natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It īpaši tā parāda, ka Komisija savā uzraudzībā pārāk paļāvās uz kontraktētiem konsultantiem, kuri ELAS gadījumā izveidoja nepilnīgu un zemas kvalitātes pētījumu.
In particular, it shows how the Commission relied too heavily in its monitoring on contracted consultants which, in the ELAS case, produced an incomplete and poor quality study.
VI DAĻA – Izmeklēšanas komiteju nozīme
PART VI - ROLE OF COMMITTEES OF INQUIRY
par parlamentāro izmeklēšanas komiteju pilnvarām un kompetenci
on powers and competences of the Parliamentary Committees of Inquiry
SATURA RĀDĪTĀJS VI DAĻA
INDEX PART VI
I. Izmeklēšanas komiteja: pašreizējā situācija
I. The committee of Inquiry: current situation
Pašreizējā statusa ierobežojumi
Limitations of the current status
I. Izmeklēšanas komiteja: pašreizējā situācija
I. The Committee of Inquiry: current situation .
Parlamentārās izmeklēšanas komitejas (PIK) ļauj padziļināti izmeklēt īpašus jautājumus.
Parliamentary committees of inquiry (PCI) enable an in-depth investigation of a particular issue.
Tāpat tās vērš sabiedrības uzmanību uz pārbaudāmajiem jautājumiem un tādējādi palīdz ne tikai aktualizēt noteiktus tematus politiskajā darba kārtībā, bet arī stiprināt Parlamenta pārbaudes un kontroles pilnvaras.
They also focus the public spotlight on the issues under scrutiny and, in that sense, are useful not only for placing certain topics on the political agenda but also for enhancing Parliament's powers of scrutiny and control.
Izmeklēšanas komiteju regulāra izveidošana tika oficiāli juridiski atzīta Māstrihtas Līgumā, kas ieviesa jaunu pantu EK līgumā, nosakot, ka Parlamentam ir tiesības izveidot šādas komitejas, lai izmeklētu „ aizdomas par pārkāpumiem vai par kļūdu pārvaldē, kas notikusi, piemērojot Kopienas tiesību aktus, izņemot gadījumus, kad attiecīgos faktus pārbauda tiesa un kamēr lieta tiek izskatīta tiesā”
The regular practice of setting up committees of inquiry was given formal legal recognition in the Treaty of Maastricht, which added a new article to the EC Treaty specifying that Parliament has the right to set up such committees to investigate " alleged contraventions or maladministration in the implementation of Community law, except where the alleged facts are being examined by a court and while the case is still subject to legal proceedings ".
2) Šis jaunais pants (patlaban EK līguma 193. pants) nesniedz informāciju par īpašām EP izmeklēšanas komitejas pilnvarām, bet nosaka, ka sīki izstrādātus noteikumus pieņem ar iestāžu nolīgumu.
This new Article (today Article 193 TEC) does not provide information on the specific powers that an EP committee of inquiry has and instead provides that the detailed provisions are adopted by interinstitutional agreement.
Vienošanās par šo nolīgumu tika panākta ar EP, Padomes un Komisijas 1995. gada 19. aprīļa Lēmumu Nr. 95/167 par sīki izstrādātiem noteikumiem attiecībā uz Eiropas Parlamenta izmeklēšanas tiesību izmantošanu
This agreement was reached in Decision 95/167 of the EP, the Council and the Commission of 19 April 1995 on the detailed provisions governing the exercise of the European Parliament's right of Inquiry
OV L 113, 19.5.1995. .
OJ L 113, 19.5.1995, p.
3) PIK pieredze, kas pieejama kopš iepriekš minētā lēmuma pieņemšanas, ir ierobežota, jo attiecīgajā periodā tika izveidotas tikai divas PIK
The experience available of PCI since the adoption of the above-mentioned Decision is limited, as only two PCIs have been set up during that period
Kopš tā pirmajām tiešajām vēlēšanām Parlaments ir izrādījis lielu interesi par izmeklēšanas komiteju.
Since its first direct election, Parliament has shown great interest on the committee of Inquiry.
Patiesībā pirmajos desmit gados pēc 1979. gada Parlaments izveidoja vairākas šādas komitejas, taču ar ļoti ierobežotām pilnvarām.
In fact, during the first ten years after 1979, Parliament set a number of these committees, though with very limited powers.
Pēc Lēmuma Nr. 95/167 pieņemšanas tika izveidotas tikai divas izmeklēšanas komitejas: Izmeklēšanas komiteja Kopienas tranzīta sistēmas lietā (4-0053/97) un Izmeklēšanas komiteja attiecībā uz BSE .
After the 95 Decision only two committees of inquiry have been set: Committee of Inquiry into the Community Transit System (4-0053/97) and the Committee of Inquiry in relation to BSE.
Abas šīs komitejas ievēroja apmēram vienādu darba grafiku.
Both committees followed more or less the same pattern of work.
Pēc Parlamenta rezolūcijas pieņemšanas, nosakot pilnvaras (abos gadījumos daudz sīkāk izstrādātas nekā EQUI komitejas pilnvaras), tika rīkotas uzklausīšanas un izveidotas delegācijas.
Following the resolution of Parliament setting the mandate (in both cases much more detailed that the one in EQUI), hearings and delegations followed.
Šajā sakarā netika sagatavots neviens starpposma ziņojums.
There were no interim reports.
Izmeklēšanas komiteja Kopienas tranzīta sistēmas lietā lūdza trīs mēnešu pagarinājumu, kas tika piešķirts.
The committee into the Community Transit System asked for a three months extension which was granted.
Darba beigās abas komitejas sagatavoja garu ziņojumu un ieteikuma projektu, kas tika nosūtīti plenārsēdei.
At the end both produced a long report and a draft recommendation that were sent to plenary.
Plenārsēdē nobalsoja tikai par īsu ieteikumu, apstiprinot ziņojumu ( BSE gadījumā tā bija rezolūcija). , un, cik zināms, nav veikts neviens padziļināts pētījums par Parlamenta pilnvarām, pienākumiem un rīcību, īstenojot tā izmeklēšanas tiesības.
Only the short recommendation endorsing the report was voted by plenary ( in the case of the BSD it was a resolution). and, as far as is known, no in-depth study has been undertaken on the powers, duties and conduct of Parliament when exercising its right of inquiry.
PIK būtība tika aprakstīta PROUT ziņojuma
The nature of a PCI was described in the explanatory statement of the PROUT report
A2-100/86 . paskaidrojumā, kas pirmais ieviesa Reglamentā noteikumus attiecībā uz izmeklēšanas komitejām.
A2-100/1986 . which first introduced the rules regarding Inquiry committees in the Rules of Procedure.
Tajā minēts, ka „ izmeklēšanas komitejas nekādā ziņā nav politiskas komitejas .
It states that " Inquiry committees are not political committees at all.
Tās nevērš uzmanību uz nākotni, bet gan uz pašreizējiem Kopienas tiesību aktiem un to, kā tos īsteno vai nu Komisija, vai dalībvalstis.
They do not look to the future and look at the existing body of Community legislation and the way that it is implemented, either by the Commission or by the Member States.
Tās pārbauda, vai netiek pārkāpti tiesību akti, kā arī meklē kļūdas pārvaldē vai korupcijas pazīmes tiesību aktu administrēšanā.
They look to see whether there are breaches of the law, or elements of maladministration or corruption in the administration of the law.
Citiem vārdiem sakot, tās palīdz Parlamentam veikt uzraudzību ...”.
In other words, they assist Parliament in its supervisory role ...".
Pilnvaru joma un ierobežojumi
Scope and limits of the mandate
Attiecībā uz EK līgumu, minēto lēmumu un Reglamentu Parlaments var izveidot izmeklēšanas komiteju, „ lai izmeklētu aizdomas par pārkāpumiem vai par kļūdu pārvaldē, piemērojot Kopienas tiesību aktus ”, ko pieļāvusi ES iestāde, dalībvalsts vai personas, kuras saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem ir pilnvarotas īstenot attiecīgos tiesību aktus.
As for the Treaty, the Decision and the Rules of Procedure, Parliament may set up a committee of Inquiry " to investigate alleged contraventions or maladministration in the implementations of Community law" by an EU institution, a Member State or persons empowered by Community law to implement that law.
Pagaidu izmeklēšanas komiteja nedrīkst izmeklēt lietas, kas tiek izskatītas valstu vai Kopienu Tiesā, līdz laikam, kamēr tiesvedība nav pabeigta (EK līguma 193. pants un 1995. gada lēmuma 3. pants).
A temporary committee of inquiry may not investigate matters being examined before a national or Community Court of law until such time as the legal proceedings have been completed (Article 193 TCE and Article 3 of the 1995 Decision).
Tādējādi EK līgums un minētais lēmums nosaka PIK trīs ierobežojumus: tai jāizmeklē aizdomas par pārkāpumiem vai par kļūdu pārvaldē, kas notikusi, piemērojot Kopienas tiesību aktus; iespējams, šīs darbības bija jāveic Kopienai vai valstu administrācijai; un tai nav tiesību izmeklēt jautājumus, ko izskata valsts vai Kopienu Tiesā.
Thus the Treaty and the Decision set three limits for a PCI: it must investigate alleged contraventions or maladministration in the implementation of Community law; these actions should have been allegedly carried out by Community or national administrations; and it does not have the right to investigate matters before a national or Community Court.
EK līgumā tas nav nodalīts, un tajā ir vienkārši atsauce „faktus izskata tiesā”, tomēr lēmuma 2. panta 3. punktā ir skaidra norāde uz valstu vai Kopienu Tiesu.
The Treaty makes no distinction and simply refers to "facts are being examined before a Court" whilst the Decision in Article 2, paragraph 3, clearly refers to national or Community Courts.
Šajā jautājumā nav Eiropas Kopienu Tiesas prakses, tādēļ principā šķiet, ka sub judice ierobežojumi ir jāpiemēro valstu vai Kopienu Tiesai, iespējams, izņemot gadījumus, kad tiesāšanās mērķis ir apturēt izmeklēšanas komitejas veikto izmeklēšanu.
There is no ECJ case-law on the subject so, in principle, it seems that the sub judice limitation should be applied to national or Community Courts except, perhaps, in those cases where the purpose of the litigation is to stop the investigations of a committee of inquiry.
Tāpat šie ierobežojumi ir jāuztver strictu sensu : tie attiecas tikai uz īpašiem sub judice jautājumiem, un tos nevar attiecināt uz blakus jautājumiem vai saistītiem jautājumiem.
The limitation should also be understood strictu sensu : it refers only to the specific issue sub judice and cannot be extended to collateral or related matters.
Tomēr ombuda 1996. gada ziņojumā, atbildot uz EP pieprasījumu, termins „kļūda pārvaldē” ir skaidrots šādi:
However, the Ombudsman's Annual Report for 1996, responding to a request from the EP, explains the term maladministration as follows:
Nav šaubu, ka ir notikusi kļūda pārvaldē, ja Kopienas iestādes vai struktūras nespēj rīkoties saskaņā ar EK līgumu un Kopienas tiesību aktiem, kas tām ir saistoši, vai ja tās neievēro tādu tiesību aktu noteikumus un principus, ko pieņēmusi Tiesa un Pirmās instances tiesa.
Clearly there is maladministration if a Community institution or body fails to act in accordance with the Treaties and with the Community acts that are binding upon it, or if it fails to observe the rules and principles of law established by the Court of Justice and Court of First Instance.
Kļūda pārvaldē var izpausties daudzos dažādos veidos, tostarp kā administratīvi pārkāpumi, administratīva nolaidība, pilnvaru ļaunprātīga izmantošana, netaisnīgums, nepareiza darbība vai nekompetence, diskriminācija, nepieņemami kavējumi, atteikšanās sniegt informāciju, nevērība utt.
Many other instances may also amount to maladministration, including administrative irregularities, administrative omissions, abuse of power, unfairness, malfunction or incompetence, discrimination, avoidable delays, refusal of information, negligence, etc.
Ombuda gada ziņojums par 1996. gadu.
Ombudsman's Annual Report for 1996.
EP šo pieeju apstiprināja savā 1998. gada 16. jūlija rezolūcijā
The EP has endorsed this approach in its resolution of 16 July 1998
OV C 292, 21.9.1998.
OJ C 292, 21.9.1998, p.
9) Izmeklēšanas komitejas darbību ierobežo arī tās pilnvaras, tās izveides sākotnējais mērķis un tās raison d’être , un tā nevar veikt izmeklēšanu, pārsniedzot šīs Parlamenta piešķirtās pilnvaras.
The committee of Inquiry is also limited by its mandate, the initial purpose behind its constitution, and its raison d'être, and cannot investigate beyond this mandate as conferred upon it by Parliament.
Lēmumā izveidot izmeklēšanas komiteju ir jānosaka šis mērķis (1995. gada lēmuma 2. panta 1. punkts in fine ).
The decision to set up a committee of inquiry has to specify this purpose (Article 2, paragraph 1 in fine of the 1995 Decision).
Šis termiņš nedrīkst būt garāks par 12 mēnešiem no komitejas izveidošanas datuma, bet to var pagarināt divas reizes pa trim mēnešiem (lēmuma 2. panta 4. punkts un Reglamenta 176. panta 4. punkts).
The deadline may be no longer than 12 months from the date when it was set up but may be extended twice by three months (Article 2, paragraph 4 of the Decision and Rule 176(4)).
11) Neraugoties uz Reglamentā vai Lēmumā Nr. 95/167 noteikto, izmeklēšanas komitejas modus operandi un pilnvaras ir tādas pašas kā pastāvīgajām komitejām (Reglamenta 176. panta 2. punkts).
Notwithstanding what is provided by the Rules or Decision 95/167, the modus operandi and powers of a committee of inquiry are the same as those provided for standing committees (Rule 176 paragraph 2).
Ja komiteja uzskata, ka tās tiesības ir pārkāptas, tā lūdz priekšsēdētāju veikt atbilstīgus pasākumus (Reglamenta 176. panta 6. punkts).
When a committee considers that one of its rights has been infringed, it shall ask the President to take the appropriate measures (Rule 176, paragraph 6).
3. panta 1. punktā noteikts, ka komiteja veic izmeklēšanu, kas vajadzīga, lai pārbaudītu aizdomas par pārkāpumiem vai kļūdu pārvaldē.
Article 3, paragraph 1 provides that a committee shall carry out the inquiries necessary to verify alleged contraventions or maladministration.
Šis noteikums ir jāskata saistībā ar uzraudzības pilnvarām, kā minēts šajā piezīmē.
This provision has to be read in connection with the supervisory powers as mentioned in this note.
13) 3. panta 4. punktā noteikts, ka dalībvalstu iestādes, Eiropas Kopienu iestādes un struktūras sniedz komitejai dokumentus, kas vajadzīgi tās uzdevumu veikšanai, izņemot gadījumus, kad atteikumam ir pamatots iemesls (valsts drošība, Kopienas tiesību akti utt.).
Article 3(4) establishes that authorities of Member States, institutions and bodies of the European Communities shall provide the committee with the necessary documents for the performance of its duties except for well defined reasons (national security, Community legislation, etc).
3. panta 5. punkta otrajā teikumā un 6. punktā papildus precizēts šis pienākums sniegt informāciju (iestādes nedrīkst sniegt komitejai dalībvalsts dokumentus pirms attiecīgās dalībvalsts informēšanas).
Paragraphs 5, second sentence and paragraph 6 of Article 3 further clarify this obligation to provide information (institutions shall not supply the committee with documents originating in a Member State without first informing the State concerned).
Komitejai ir tiesības saņemt no pārstāvja, kas pilnvarots pārstāvēt attiecīgo valdību, paziņojumu par jebkādiem ar drošības apsvērumiem saistītiem šķēršļiem.
The committee has the right to be notified of any obstacles arising out of secrecy reasons by a representative authorised to represent the government concerned.
Šim paziņojumam ir jābūt pamatotam.
This notification has to be reasoned.
Ir visnotaļ skaidrs, ka komiteja nav pilnvarota likt pilsonim sniegt liecību, ja viņš to nevēlas.
It is quite clear that the committee has no powers to oblige a citizen to give evidence if he or she is not willing.
No otras puses, komiteja informē jebkuru izmeklēšanas gaitā minētu personu, ja izmeklēšana viņu var skart.
On the other hand, the committee shall inform any person named in the course of an inquiry if this might be prejudicial to him or her.
Šādai personai pēc pieprasījuma ir tiesības būt uzklausītai komitejā (3. panta 8. punkts).
The person has the right to be heard by the committee if requested (Article 3 paragraph 8).
Attiecībā uz pienākumiem komitejai ir jāievēro noteikti procedūras ierobežojumi
With respect to the duties, the committee has to respect certain procedural limitations :
Lietu izskatīšana (sanāksmes) notiek slēgtā sanāksmē, ja to pieprasa viena ceturtā daļa dalībvalstu vai ja to pieprasa valsts iestādes, EK iestādes, vai ja tiek izskatīti slepeni dokumenti.
Proceedings (meetings) shall take place in camera if requested by one quarter of the Members, or if requested by national authorities, EC institutions or when dealing with secret documents.
Reglamenta 176. panta 8. punktā noteikts, ka priekšsēdētājs nodrošina pārrunu konfidencialitāti un 176. panta 9. punktā nosaka pamatnostādnes nosūtītu slepenu vai konfidenciālu dokumentu pārbaudīšanai.
Rule 176 paragraph 8 states that the Chairman shall ensure that the confidentiality of deliberations is respected and Rule 176 paragraph 9 provides guidance for the examination of secret or confidential documents forwarded.
16) 4. panta 1. punktā noteikts, ka komitejas iegūtā informācija izmantojama tikai tās pienākumu pildīšanai.
Article 4, paragraph 1 states that the information gathered by the committee shall be used solely for the performance of its duties.
Minēto informāciju nedrīkst publiskot, ja tajā ir slepena vai konfidenciāla rakstura materiāls.
It will not be made public if it contains material of a secret or confidential nature.
Attiecībā uz priviliģētu informāciju ir noteikts komitejas locekļu pienākums ievērot konfidencialitāti; tas pats attiecas uz Eiropas Savienības iestāžu darbiniekiem un citiem EP vai komitejas darbiniekiem.
A duty of confidentiality on Members of the committee in respect of privileged information is established; the same applies for European Union staff and other EP or Members' staff.
Ir skaidrs, ka pret ES amatpersonām piemēro disciplinārus pasākumus, ja tās nepilda savu konfidencialitātes ievērošanas pienākumu, kā tas noteikts šajā pantā vai Lēmumā Nr. 95/167.
It is clear that EU officials are subject to disciplinary measures if they break their confidentiality duties as laid down in this Article or in Decision 95/167.
Šis nosacījums attiecas arī uz valstu amatpersonām.
The same applies to national officials.
17) Reglamenta 176. panta 7. punktā noteikts, ka persona, kas uzaicināta sniegt liecību komitejā, var atsaukties uz tām pašām tiesībām, kuras tai būtu kā lieciniekam tiesā savā izcelsmes valstī, un šīm personām jāpaziņo par viņu tiesībām, pirms tās sniedz paziņojumu komitejai.
Rule 176 paragraph 7 establishes that a person called to give evidence before a committee can claim the same rights they would enjoy if acting as a witness before a tribunal in their country of origin, and they must be informed of these rights before they make a statement to the committee.
Principā tas nedod viņām tiesības ierasties ar advokātu, jo lieciniekiem parasti nav šādas tiesības, izņemot gadījumus, kad tās baidās tikt apsūdzētas procedūras gaitā.
In principle, this should not entitle them to be accompanied by a lawyer, because witnesses do not as a rule enjoy this right, except if they fear accusation during the course of a procedure.
EP Juridiskās komitejas praksē tās locekļiem ir atļauts ierasties ar advokātiem, bet advokātiem nav ļauts izteikties.
The practice at the Legal Affairs Committee of the EP has been to allow Members to come with their lawyers but without allowing the lawyer to take the floor.
Šāda veida praksi ir izvēlējusies pati komiteja.
This has been the practice chosen by the committee.
Pēc savu uzdevumu izpildes komitejas pēdējais pienākums ir iesniegt Parlamentam ziņojumu par tās darba rezultātiem, vajadzības gadījumā iekļaujot mazākuma viedokļus.
The final duty of the committee, after completion of its tasks, is to submit to Parliament a report on the result of its work, containing if need be minority opinions.
Šis ziņojums tiek publicēts (Reglamenta 176. panta 10. punkts).
The report is published (Rule 176 paragraph .10).
Tolaik dalībvalstu parlamentu izmeklēšanas pilnvaras nebija tik plašas un sīki izstrādātas kā tagad.
At that time the powers of inquiry at the Parliaments of most Members States were not as large and detailed as they are now.
Tāpat arī Eiropas Parlamenta kompetence, atbildības veids un pilnvaras nebija tādas, kādas šai iestādei ir šodien.
Likewise, the competences, nature of the responsibilities and powers of the European Parliament were not the same as the institution enjoys today.
Ir augusi gan Eiropas Parlamenta politiskā ietekme, gan daudzu Eiropas pilsoņu cerības.
The European Parliament's political stature has grown and so have the expectations of many European citizens.
Kā minēts iepriekš, izmeklēšanas komitejas ir Eiropas Parlamenta uzraudzības pilnvaru svarīga daļa, tādēļ tās ir jāstiprina.
As said above, the committees of inquiry are an important part of Parliament's supervisory powers and therefore should be reinforced.
Kopš 1995. gada ir izveidotas tikai trīs izmeklēšanas komitejas.
Since 1995 only three committees of inquiry have been set up.
Šķiet, ka tā ir visnotaļ pieticīga privilēģiju izmantošana.
It does seem a very moderate use of the prerogative.
19) Nemēģinot veicināt šī kontroles mehānisma ļaunprātīgu izmantošanu, šķiet lietderīgi izskatīt iespēju turpināt izmantot šo svarīgo instrumentu, uzlabojot un atjauninot tā pilnvaras.
Without pretending to encourage the abuse of this mechanism of control, it seems useful to look into the possibility of exploiting further this important tool by improving and updating its authority.
Komitejai ir ļoti neli ELAS pilnvaras, izņemot attiecībā uz Eiropas Komisiju: tā nevar uzaicināt lieciniekus, ja iespējamais liecinieks atsakās sadarboties, viņam nedraud nekādas sekas, izdevumi vai sods; tāpat nav noteiktas nekādas sankcijas par nepatiesas liecības sniegšanu vai par atteikumu ierasties vai sniegt liecību komitejā.
Except with regard to the European Commission, the committee has very little power: it cannot summon witnesses, there are no consequences, cost or penalty if a possible witness refuses to cooperate with the inquiry, and there are no sanctions for giving false testimony or for refusing to attend or to give evidence before the committee.
21) Komitejai nav līdzīgu izmeklēšanas pilnvaru, kādas ir tiesām saistībā ar valstu administrācijām vai gadījumos, kad administratīva vai privāta struktūra atsakās iesniegt komitejai dokumentus.
21) The committee has no investigative powers similar to the Courts in connection with national administrations or when an administrative or private body refuses to deliver documentation to the committee.
Tāpat tai nav iespējas izmeklēšanas gaitā lūgt valstu tiesām palīdzību.
Neither does it have the possibility to ask a national Court for assistance in the course of its investigation.
Šis apstāklis ir bijis par pamudinājumu komitejai novērtēt situāciju, liekot tai pieprasīt Politikas departamentam informāciju par to, kāda pašlaik ir situācija vairāku valstu parlamentos
This situation has prompted the committee to evaluate the situation, leading it to request from the Policy department information on what is at the present time the situation in a number of National Parliaments
Informāciju sniedza Eiropas Parlamentārās pētniecības un dokumentācijas centra ( ECPRD ) korespondenti. .
The information was provided by the correspondents of the European Centre for Parliamentary Research and Documentation (ECPRD). .
Šai daļai ir pievienots pielikums ar pārskatu par vairākiem jautājumiem, kas interesē šo izmeklēšanas komiteju, lai iesniegtu Parlamentam vairākus ieteikumus.
Attached to this Part there is an Annex with an overview on several questions of interest for this committee of inquiry with a view to putting forward a number of suggestions to Parliament.
Vispārējie iegūtie dati liecina, ka valstu parlamenti ir daudz labāk sagatavoti nekā pirms 10 gadiem un ka izmeklēšanu veikšanai tie ir daudz labāk nodrošināti par EP.
The overall finding is that National Parliaments are much better prepared than 10 years ago and that they are much better equipped for undertaking inquiries than the EP.
Attiecībā uz valstu parlamentu izmeklēšanas komiteju veidošanu un to darba procedūrām vairumam dalībvalstu (izņemot Apvienotās Karalistes Pārstāvju palātu) ir konstitucionāla sistēma, kas nodrošina parlamentāro izmeklēšanas komiteju (PIK) izveidi.
With respect to the setting up of committees of inquiry in national Parliaments and their working procedures, the majority of Member States (except for the House of Commons of the United Kingdom) have a constitutional system that provides for Parliamentary Committees of Inquiry (PCIs).