natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Informāciju par dažādiem sodiem, arestiem, meklēšanas un apcietināšanas orderiem, sodāmības reģistriem vai citiem būtiskiem krimināla rakstura pierādījumiem ievada un saglabā sodāmības reģistrā saskaņā ar katras dalībvalsts tiesību aktiem.
Information concerning the different types of convictions, arrests, search and arrest warrants, criminal records, or other significant evidence of a criminal background is entered and kept in the register of criminal records in line with the national law of each Member State.
Sodāmības reģistra galvenais mērķis ir sniegt pilnu visa veida krimināla rakstura vēsturi par personu, ko pēc tam var izmantot dažādos veidos, piemēram, identificēt aizdomās turamo personu, palīdzēt notiekošajā kriminālizmeklēšanā, noteikt, cik stingru sodu piemērot krimināllietā, un noskaidrot, kā arī novērtēt personas godīgumu un piemērotību.
The main objective of criminal records is to provide a full history of all individual criminal backgrounds which can be used for a number of purposes, including identification of suspects, aiding criminal investigations under way, determining how strictly to apply a sentence in a criminal trial, and clarifying and evaluating a person's honesty and suitability.
Tas, ka šādi reģistri pastāv, norāda uz nepieciešamību ievadīt un saglabāt informāciju par valsts rezidentu vai pilsoņu sodāmību.
The existence of such registers reflects the need to enter and keep information on convictions of citizens or residents of a country.
Princips, ka katrā dalībvalstī jācentralizē informācija par valstspiederīgo sodāmību, ir palicis nemainīgs (valstspiederības princips).
The principle that it is for each Member State to centralise the information on convictions of its own nationals has been retained unchanged (the principle of nationality).
Tomēr, tā kā robežas ES tiek šķērsotas bieži, cilvēki arvien vairāk un vairāk tiek sodīti ārpus tās valsts, kuras piederīgie viņi ir.
However, thanks to the impact of frequent border crossings in the EU, it is more and more common for people to receive criminal convictions outside their country of nationality.
Tādēļ pamatproblēma ir, ko darīt ar informāciju par to personu sodāmību, kas nav ne valstspiederīgie, ne arī rezidenti dalībvalstī, kurā viņi tomēr ir notiesāti: kā šo sodāmību reģistrēt, kam šo informāciju nodot un kādā veidā?
The key issue is therefore what to do with the information on convictions of persons who are neither nationals nor residents of the Member State in which they are nevertheless convicted: how to register these convictions, and whom to forward them to and how.
Pašreiz nav kopīgu ES kritēriju par nepilsoņu sodāmību, (jo mēs aplūkojam tikai valsts kompetenci).
As things stand, there are no common EU criteria concerning convictions of non-nationals (since we are dealing with a purely national competence).
No vienas puses, dažas dalībvalstis sodāmības reģistrā neietver savu pilsoņu sodāmību citā valstī; no otras puses, tās valstis, kas to dara, izmanto dažādus kritērijus šādu datu ievadīšanā.
On the one hand, some Member States do not include foreign convictions of their own citizens in their register of criminal records; on the other, those which do employ varying criteria when entering such data.
Tādējādi reģistrētās informācijas raksturs par sodāmību dalībvalstu vidū atšķiras.
The nature of the information registered regarding criminal records thus differs from one Member State to another.
Līdztekus dažādiem reģistrētās informācijas veidiem pašreizējā sistēma informācijas apmaiņai starp dalībvalstīm nav apmierinoša un nesekmē efektīvu un pareizu pārrobežu izmantošanu.
Apart from different kinds of information being registered, the existing system for exchange of information between Member States is unsatisfactory and does not lead to efficient or correct crossborder use.
Rēķinoties ar vajadzību pilnībā ievērot dalībvalstu tiesību sistēmu dažādību, tiesu sistēmu neatkarību un visus pašreizējos Eiropas mehānismus, tagad ir svarīgi steidzami konsolidēt Eiropas tiesiskuma telpu, lai nodrošinātu visu ES pilsoņu pamattiesības un brīvības, vienlaikus pastiprinot savstarpējo uzticēšanos un tiesiskumu visā Eiropas Savienībā.
Allowing for the need for full respect of the diversity of the Member States' legal systems, the independence of the judiciary and all the existing European mechanisms, it is now important, as a matter of urgency, to consolidate the European area of justice in order to guarantee the fundamental rights and freedoms of all EU citizens, while reinforcing mutual trust and the rule of law throughout the Union.
Šajā sakarā ir būtiski pastiprināt tiesisko sadarbību, un šeit viens no svarīgākajiem jautājumiem ir informācijas apmaiņa.
In this connection, it is essential to step up judicial cooperation, and here the exchange of information is one of the crucial issues.
Esošā priekšlikuma mērķis ir uzlabot saziņu un nodrošināt, ka dalībvalstu vidū sniedz pareiza, pilnīga un izsmeļoša atbilde uz informācijas pieprasījumiem par sodāmību.
The objective of the present proposal is to improve communication and ensure that there is a correct, complete and exhaustive response to requests for information on criminal records between Member States.
Paturot to prātā, ir jāvirzās tālāk, lai izveidotu Eiropas Savienības mehānismus, kas paredzēti informācijas apmaiņai standarta, datorizētā un viegli tulkojamā veidā, izmantojot automatizētas procedūras un „standarta Eiropas formātu”.
With this in mind, further progress is needed in order to establish European mechanisms for the exchange of information in a standard, computerised and easily translatable form, using automated procedures and on the basis of a 'standard European format'.
Pašreizējā tiesiskā sistēma
The existing legal framework
Šobrīd ar informāciju par sodāmību dalībvalstis apmainās, ievērojot 1959. gada Eiropas Konvencija par savstarpējo palīdzību krimināllietās (Eiropas Padomes Konvencija; turpmāk „1959. gada Konvencija”), un īpaši tās 13. un 22. pantu un 1978. gada 17. marta papildu protokola 4. pantu.
At present, information on convictions circulates between Member States under the mechanisms of the European Convention on Mutual Assistance in Criminal Matters of 1959 (Council of Europe Convention; hereinafter 'the 1959 Convention'), and, specifically, its Articles 13 and 22 and Article 4 of the additional protocol of 17 March 1978.
Šie noteikumi paredz:
These provisions regulate:
– nosacījumus, kas reglamentē sodāmības reģistra izrakstu nosūtīšanu starp Konvencijas pusēm (13. pants); un
- the conditions governing the forwarding of extracts from criminal records between the parties to the Convention (Article 13); and
– saistības nodot savstarpēji un automātiski un reizi gadā informāciju par sodāmību, kas skar citu līgumslēdzēju valstu valstspiederīgos (22. pants).
- the obligation to transmit, on a reciprocal and automatic basis and once a year, details of convictions affecting nationals of other contracting member states (Article 22).
Tomēr sistēma, kuras pamatā ir 1959. gada Konvencija, nav apmierinoša.
However, the mechanism based on the 1959 Convention is not satisfactory.
Automātiska informācijas nodošana par līgumslēdzējas dalībvalsts pilsoņu sodāmību (22. pants) dažreiz ir nepiemērota un varbūt tādas nemaz nav.
The automatic forwarding of information on convictions of nationals of a contracting member state (Article 22) is sometimes inadequate and may even be completely non-existent.
Lai saņemtu informāciju pēc savstarpējas palīdzības pieprasījuma saskaņā ar 13. pantu, ir jāievēro procedūra, kas ir tik sarežģīta, ka vairumā gadījumu tiesu iestādes vienkārši nekādu informāciju nepieprasa.
To obtain information following a request for mutual assistance under Article 13, it is necessary to follow a procedure that is so complicated that in most cases the judicial authorities simply do not ask for any information.
Tas nozīmē, ka citu dalībvalstu pilsoņus bieži notiesā, ņemot vērā viņu sodāmību valstī, kur notiek lietas izskatīšana, bet nevis sodāmību citās dalībvalstīs un īpaši tajā valstī, kuras valstspiederīgie vai rezidenti viņi ir.
This means that nationals of other member states are often sentenced taking account of their criminal record in the country where the trial takes place, but not of their convictions in other Member States, and, in particular, that of which they are nationals or residents.
Priekšlikuma konteksts
Content of the proposal
Komisija 2004. gada 13. oktobrī pieņēma sākotnējo priekšlikumu par pamatlēmumu par informācijas apmaiņu, kas iegūta no sodāmības reģistra, lai īsā laikā uzlabotu 1959. gada Konvencijas sistēmu.
On 13 October 2004 the Commission adopted an initial proposal for a framework decision on the exchange of information extracted from criminal records, with a view to the short-term improvement of the mechanisms of the 1959 Convention.
Tomēr šis priekšlikums būtiski neizmaina minēto sistēmu un tikai daļēji labo tās nepareizo darbību.
However, this proposal does not substantially alter those mechanisms, and takes only a partial step towards remedying their dysfunctions.
Pašreizējā priekšlikuma mērķis ir pamatīga minēto mehānismu reforma, lai nodrošinātu, ka pilsonības dalībvalsts var atbildēt ātri, pareizi, pilnīgi un izsmeļoši uz saņemtajiem informācijas pieprasījumiem.
The present proposal is aimed at a major reform of those mechanisms, so as to ensure that the Member State of nationality can give a swift, correct, complete and exhaustive reply to the requests for information it receives.
Būtu jāņem vērā arī Padomes pamatlēmums par to, lai jaunu krimināllietu izskatīšanā ņemtu vērā sodāmību ES dalībvalstīs.
Account should also be taken of the Council framework decision on the taking into account of convictions in the Member States of the EU in the course of new criminal proceedings.
Tieslietu un iekšlietu padomes 2006. gada 4. un 5. decembra sanāksmē panāca vispārēju vienošanos par minētā lēmuma piemērošanu; tomēr tas var būt efektīvs tikai tad, ja ir sistēmas, kas atvieglo informācijas apmaiņu par sodāmību.
At the JHA Council meeting of 4 and 5 December 2006 a general agreement was reached on the application of that decision; nonetheless, it can only be effective if there are mechanisms to facilitate the exchange of information on criminal records.
Automātiska informācijas nodošana par sodāmību
Automatic transmission of information on convictions
Priekšlikums uzliek par pienākumu dalībvalstīm apmainīties ar informāciju regulāri vai nu tūlīt, vai pēc iespējas drīzāk, (nevis tikai reizi gadā,) par sodāmību un citām izrietošajām izmaiņām, kas saistās ar sodāmības reģistra informācijas grozījumiem vai dzēšana.
The proposal obliges Member States to exchange information regularly, and either immediately or as soon as possible (not just once a year), on convictions and on other subsequent changes entailing the modification or deletion of information contained in the registers of criminal records.
Turklāt pilsonības dalībvalsts pienākums ir saglabāt un aktualizēt nodoto informāciju (visos reģistros ir jābūt tai pašai informācijai par attiecīgo personu un attiecīgo sodāmību).
In addition, the Member State of nationality is obliged to keep and update the information transmitted (all registers must contain the same information on a given individual and a given conviction).
Tomēr šos noteikumus nedrīkst izmantot tā, lai izraisītu mazāk labvēlīgu attieksmi pret personu kā gadījumā, ja viņu būtu notiesājusi viņa dalībvalsts tiesa.
These rules must not, however, be used in such a way that someone receives less favourable treatment than had he been sentenced by a court in his own Member State.
Piemēram, ja valsts noteikumos par sodāmības reģistra uzturēšanu ir noteikts dzēst sodāmību attiecīgajā valstī, personas pilsonības dalībvalsts nevar vairs izmantot šo informāciju valsts tiesvedībā; tomēr tā drīkst nodot to citai dalībvalstij, kas to prasa.
For example, where the national rules on the keeping of criminal records have dictated the deletion of a national conviction, the Member State of the person's nationality can no longer use that information in national proceedings; it may, however, still transmit it to another Member State asking for it.
Lai nodrošinātu efektīvu un pareizu apmaiņas funkcionēšanu, informācijā par sodāmību ir jāiekļauj notiesātās personas valstspiederība un laika periods, cik ilgi sodāmība paliks notiesāšanas dalībvalsts reģistrā.
In order to ensure the effective and correct functioning of the exchange, the information on convictions should include the nationality of the person convicted and the time-period for which the record should remain in the register of the convicting Member State.
Informācijas apmaiņa pēc pieprasījuma
Exchange of information following a request
Informāciju par sodāmību var pieprasīt dalībvalsts centrālā iestāde, persona par savu kriminālo pagātni (ar dalībvalsts centrālās iestādes palīdzību) vai trešā valsts (saskaņā ar 1959. gada Konvencijas 13. pantu).
Information on criminal records may be requested by the central authority of a Member State, by an individual in relation to his own criminal background (through a central authority of a Member State), or by a third country (under Article 13 of the 1959 Convention).
Lai sekmētu apmaiņu, visi centrālās iestādes iesniegtie pieprasījumi ir jāsagatavo „standarta Eiropas formātā” (tas neattiecas uz trešām valstīm).
In order to facilitate the exchange, all requests submitted by a central authority must follow a 'standard European format' (third countries are exempted).
Turklāt, ņemot vērā informācijas apmaiņas paātrināšanu, priekšlikumā nosaka laika ierobežojumu, kurā uz pieprasījumiem ir jāatbild.
In addition, with a view to accelerating the process of information exchange, the proposal lays down time-limits for replying to requests.
Uz pieprasījumiem no dalībvalsts ir jāatbild desmit dienu laikā un personu pieprasījumiem par viņu kriminālo pagātni divdesmit darba dienu laikā.
Requests from a Member State must be replied to within ten days, and those from individuals about their own criminal backgrounds within twenty working days.
Trešo valstu pieprasījumus reglamentē 1959. gada Konvencija, kas konkrētu laika ierobežojumu nenosaka.
Requests from third countries are governed by the 1959 Convention, which does not lay down a specific time-limit.
Priekšlikumā izšķir trīs procedūras veidus, kā atbildēt uz informācijas pieprasījumu par sodāmību:
The proposal distinguishes three types of procedure for replying to a request for information on convictions:
1. ja pieprasījumu iesniedz kāda dalībvalsts personas pilsonības dalībvalstij:
1. where a request is made by a Member State to the Member State of a person's nationality:
– ja informāciju pieprasa citiem mērķiem, nevis krimināllietas izskatīšanai, pilsonības dalībvalstij ir jāatbild, ievērojot valsts likumus par valstī pasludinātajiem spriedumiem un trešās valstīs pasludinātajiem spriedumiem.
- if the information is requested for purposes other than criminal proceedings, the Member State of nationality must reply pursuant to its own law on national convictions and third-country convictions.
Tomēr citās dalībvalstīs noteikto sodāmību gadījumā tai ir jāpārliecinās ar attiecīgo dalībvalsti, vai un kādā mērā tā drīkst nodot saņemto informāciju.
However, in the case of convictions handed down by other Member States, it must check with the Member State concerned whether and to what extent it may transmit the information received.
2. ja pieprasījumu pilsonības dalībvalstij izdara trešā valsts (saskaņā ar 1959. gada Konvencijas 13. pantu), informācija par valstī pasludinātajiem spriedumiem ir jānosūta saskaņā ar tās dalībvalsts likumdošanu, kurai informācija tiek prasīta, un tas pats attiecas arī uz trešās valstīs pasludinātajiem spriedumiem.
2. where the request is made by a third country to the Member State of nationality (under Article 13 of the 1959 Convention), the information on national convictions must be transmitted in accordance with the national law of the Member State from which the information is requested, as also in the case of third-country convictions.
Tomēr, ja pieprasītajā informācijā ietilpst spriedumi, kas pasludināti citā dalībvalstī, pilsonības dalībvalstij, kurai informācija tiek prasīta, ir jāpārbauda, vai un kādā mērā tā drīkst informāciju nodot.
However, where the information requested includes convictions handed down by another Member State, the Member State of nationality from which the information is requested must check whether and to what extent it may transmit the information.
3. ja cita, nevis pilsonības dalībvalsts, saņem informācijas pieprasījumu no jebkādas citas dalībvalsts, tai ir jānosūta informācija par valstī pasludinātajiem spriedumiem.
3. where a Member State other than that of nationality receives a request for information from any other Member State, it must forward the information on national convictions.
Ja pieprasījums ar krimināllietu nav saistīts, uz to ir jāatbild saskaņā ar valsts tiesību aktiem.
If the request is not related to criminal proceedings, it must reply in accordance with national law.
Referenta piezīmes un ieteikumi
Rapporteur's remarks and recommendations
Referents uzskata, ka Komisijas priekšlikums ir jāatbalsta, kā arī uzskata, ka ierosinātā mehānisma īstenošana dos pozitīvu ieguldījumu rezolūciju pieņemšanā juridiskajā jomā.
Your rapporteur believes that the Commission's proposal is to be welcomed, and considers that the implementation of the proposed mechanism will make a positive contribution to the adoption of resolutions in the legal field.
Referents ierosina izdarīt vairākus grozījumus, lai padarītu priekšlikumu precīzāku un paskaidrotu tā tekstu.
He proposes a number of amendments aimed at making the proposal more inclusive and clarifying its wording.
Daži grozījumi ir paredzēti tā saskaņošanai ar pamatlēmumu par ES dalībvalstīs pasludināto spriedumu ņemšanu vērā jaunu krimināllietu izskatīšanā.
Some of the amendments are intended to bring it into line with the framework decision on the taking into account of convictions in the Member States of the EU in the course of new criminal proceedings.
Priekšlikuma tekstam ir jābūt skaidram un precīzam, izvairoties no nosacījuma formulējumiem, kas varētu radīt iespaidu, ka informācijas nodošana varētu būt tikai dalībvalstu labas gribas izpausme.
The proposal needs to be clearly and precisely worded, avoiding conditional formulations which could give the impression that the transmission of information could be purely a matter for Member States' goodwill.
Turklāt tā juridiskajai terminoloģijai katrā valodā ir pilnībā jāatbilst tai, ko izmanto attiecīgajā dalībvalstī.
Equally, its legal terminology in each of the language versions must correspond in full with that in use in the Member State concerned.
Lai sekmētu efektivitāti juridiskās sadarbības praksē kriminālajā jomā, ir svarīgi saglabāt Komisijas ierosināto mehānismu, ar kuru saskaņā:
In order to boost the efficiency in practice of legal cooperation in the criminal field, it is important to maintain the mechanism proposed by the Commission, under which:
1. pilsonības dalībvalsts būs atbildīga par sodāmības informācijas glabāšanu par saviem pilsoņiem;
1. the Member State of nationality will be responsible for keeping the information on convictions of its own nationals;
2. jebkādi sodāmības informācijas grozījumi vai tās dzēšana, kas veikti notiesāšanas dalībvalsts reģistrā, jāietver arī pilsonības dalībvalsts reģistrā.
2. any alteration or deletion of information on criminal records that occurs in the convicting Member State must entail the same alteration or deletion in the Member State of nationality.
Sodāmības reģistra grozījumu izdarīšanas vai sodāmības dzēšanas kārtība ir ļoti svarīga.
The arrangements for alteration or deletion of criminal records are very important.
Protams, ka ir divas iespējas: minētie grozījumi vai dzēšana var notikt saskaņā ar notiesātās personas pilsonības dalībvalsts vai notiesāšanas dalībvalsts tiesību aktiem.
There are of course two possibilities: those alterations or deletions can follow either the law of the Member State of nationality of the convicted person, or that of the convicting Member State.
Izmantojot pirmo iespēju, sodāmības reģistra ieraksti, kas izriet no valsts tiesas pasludinātā sprieduma, citām dalībvalstīm vai nu būtu pieejami, vai nebūtu atkarībā no notiesātā pilsonības.
With the first option, criminal records arising from a sentence of a national court would be available or not to the other Member States depending on the convicted person's nationality.
Dalībvalsts, kas no pilsonības dalībvalsts reģistra pieprasa informāciju, ne vienmēr iegūtu visu informāciju par attiecīgo personu: tā saņemtu tikai tādus datus, ko pilsonības dalībvalsts uzskata par savos likumos saglabājamiem datiem.
A Member State asking for information from the register of the Member State of nationality would not necessarily obtain all the information existing on the person concerned: it would obtain only such data as the Member State of nationality believed it should keep under its own law.
Šķiet, ka ir pareizāk piemērot notiesāšanas dalībvalsts likumus.
It appears more correct to apply the law of the convicting Member State.
Šajā gadījumā, pat ja nebūtu garantijas, ka sodāmības reģistra ierakstu saglabāšanas periodam piemēro vienādus noteikumus, šāda iespēja izvairās no izkropļojumiem, kas izriet no valstspiederības, un nodrošina sodāmības reģistru datu integritāti.
In this case, even if there would be no guarantee that the same rules would apply on the time-period for keeping criminal records, the formula avoids distortions arising from nationality and ensures the integrity of the data contained in the registers of criminal records.
Visbeidzot, lēmumā nedrīkst ierosināt dalībvalstīm grūti izpildāmas prasības, jo tas palēninātu informācijas apmaiņu.
Finally, the decision must not propose requirements which it would be difficult for the Member States to comply with, as this would slow down the exchange of information.
Daži ierosinātie noteikumi ietvertu apakšindeksu vai apakšreģistru izveidi, kas kavētu izveidojamā mehānisma ieviešanu.
Some of the provisions proposed would entail creating sub-indexes or sub-registers which would delay implementation of the mechanism to be created.
par priekšlikumu Padomes regulai, ar ko izveido kopīgo lauksaimniecības tirgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus atsevišķiem lauksaimniecības produktiem
on the proposal for a Council regulation on establishing a common organisation of agricultural markets and on specific provisions for certain agricultural products
– ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Padomei ( COM(2006)0822 )
– having regard to the Commission proposal to the Council ( COM(2006)0822 )
– ņemot vērā EK līguma 36. un 37. pantu, saskaņā ar kuriem Padome ar to ir apspriedusies ( C6‑0045/2007 ),
– having regard to Articles 36 and 37 of the EC Treaty, pursuant to which the Council consulted Parliament ( C6‑0045/2007 ),
– ņemot vērā Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas ziņojumu ( A6‑0171/2007 ),
– having regard to the report of the Committee on Agriculture and Rural Development ( A6‑0171/2007 ),
(6) Pastāvošo noteikumu vienkāršošanā nav jāņem vērā politiku lēmumi, kas gadu gaitā ir pieņemti KLP.
(6) Simplification should not lead to calling into question the political decisions that have been taken over the years in the CAP.
Tādēļ šī regula pamatā veic tehnisku vienkāršošanu.
This Regulation should, therefore, essentially be an act of technical simplification.
Tādējādi tā neatceļ un negroza pastāvošos instrumentus, ja vien tie nav novecojuši, kļuvuši lieki vai pēc būtības nevar tikt izskatīti Padomes līmenī, ne arī ievieš jaunus instrumentus un pasākumus.
It should not, therefore, repeal or change existing instruments unless they have become obsolete, redundant or should not, by their very nature, be dealt with at Council level nor introduce new instruments or measures.
(6) Pastāvošo noteikumu vienkāršošanā nav jāapšauba politiskie lēmumi, kas gadu gaitā ir pieņemti KLP.
(6) Simplification should not lead to calling into question the political decisions that have been taken over the years in the CAP.
Tādēļ šī regula veic vienīgi tehnisku vienkāršošanu.
This Regulation should, therefore, solely be an act of technical simplification.