natgillin/translations-raw huggingface dataset:
16. panta priekšlikumi, kas saistīti ar noteikumiem par „sajaukšanu”, ir jāpadara stingrāki, lai šīm darbībām piemērotu IPPC atļauju un drošības noteikumus bīstamo atkritumu pārklasificēšanas nepieļaušanai.
Article 16 proposals linked with rules of “mixing” need to be strengthened in order to apply to these operations IPPC permit and safety rules to avoid hazardous waste declassification.
Saskaņā ar tehniskā un ekonomiskā pamatojuma kritērijiem, kas jānosaka dalībvalstīm , ja bīstamie atkritumi ir sajaukti ar citiem bīstamiem atkritumiem, kam piemīt atšķirīgas īpašības, vai ar citiem atkritumiem, vielām vai materiāliem tādā veidā, kas ir pretrunā ar 1. punktu, vajadzības gadījumā jāveic to atdalīšana, lai izpildītu 7. pantā noteikto.
Subject to technical and economical feasibility criteria to be determined by the Member States, where hazardous waste has been mixed, in a manner contrary to paragraph 1, with other hazardous waste possessing different properties or with other wastes, substances or materials, separation shall be effected where necessary in order to comply with Article 7.
Ja bīstamie atkritumi ir sajaukti ar citiem bīstamiem atkritumiem, kam piemīt atšķirīgas īpašības, vai ar citiem atkritumiem, vielām vai materiāliem tādā veidā, kas ir pretrunā ar 1. punktu, vajadzības gadījumā jāveic to atdalīšana, lai izpildītu 7. pantā noteikto , ņemot vērā, ka dažādām vielām un materiāliem jābūt izsekojamiem.
Where hazardous waste has been mixed, in a manner contrary to paragraph 1, with other hazardous waste possessing different properties or with other wastes, substances or materials, separation shall be effected where necessary in order to comply with Article 7 , taking account of the need for traceability of the various substances or materials .
Ja bīstamie atkritumi tiek sajaukti, tiem jābūt izsekojamiem, lai tos varētu uzraudzīt.
In the case of hazardous waste that has been mixed, traceability must be established so that it can be monitored.
Minerālu atkritumeļļas
Mineral waste oils
Atkritumeļļu specifikācijas
Specifications concerning waste oils
Neskarot 16. un 17. pantā paredzētos pienākumus saistībā ar rīkošanos ar bīstamajiem atkritumiem, dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka minerālu atkritumeļļas savāc un apstrādā saskaņā ar 7. pantu.
Without prejudice to the obligations related to the handling of hazardous waste laid down in Articles 16 and 17, Member States shall take the necessary measures to ensure that mineral waste oils are collected and handled in accordance with Article 7.
Neskarot 16. un 17. pantā paredzētos pienākumus saistībā ar rīkošanos ar bīstamajiem atkritumiem, dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka atkritumeļļas savāc atsevišķi un pārvadā un apstrādā saskaņā ar šīs direktīvas 7. , 19. un 20. pantu un saskaņā ar noteikumiem, ko paredz Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 4. decembra Direktīva 2000/76/EK par atkritumu dedzināšanu 1 .
Without prejudice to the obligations related to the handling of hazardous waste laid down in Articles 16 and 17, Member States shall take the necessary measures to ensure that waste oils are collected separately and are handled and treated in accordance with Article s 7 , 19 and 20 of this Directive and with the provisions laid down in European Parliament and Council Directive 2000/76/EC of 4 December 2000 concerning the incineration of waste 1 .
Atkritumeļļu savācēji iesniedz pieteikumu īpašas atļaujas saņemšanai, un šo pieteikumu izskata piemērotā procedūrā.
Collectors of waste oils shall submit an application for specific authorisation which shall be dealt with by means of a suitable procedure.
Atkritumeļļas joprojām ir liels piesārņojuma avots.
Waste oils continue to be a major source of pollution.
Ārkārtīgā tirgus sadrumstalotība padara pārbaužu procesu ļoti sarežģītu.
The extreme fragmentation of the market makes the checking process complex.
Atceļot direktīvu par atkritumeļļām, nedrīkst apdraudēt pastāvīgo progresu, kas panākts, pateicoties 1975. gada direktīvai.
The consistent progress which has been made thanks to the 1975 directive must not be jeopardised by the repeal of the directive on waste oils.
Tāpēc jaunajā pamatdirektīvā ir par šo jautājumu jāiekļauj konkrēti noteikumi: savākšanai jāturpinās un apstrādes ražotnēm jāveic darbība saskaņā ar IPPC direktīvu vai citām īpašām atļaujām, un ražotnēm, kurās atkritumeļļas sadedzina, jānodrošina atbilstība direktīvai par atkritumu dedzināšanu.
The new framework directive must therefore include explicit provisions on this topic: collection must continue and treatment plants must operate under IPPC or some other specific authorisation, and plants which burn waste oil must comply with the directive on the incineration of waste.
18. panta 2. punkts (jauns)
Article 18, paragraph 2 (new)
Ja vien nav tehniska, finansiāla vai organizatoriska veida šķēršļu, dalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, lai prioritāti piešķirtu minerālu atkritumeļļu apstrādei, tās reģenerējot.
Provided that there are no obstacles of a technical, financial or organisational nature, Member States shall take the necessary measures to give priority to the processing of mineral waste oils through regeneration.
Direktīvas 75/439/ΕEK atcelšanai, lai vienkāršotu tiesību aktus, nevajadzētu automātiski nozīmēt, ka reģenerācijai tiek atņemta tai piešķirtā prioritāte.
Repealing Directive 75/439/ΕEC in order to simplify the legislation should not automatically imply abandoning the priority given to regeneration.
Šis grozījums no jauna ievieš Direktīvas 75/439/ΕEK attiecīgos noteikumus.
The amendment reinstates the relevant provision of Directive 75/439/ΕEC.
Atkritumu pārstrāde ir Eiropas Savienības vides politikas galvenais princips, un tāpēc tam būtu jāattiecas uz minerāleļļām (labiem, kvalitatīviem produktiem, kas mums palīdz risināt enerģijas problēmu), reģenerāciju saglabājot kā prioritāti.
The recycling of waste is a general principle of European environment policy and it should therefore also apply to mineral oils (good quality products which help to deal with our energy problem), retaining regeneration as the priority.
Ja vien reģenerāciju skaidri nenoteiks par prioritāti, tiks izmantota sadedzināšana, jo tā ir vienkāršāks risinājums.
Unless clear priority is given to regeneration, combustion will be put forward as a simpler solution.
19. panta 1. punkta pēdējais teikums
Article 19, paragraph 1, last sentence
Komisija saskaņā ar 36. panta 2. punktā minēto procedūru var pieņemt obligātos standartus atļaujām, kas paredzēti, lai nodrošinātu, ka atkritumus apstrādā videi draudzīgā veidā.
The Commission may, in accordance with the procedure referred to in Article 36(2) , adopt minimum standards for permits designed to ensure that the waste is treated in an environmentally sound manner.
Komisija saskaņā ar procedūru , kurā ir iesaistīti attiecīgie dalībnieki, un pēc ietekmes novērtējuma izdarīšanas par ierosinātajiem pasākumiem var pieņemt obligātos standarts atļaujām, kas paredzēti, lai nodrošinātu, ka atkritumus apstrādā videi draudzīgā veidā.
The Commission may, in accordance with a procedure in which the relevant actors are involved and after carrying out an impact assessment of the proposed measures , adopt minimum standards for permits designed to ensure that the waste is treated in an environmentally sound manner.
Pamatojoties uz valsts vajadzību novērtējumu, un ievērojot proporcionalitātes principu, kā arī saskaņā ar Līgumiem, dalībvalstis var atļaujām noteikt augstākus standartus.
Member States may set higher standards for permits on the basis of a national assessment of needs and the principle of proportionality and in accordance with the Treaties.
Bīstamie atkritumi
Hazardous waste
Noteikumi un nosacījumi atļaujas saņemšanai bīstamo atkritumu apstrādes ražotnēm
Terms and conditions for authorising hazardous-waste treatment plants
Kas attiecas uz bīstamiem atkritumiem, dalībvalstis var piešķirt atbrīvojumu saskaņā ar 22. pantu tikai tādiem uzņēmumiem, kas veic reģenerācijas darbības.
In the case of hazardous waste, Member States may allow the exemption under Article 22 only of establishments or undertakings that carry out recovery operations.
Visām bīstamo atkritumu apstrādes ražotnēm ir jābūt atļaujai, kas izsniegta saskaņā ar Direktīvu 96/61/EK.
All hazardous-waste treatment plants must hold an authorisation issued in accordance with Directive 96/61/EC.
Papildus 23. panta 1. punktā paredzētajiem vispārīgajiem noteikumiem dalībvalstis paredz īpašus nosacījumus atbrīvojumiem, kas saistīti ar bīstamiem atkritumiem, tostarp atkritumos esošo bīstamo vielu satura robežvērtības, emisijas robežvērtības, darbības veidus, kā arī visas citas prasības, kas vajadzīgas, lai veiktu dažādu veidu reģenerāciju.
In addition to the general rules provided for in Article 23(1), the Member States shall lay down specific conditions for exemptions relating to hazardous waste, including limit values for the content of hazardous substances in the waste, emission limit values, types of activity, as well as any other necessary requirements for carrying out different forms of recovery.
Neskarot Direktīvu 96/61/EK, pieteikumā atļaujas saņemšanai no kompetentajām iestādēm iekļauj to pasākumu aprakstu, kuri ir paredzēti, lai nodrošinātu, ka attiecīgā ražotne ir izstrādāta, aprīkota un darbosies saskaņā ar apstrādājamo atkritumu kategorijām un apdraudējumu, kas ar tiem saistīts.
Without prejudice to Directive 96/61/EC, an application for authorisation from the competent authorities shall include a description of the planned measures intended to ensure that the plant is designed, equipped and operated in accordance with the categories of waste treated and the associated risks.
Kompetento iestāžu piešķirtajā atļaujā norāda:
The authorisation issued by the competent authorities shall state:
- apstrādājamo bīstamo atkritumu daudzumus un kategorijas,
- the amounts and the categories of hazardous waste treated,
- tehniskās specifikācijas, kurām jānodrošina vislabākā atkritumu apstrāde, nekaitējot videi un vienlaikus nodrošinot augstu drošības līmeni.
- the technical specifications designed to ensure that waste is treated in optimum fashion without harming the environment and at the same time providing a high level of security.
Ja nebīstamu atkritumu apstrādes ražotnes operators vēlas mainīt darbības veidu un strādāt ar bīstamiem atkritumiem, tās jāuzskata par būtiskām izmaiņām Direktīvas 96/61/EK 2. punkta 10.b apakšpunkta nozīmē un ir jāpiemēro minētās direktīvas 12. panta 2. punkts.
Where the operator of a non-hazardous-waste treatment plant intends to carry out operations involving hazardous waste, this shall be regarded as a substantial change under the terms of the definition laid down in Article 2(10)(b) of Directive 96/61/EC ; Article 12(2) of that same directive shall then apply.
Saskaņā ar IPPC direktīvu jebkurai bīstamo atkritumu apstrādei ir vajadzīga atļauja.
Pursuant to the IPPC directive, hazardous-waste treatment of any kind requires authorisation.
Šis noteikums būtu stingri jāpiemēro ikvienai personai, kas veic darbības, kuras ir saistītas ar bīstamiem atkritumiem.
This rule should apply strictly to each and every individual who carries out operations involving hazardous waste.
Šī grozījuma pirmā daļa attiecas uz IPPC atļaujas saņemšanu.
The first part of this amendment is concerned with obtaining IPPC authorisation.
Otrā daļa apraksta informācijas daļu, kas būtu jāiekļauj atļaujā.
The second part describes some of the information which the authorisation should include.
Pēdējā daļa ir paredzēta, lai nodrošinātu, ka operatoriem, kas parasti apstrādā nebīstamus atkritumus, ir jāprasa jauna atļauja, ja tie vēlas pieņemt bīstamos atkritumus.
The final part is intended to ensure that an operator who normally treats non-hazardous waste is required to apply for further authorisation if he wishes to accept hazardous waste.
26. panta 1. punkta 1. daļa
Article 26, paragraph 1, subparagraph 1
Dalībvalstis nodrošina, lai to kompetentās iestādes saskaņā ar 1. pantu izstrādā vienu vai vairākus atkritumu apsaimniekošanas plānus, ko pārskata vismaz reizi piecos gados.
Member States shall ensure that their competent authorities establish, in accordance with Article 1, one or more waste management plans, which shall be revised at least every five years.
Dalībvalstis nodrošina, lai to kompetentās iestādes saskaņā ar 1. pantu izstrādā vienu vai vairākus atkritumu apsaimniekošanas plānus, ko pārskata vismaz reizi četros gados.
Member States shall ensure that their competent authorities establish, in accordance with Article 1, one or more waste management plans, which shall be revised at least every four years.
Atkritumu apsaimniekošanas plāni atbilst atkritumu apsaimniekošanas plānošanas prasībām, kas izklāstītas Direktīvas 94/62/EK 14. pantā, un stratēģijai poligonos apglabājamo bioloģiski noārdāmo atkritumu apjoma samazināšanai, kas minēta Direktīvas 1999/31/EK 5. pantā, ietverot nozīmīgas informētības veicināšanas kampaņas un ekonomisko instrumentu izmantošanu.
Waste management plans shall be in accordance with the waste planning requirements laid down in Article 14 of Directive 94/62/EC and the strategy for the reduction of biodegradable waste going to landfills, referred to in Article 5 of Directive 1999/31/EC, including significant awareness raising campaigns and the use of economic instruments .
Atkritumu apsaimniekošanas plāni atbilst atkritumu apsaimniekošanas plānošanas prasībām, kas izklāstītas Direktīvas 94/62/EK 14. pantā, un stratēģijai poligonos apglabājamo bioloģiski noārdāmo atkritumu apjoma samazināšanai, kas minēta Direktīvas 1999/31/EK 5. pantā, ietverot nozīmīgas informētības veicināšanas kampaņas.
Waste management plans shall be in accordance with the waste planning requirements laid down in Article 14 of Directive 94/62/EC and the strategy for the reduction of biodegradable waste going to landfills, referred to in Article 5 of Directive 1999/31/EC, including significant awareness raising campaigns.
„Ekonomisko instrumentu” izmantošana līdz šim nav ne definēta, ne rūpīgi izskatīta.
The 'use of economic instruments' has neither been defined nor examined in detail to date.
Šādiem instrumentiem var būt nevēlamas sekas vai tie var novest pie tā, ka paaugstinās „zaļo” alternatīvu cenas, kas neatspoguļo vides nekaitīguma faktorus.
Such instruments could possibly have undesirable effects or lead to price rises for 'green' alternatives which do not reflect environmental friendliness factors.
29. panta 1. punkta 1. daļa
Article 29, paragraph 1, subparagraph 1
Dalībvalstis saskaņā ar 1. pantu ne vēlāk kā [ trīs gadus pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā ] izveido programmas atkritumu rašanās novēršanai.
Member States shall establish, in accordance with Article 1, waste prevention programmes no later than [three years after the entry into force of this Directive].
Dalībvalstis saskaņā ar 1. pantu ne vēlāk kā [ trīs gadus pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā ] izveido atkritumu rašanās novēršanas tehnisko un organizatorisko pasākumu programmas .
Member States shall establish, in accordance with Article 1, programmes of technical and organisational waste prevention measures no later than [three years after the entry into force of this Directive].
Šīs programmas pārskata ne retāk kā reizi četros gados.
T he programmes shall be revised at no more than four-yearly intervals.
Šo programmu un tajās iekļauto pasākumu mērķim vajadzētu būt atkritumu rašanās stabilizācijai līdz 2010. gadam un turpmākai ievērojamai atkritumu rašanās samazināšanai līdz 2020. gadam kā obligātai prasībai.
These programmes and the measures therein should, as a minimum requirement, aim for the stabilisation of waste generation by 2010 and further significant reductions in generation by 2020.
Dalībvalstis nosaka konkrētus kvalitatīvus un kvantitatīvus mērķus.
Member States shall determine specific qualitative and quantitative targets.
Komisija var saskaņā ar 36. panta 2. punktā minēto procedūru noteikt indikatīvus kvalitatīvos un kvantitatīvos radītājus un vispārējos radītājus, ko dalībvalstis izmantos, lai uzraudzītu un izvērtētu sekmes , kas panāktas atsevišķos pasākumos .
The Commission may, in accordance with the procedure referred to in Article 36(2), establish quantitative and qualitative indicative targets and general indicators that will be used by Member States to monitor and assess the progress achieved through individual measures.
30. panta 2.a punkts (jauns)
Article 30, paragraph 2 a (new)
a) atkārtoti lietojama iepakojuma izmantošanas veicināšana, izveidojot atbilstošas izplatīšanas un savākšanas sistēmas, tostarp, ja vajadzīgs, izmantojot nodokļus vai depozītus;
(a) The promotion of reusable packaging through establishing appropriate distribution and take-back systems, including if necessary, the use of taxes or deposits
b) produktu remonta veicināšanu kā alternatīvu izmešanai, izveidojot remonta materiāli tehnisko bāzi.
(b) The promotion of repair of products as an alternative to discarding, through the establishment of repair facilities.
c) informācijas nodrošināšana par atkritumu rašanās novēršanas metodēm, izveidojot valsts centrus informācijas identifikācijai un izplatīšanai par to, kā panākt ekoloģiski tīrākus un mazāk piesārņojošus produktus, tehnoloģijas un izplatīšanas sistēmas, lai atvieglotu tādu nozaru paraugprakses kritēriju ieviešanu (līdzīgi ANO Vides programmas Tīrākas ražošanas centriem), kas īpaši piemēroti MVU;
(c) The provision of information on waste prevention techniques through the establishment of national centres for identification and promotion of information for achieving cleaner and less wasteful products, technologies and distribution systems with a view to facilitating the implementation of sectoral Best Practice benchmarks (similar to the UNEP Cleaner Production Centres) suitable in particular for SMEs
d) Nozares prasību izmantošana, lai attiecīgie uzņēmumi vai rūpniecības nozares izveidotu savus atkritumu rašanās novēršanas plānus vai mērķus vai novērstu piesārņojošus produktus vai iepakojumu.
(d) The use of sectoral requirements in order that the relevant businesses or industrial sectors set their own waste prevention plans or objectives or correct wasteful products or packaging.
Nepietiek ar to, ka dalībvalstīm būtu tikai jāizvērtē atkritumu rašanās novēršanas iespējas.
It is not enough that Member States should only assess opportunities for prevention.
Vairākiem pasākumiem jākļūst par pienākumiem visām dalībvalstīm.
Several measures need to become an obligation for all Member States.
33. panta 2. punkta 1. daļa
Article 33, paragraph 2, subparagraph 1
Uzskaites datus par bīstamajiem atkritumiem uzglabā vismaz trīs gadus, izņemot uzņēmumus, kas pārvadā bīstamos atkritumus un kam minētie dati jāglabā vismaz 12 mēnešus .
For hazardous waste, the records shall be preserved for at least three years except in the case of establishments and undertakings transporting hazardous waste which must keep such records for at least 12 months .
Uzskaites datus par bīstamajiem atkritumiem uzglabā vismaz piecus gadus, izņemot uzņēmumus, kas pārvadā bīstamos atkritumus un kam minētie dati jāglabā vismaz divus gadus .
For hazardous waste, the records shall be preserved for at least five years except in the case of establishments and undertakings transporting hazardous waste which must keep such records for at least two years .
Bīstamo atkritumu raksturīgo īpašību dēļ, dati jāsaglabā ilgāk nekā jebkuram citam produktam.
The special characteristics of hazardous products mean that records must be kept for longer than for any other product.
I pielikuma D7 punkts
Annex I, point D 7
D7 Izgāšana jūrā/okeānā, ieskaitot novietošanu uz gultnes
D 7 Release into seas/oceans including sea-bed insertion
I pielikuma D11 punkts
Annex I, point D 11
D11 Sadedzināšana jūrā
D 11 Incineration at sea
II pielikuma R1 punkta 2. apakšpunkta 1. un 2. ievilkums
Annex II, point R1, paragraph 2, indents 1 and 2
- 0,45 iekārtām, kas darbojas un kurām atļauja saskaņā ar atbilstīgiem Kopienas tiesību aktiem izdota pirms 2009. gada 1. janvāra,
– 0.45 for installations in operation and permitted in accordance with applicable Community legislation before 1 January 2009,
- 0,50 iekārtām, kurām atļauja izdota pēc 2008. gada 31. decembra,
– 0.50 for installations permitted after 31 December 2008,
Sadedzināšanas iekārtu klasificēšana efektīvās un neefektīvās vadoties pēc enerģētikas kritērijiem nozīmīgi ietekmēs šo nozari un to regulējošos tiesību aktus, līdzīgi kā citi tiesību akti, piemēram, poligonu direktīva.
Classification of incinerators as efficient or inefficient in energy terms will have a great impact on these installations and the legislation that directly affects them, in the same way as other legislation such as the directive on landfill.
Tāpēc Komisijai jāveic pētījums par atkritumiem kā enerģijas avotu un robežvērtību noteikšanu.
The Commission must therefore carry out a study on waste as an energy source and the setting of thresholds.
IV pielikuma 1. punkts
Annex IV, point 1
Plānošanas pasākumu vai citu ekonomisku instrumentu izmantošana, kas ietekmē primāro resursu pieejamību un cenu.
The use of planning measures, or other economic instruments affecting the availability and price of primary resources.
Ekonomiskie instrumenti neveicinās tērauda ražošanu no metāllūžņiem dzelzs rūdas vietā, bet tiem drīzāk būs tikai negatīva ietekme uz labi darbojošos tirgu un jau pastāvošu reģenerācijas ķēdi.
Economic instruments would not encourage the production of steel from steel scrap in place of iron ore, but would, rather, only have a negative impact on a well‑functioning market and an already existing recovery chain.
Skat. arī 26. panta 4. punkta grozījuma priekšlikumu.
See also amendment to Article 26(4).
Sk. grozījumu 26. panta 4. punktam.
See amendment to Article 26(4).
Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par atkritumiem
Proposal for a directive of the European Parliament and of the Council on waste
par ES politiku attiecībā uz radiofrekvenču spektru
Towards a European policy on the radio spectrum
Iekšējā tirgus un patērētāju aizsardzības komitejas ATZINUMS Error!
OPINION of the Committee on the Internal Market and Consumer Protection 15
Par ES politiku attiecībā uz radiofrekvenču spektru
Towards a European policy on the radio spectrum
– ņemot vērā Komisijas paziņojumu Padomei, Eiropas Parlamentam, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai „Uz tirgu orientēta frekvenču spektra pārvaldības metode Eiropas Savienībā” ( COM(2005)0400 ),
– having regard to the Communication from the Commission to the Council, the European Parliament, the European Economic and Social Committee and the Committee of the Regions entitled 'A market-based approach to spectrum management in the European Union' ( COM(2005)0400 ),
– ņemot vērā Komisijas Paziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam „Tālredzīga radiofrekvenču spektra politika Eiropas Savienībai: otrais gada ziņojums” ( COM(2005)0411 ),
– having regard to the Communication from the Commission to the Council and the European Parliament entitled 'A forward-looking radio spectrum policy for the European Union: Second annual report' ( COM(2005)0411 ),
– ņemot vērā Komisijas paziņojumu Padomei, Eiropas Parlamentam, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai „ES frekvenču spektra politikas prioritātes attiecībā uz digitālo pārslēgšanos saistībā ar gaidāmo ITU Reģionālo radiosakaru konferenci 2006. gadā (RRC – 06)” ( COM(2005)0461 ),
– having regard to the Communication from the Commission to the Council, the European Parliament, the European Economic and Social Committee and the Committee of the Regions entitled 'EU spectrum priorities for the digital switchover in the context of the upcoming ITU Regional Radiocommunications Conference 2006 (RRC-06)' ( COM(2005)0461 ),
– ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta lēmumu Nr. 676/2002/EK par normatīvo bāzi radiofrekvenču spektra politikai Eiropas Kopienā (radiofrekvenču spektra lēmums)
– having regard to Decision No 676/2002/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on a regulatory framework for radio spectrum policy in the European Community (Radio Spectrum Decision)
OV L 108, 24.4.2002., 1. lpp. ,
OJ L 108, 24.4.2002, p.1. ,