natgillin/translations-raw huggingface dataset:
B. tā kā, ņemot vērā pašreiz pastāvošo un aizvien pieaugošo energoapgādes atkarību no lielā mērā nestabilām un nedemokrātiskām valstīm, pasākumi, kas veikti tikai dalībvalstu līmenī, lai garantētu apgādes drošību, ir nepietiekami un nenodrošina visu ES dalībvalstu ilgtermiņa interešu ievērošanu; tā kā ES ārpolitika enerģētikas jomā ir cieši saistīta ar tās iekšpolitiku enerģētikas jomā un tā kā pastāv nepieciešamība izveidot kopēju enerģētikas politiku attiecībā uz iekšējā tirgus regulējumu, kā arī ārējiem aspektiem, ņemot vērā visu dalībvalstu politiskās un ekonomiskās intereses;
B. whereas, due to current existing and increasing energy supply dependency on largely unstable and undemocratic countries, efforts to ensure security of supply exclusively at the national level have proved to be insufficient and do not guarantee the long-term interests of all EU Member States; whereas the EU’s external energy policy is closely linked to its internal energy policy and there is a need to create a common energy policy with regard to internal market regulation as well as external aspects that take into account the political and economic interests of all Member States,
C. tā kā ES pašreizējā neaizsargātība un atkarība energoapgādes jomā no valstīm ar autoritāriem režīmiem nopietni apdraud uzticamas, efektīvas un saskaņotas kopējās ārpolitikas un drošības politikas izveidi, jo īpaši vērtību, uz kurām ES ir dibināta, ievērošanai, atbalstīšanai un veicināšanai;
C. whereas the present vulnerability and high energy dependency of the EU on countries with authoritarian regimes deeply undermine the development of a credible, effective and consistent common foreign and security policy with regard, in particular, to respect for, and the support and promotion of, the values upon which the EU is founded,
D. tā kā ES iekšējā enerģijas tirgus principi varētu kalpot par pamatu konstruktīvai politikai ar ES ārējiem partneriem enerģētikas jomā, ņemot vērā attiecīgo trešo valstu specifiskās īpašības, jo īpaši ar mērķi atbalstīt noturīgas enerģētikas izveidi, tostarp energoefektivitātes un atjaunojamo enerģijas avotu attīstību;
D. whereas the EU internal energy market principles could serve as a basis for constructive policies with external EU energy partners, taking into account the particular characteristics of the third countries concerned, especially with a view to supporting sustainable energy development, including the development of energy efficiency and renewable energy sources,
E. tā kā apgādes drošība par pieņemamām un paredzamām cenām Eiropas līmenī ir jānodrošina, īstenojot ciešu politisko sadarbību, kā arī pabeidzot iekšējā enerģijas tirgus izveidi, veicot turpmākus pasākumus enerģijas tirgus liberalizācijas nolūkos;
E. whereas security of supply at affordable and predictable prices has to be guaranteed at European level by strong political cooperation as well as the completion of the internal energy market through further steps towards energy liberalisation,
F. tā kā enerģiju nevajadzētu izmanot kā līdzekli spiediena izdarīšanai uz tranzītvalstīm vai saņemošajām valstīm;
F. whereas energy should not be used as a tool for the exertion of political pressure on transit and recipient countries,
G. tā kā gāzes sektors šobrīd ir īpaši pakļauts ārējiem draudiem; tā kā gāzes eksportētājvalstis izstrādā jaunus savstarpējās sadarbības veidus, kas var apdraudēt Eiropas energoapgādes drošību;
G. whereas the gas sector is currently very vulnerable to external threats; whereas new forms of closer cooperation are being developed between gas exporting countries, which could endanger European energy security,
H. tā kā tāda kopēja Eiropas ārpolitika enerģētikas jomā, kuras pamatā būtu solidaritāte un diversifikācija, kā arī ilgtspējības veicināšana, radītu sinerģijas, kuras nodrošinātu Eiropas Savienībai apgādes drošību, un stiprinātu ES lomu, spējas darboties saistībā ar ārpolitikas jautājumiem un uzticamību pasaulē;
H. whereas a common European foreign policy on energy, based on solidarity and diversification and on the promotion of sustainability, would create synergies ensuring security of supply for the European Union and would enhance the EU's strength, capacity for action in foreign policy matters and credibility as a global actor,
I. tā kā ir jānodrošina noturīga un uzticama energoapgāde par pieņemamām cenām; tā kā starptautiskās naftas un gāzes cenas ir ļoti nepastāvīgas un tādējādi saskaņota ES ārpolitikas enerģētikas jomā atbilst ES pilsoņu interesēm;
I. whereas a sustainable, reliable and affordable energy supply must be secured; whereas international oil and gas prices are very volatile and a coherent EU foreign policy for energy is therefore in the interest of EU citizens,
J. tā kā cieša sadarbība energoapgādes jomā ir viens no visefektīvākajiem un visnepieciešamākajiem uzticību vairojošiem pasākumiem Eiropas Savienības un tās kaimiņvalstu attiecībās;
J. whereas close cooperation in the field of supply of energy constitutes one of the most effective and indispensable confidence-building measures in relations between the European Union and neighbouring countries,
K. tā kā solidaritāte enerģētikas politikas jomā var kļūt par precedentu turpmākai solidaritātei citās jomās, tādējādi palīdzot stiprināt ES lomu ārējās attiecībās;
K. whereas a basis for solidarity in the area of energy policy can become a precedent for future solidarity in other areas and thus help to strengthen the role of the EU in its external relations,
L. tā kā uzticamu riska novērtējumu saistībā ar energoapgādes drošību vajadzētu padarīt par daļu no ES ārpolitikas enerģētikas jomā un tā kā šajā sakarā noteicošai lomai vajadzētu piederēt nesen izveidotajam NESCO , kuram šai nolūkā vajadzētu būt apveltītam ar agrās brīdināšanas sistēmai nepieciešamajām uzraudzības spējām;
L. whereas a reliable risk assessment of energy security should be established as part of the EU’s energy foreign policy, and whereas in this connection the recently established NESCO should play a decisive role, in which the necessary monitoring capacities for an early warning system must also be in place,
M. tā kā kopīgie centieni atjaunojamo energoresursu izpētes un izmantošanas jomā, kā arī energoefektivitātes jomā ir jāpastiprina gan ES līmenī, gan sadarbībā ar ārējiem partneriem un trešām valstīm,
M. whereas joint efforts should be redoubled in the field of research into, and utilisation of, renewable energies and energy efficiency, both within the EU and in cooperation with external partners and third countries,
2. uzskata, ka enerģētikas politikai ir jābūt kopējās ārpolitikas neatņemamai un būtiskai sastāvdaļai un ka enerģētikas politika ir jāņem vēra visās ārpolitikas jomās;
Considers that energy policy must be an integrated and prominent part of the common foreign policy, and that energy policy should be taken into account in all foreign policy contexts;
5. uzsver, ka visaptverošai Eiropas ārpolitikai enerģētikas jomā ir jāsniedz ieguldījums Eiropas Savienības vērtību un interešu, kā arī tās ārpolitikas galveno mērķu veicināšanā un īstenošanā, jo īpaši saistībā ar miera nodrošināšanu, demokrātiju un tiesiskumu; atzīst, ka ES atkarība no importētas enerģijas resursiem var būtiski ietekmēt tās neatkarību, pieņemot lēmumus citās politikas jomās;
Stresses that a comprehensive European foreign policy on energy must contribute to the promotion and implementation of the values and interests of the European Union and the main aims of its foreign policy, namely the safeguarding of peace and the primacy of human rights, democracy and the rule of law; recognises that the EU's dependency on imported energy may have significant effects on the independence of its decision-making in other policy areas;
7. atzinīgi vērtē NESCO izveidi; aicina dalībvalstis un Komisiju veicināt NESCO darbību, lai tādējādi pilnībā attīstītu tā darbības spējas un to izmantotu kā agrās brīdināšanas sistēmu gadījumos, kad pastāv draudi energoapgādes drošībai, kā arī kā sistēmu informācijas apmaiņai enerģētikas jomā;
Welcomes the creation of NESCO; calls on the Member States and the Commission to consolidate its activity with a view to fully developing its operational capabilities and using it as an effective early warning system in case of energy security threats, as well as a system of information exchange in the field of energy;
12. atbalsta Komisijas nodomu veikt piemērotus pasākumus, lai novērstu ārvalstu uzņēmumu nekontrolētus ieguldījumus ES enerģētikas jomā, jo īpaši gāzes un elektroenerģijas pārvades tīklos;
Supports the Commission's intention to take appropriate measures to prevent uncontrolled investment by state-owned foreign companies in the EU's energy sector, in particular the gas and electricity transmission networks;
Pamatprincipi un ieteikumi saistībā ar k opējās Eiropas ārpolitikas enerģētikas jomā ietvaros īstenotajām darbībām
Underlying principles and recommendations for action within a common European foreign policy on energy
19. aicina Komisiju un dalībvalstis īstenot efektīvu augstākā līmeņa politiku, lai Kopiena varētu dažādot tās dabasgāzes avotus; sagaida, ka gāzes eksportētājvalstis savstarpējā sadarbībā ievēros atklāta, pārredzama un konkurējoša tirgus noteikumus; uzskata, ka iniciatīva par sava veida OPEC izveidi gāzes nozarē ir pretrunā ar šo mērķi;
Calls on the Commission and the Member States to pursue active policies at the highest political level so as to enable the Community to diversify its natural gas sources; expects that any cooperation between gas exporting countries would respect an open, transparent and competitive market; considers that an initiative to create a gas version of OPEC would be contrary to that aim;
21. uzskata, ka energoapgādes dažādošanas projektu īstenošanai ir jābūt vienai no stiprinātās Eiropas kaimiņattiecību politikas prioritātēm, un aicina palielināt atbalstu ražotājvalstu un tranzītvalstu ieguldījumu vides un reglamentējošo noteikumu uzlabošanai, pamatojoties uz Enerģētikas hartas nolīguma principiem;
Considers that the realisation of the energy diversification projects should be one of the priorities of the strengthened European Neighbourhood Policy, and calls for enhanced support for improvement of the investment climate and the regulatory framework, based on the principles of the ECT, in the energy sectors of the producer and transit countries;
23. atbalsta visus centienus, kuru mērķis ir izveidot visu nozīmīgo pasākumu jaunus finansēšanas avotus, tostarp Eiropas Investīciju bankas īpašus aizdevumus, kā arī šim nolūkam paredzētas īpašas budžeta pozīcijas ES budžetā, ja vien tas neapdraud kādas dalībvalsts drošību;
Supports all efforts aimed at establishing new sources for financing all important undertakings, including special loans from the EIB, as well as earmarking for that very purpose special budgetary lines within the EU budget, provided that they do not undermine the security of any Member State;
B. Vienotība, aizstāvot ES intereses
B. Unity in defending the EU's interests
28. aicina dalībvalstis un Komisiju nodrošināt, ka pirms lielu infrastruktūras ieguldījumu apstiprināšanas tiek veikts pilnīgs ietekmes uz vidi novērtējums; īpaši mudina apsvērt plānotā Ziemeļeiropas cauruļvada „ North Stream ” radītos draudus ekosistēmām un cilvēka dzīvībai, jo šī cauruļvada ceļā Baltijas jūras gultnē atrodas munīcija un ieroči; uzsver, ka nopietnas ekoloģiskas katastrofas gadījumā finansiāli atbildīgām jābūt iesaistītajām pusēm;
Calls on the Member States and the Commission to ensure that a full environmental impact assessment is carried out before deciding on major infrastructure investments; in particular, urges them to consider the threat to ecosystems and human life represented by the planned North European Pipe Line/Nord Stream due to the existence of ammunition and weapons dumps on the seabed along the path of the planned pipeline at the bottom of the Baltic Sea; points out that, should a major ecological disaster occur, the financial responsibility should lie with the parties involved;
C. Solidaritāte krīzes situācijās
C. Solidarity in crisis situations
31. aicina Komisiju atbalstīt tā saucamās energoapgādes drošības klauzulas iekļaušanu tirdzniecības, asociācijas, kā arī partnerības un sadarbības nolīgumos ar ražotājvalstīm un tranzītvalstīm, tādējādi izveidojot rīcības kodeksu un skaidri nosakot, kādi pasākumi ir jāveic, ja viens no partneriem pārtrauc piegādi vai vienpusīgi maina piegādes noteikumus;
Calls on the Commission to support the so-called “energy security clause” to be included in trade, association, and partnership and cooperation agreements with producer and transit countries, which would lay down a code of conduct and explicitly outline measures to be taken in the event of disruption, or any unilateral change in the terms, of supply by one of the partners;
33. aicina ES un dalībvalstis arī turpmāk aktīvi iesaistīties ciešā dialogā starp ES un visām galvenajām ražotājvalstīm, tranzīta valstīm un patērētājvalstīm un jo īpaši veicināt attiecības enerģētikas nozarē ar Alžīriju, Ēģipti un citām ražotājvalstīm Maršrika/Magriba reģionā;
Calls on the EU and the Member States to further engage actively in a close dialogue between the EU and all major producer, transit and consumer countries and, in particular, to step up relations in the energy sector with Algeria, Egypt and the other producer countries in the Mashreq/Maghreb region;
41. aicina Eiropas kaimiņattiecību politikas un Melnās jūras reģiona sinerģijas ietvaros attīstīt pastāvošos mehānismus un izveidot jaunus, ar to palīdzību stiprinot sadarbību ar tranzītvalstīm — Ukrainu, Baltkrieviju, Moldovu, Dienvidkaukāza valstīm, kā arī Mašrika un Magriba valstīm —, lai tādējādi nodrošinātu tirgus darbības lielāku pārredzamību, kā arī apgādes un tranzīta stabilitāti;
Calls for the development of the existing mechanisms, and the creation of new ones, within the European Neighbourhood Policy and the Black Sea Synergy leading to a deepening of the cooperation with the transit countries – Ukraine, Belarus, Moldova, the countries of South Caucasus, the Mashreq and the Maghreb – in order to allow for greater transparency of market operation and provide for stability of supply and transit;
44. aicina Komisiju papildus NESCO izveidot instrumentus un mehānismus, ar kuru palīdzību ir iespējams labāk sadarboties ar kaimiņvalstīm, analizējot un uzraugot situāciju tranzītrajonos, tādējādi vairojot ES spējas novērst krīzes situācijas, kā arī efektīvāk un ātrāk reaģēt krīzes gadījumā;
Calls on the Commission, in addition to NESCO, to develop tools and mechanisms allowing it to cooperate better with its neighbours in analysing and monitoring the situation in the transit areas, thus increasing the EU's ability to prevent crisis situations and to react in a more effective and rapid manner if a crisis were to occur;
Enerģētikas hartas nolīguma 45. panta 1. punkts paredz, ka valstīm, kas šo nolīgumu ir parakstījušas, bet nav ratificējušas, šī harta ir provizoriski saistoša laika posmā pēc parakstīšanas līdz ratificēšanai, ja vien šīs valstis nav atteikušās no šādas iespējas atbilstoši 45. pantam. ; ir pārliecināts, ka papildus tam, ka Krievijai vajadzētu ratificēt Enerģētikas hartas nolīgumu, ES vajadzētu risināt sarunas par formālu pamatdokumentu attiecībām ar Krieviju enerģētikas jomā jaunā partnerības un sadarbības nolīguma kontekstā; uzskata, ka Enerģētikas hartas nolīguma principu vienkārša iekļaušana partnerības un sadarbības nolīgumā ir lieka, vienlaikus atzīstot pievienoto vērtību, ko sniedz Enerģētikas hartas nolīgumā, jo īpaši Tranzīta protokolā, iekļauto saistību precizēšana un papildināšana;
Article 45(1) of the ECT provides for states that have signed but not ratified the ECT to be provisionally bound thereby from signature to ratification, unless they have opted out pursuant to Article 45. ; is convinced that, in addition to the need for Russia to ratify the ECT, the EU should negotiate a formal framework document on energy relations with Russia in the context of the new Partnership and Cooperation Agreement; regards the mere transposition of the ECT principles into the Partnership and Cooperation Agreement as redundant, while acknowledging the added value of provisions clarifying or supplementing the obligations contained in the ECT, in particular those contained in the Transit Protocol;
51. aicina Komisiju dialogā ar ogļūdeņražu galvenajiem piegādātājiem Eiropas Savienībai pieprasīt vienlīdzīgu attieksmi pret Eiropas uzņēmumiem, pamatojoties tikai un vienīgi uz ekonomiskiem kritērijiem un nepieļaujot, ka politiski faktori ietekmē pirkšanas cenas;
Calls on the Commission to demand, within the dialogue with the main suppliers of hydrocarbons to the EU, the equal treatment of European companies, exclusively based on economic criteria and without any interference by political factors in the establishment of acquisition prices;
52 aicina Komisiju sagatavot ziņojumu par galamērķa klauzulām saistībā ar gāzes piegādēm, jo šīs klauzulas faktiski kavē gāzes atpakaļizvešanu iekšējā tirgū, un aicina Komisiju ieviest aizliegumu šādas klauzulas iekļaut jebkādos nolīgumos par dabasgāzi ES tirgū, ņemot vērā, kā tās aizliedz ES tiesību akti;
52 Calls on the Commission to prepare a report on the destination clauses regarding gas supplies, which are de facto preventing re-export of gas within the internal market, and calls on the Commission to enforce the abolition of any such clauses contained in any contracts for natural gas on the EU market, inasmuch as they are prohibited by EU law;
55. lai veicinātu godīgu starptautisko konkurenci, aicina Komisiju PTO sarunās atbalstīt īpašus noteikumus par enerģijas tirgus pārredzamību un it īpaši par pasākumiem, kas varētu izraisīt tirdzniecības traucējumus;
Calls on the Commission to promote fair competition at the international level by taking action within the WTO in support of specific rules on the transparency of the energy market and, in particular, on trade-distorting measures;
60. uzsver, ka kopējā Eiropas ārpolitika enerģētikas jomā pati par sevi nav pietiekama un ka šī politika ir jāattīsta, tostarp veidojot kopējo Eiropas politiku ar enerģētiku saistītās pētniecības un tehnoloģiju jomā;
Stresses that a common European foreign policy on energy is not in itself sufficient, and that a common European energy policy needs to be developed which should include a common European policy on research and technologies concerning energy;
63. uzsver, ka sadarbspējīgu enerģijas tīklu izveide ar labi koordinēta Eiropas enerģētikas tīkla palīdzību veicinās konkurētspēju elektroenerģijas un gāzes tirgos, stiprinās apgādes drošību un sekmēs vides aizsardzību, kā arī ES stāvokļa stiprināšanos attiecībās ar piegādātājvalstīm un tranzītvalstīm;
Stresses that the creation of interoperable energy grids through a well-coordinated trans-European energy network will contribute to competitiveness in the electricity and gas markets, reinforce security of supply and advance environmental protection, as well as strengthening the EU's position vis-à-vis supply and transit countries;
Pēdējo gadu laikā energoapgādes drošības jautājums ir kļuvis par Eiropas Savienības darba kārtības prioritāti.
In the recent years, energy security has moved to the top of the political agenda of the European Union.
Tomēr tā nav pilnībā jauna tendence, jo pārdomas par nepieciešamību pēc kopējas politiskas pieejas enerģētikai bija 1952. gada Eiropas Ogļu un tērauda kopienas līguma un 1957. gada Euratom līguma pamatā.
This is, however, not an entirely new development, as the reflection on the need for a common political approach to energy was already at the heart of the 1952 European Coal and Steel Community Treaty and the 1957 Euratom Treaty.
Kopš tā laika pasaules enerģijas tirgus un ģeopolitiskā situācija ir ievērojami mainījusies.
The global energy markets and geopolitical situation have changed considerably since.
Pastāv vairāki iemesli tam, kāpēc energoapgādes drošība ir kļuvusi par prioritāru jautājumi, tomēr par visnozīmīgāko iemeslu var uzskatīt 2006. janvāra konfliktu starp Krieviju un Ukrainu saistībā ar gāzi un tam sekojošo gāzes piegādes krīzi, kas ietekmēja vairākas dalībvalstis.
There are many reasons for energy security becoming a priority issue, but one of the most significant may be considered the January 2006 Russia-Ukraine gas dispute and the subsequent supply crisis that affected several Member States.
Šis konflikts bija patiess trauksmes signāls Eiropas Savienībai.
This dispute was a real wake up call for the EU.
Gandrīz vienas dienas laikā mēs apjautām, ka enerģija ir ne tikai mūsu ekonomiskas pastāvīgai attīstībai un labklājībai būtiski svarīgs produkts, bet arī politisks mehānisms, instruments politiskā spiediena izdarīšanai.
From almost one day to the other we discovered that energy is not just a commodity, essential for our continued economic development and well-being but it can also be used as a political tool, instrument of political pressure.
Šajā sakarā aizvien pieaugošā ES atkarība no ārējās energoapgādes, galvenokārt no nestabilām un nedemokrātiskām valstīm, un jo īpaši atkarība gāzes sektorā no Krievijas izraisa bažas, jo tā var kaitēt dalībvalstu ilgtermiņa ekonomiskajām un politiskajām interesēm, kā arī Eiropas Savienības vispārējai drošībai.
In this context, the EU's growing dependence on external energy supplies, largely from undemocratic and unstable countries, and particularly gas dependence on Russia, is worrying as it may harm the long-term economic and political interests of the Member States, as well as the overall security of the European Union.
Jebkādas grūtības, pat īslaicīgas, kuru rezultātā samazināsies energoapgāde no trešām valstīm, radīs arī nopietnus traucējumus ES saimnieciskajā darbībā.
Any difficulty, even temporary, that has the effect of reducing energy supplies from third countries will also cause serious disturbances in the economic activity of the Union.
Turklāt palielinās energoresursu vispārējā pārizmantošana.
Moreover, the global pressure on energy resources is increasing.
Pasaules ekonomikas lielvalstu Ķīnas un Indijas straujā attīstība, pastāvīgi pieaugošais enerģijas pieprasījums ASV, kā arī nestabilitāte galvenajos reģionos, kuri eksportē naftu, ļoti nopietni ietekmē starptautiskos enerģijas tirgus.
The rise of China and India as major global economic powers, the continued growth in US energy demand and instability in the key oil-exporting regions are dramatically affecting international energy markets.
Stabilas ražošanas iespējas kļūst aizvien ciešāk saistītas ar iekšpolitikas jautājumiem un galveno piegādātāju reģionālajiem mērķiem.
Prospects for stable production are increasingly linked to internal political issues and the regional ambitions of major suppliers.
Šāda situācijas attīstība var ietekmēt varas līdzsvaru pasaulē, ņemot vērā, ka energoapgādes drošība ir kļuvusi par valstu drošības un ekonomiskās attīstības vienu no noteicošajiem aspektiem.
These dynamics may affect the global balance of power, as energy security has become a top factor in countries' national security and economic development.
Jaunajai politikai vajadzētu aptvert visus energoapgādes virzienus austrumu un dienvidu kaimiņvalstīs, Vidusāzijā, Vidusjūras reģionā un Tuvajos Austrumos.
The new policy should cover all geographic directions of energy supply in the Eastern and Southern Neighbourhood, Central Asia, Mediterranean Region and Middle East.
Jāuzver arī, cik nozīmīgas ir ES un Āfrikas partnerattiecības enerģētikas jomā, kā arī dialoga pastiprināšana jautājumos par piekļuvi enerģijai un energoapgādes drošību.
The importance of the future EU-Africa Energy Partnership and intensification of dialogue on access to energy and energy security should also be stressed.
Eiropas atbilde izaicinājumiem
European response to challenges
Pieaugošā ES atkarība no enerģijas importa ir palielinājusi energoapgādes drošības politikas nozīmību.
The growing EU energy import dependence has increased the importance of energy supply security policies.