The claimant is magistrate at the Civil Court of L’Aquila and seeks to claim compensation for the damage caused to his personal and professional reputation, honour, status and personal dignity by a series of statements, reported in the press, by several politicians of various political background; all of these statements were made in relation to a ruling by the complainant of 22 October 2003 concerning the display of crucifixes in the classrooms of nursery schools and primary schools.
Prasītājs vēlas civiltiesvedības ceļā saņemt kompensāciju par kaitējumu, kas nodarīts jebkādu finansiālu zaudējumu rezultātā, kuri radušies no kaitējuma reputācijai, saskaņā ar Civilkodeksa 2043. pantu, kompensāciju par morālu kaitējumu (tostarp „morālu kaitējumu” kā pecunia doloris ) atbilstīgi Civilkodeksa 2059. panta nosacījumiem un kompensāciju par papildu kaitējumu, kas izpaužas kā uzbrukums un kaitējums aizsargātām „vērtībām”, tas ir, „ personīgajai reputācijai (tādā nozīmē, ka indivīdam ir reputācija kā cilvēkam, citiem vārdiem sakot, gods un statuss ”) („ kaitējuma sekas ”).
The claim seeks compensation in a civil proceeding for damage caused by any pecuniary loss resulting from damage to reputation, under Article 2043 CC, for moral prejudice (including ‘moral prejudice’ as pecunia doloris ) meeting the conditions of Article 2059 CC and for a further type of damage, which consists of an attack on and damage to ‘values’ which are protected, i.e. to ‘ personal reputation (in the sense of the reputation an individual has as a human being, in other words honour and status’) (‘injury damage’ ).
Tiesai tiek prasīts:
The Court is hereby requested:
1) pasludināt un atzīt, ka atbildētāji ir pārkāpuši prasītāja tiesības attiecībā uz personīgo un profesionālo reputāciju un godu, statusu un cilvēka cieņu;
1) to declare and ascertain that the defendants have infringed the right of the claimant to a personal and professional reputation, and to honour, status and personal dignity;
2) piespriest katram atbildētājam maksāt soda naudu un kompensāciju par visiem prasītājam nodarītajiem zaudējumiem, kā minēts iepriekš, vismaz EUR 100 000 (simts tūkstošu eiro) apmērā vai jebkādu citu kompensāciju, ko tiesa uzskata par taisnīgu, arī saskaņā ar Civilkodeksa 1226. pantu;
2) to order each defendant to provide pecuniary redress and compensation for all the damage done to the claimant, as specified above, for a minimum amount of €100 000 (one hundred thousand €) or whatever the court deems equitable, also under Article 1226 of the Civil Code;
3) nospriest publicēt attiecīgo nolēmumu vienā vai vairākos laikrakstos saskaņā ar Civilkodeksa 120. pantu.
3) to order the publication of the decision in one or more newspapers, under Article 120 CCP,
TEKSTI UN VISPĀRĒJI APSVĒRUMI PAR EIROPAS PARLAMENTA DEPUTĀTU NEAIZSKARAMĪBU
TEXTS AND GENERAL CONSIDERATIONS ON THE IMMUNITY OF THE MEMBERS OF THE EUROPEAN PARLIAMENT
Protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās (1965. gada 8. aprīlis) 9. un 10. pantā ir noteikts:
Articles 9 and 10 of the Protocol on the Privileges and Immunities of the European Communities of 8 April 1965 read as follows:
Attiecībā uz Eiropas Parlamenta locekļiem nevar veikt izmeklēšanas darbības, viņus aizturēt vai uzsākt tiesvedību sakarā ar viedokli, ko viņi pauduši, vai balsojumu, ko viņi veikuši, pildot pienākumus.
Members of the European Parliament shall not be subject to any form of inquiry, detention or legal proceedings in respect of opinions expressed or votes cast by them in the performance of their duties.
Eiropas Parlamenta sesijās tā locekļiem ir:
During the sessions of the European Parliament, its Members shall enjoy:
a) savā valstī — imunitāte, ko piešķir attiecīgās valsts parlamenta locekļiem;
a. in the territory of their own State, the immunities accorded to members of their parliament;
b) visās citās dalībvalstīs — imunitāte attiecībā uz aizturēšanu un tiesvedību.
b. in the territory of other Member States, immunity from any measure or detention and from legal proceedings.
Imunitāte tāpat attiecas uz Eiropas Parlamenta locekļiem, kamēr viņi dodas uz Eiropas Parlamenta sanāksmes vietu un prom no tās.
Immunity shall likewise apply to Members while they are travelling to and from the place of meeting of the European Parliament.
Ja Eiropas Parlamenta locekli aiztur pārkāpuma izdarīšanas laikā, viņš nevar atsaukties uz imunitāti, un tā neliedz Eiropas Parlamentam izmantot tiesības kādam no tā locekļiem atņemt imunitāti.”
Immunity cannot be claimed when a Member is found in the act of committing an offence and shall not prevent the European Parliament from exercising its right to waive the immunity of one of its Members."
Attiecīgo procedūru Eiropas Parlamentā nosaka Reglamenta 6. un 7. pants.
The procedure in the European Parliament is governed by Articles 6 and 7 of the Rules of Procedure.
Ar neaizskaramību saistītās procedūras
"Rule 7 Procedure on immunity:
Kopš sava pirmā piecu gadu likumdošanas perioda Eiropas Parlaments ir pieņēmis lēmumu attiecībā uz vairākiem pieprasījumiem atcelt neaizskaramību.
Since its first five-year legislative period, the European Parliament has ruled on a number of requests for waiver of immunity.
Parlamenta debašu par šiem pieprasījumiem rezultātā ir radušies daži vispārēji principi , kas tika galīgi atzīti rezolūcijā, ko Parlaments pieņēma savā 1987. gada 10. marta sēdē
From Parliament's debates on these requests some general principles have emerged which were given definitive recognition in the resolution adopted by Parliament at its sitting of 10 March 1987
OV C 99, 13.4.1987., 44. lpp. .
OJ C 99, 13.4.1987, p.44. .
Šo principu pamatā bija G. Donnez ziņojums par protokola projektu, ar ko tika pārskatīts Protokols par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās attiecībā uz Eiropas Parlamenta locekļiem ( A2-121/86 ).
These were based on the report by Mr Donnez on the draft protocol revising the Protocol on the Privileges and Immunities of the European Communities in respect of Members of the European Parliament ( A2-121/86 ).
Ir vērts īsumā rezumēt dažus no šiem principiem, kas attiecas uz pašreizējo lietu.
It is worth briefly recapitulating some of these principles which are relevant in the present case:
a) Parlamentārā neaizskaramība nav privilēģija, kas piešķirta atsevišķam Parlamenta deputātam, bet Parlamenta neatkarības garantija un tā locekļu neatkarības garantija vis-à-vis citām iestādēm.
(a) Parliamentary immunity is not a privilege granted for the benefit of an individual Member of Parliament, but a guarantee of Parliament's independence and that of its members vis-à-vis other institutions.
b) Parlamentārās neaizskaramības uzdevums ir aizsargāt Parlamenta locekļu vārda brīvību un brīvību piedalīties politiskās debatēs.
(b) Parliamentary immunity exists to protect Members' freedom of expression and freedom of political debate.
Tādēļ Parlamenta kompetentā komiteja ir konsekventi uzsvērusi, ka tas ir pamatprincips, ka visos gadījumos, kad apsūdzētā Parlamenta locekļa attiecīgā rīcība ir daļa no viņa vai viņas politiskās darbības vai tieši attiecas uz šādu darbību, neaizskaramība netiek atcelta.
Parliament's competent committee has therefore consistently held that it is a fundamental principle that in all cases where the acts of the Member standing accused form part of his or her political activity or are directly related to such activity, immunity will not be waived.
Tas ietver, piemēram, tāda viedokļa paušanu, kas uzskatāms par daļu no Parlamenta locekļa politiskās darbības un kas izteikts demonstrācijās, publiskās sanāksmēs, politiskās publikācijās, presē, grāmatās, televīzijā, parakstot politisku dokumentu, un pat tiesā.
This includes, for example, expressions of opinion deemed to be covered by a Member's political activity made at demonstrations, at public meetings, in political publications, in the press, in a book, on television, by signing a political tract and even in a court of law.
c) Šo principu ņem vērā kopā ar citiem argumentiem par vai pret neaizskaramības atcelšanu, jo īpaši „ fumus persecutionis ”, tas ir, pieņēmumu, ka apsūdzības pamatā ir nolūks ierobežot attiecīgā Parlamenta locekļa politisko darbību.
(c) This principle is taken together with other arguments for or against the waiver of immunity, particularly "fumus persecutionis", i.e. the presumption that the prosecution originates in an intention to cause prejudice to the Member's political activities.
Kā noteikts G. Donnez ziņojuma paskaidrojumā, jēdziens „ fumus persecutionis ” būtībā nozīmē, ka neaizskaramība netiek atcelta gadījumos, kad pastāv aizdomas, ka apsūdzības pamatā ir nolūks ierobežot attiecīgā Parlamenta locekļa politisko darbību.
As it is defined in the explanatory statement of the Donnez report the concept of " fumus persecutionis " means, in essence, that immunity is not waived where the suspicion exists that the prosecution is based on an intention to prejudice the Member's political activities.
Piemēram, gadījumā, kad tiesvedību uzsāk politisks pretinieks un nav pierādījumu par pretējo, neaizskaramība netiks atcelta, ciktāl attiecīgā tiesvedība uzskatāma par nolūku kaitēt attiecīgajam Parlamenta deputātam, nevis iegūt kompensāciju par zaudējumiem.
For instance, where proceedings are brought by a political adversary, in the absence of evidence to the contrary immunity will not be waived in so far as the proceedings have to be regarded as intended to harm the Member concerned and not to obtain reparation for damage.
Turklāt gadījumā, kad tiesvedība tiek uzsākta veidā, kas liek domāt, ka tā uzsākta tikai tāpēc, lai kaitētu attiecīgajam Parlamenta deputātam, neaizskaramība netiek atcelta.
Likewise, where proceedings are brought in circumstances such as to suggest that they have been initiated solely in order to harm the Member concerned, immunity will not be waived.
Saskaņā ar Reglamenta 7. panta 2. punktu, ar attiecīgās komitejas lēmuma priekšlikumu vienkārši jāiesaka pieņemt vai noraidīt pieprasījumu aizsargāt neaizskaramību un privilēģijas.
According to Rule 7(2) of the Rules of Procedure the Committee's proposal for a decision should simply recommend the adoption or rejection of the request for the defence of immunity and privileges.
Pašreizējo lietu ir jāpārbauda saskaņā ar 9. pantu 1965. gada 8. aprīļa Protokolā par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās saistībā ar iepriekš minētajiem principiem.
The present case has to be examined under Article 9 of the Protocol on the privileges and immunities of the European Communities of 8 April 1965 in connection with the above mentioned principles.
Protokola 9. pantā ir noteikts, ka „[a]ttiecībā uz Eiropas Parlamenta locekļiem nevar veikt izmeklēšanas darbības, viņus aizturēt vai uzsākt tiesvedību sakarā ar viedokli, ko viņi pauduši, vai balsojumu, ko viņi veikuši, pildot pienākumus”.
Article 9 states that "Members of the European Parliament shall not be subject to any form of inquiry, detention or legal proceedings in respect of opinions expressed or votes cast by them in the performance of their duties".
Absolūta neaizskaramība attiecas tikai uz „viedokli, ko viņi pauduši, vai balsojumu, ko viņi veikuši, pildot pienākumus”.
That absolute immunity only applies to "opinions expressed or votes cast by [Members] in the performance of their duties".
Šis noteikums aizsargā Parlamenta locekļus ne tikai pret krimināltiesvedību, bet arī pret civiltiesvedību saistībā ar viedokli, ko Parlamenta locekļi pauduši, pildot pienākumus, jo īpaši gadījumos, kad par zaudējumiem
This provision protects Members not only against criminal proceedings but also against civil proceedings in connection with the expression of an opinion in the performance of their duties, in particular when the amount of the compensation for damages sought is significantly high
Sk. Eiropas Parlamenta 2003. gada 1. jūlija ( A5-0243/2003 ), 2003. gada 23. septembra ( A5-0309/2003 ), 2003. gada 16. decembra ( A5-0421/2003 ), 2004. gada 18. marta ( A5-0185/2004 ) un 2005. gada 23. novembra ( A6-0331/2005 ) lēmumus.
see European Parliament Decisions of 1 July 2003 ( A5-0243/2003 ), 23 September 2003 ( A5-0309/2003 ), 16 December 2003 ( A5-0421/2003 ), 18 March 2004 ( A5-0185/2004 ) and 23 November 2005 ( A6-0331/2005 ) .