natgillin/translations-raw huggingface dataset:
33. uzskata, ka KLP mērķu īstenošanu jaunajās dalībvalstīs kavē arī nepietiekams lauku attīstības finansējuma līmenis, efektīvas riska pārvaldības un krīžu pārvarēšanas sistēmas trūkums un ārkārtīgi stingri Kopienas noteikumi par valsts atbalstu;
Believes that the achievement of the CAP objectives is also hindered in the new Member States by the insufficient level of rural development financing, by the lack of an efficient risk and crisis management system and by excessively strict Community rules on state aid;
35. uzsver, ka KLP turpmākajās reformās pienācīgi ir jāņem vērā visi iespējamie faktori (piemēram, iepriekšējo finanšu lēmumu sekas, KLP reformas, jauno dalībvalstu pieredze, Eiropas lauksaimniecības daudzveidība un dažādība), it īpaši KLP reformu galvenās pārbaudes laikā un 2007.-2013. gada finanšu plāna vidusposma pārskatā 2008.-2009. gadā;
Emphasises that all possible factors (e.g. consequences of earlier financial decisions, CAP reforms, experiences of the new Member States, the diversity and variety of European agriculture) have to be duly taken into consideration in the future reform of the CAP, particularly during the ‘CAP health check’ and the mid-term review of the 2007-2013 financial framework in 2008-2009;
38. uzsver, ka ir jāturpina ņemt vērā dalībvalstu un reģionu īpašās vajadzības, tostarp problēmas un grūtības jaunajās dalībvalstīs, saskaņā ar subsidiaritātes principu izmantojot šādus precīzi noteiktus instrumentus:
Underlines that fulfilment of the specific needs of the Member States and regions, including problems and difficulties in the new Member States, should be maintained on the basis of subsidiarity with the following, tailor-made instruments:
a) pārskatīto tiešo maksājumu sistēma, tostarp tādi jauni pasākumi kā brīvprātīgās piesaistes iespējas, kuras izmanto tikai dalībvalstis, kas to uzskata par vajadzīgu, lai sasniegtu sociālos, nodarbinātības un ilgtspējas mērķus; maksājumu attiecināšana uz jaunām nozarēm un jauniem saņēmējiem (piemēram, mīkstie augļi pārstrādei) valstu finansējuma „aploksnes” un pilna Kopienas finansējuma pārskatītā sistēmā;
(a) introduction of a revised system of direct payments, including the introduction of new measures such as voluntary recoupling options, to be used only by those Member States which consider this necessary to meet social, employment and sustainability objectives; extension of the payments to new sectors and new beneficiaries (for example soft fruits destined for processing), within the revised system of national financial envelopes and full Community financing,
b) papildu, neobligātu, reģionālā vai pagaidu tirgus pasākumu īstenošana, izmantojot Kopienas finansējumu;
(b) introduction of additional, optional, regional or temporary market measures with Community financing,
c) valstu finansējuma „aplokšņu” izmantošana no Kopienas budžeta nozarēs, kuras ir jāpārorganizē (vīna, augļu un dārzeņu nozares);
(c) application of the national envelope system from the EU budget in the sectors to be reformed (wine, fruit and vegetables),
d) uzlabots atbalsts un spēcīgs stimuls ražotāju organizācijām, kā arī tādu valstu tiesību aktu atcelšana, kuri traucē šo organizāciju darbību;
(d) improved support to producer organisations, strong encouragement for them and repeal of national legislation which hampers them,
e) ražotāju organizāciju pārrobežu sadarbības veicināšana;
(e) promoting cross-border cooperation between producer organisations,
f) efektīvas lauksaimniecības krīžu pārvaldības un riska pārvarēšanas sistēmas ieviešana ar Kopienas finansiālo palīdzību, izmantojot valstu finansējuma „aploksnes”;
(f) introduction of an efficient agricultural crisis and risk management system with Community financial assistance, paid from the national envelopes,
g) iekšējā tirgus stiprināšana ar kopīgu kvalitātes standartu, tirgvedības, konkurences, pārtikas drošības, vides un dzīvnieku labturības noteikumu palīdzību;
(g) strengthening the internal market with common quality standards, marketing, competition, food safety, environmental and animal welfare rules,
h) lauku apvidu attīstības sistēmas un tās finansējuma stiprināšana;
(h) reinforcement of the rural development system and its funding,
39. uzskata, ka Dohas sarunu laikā ir jānodrošina PTO savietojamība kā daļa no ES piedāvājuma samazināt šķēršļus tirdzniecībai vai apmaiņā pret piekrišanu saglabāt citu PTO locekļu iekšējā atbalsta līmeņus;
Considers that WTO compatibility has to be ensured during the Doha Round negotiations as part of the EU offer on reducing trade barriers or in exchange for agreeing with the maintenance of internal support levels of the other WTO members;
41. sagaida, ka turpmākajā KLP ne tikai ņem vērā paplašinātās ES vajadzības, bet ka KLP ir arī vieglāk pārvaldāma; sagaida, ka lauksaimniekiem un valstu iestādēm samazina administratīvo slogu un ka tiek atbalstīta uz tirgu virzīta, videi labvēlīga drošu produktu ražošana, nodrošinot ilgtspējīgas lauksaimniecības turpmāko attīstību;
Expects that the future CAP will not only take into consideration the needs of the enlarged EU but that it will also become easier to manage; expects that it will reduce the administrative burden of farmers and national authorities and will support the market-oriented, environmentally sound production of safe products, while ensuring the future of sustainable agriculture;
43. atzinīgi vērtē Komisijas nodomu par KLP nākotni pēc 2013. gada — sagatavot ilgtermiņa perspektīvu, kura ļautu izmantot īpašās iespējas, ko sniedz prognoze, ka pasaules lauksaimniecības tirgus pieaugs divtik ātri salīdzinājumā ar gaidāmo pasaules tirdzniecības pieaugumu nākamajās trijās desmitgadēs, ar kuru varētu nodrošināt saskaņotu lauksaimniecības attīstību visā ES un ar kuras palīdzību, apvienojot ES 15 veco dalībvalstu un jauno dalībvalstu centienus, varētu īstenot lauksaimniecības pastāvīgo uzdevumu attiecībā uz ražošanu un citām darbībām;
Welcomes the Commission’s intention to draw up a long-term vision of the future of the CAP after 2013 that: would respond expansively to the exceptional opportunity presented by the forecast that growth in global agri-food trade will be twice as fast as total expected growth in world trade over the coming three decades; would seek to ensure that agriculture development is uniform throughout the EU; and, through the combined efforts of the EU-15 and the new Member States, would enable agriculture to fulfil its permanent role in terms of production and other activities;
Līdzdalības un kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) piemērošanas galvenie rezultāti jaunajās dalībvalstīs (JDV), tostarp KLP vispārējā ietekme uz Eiropas integrāciju
Main consequences of the membership and application of the Common Agricultural Policy (CAP) in the new Member States, including its general impact on the European integration
Vispārīgās iezīmes
General Characteristics
Jaunajās dalībvalstīs (JDV) lauksaimniecībai ir liela nozīme valsts ekonomikā un lauku dzīvē.
In the new Member States agriculture plays an important role in the national economy and in the rural life .
2004. gada dati rāda, ka 22 % no JDV kopējās platības ir atvēlēti lauksaimniecībai, turpretim ES 15 dalībvalstīs tikai 4 %.
Data of 2004 show that 22 % of the total area is dedicated to agriculture in the new Member States, while in EU-15 only 4 %.
Lauksaimniecībā ir nodarbināti 13 % JDV darbspējīgo iedzīvotāju, bet ES 15 dalībvalstīs tikai 1,6 %.
The share of the agricultural workers in the total working population in the new Member States is 13 %, while in EU-15 1.6 %.
Lauksaimniecības daļa IKP ir attiecīgi 2,8 % un 1,6 %.
The share of the agriculture in the GDP is 2.8 and 1.6 % respectively.
Dažos JDV lauku apvidos lauksaimniecība ir vienīgais ienākuma avots.
In certain rural areas of the new Member States agriculture is the only source of income.
Vidējais lauksaimniecības ražošanas līmenis jaunajās dalībvalstīs ir ievērojami zemāks nekā ES 15 dalībvalstu vidējais līmenis.
The average agricultural production level in the new Member States is far below the EU 15 average.
Lauksaimniecībai ir raksturīga augsta proporcionālā daļa mazu, nekomerciālu, nepilna darba laika saimniecību ar zemu ražošanas tehnoloģijas līmeni un nelielu ieguldīto kapitālu.
Farming is characterised by a high proportion of small, semi-subsistent, part-time holdings with low level of production technology and of invested capital.
Zemākas efektivitātes dēļ ražošanai ir vajadzīgs ievērojami lielāks darba vienību skaits.
Due to lower efficiency, the production requires notably higher number of work units.
Horizontālā un vertikālā integrācija ir ierobežota.
Horizontal and vertical integrations are limited.
Kooperatīvu un ražotāju organizāciju skaits ir nepietiekams, zemnieki nav īpašnieki pārtikas pārstrādes uzņēmumos.
The number of co-operatives and producer organisations is inadequate; farmers do not have ownership in the food processing business.
Mazāka ražošanas intensitāte ir trūkums attiecībā uz konkurētspēju, taču tā rada mazāk draudu videi un palīdz saglabāt bioloģisko daudzveidību.
The less intensive production is a disadvantage when competitiveness is concerned; however it poses less danger on the environment and helps in maintaining biodiversity.
Lauksaimniecību jaunajās dalībvalstīs raksturo arī lielāka dabas un ekonomisko apstākļu daudzveidība.
The agriculture in the new Member States is characterised also by enhanced diversity in natural and economic conditions.
Tādēļ ir arī ievērojamas atšķirības ražošanas struktūrā.
Consequently there are considerable differences in the production structure as well.
Polijā lielākās daļas lauksaimniecības pamatā ir mazas un vidējas ģimeņu saimniecības, kurās apvienota jaukta aramzemes augkopība ar ganību lopkopību.
In Poland the majority of the agriculture is based on small and medium scale family farms with mixed activity of arable cropping and pasture based animal husbandry.
Ungārijā un Igaunijā ievērojama nozīme ir specializētām saimniecībām.
In Hungary and Estonia specialised farms play a considerable role.
Slovēnijā dominē Eiropas veida labi attīstītas ģimenes saimniecības.
In Slovenia the European type, well developed family farms are dominant.
Čehijas Republikā un Slovākijā ir relatīvi labi attīstīta homogēna ražošanas struktūra.
The Czech Republic and Slovakia has a relatively developed, homogenous production structure.
Arī Baltijas valstīs vairākums saimniecību veic jauktu darbību.
The majority of the farms in the Baltic States also conduct mixed activities.
Ungārijas lauksaimniecībai ir divējāda struktūra — lieli lauksaimniecība uzņēmumi pastāv kopā ar daudzām mazām neefektīvām ģimenes saimniecībām.
The Hungarian agriculture has a double structure, with large agricultural enterprises living together with numerous small, inefficient family farms.
Kipras un Maltas lauksaimniecību raksturo Vidusjūras reģiona produkcija.
The agriculture of Cyprus and Malta is characterised by the Mediterranean production.
Dārzkopība ir svarīga nozare Polijā un Ungārijā.
Horticulture is an important sector in Poland and Hungary.
Vēl aizvien ir redzami daži agrākās lauksaimniecības politikas trūkumi, jo komunistu laikā lauksaimniecība gadu desmitiem bija attīstījusies virzienā, kas ir pilnīgi atšķirīgs no KLP virziena.
Some of the disadvantages of the past agricultural policy are still evident as in the communist era agriculture has developed for decades in a totally different direction than that of the CAP.
Pēc režīma nomaiņas tradicionālā tirgus sabrukums, pārmaiņas īpašuma tiesībās un ražošanas struktūrās, ievērojams līdzekļu trūkums, nepietiekama integrācija, valsts subsīdiju zemais līmenis un nepietiekama strukturētība ir radījusi papildu problēmas.
After the change of regime, collapse of the traditional markets, changes in ownership and production structures, severe lack of capital, insufficient integrations, low level and insufficiently structured national subsidies caused further problems.
Ir skaidrs, ka JDV lauksaimniecībā un lauku ekonomikā ir nenovēršamas turpmākās pārmaiņas.
It is evident that significant further changes are unavoidable in the agriculture and rural economy of the new Member States.
Iekšējo un trešo valstu tirgu ierobežoto iespēju dēļ kvantitatīvs produkcijas pieaugums ir dzīvotspējīgs risinājums tikai tad, ja produkti ir pieprasīti tirgū.
Due to the limited possibilities on the internal and third markets, the quantitative increase of the production is a viable solution only in case of products appreciated by the market.
Efektivitātes pieaugums radīs saimniecību koncentrēšanos un nodarbinātības samazināšanos.
Increase of the efficiency will result in farm concentration and decrease in employment.
Lauku ekonomikas dažādošanas iespējas ir ierobežotas, jo JDV lauku rajoni nepiesaista pietiekamu kapitālu.
Possibilities for the diversification of the rural economy are limited, as the rural areas of the new Member States do not attract enough capital.
Lauksaimniecības radītais bezdarbs rada nopietnas problēmas.
Unemployment originating from the agriculture creates a severe problem.
Pārāk ātras un pārāk krasas ražošanas un nodarbinātības struktūras maiņas varētu radīt grūti pārvaldāmus politiskus un ekonomiskus saspīlējumus.
Too quick and too drastic changes in the production and employment structure would cause hardly manageable political and economic tensions.
Mierīga integrācija, „ieguvējs-ieguvējs” situācija
Smooth integration, win-win situation
Desmit jauno dalībvalstu pievienošanās palielināja Eiropas Savienības patērētāju skaitu gandrīz par 20 %.
The accession of ten new Members States increased the number European consumers by nearly 20 %.
Lauksaimniecībā izmantojamās zemes platība un lauksaimniecībā nodarbināto cilvēku skaits pieauga attiecīgi par 27 % un 57 %.
The utilised agricultural area and the number of agricultural workers grew by 27 % and 57 % respectively.
Šis „lielais sprādziens” neradīja traucējumus ES vienotajā tirgū ne vecajās, ne jaunajās dalībvalstīs.
This ‘big bang’ did not cause disturbances on the EU single market , neither in the old nor in the new Member States.
Paplašināšanās neradīja jūtamas izmaiņas ne lauksaimniecības produktu, ne pārtikas cenās un vispāratzītajās tirgus attiecībās ES 15 dalībvalstīs, ne arī vispārējā ražošanas un patēriņa struktūrā.
In the EU-15 the enlargement did not result in any traceable change as far as agricultural and food prices and well-established market relations, general production and consumption patterns are concerned.
Preces no jaunajām dalībvalstīm neradīja dempingu ES 15 dalībvalstīs daļēji tādēļ, ka lielākā daļa lauksaimniecības produktu un pārtikas tirdzniecības bija atbrīvota no nodokļiem un subsīdijām jau pirms paplašināšanās.
Goods from new Member States did not start dumping the EU-15 countries, owing partly to the fact that the major part of the agricultural and food trade was duty- and subsidy-free already prior to the enlargement.
Lai gan Komisijas atbilstīgais pētījums vēl nav pabeigts, tirgus pārskati rāda, ka JDV uzņēmēji neuzkrāja spekulatīvus krājumus pirms pievienošanās.
Although the relevant investigation of the Commission has not finished yet, market surveys show that in the new Member States operators did not accumulate speculative stocks prior to the accession.
Daļēji ar ES pirms pievienošanās palīdzību JDV nostiprināja savu valstu pārtikas drošības, veterinārās un fitosanitārās sistēmas .
Partly with the help of pre-accession EU assistance new Member States reinforced their national food safety, veterinary, phytosanitary systems .
Galveno uzmanību pievērsa trešo valstu importa kontrolei uz robežām, lopkautuvēm un pārtikas pārstrādes uzņēmumiem.
The efforts concentrated on the border control of third country imports, on slaughterhouses and food processing establishments.
Rūpīgais sagatavošanās darbs nodrošināja, ka paplašināšanās nepaaugstināja riska līmeni šajās jomās Eiropas Savienībā.
The careful preparatory work ensured that the enlargement did not increase the level of risk on these fields in the EU.
Pēc pievienošanās nebija gadījumu, kuros būtu vajadzīga pat kādu drošības pasākumu apsvēršana.
After the accession, no case emerged where the necessity of any safeguard measure was even considered.
JDV lauksaimniecība guva labumu no līdzdalības ES un KLP piemērošanas.
The agriculture in the new Member States benefited from the membership and the CAP application.
Graudaugu, cukurbiešu, liellopu gaļas un piena nozarēs KLP noteikumi nostabilizēja cenas un tirgus.
In the cereal, sugar beet, beef and dairy sectors CAP rules stabilised prices and the markets.
Jaunajās dalībvalstīs ir ievērojami pieauguši lauksaimniecības ienākumi, jo īpaši tajās valstīs un saimniecībās, kurās dominē aramzemes augkopība un ganību lopkopība.
Agricultural incomes have increased considerably in the new Member States, particularly in those countries and farms, where arable cropping and pasture based animal husbandry are dominant.
Ir pieaugušas tikai dažu lauksaimniecības produktu un pārtikas preču cenas, jo pirms pievienošanās jau bija piemērota ievērojama cenu korekcijas procedūra.
Only certain agricultural and food prices increased, since before the accession a significant price appropriation procedure took already place.
Visievērojamākie ienākumu pieaugumi ir reģistrēti Polijā, Latvijā, Lietuvā un Čehijas Republikā.
The most significant income increase is registered in Poland, Latvia, Lithuania and Czech Republic.
Vecās dalībvalstis guva labumu galvenokārt no iekšējo robežu likvidēšanas.
Old Member States benefited mainly from the elimination of the internal borders.
ES 15 dalībvalstu eksportētāji palielināja savu tirgus daļu jaunajās dalībvalstīs, jo īpaši pārstrādāto preču nozarē.
EU-15 exporters increased their market share in the new Member States especially in the case of the processed goods.
ES 15 dalībvalstu investoriem bija arī labāki noteikumi lauksaimniecības pārtikas nozarē.
The membership provided better conditions for the EU-15 investors in the agri-food sector as well.
Šīs iespējas bagātīgi kompensē nelielo papildu slogu vecajām dalībvalstīm KLP finansēšanā.
These possibilities compensate generously the limited additional burdens on the old Member States in financing the CAP.
Lai gan 2004. gada paplašināšanās bija vēsturiski nozīmīga un plaša, tā neradīja ievērojamas apgrūtinošas pārmaiņas KLP pārvaldībā un finansēšanā .
Despite of its historic significance and dimensions the 2004 enlargement did not require significant, burdensome changes in the management and financing of the CAP .
Kopš 2000. gada līdz pievienošanās brīdim JDV saņēma SAPARD palīdzību ar ikgadējo budžetu EUR 520 miljonu apmērā, nedaudz vairāk nekā 1 % no Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF).
From 2000 until the accession new Member States received SAPARD assistance with a yearly budget of 520 million euro, slightly over 1 % of the European Agricultural Guarantee and Guidance Fund (EAGGF).
Laika posmā no 2004. līdz 2006. gadam JDV saņēma aptuveni 5–8 % no ELVGF finansējuma.
In the 2004-2006 period new Member States received about 5-8 % of the EAGGF allocations.
Toreizējā budžetā bija pietiekama rezerve, un ES 15 dalībvalstu intereses necieta.
The existing budgetary framework had enough reserve, and interest of the EU-15 Member States was not harmed.
Tiešo maksājumu ieviešana jaunajās dalībvalstīs palīdz samazināt dalībvalstu finanšu slogu.
Phasing-in of direct payments in the new Member States helps in reducing financial burdens of the Member States.
Pat 2007.–2013. gada finanšu plāna beigās tiešo maksājumu daļa un lauku attīstības apropriācijas jaunajām dalībvalstīm no ES 27 dalībvalstu budžeta pieaugs aptuveni līdz 19 %, lai gan 12 jaunajās dalībvalstīs būs gandrīz 30 % lauksaimniecībā izmantojamās zemes un 50 % lauksaimniecībā nodarbināto cilvēku.
Even by the end of the 2007-2013 financial perspective the share of direct payments and rural development appropriations for the new Member States from the EU-27 budget will climb up to about 19 % only, while nearly 30 % of the utilised agricultural area and 50 % of agricultural workers will be in the 12 new Member States.
Nākotnes KLP finansēšana paplašinātajā 27 dalībvalstu ES tomēr notiks vispārēji negatīvā politiskajā un budžeta vidē .
Future financing of the CAP, in EU-27 however will take place in a generally negative political and budgetary environment .
Ar lēmumu par 2007.–2013. gada finanšu plānu apstiprināja 2002. gada Briseles sammita lēmumu par tiešo maksājumu budžeta un tirgus pasākumu iesaldēšanu ES 15 dalībvalstīs 2002. gada līmenī un vienojās par lauku attīstības līdzekļu krasu samazinājumu vecajām dalībvalstīm.
The decision on the 2007-2013 financial framework confirmed the decision of the 2002 Brussels Summit on freezing the budget of direct payments and market measures on the 2002 level of EU-15, and agreed the sharp reduction of rural development allocations for the old Member States.
Ir ļoti iespējams, ka no 2008. gada pieejamie finanšu avoti nenodrošinās tiešo maksājumu piešķiršanu tādā līmenī, kāds noteikts atbilstīgajos Kopienas tiesību aktos.
It is very probable that from 2008 onward the available financial sources will not make possible the allocation of the direct payments on the level laid down in the relevant Community legislation.
Kopējās lauksaimniecības politikas piemērošana jaunajās dalībvalstīs
Application of the Common Agricultural Policy in the new Member States
Pirms pievienošanās posmā kandidātvalstis veica nozīmīgu darbu, transponējot acquis communautaire un izveidojot nepieciešamo institucionālo struktūru KLP piemērošanai.
In the pre-accession period , candidate countries took considerable efforts in transposing the ‘acquis communautaire’ and establishing the necessary institutional framework for the application of the CAP.
ES finansētās mērķsadarbības programmas sniedza lietderīgu palīdzību šajā procesā.
EU financed twinning programmes provided useful assistance in this process.
Taču šo valstu lauksaimniecības un lauku attīstības politika pirms pievienošanās pietiekami efektīvi nesagatavoja lauksaimniekus un lauku sabiedrību jaunajām iespējām un izaicinājumiem, jo kandidātvalstis koncentrēja uzmanību uz visaktuālākajām problēmām un nebija pietiekamu valsts finanšu avotu.
However, national agricultural and rural development policies before the membership did not prepare farmers and the rural society efficiently for the new possibilities and challenges, as candidate countries concentrated on the most acute problems and there were no sufficient national financial sources available.
ES sniedza palīdzību kandidātvalstu lauksaimniecības un lauku attīstībai.
The EU provided assistance for the agricultural and rural development of the candidate countries.
Tomēr sarežģīto prasību un laikā nepieņemto lēmumu dēļ SAPARD programma sākās ar ievērojamu aizkavēšanos un lielu daļu piešķirto līdzekļu izmantoja tikai pēc pievienošanās.
But due to complicated requirements and lack of due-time decisions the SAPARD programme started with a considerable delay, a huge part of the allocations was used only after the accession.
Visnozīmīgākā un uzskatāmākā pārmaiņa jauno dalībvalstu lauksaimniecībā saistībā ar līdzdalību Eiropas Savienībā bija tiešo maksājumu ieviešana.
The most significant and most visible change of the EU membership in the agriculture of the new Member States was the introduction of the direct payments.
Lai gan vairākas kandidātvalstis piemēroja līdzīgas shēmas, Kopienas tiešie maksājumi iedibināja jaunu atbalsta sistēmu jaunajās dalībvalstīs, jo īpaši attiecībā uz to lielumu, sadales noteikumiem un ieguvēju loku.
Although numerous candidate countries applied similar schemes, Community direct payments established a new support system in the new Member States especially as far as their size, distribution rules and scope of beneficiaries are concerned.
Lai mēģinātu nodrošināt vienādus noteikumus lauksaimniekiem, katra JDV piemēro papildu valsts tiešos maksājumus (PVTM), ko pieļauj Pievienošanās akts.
In order to try to provide a level playing field for the farmers, every new Member States applies complementary national direct payments (CNDP) as allowed by the Act of Accession.