natgillin/translations-raw huggingface dataset:
- politiskās un pilsoniskās izglītības uzlabošana, imigrantu līdzdalība un pārstāvniecība visās atbilstīgajās pārvaldes, pilsoniskās sabiedrības, lēmumu pieņemšanas un politikas veidošanas jomās;
- increasing political and civic education, participation and representation of immigrants in all appropriate domains of governance, civil society and decision- and policy-making,
K. tā kā integrācijas pamatā ir pamattiesību veicināšana, iespēju vienlīdzība un nediskriminācija; tā kā priekšlikums 2007. gadu pasludināt par Eiropas gadu iespēju vienlīdzībai un plāns 2008. gadu pasludināt par kultūru savstarpējam dialogam veltītu Eiropas gadu ir nozīmīgākās izpratnes veidošanas iniciatīvas, kas veicinās šo mērķu sasniegšanu;
K. whereas promotion of fundamental rights, equal opportunities for all and non-discrimination are of key importance to integration; whereas the proposal to make 2007 European Year of Equal Opportunities for All and the plans for a European Year of Intercultural Dialogue in 2008 are major awareness-raising initiatives that will help to achieve these objectives,
1. mudina Komisiju nodrošināt ar integrāciju saistīto spēkā esošo direktīvu efektīvu ieviešanu, īpaši Padomes Direktīvu 2003/86/EK par tiesībām uz ģimenes apvienošanos
Urges the Commission to ensure the effective implementation of the existing Directives linked to integration, notably Council Directives 2003/86/EC on the right to family reunification
a) vienam ikgadējam kontaktpunktam jānosaka izmaksas, tādējādi ļaujot Komisijai izveidot speciālo zināšanu minimumu, stingrāk izvērtēt programmas un vairāk ieguldīt tajās; ieguldījumu mērķjomās jāiekļauj nevienlīdzības samazināšana, pieņemot darbā imigrantus un citus iedzīvotājus , imigrantu izglītības ieguves un apguves līmeņa paaugstināšana, sieviešu izglītības un nodarbinātības izredžu sekmēšana, valodu apguves programmas un ievadprogrammas, veselība, mājokļi, pilsētas dzīve un imigrantu politiskās un sabiedriskās līdzdalības palielināšana;
(a) a single annual focal point should define disbursements, allowing the Commission to develop a critical mass of expertise and more rigorously to assess, evaluate, and invest in programmes; target investment areas should include reducing the employment gap between immigrants and others, improving immigrant participation and performance in education, advancing the education and employment prospects of women, language and introductory programs, health, housing and urban living and enhancing political and civic participation of immigrants;
b) fondam būtu jāveicina iniciatīvas, kuras ir visvairāk iespējams plaši piemērot visā Eiropas Savienībā;
(b) the fund should favour initiatives with the greatest potential to be broadly applied throughout the Union;
c) Komisijai katru gadu būtu jāpiešķir samērīga un noteikta procentuālā daļa no fonda līdzekļiem, lai parakstītu neatkarīgu ekspertu veiktos novērtējumus par Komisijas finansēto programmu efektivitāti;
(c) the Commission should dedicate a reasonable and defined percentage of the fund’s resources each year to underwriting evaluations by independent experts of the effectiveness of the programs financed by the Commission;
d) tiklīdz šie eksperti ir noteikuši daudzsološas programmas, prioritāte nekavējoties būtu jāpiešķir šo programmu paraugprakses izplatīšanai un pielāgošanai izmantošanai citās dalībvalstīs;
(d) once these experts have identified promising programmes, immediate priority should be given to disseminating and adapting best practices from these programmes for use in other Member States;
e) jāatbalsta dalībvalstu centieni koordinēt integrācijas centienus un apmaiņu ar paraugpraksi;
(e) supporting efforts among Member States to coordinate their integration efforts and exchange best practices should be supported;
4. atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu par ikgadējā integrācijas foruma sekmēšanu, lai atvieglotu apmaiņu ar paraugpraksi, īpaši tajās politikas jomās, kur ES ietekme ir ierobežota, bet kur dažas dalībvalstis piemēro politiku, kas varētu kalpot kā paraugs citām; uzskata, ka jācenšas panākt visu integrācijā iesaistīto iestāžu — vietējo, reģionālo, valsts un ES iestāžu — pārstāvju, kā arī pašu imigrantu līdzdalību šajā forumā;
Welcomes the Commission's proposal to promote an annual Integration Forum to facilitate the exchange of best practice, especially in policies where the EU has a limited role to play but where some Member States operate policies which could offer guidance to others; considers that this Forum should seek the participation of representatives from all the authorities involved in integration, being local, regional, national, or EU authorities, as well as of immigrants themselves;
6. atzinīgi vērtē to, ka Komisija atzīst vajadzību pēc izpētes veikšanas un uzdevumu noteikšanas integrācijas politikai dalībvalstīs un imigrantu līdzdalības līmeņiem; uzskata, ka šī informācija ir priekšnosacījums jebkurai ES politikai, kurā paredzēta labākas integrācijas sekmēšana ES, un ka šāda uzdevumu noteikšana ir lietderīga, ir jāizskaidro ES integrācijas debašu jēdzieni, ņemot vērā, ka vārdam „integrācija” var būt daudz dažādu skaidrojumu;
Welcomes the Commission’s recognition of the need for research into and a mapping exercise of Member States’ integration policies and levels of participation of immigrants; considers that this information is a pre-requisite for any EU policy aimed at fostering better integration in the EU and that for such a mapping exercise to be of use, the terms of the EU debate on integration need to be clarified, given that the word 'integration' itself is open to many different interpretations;
9. aicina Komisiju izveidot stingrus uzraudzības mehānismus integrācijas programmu novērtēšanai dažādās dalībvalstīs, tostarp piesaistot neatkarīgus ekspertus, un izstrādāt stingru un praktiski pielietojamu ziņojumu par migrāciju un integrāciju; mudina Komisiju šo ziņojumu sniegt divreiz, nevis vienreiz gadā, un:
Calls on the Commission to establish rigorous monitoring mechanisms for the evaluation of integration programmes in the Member States, including through the use of independent experts, and to launch a rigorous and practical report on migration and integration; as such, urges the Commission to recast the Report as a biannual report that:
- galveno uzmanību pievērst stingriem rādītājiem, ar ko novērtē dalībvalstu veikumu attiecībā uz kopīgo integrācijas pamatprincipu ievērošanu,
- focuses on rigorous indices that measure Member State performance with respect to the CBPs on integration,
- iekļaut tajā obligātu prasību dalībvalstīm iesniegt precīzus un pilnīgus datus; ja šādu datu nav, jāizstrādā alternatīvi datu vākšanas līdzekļi, kas ir atbilstoši ziņojuma rādītājiem,
- makes Member State reporting of accurate and complete data obligatory; in the absence of such data, alternative means of gathering data consistent with the Report’s indices should be developed,
- palielināt valstu kontaktpunktu nozīmi un to sadarbību ar neatkarīgiem ekspertiem,
- enhances the role of national contact points and their cooperation with independent experts,
- kā paraugu izmantot ANO Attīstības programmas ziņojumu par tautas attīstību un Eiropas iekļaušanās rādītāju,
- looks to the UNDP Human Development Report and the European Inclusion Index as models,
- to publiskot ES integrācijas ministru ikgadējā sanāksmē;
- is released at the annual meeting of EU integration ministers;
12. aicina Komisiju un dalībvalstis izmantot plašo Komisijas delegāciju un konsulāro iestāžu potenciālu visā pasaulē, lai palīdzētu iespējamajiem migrantiem integrēties, iepazīstinot viņus ar ES un dalībvalstu kultūru, vēsturi, valodu, civilajām tiesībām un pienākumiem;
Calls on the Commission and Member States to utilise the broad potential of Commission delegations and consular authorities throughout the world to assist in integrating potential immigrants through familiarising them with EU and Member State culture, history, language and civic rights and responsibilities;
23. aicina dalībvalstis ieviest atklātas, humānas, ātras un samērīgas procedūras pastāvīgā iedzīvotāja statusa piešķiršanai, ģimenes apvienošanai un arī pastāvīgi dzīvojošo imigrantu un viņu bērnu naturalizācijai, it īpaši ņemot vērā to, ka daudzi no šiem bērniem ir dzimuši dalībvalsts teritorijā;
Calls on Member States to establish transparent, humane, fast and reasonable procedures for the granting of long-term resident status, for family reunification and for the naturalization of long-term resident immigrants and their children, taking into account especially the fact that many of those children are born in the territory of a Member State;
30. mudina dalībvalstis bēgļiem viņu uzņemšanas posmā paredzēt ar integrāciju saistītus pasākumus, piemēram, valodas kursus vai brīvprātīgā darba pasākumus, ņemot vērā to, ka integrācijas process bēgļiem sākas tieši uzņemšanas posmā;
Encourages Member States to make provision for integration-related measures for refugees during the reception phase, such as language courses or voluntary work activities, taking into consideration the fact that the integration process for refugees starts during the reception phase;
Vai ES vajadzētu atbalstīt vēl vairāk imigrantu ieplūšanu — un, ja jā, tad cik daudzu?
Should the EU welcome more immigrants—and, if so, how many?
Šie jautājumi pamatoti ir jau ilgstošu publisku diskusiju objekts daudzās dalībvalstīs.
These questions are rightly the focus of sustained public debate in many Member States.
Visnesenākie pētījumi parāda, ka gudri organizēta nepārtraukta imigrācija var dot ievērojamu ekonomisku un sociālu labumu.
The most recent research shows that continued immigration, managed wisely, creates substantial economic and social benefits.
Tomēr daudziem imigrācija ir iemesls aizvien lielākam uztraukumam un nedrošībai.
Yet, for many, immigration is increasingly also a source of anxiety and insecurity.
Turpretī pats par sevi skaidrs ir jautājums, vai mums būtu jāintegrē imigranti, kas jau dzīvo un strādā mūsu vidū, nedarot mums nekā ļauna un pilnveidojot mūsu dzīvi.
By contrast, the question of whether we should integrate immigrants who already live and work amongst us—causing no harm and enhancing our lives—is self-evident.
Viņiem jākļūst par Eiropas sabiedrības pilntiesīgiem locekļiem, galu galā iegūstot pilsonību.
They must become full members of European society, ultimately attaining citizenship.
Jebkāds cits variants nozīmētu, ka Eiropas Savienība atbalsta divu līmeņu sabiedrību, tāds uzskats pārkāpj mūsu pamatvērtības.
Anything short of this would imply that the Union sanctions a two-tier society, a notion that offends our core values.
Šo ziņojumu rosināja pārliecība, ka integrācija ir tikpat svarīgs jautājums kā veiksmīga ES paplašināšanās vai globālā kustība sieviešu tiesību aizstāvībai.
This Report is animated by the conviction that integration is an issue tantamount in importance to the successful enlargement of the EU or the global movement for women’s rights.
Šāda uzdevuma veikšanai Eiropas Savienības saistības lielā mērā ir atstātas novārtā.
In the face of such a challenge, the Union’s commitment has been largely neglectful.
Tā vietā, lai efektīvi iekļautu imigrantus skolās, darbavietās un politiskajās sistēmās, Eiropas sabiedrība daudzējādā ziņā ieslīgst „sašķelšanas” stadijā.
Rather than incorporating immigrants effectively into schools, workplaces, and political systems, European societies are in many respects slipping into a state of 'disintegration'.
Tomēr, cenšoties veikt šo integrācijas uzdevumu, kura neizpilde varētu ierobežot ES sociāli, ekonomiski un politiski, Eiropas Savienība ir ieguldījusi diezgan maz līdzekļu.
Yet in trying to overcome this integration challenge—the failure of which could undermine the EU socially, economically, and politically—the Union has committed precious few resources.
Lai gan Eiropadome 1999. gadā Tamperē stingri uzsvēra savas saistības imigrantu integrācijā un pastiprināja savu nostāju 2003. gadā Salonikos, realitāte neatbilst iecerētajam.
Although the European Council firmly stated its commitment to immigrant integration at Tampere in 1999, and reinforced its conviction in Thessaloniki in 2003, reality has not kept pace with expectations.
Nesekmīgs integrācijas process radīs neskaitāmas problēmas, bet sekmīgs stiprinās ES kritiskās situācijās; mūsu kopīgie panākumi integrācijas jomā nostiprinās Eiropas Savienības ekonomiku globālajā konkurencē; Eiropas Savienība piesaistīs tautsaimniecības nozarēm nepieciešamo darbaspēku un uzņēmējus, kā arī zinātniekus un studentus, kas ir pamats tās inovāciju attīstības spējai; ES pilsētas būs drošākas un kopienas stiprākas.
If failure of integration is the father of countless problems, success will strengthen the EU in critical ways: Our common achievements in integration will fortify the Union’s economy in the face of global competition; it will attract the workers and entrepreneurs our economies need, as well as the scientists and students who are the bedrock of our ability to innovate; our cities will be safer, our communities stronger.
Integrācija dos vēl lielāku ieguvumu nekā tikai IKP izaugsmi, stingrākas pensiju sistēmas un nemieru samazināšanos.
The benefits of integration range even further than GDP growth, stronger pension systems, and diminished unrest.
Eiropas imigranti var būt kā Eiropas Savienības tilts uz globalizēto pasauli, veicinot tirdzniecības iespējas, paplašinot sociālos tīklus un nostiprinot Eiropas pozīciju kā pasaules līderim, kurš spējīgs pārvarēt kultūras un reliģiskās atšķirības.
Europe’s immigrants can serve as the Union’s bridge to a globalising world—enhancing our trade prospects, thickening social networks, and confirming the Union’s position as a global leader capable of overcoming cultural and religious divides.
Imigrantu integrācijas uzdevumu mēs esam uzsākuši risināt jau agrāk.
The challenge of immigrant integration is one to which we have risen before.
Būtībā var pierādīt, ka Eiropas Savienība ir vissekmīgākā imigrantu integrācijas struktūra vēsturē.
In fact, the European Union is arguably the most successful enterprise of immigrant integration in history.
Pirms gadsimta ceturkšņa lielākā daļa imigrantu, kas dzīvoja desmit Eiropas valstu kopienā, bija dienvideiropieši.
A quarter-century ago, most immigrants living in the then European Community were southern Europeans.
Šodien Dienvideiropa ir plaukstoša Eiropas Savienības daļa, tās pilsoņi vairs netiek uzskatīti par imigrantiem — lai gan bija laiks, kad daudzi uzskatīja viņus par svešiniekiem un „neintegrējamiem”.
Today, southern Europe is a thriving part of the Union, its citizens no longer perceived as immigrants—though at the time, many considered them alien and 'unintegratable'.
Viņu iestāšanās Eiropas Savienībā nostiprināja ES kopumā.
Their accession to the Union strengthened the EU as a whole.
Līdzīgi tagad arī austrumeiropieši ir pilntiesīgi ES locekļi.
Likewise, eastern Europeans are now full EU members.
Bet iepriekšējo 50 gadu imigrantiem bija kāda priekšrocība salīdzinājumā ar viņu līdziniekiem šodien — viņi nāca no valstīm, kurām neizbēgami bija jākļūst par Eiropas Savienības dalībvalstīm.
But the immigrants of the past 50 years held an advantage over their counterparts today: They hailed mostly from countries with imminent prospects for Union membership.
Tāpēc varbūt ir lietderīgi padomāt par tiem 40 miljoniem ārvalstu izcelsmes iedzīvotāju kā par divdesmit sesto ES valsti (un piekto lielāko).
Perhaps it is useful to therefore think of these over 40 million foreign-born nationals as the EU’s 26 th Member State (and its fifth largest).
Mēs varētu uzdot jautājumu: kā mūsu centieni integrēt šos iedzīvotājus atbilst saistībām, ko mēs esam uzņēmušies pievienošanās sarunvalstu integrācijai?
We could then ask: How do our efforts to integrate this population compare to the commitments we make to integrate accession countries?
Sekmīgai integrācijai nepieciešami nopietni cilvēku un finansiālie resursi.
Successful integration requires a serious commitment of human and financial resources.
Mums jāmeklē arī Eiropas Savienības un pasaules pieredze, kas varētu ievērojami uzlabot sekmes imigrantu integrācijā.
We also need to scour the Union and the world for practices that can dramatically increase our success rate with immigrant integration.
Mums arī jāpastiprina pasākumi šo ideju efektīvai popularizēšanai.
And we must multiply the means for effectively disseminating such ideas.
Visbeidzot, varbūt vissvarīgākais jautājums attiecībā uz imigrantu integrāciju ir tas, kurš vismazāk apspriests: kāda veida sabiedrībā mēs vēlamies šos cilvēkus integrēt?
Finally, perhaps the most important issue related to immigrant integration is the one that is least discussed: Into what kind of society do we want people to integrate?
Visbūtiskākais iemesls imigrantu integrēšanai Eiropā ir — ja mēs to nedarīsim, mēs nodosim tās idejas un principus, uz kuriem Eiropas Savienība ir balstīta.
The most essential reason for integrating Europe’s immigrants is that, by failing to do so, we will betray the ideals and principles on which the Union is based.
Pārāk bieži mūsu reakcija uz imigrantu jautājumu liecina par mūsu tuvredzību, aprobežotību, tendenciozitāti un reakcionāru domāšanu.
Too often, our reaction to immigrants defines us as closed-minded, inward-looking, biased, and reactionary.
Plašākā mērogā mūsu sabiedrība arī pieņem šos uzskatus.
By extension our societies adopt these characteristics as well.
Integrācija nevar notikt bez tiem, kuri integrē, un tiem, kurus integrē.
There can be no integration without those who integrate and those who are integrated.
Tas nozīmē, ka migrantu integrācijai pirmām kārtām nepieciešama mūsu vēlme akceptēt un integrēt migrantus.
This means that the integration of migrants presupposes our willingness to accept and integrate migrants.
Tāpēc mūsu politikas virzieniem jāvada iedzīvošanās procesi, ietekmējot gan imigrantus, gan viņus uzņemošās sabiedrības, kā arī mobilizējot visus resursus, lai efektīvi ieviestu politikas virzienus.
Our policies, therefore, must manage the processes of settlement by influencing the behaviour of both immigrants and receiving societies, and by mobilising resources on all sides in order to effectively implement policies.
ES iesaistīšanās motīvi integrācijas procesā
The Rationale for EU Involvement in Integration
Kāpēc ES jāiesaistās imigrantu integrācijas procesā?
Why should the EU be involved in immigrant integration?
Tāpēc, ka — ja kaut viena dalībvalsts nespēs sekmīgi īstenot integrācijas politiku, tas atstās nelabvēlīgas sekas uz Eiropas Savienību kopumā.
Because the failure by a single Member State to implement successful integration policies can have adverse consequences for the Union as a whole.
· Imigrantu nepietiekama nodarbinātība vājina ne tikai atsevišķu valstu, bet visas Eiropas Savienības ekonomiku.
· The underemployment of immigrants weakens not only individual economies, but that of the entire Union.
· Ja mūsu ekonomikai nepieciešamie augsti un zemu kvalificētie darbinieki uztvers Eiropu kā neviesmīlīgu, viņi var tikt iesaistīti pagrīdes ekonomikā vai nokļūt Eiropas ekonomisko konkurentu rokās.
· High- and low-skilled workers that our economies need, if they perceive Europe as inhospitable, can be driven into the underground economy or into the arms of Europe’s economic competitors.
· Efektīvas integrācijas politikas trūkums var radīt negatīvu izpratni un stereotipus par imigrantiem, kā rezultātā var tikt veidots pretspars imigrācijas politikai.
· The absence of effective integration policies can lead to negative perceptions and stereotypes against immigrants, and consequently to defensive immigration policies;
· Pilsoņu bailes var iedragāt respektu pret cilvēcisko cieņu, brīvību, demokrātiju, vienlīdzību, tiesiskumu, kā arī cilvēktiesību, tostarp minoritāšu tiesību ievērošanu.
· Fear among citizens can subvert respect for human dignity, freedom, democracy, equality, the rule of law, and respect for human rights, including the rights of persons belonging to minorities;
· Ekstremālākās formās atsvešināšanās var radīt radikālus novirzienus, kas var apdraudēt visu ES drošības apziņu.
· In its more extreme forms, alienation could breed radicalization that can threatens the EU’s collective sense of security;
· Negatīvi stereotipi par neintegrētiem imigrantiem var ierobežot Eiropas Savienības sekmīgu paplašināšanos.
· Negative stereotypes against un-integrated immigrants can undermine the Union’s successful enlargement.
Vietējās skolas, apvienības, uzņēmumi, reliģiskās organizācijas un citas struktūras pieliek lielas pūles, lai iesaistītu jaunatnācējus vietējā vidē, izveidojot kopienas un uzlabojot dzīves kvalitāti.
A neighbourhood’s schools, unions, businesses, places of worship, and other institutions do the hard work of bringing newcomers and natives together in ways that build communities and improve lives.
Bet integrācija ir globāla problēma — jo īpaši to jūt tad, kad tās process neveicas.
But integration is global in its implications—especially when it fails.
Tādējādi, ja vietējām, reģionālajām un valsts varas iestādēm jānosaka konkrēti integrācijas pasākumi, kas jāievieš, dalībvalstīm jāīsteno efektīvas integrācijas stratēģijas, kuru rezultātā tiek veicinātas Eiropas Savienības kopējās intereses.
Thus, while local, regional, and national authorities should determine the precise integration measures implemented, Member States must pursue effective integration strategies whose outcomes advance the Union’s common interests.
Tieši šo rezultātu uzraudzībā ES iestādes var izrādīt lielāku aktivitāti un jo īpaši – efektivitāti, un tām tas jādara.
It is in monitoring these outcomes where EU institutions can and must become far more active and—particularly—effective.
Iepriekšējās un nākamās darbības — referenta ieteikumi
Past and Future Action – The Rapporteur’s Recommendations
Iepriekšējās ES prezidentūras un Eiropas Komisija ir veikušas lielu un nozīmīgu darbu integrācijas politikas attīstībā.
Previous EU Presidencies and the European Commission have done much admirable work in advancing integration policy.
Tomēr ES kopējie centieni nepavisam nav pietiekami īstenošanas līmenī – pat ne tajā ļoti ierobežotajā jomā, kurā Komisija ir pilnvarota darboties.
However, the EU’s collective efforts have been notably inadequate at the level of implementation—even in the very limited area in which the Commission has authority to act.
Šo izteikumu raksturo divi piemēri: 2003. gadā ar fanfarām sveiktā „Eiropas migrācijas observatorija” tā arī netika izveidota.
Two examples underscore this point: The European Migration Observatory, heralded with fanfare in 2003, has never been created.
Pirmais gada ziņojuma par migrāciju un integrāciju izdevums, ko Eiropadome bija uzdevusi Komisijai izdot katru gadu, iznāca paredzētajā laikā 2004. gada jūnijā
And the inaugural edition of the Annual Report on Migration and Integration—which the European Council tasked the Commission with producing every year—came out on time in June 2004
KOM(2004)0508 . , bet otro izdevumu vēl tikai ir paredzēts izdot 2006. gada aprīlī.
COM(2004)0508 . but, as of April 2006, the second edition has yet to appear.
Sākot ar 2006. gadu, Eiropas Komisijai un citām Eiropas institūcijām būs daudz vienreizēju iespēju ietekmēt imigrantu integrācijas procesu.
In 2006 and beyond, the European Commission and other European institutions will have an exceptional series of opportunities to influence immigrant integration.
Tās jāizmanto un jāpanāk optimāls efekts.
These must be seized and leveraged for optimal effect.
Tomēr, pirms uzņemties jaunus riskus, kas prasa Eiropas Savienības uzmanību un līdzekļus, būtiski svarīgi ir nodrošināt pašreizējo direktīvu, kas ietekmē imigrantu integrāciju, efektīvu īstenošanu.
However, before embarking on new ventures that drain the Union’s attention and resources, it is critical to ensure the effective implementation of existing Directives that affect immigrant integration.