natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tomēr ir bijušas arī pretrunīgas liecības attiecībā uz to, kāda samazinājuma daļa ir saistāma ar sabiedrības slikto pārvaldību un kādu daļu ir radījusi vairāk ārēju faktoru iedarbība, piemēram, vājie finanšu tirgu darbības rādītāji tajā laikā.
However, there has been conflicting evidence as to which part of the cut can be attributed to mismanagement of the Society and which part was rather a consequence of external factors, such as the weak performance of financial markets at the time.
Tomēr sabiedrībā praktizētie pārlieku lielo prēmiju maksājumi visā 90. gadu laikā kopā ar izmaksām par garantēto pensiju likmju maksājumiem visticamāk ir bijuši galvenie polišu vērtības pazemināšanās cēloņi.
However, the Society's practice of paying excessive bonuses throughout the 1990s, together with the cost of paying for GAR appear to have been major causes for the reduction in policy values.
Pēc krīzes ELAS ieguldījumu iespējas ievērojami ierobežoja turpmākās finansiālās sekas apdrošinājuma ņēmēj iem.
In the aftermath of the crisis, the investment options of ELAS were severely constrained with further financial repercussions for the policyholders.
Komitejai sniegtajos paziņojumos
Statements made to the committee
Sk. IV daļas II iedaļas 3. punktu ir izcelts tas, ka dažādu kategoriju apdrošinājuma ņēmēj us krīze ir ietekmējusi atšķirīgā mērā.
See Part IV, Section II point 3. have highlighted the fact that various classes of policyholders were affected by the crisis to differing degrees.
Tomēr izrādās, ka dažas grupas atradās īpaši nelabvēlīgā situācijā: pirmkārt, tie apdrošinājuma ņēmēj i, kam bija negarantēto pensiju likmju polises, kuri pievienojās 90. gadu beigās un 2000. gadā, jo viņi nebija iepriekš guvuši labumu no sabiedrības piešķirtajām pārlieku lielajām prēmijām; otrkārt, ikgadējās peļņas daļas saņēmēji, kas cieta nopietnus ikgadējo peļņas daļas maksājumu samazinājumus bez iespējas pāradresēt polises citam pakalpojuma sniedzējam; treškārt, apdrošinājuma ņēmēj i dalībvalstīs ārpus Apvienotās Karalistes, tādās kā Īrija un Vācija, atradās īpaši smagā situācijā, neatkarīgi no viņu ELAS polises nosacījumiem.
However, it appears that several groups were particularly disadvantaged: firstly those non-GAR policyholders who joined between the late 1990s and 2000, as they had not previously benefited from the Society's excessive bonus allocation; secondly, with-profits annuitants who suffered severe reductions in their annuity payments without having the possibility to transfer policies to another provider; thirdly, policyholders from Member States other than the United Kingdom, such as Ireland and Germany, were put in a particularly difficult position, irrespective of the terms of their policy with ELAS.
Komisijai sniegtie paziņojumi ir parādījuši, ka daudziem ELAS krīzes upuriem bija li ELAS grūtības uzzināt, kādu rīcību izvēlēties vai pie kā vērsties, lai mēģinātu iegūt informāciju, iesniegt sūdzību un saņemt kompensāciju.
Statements made to the committee have shown that many of the victims of the ELAS crisis had great difficulty in knowing what route to take or who to apply to in trying to obtain information, make a complaint and obtain redress.
Dažādas aģentūras daudzus sūtīja burtiski no Poncija pie Pilāta.
Many were literally passed from pillar to post by various agencies.
Citi, acīmredzot, lika li ELAS cerības uz alternatīvām strīdu risināšanas (ASR) sistēmām, kad daudz labāks padoms būtu bijis ieteikums griezties ar prasību parastā tiesā, ja viņi finansiāli varētu atļauties tādas izmaksas.
Others clearly had huge expectations of alternative dispute resolution (ADR) systems when they might have been better advised to have pursued a claim through the traditional courts, if they could have afforded the financial cost.
Īsi sakot, komitejai iesniegtais materiāls rāda ainu, kurā valda apjukums un vērā ņemama nevienlīdzīga attieksme.
In short, the material presented to the committee shows a pattern of confusion and much inequality of treatment.
Tagad, savukārt, tiek aplūkoti turpmākie secinājumi un ieteikumi par sūdzību statusu un to tiesisko aizsardzības līdzekļu piemērotību, kas pieejami apdrošinājuma ņēmēj iem, un par piekļuvi tiesas un ārpustiesas aizsardzības līdzekļiem.
Subsequent conclusions and recommendations on the status of claims and adequacy of remedies available to policyholders and access to judicial and non-judicial remedies are now examined in turn.
I. Kompensācija ar tiesvedības palīdzību
I. Redress through the courts
(a) ELAS tiesāšanās
(a) Litigation by ELAS
Sabiedrības „ Equitable Life ” mēģinājums atgūt zaudējumus, uzsākot tiesvedību pret tās iepriekšējiem direktoriem un revizoriem, nebeidzās ar kompensācijām apdrošinājuma ņēmēj iem.
Equitable Life's attempt to recover losses by litigation against its former directors and auditors did not result in redress for policyholders.
Šī nespēja pat labi finansētam tiesas dalībniekam novest prasību līdz galam skaidri parāda augstās izmaksas un nenoteiktību, ko rada tiesas līdzekļu izmantošana, lai saņemtu kompensāciju Apvienotajā Karalistē.
This inability of even a well funded litigant to be able to pursue a claim to its conclusion highlights the high costs and the uncertainty generated by recourse to judicial means of redress in the UK.
(b) Civilprocesi pret ELAS
(b) Civil Proceedings against ELAS
Teorētiski tiesvedības uzsākšana pret ELAS (saskaņā ar 1986. gada Finanšu pakalpojumu akta 62. iedaļu par kļūdainu interpretāciju vai par paviršu padoma došanu) bija iespējams ceļš, kā sarūgtinātajiem apdrošinājuma ņēmēj iem gūt kompensāciju.
The launch of court proceedings against ELAS (under Section 62 of the Financial Services Act 1986 or for misrepresentation or for negligent advice) was, in theory, a possible route for aggrieved policyholders to obtain redress.
Tomēr praksē ‑‑ kā to rāda komitejai iesniegtie iesniegumi
However, in practice, as submissions to the committee
Sk. IV daļas VI iedaļas 2. punkta c) apakšpunktu ‑‑ tikai daži turīgi apdrošinājuma ņēmēj i izvēlējās šo ceļu vai draudēja to darīt ar juriskonsultu starpniecību un rezultātā panāca pirmstiesas izlīgumu ar sabiedrību ar stingras konfidencialitātes nosacījumiem.
See Part IV, Section VI point 2.c. suggest, only a few affluent policyholders took this route or threatened through legal advisors to do so and consequently reached settlements with the Society prior to trial under strict confidentiality clauses.
Augstās izmaksas un riski saskaņā ar AK tiesisko sistēmu atturēja parastu apdrošinājuma ņēmēj u no prasības celšanas tiesā pret sabiedrību, un tā rezultātā šīm personām bija jāpaļaujas uz finanšu tiesībsarga dienestu ( FOS ) kā vienīgo iespējamo ceļu uz kompensāciju.
The high costs and risks under the UK legal system prevented the average policyholder from suing the Society, and these consequently had to rely on the FOS as the only possible route to redress.
Komiteja uzskata, ka tā ir neapstrīdama netaisnība.
The committee is of the opinion that this is clearly unfair.
(c) Tiesvedība pret uzraudzības iestādēm
(c) Proceedings against the supervisory authorities
Komisijas pieprasītā ekspertu konsultācija
Expert advice
Sk. IV daļas VII iedaļas 2. punktu norāda, ka saskaņā ar AK tiesību aktiem, atšķirībā no citām ES valstīm, uzraudzības iestādi Apvienotajā Karalistē nevar saukt pie atbildības par nolaidību, bet tikai pie atbildības par kaitējumu, kas radies valsts iestādes amatpersonas pienākumu ļaunprātīgas nepildīšanas dēļ, kur vajadzīgs zināms negodīgums.
See Part IV, Section VII point 2. commissioned by the committee indicates that under UK law, unlike in most other EU countries, a supervisory authority may not be held liable in negligence but only under the tort of misfeasance in public office, requiring an element of bad faith.
Šī prasība būtu ievērota tikai tajā gadījumā, ja amatpersona būtu prettiesiski pildījusi savus pienākumus ar īpašu nolūku radīt kaitējumu prasītājam vai ar nevērīgu vienaldzību par šāda kaitējuma rašanās iespēju.
This element would be satisfied only where the authority had exercised its powers unlawfully, specifically intending to injure the plaintiff, or with reckless indifference to the possibility of such injury.
Pieejamais materiāls liecina, ka šādas prasības nebija paredzētas ELAS gadījumā un ka tādēļ ir nopietnas šaubas, vai sarūgtinātajiem apdrošinājuma ņēmēj iem par viņu ciestajiem zaudējumiem būtu izdevies saukt regulēšanas iestādes pie atbildības saskaņā ar AK tiesību aktiem.
Available material suggests that such requirements were not made out in the case of ELAS, with the consequence that there are serious doubts as to whether aggrieved policyholders would be successful in holding the regulatory authorities liable for their losses under UK law.
(d) Apdrošinājuma ņēmēj u situācija citās dalībvalstīs un attieksme pret viņiem
(d) Situation and treatment of policyholders from other Member States
Komiteja atzīmē Komisijas paustās šaubas par pakalpojuma sniegšanas brīvības, regulatoru atbildības par nolaidību un vispārējā labuma jēdzienu skaidrību un piekrīt, ka skaidrojuma atšķirības attiecībā uz tādiem jēdzieniem „ nopietni grauj ar Trešo dzīvības apdrošināšanas direktīvu izveidotā mehānisma darbību ”
The committee notes the doubts expressed by the Commission concerning the clarity of the concepts of freedom to provide services, the liability of regulators for negligence and the "general good" and agrees that differences of interpretation concerning such concepts " seriously undermine the workings of the machinery set up by the Third Life Directives ".
Skaidrojošs paziņojums par pakalpojumu brīvu apriti un vispārējo nozīmi apdrošināšanas nozarē, 2000/C 43/03, 2000. gada 16. februāris. .
Interpretative Communication on Freedom to provide services and the general good in the insurance sector, 2000/C 43/03, 16 February 2000.
Sabiedrības „ Equitable Life ” filiāles darbojās Īrijā (no 1991. līdz 2001. gadam) un Vācijā (no 1992. līdz 2001. gadam) un pārdeva tās produktus aptuveni 8 000 Īrijas un 4 000 Vācijas klientiem.
Equitable Life operated branches in Ireland (from 1991 to 2001) and Germany (from 1992 to 2001) and sold its products to approximately 8000 Irish and 4000 German customers.
Dažos iesniegumos
Some submissions
Sk. IV daļas IX iedaļas 2. punkta b) un d) apakšpunktu ir izteikts pieļāvums, ka „ Equitable Life ” veltīja īpašas pūles, lai piesaistītu Īrijas un Vācijas klientus 90. gadu beigās un vēl jo vairāk 2000. gadā, kad tās finanšu situācija bija kļuvusi kritiska un, ņemot vērā Apelācijas tiesas spriedumu 2000. gada janvārī, bija paredzama situācijas turpmāka pasliktināšanās garantēto pensiju likmju saistību dēļ.
See Part IV, Section IX points 2.b and 2.d. have suggested that Equitable Life made particular efforts to attract Irish and German customers in the late 1990s and even more so in 2000, at a time when its financial situation had become critical and, in the light of the ruling of the Court of Appeal in January 2000, was very likely to deteriorate further due to GAR liabilities.
To uzskatāmi parāda divi pasākumi, kas notika 2000. gadā – sabiedrības apšaubāmā reklāmas kampaņa Vācijā, ko tiesas sēdes laikā Šveices iestāžu pārstāvis kritizēja kā neiespējamu Šveices regulatīvajā vidē
The Society's doubtful advertisement campaign in Germany, which was criticised in the course of the hearings by the representative of the Swiss authorities as unthinkable in his own regulatory environment
Sk. IV daļas IX iedaļas 3. punkta a) apakšpunktu , un „Eiropas Fonda” uzsākšana Īrijā.
See Part IV, Section IX point 3.a. , and the launch of its 'European fund' in Ireland, both in 2000, illustrate this.
Ir pārskati
By analogy with Equitable Life's mis-selling in the UK, there are compelling accounts
Sk. IV daļas IX iedaļas 2. punkta c) apakšpunktu , kas liek domāt, ka līdzīgi maldinošajai pārdošanai, ko „ Equitable Life ” praktizēja Apvienotajā Karalistē, šī sabiedrība maldināja arī daudzus Īrijas un Vācijas apdrošinājuma ņēmēj us un iespējamos pircējus, nedodot skaidrojumu par garantētās pensiju likmes risku un nepatiesi apgalvojot, ka „peļņas daļas” rezerve izlīdzina ienākumu un aktīvu vērtības svārstības.
See Part IV, Section IX point 2.c. suggesting that the Society also misled a number of Irish and German policyholders and prospective customers by failing to advise them the GAR risk and by falsely claiming that the 'with-profits' fund was smoothing out fluctuations in earnings and asset values.
Turklāt komitejai tika iesniegti papildu paziņojumi
In addition to this, further statements were made to the committee
Sk. IV daļas IX iedaļas 2. punkta c) apakšpunktu , kas liecina, ka sabiedrība sniedza nepatiesu informāciju noteiktiem Īrijas pircējiem par to, ka viņi ir veikuši vai veiks pirkumu atsevišķā Īrijas fondā, kas būs „nožogots”, un tādējādi to neietekmēs saistības, kas radīsies AK fondam.
See Part IV, Section IX point 2.c. to the effect that the Society falsely informed certain Irish customers that they had bought, or would be buying, into a separate Irish fund which would be ring-fenced and thus not affected by liabilities arising within the UK fund.
Sabiedrība turpināja to darīt pēc Apelācijas tiesas sprieduma 2000. gada janvārī un vairākos gadījumos apgalvoja, ka šis spriedums neietekmēs Īrijas un citas „starptautiskās” polises.
The Society continued to do so after the ruling of the Court of Appeal in January 2000 and claimed on several occasions that the ruling would not impact on Irish and other international policies.
Vācijas apdrošinājuma ņēmēj u neapmierinātība ar sabiedrības neseno lēmumu vairs nepublicēt dokumentus attiecībā uz gada vispārējo sanāksmi, ne arī ziņojumus un pārskatus vācu valodā ir uzskatāmi parādīta komitejai.
The dissatisfaction by German policyholders with the Society's recent decision no longer to publish documents relating to the Annual General Meeting as well as reports and accounts in German has been made apparent to the committee.
Sk. IV daļas IX iedaļas 2. punkta e) apakšpunktu.
See Part IV, Section IX point 2.e.
Šis lēmums nepārprotami nostāda Vācijas apdrošinājuma ņēmēj us pat vēl sliktākā stāvoklī nekā AK apdrošinājuma ņēmēj us un papildus uzsver vajadzību pieprasīt vienkāršu informāciju ne tikai pirms līguma noslēgšanas, bet arī visā tā darbības laikā.
This decision clearly puts German policyholders in an even more unfavourable position than UK policyholders and further highlights the need for robust information requirements before the contract is concluded, but also throughout its performance.
Pēc komitejas domām ir zīmīgi, ka ne Īrijas Uzņēmumu, tirdzniecības un nodarbinātības departaments (DETE), ne Īrijas Finanšu pakalpojumu regulēšanas iestāde (IFSRA) neuzņemas atbildību par uzkrītoši nepilnīgajām darbībām, ko Īrijas regulators veicis attiecībā uz „ Equitable Life ” līdz 2003. gadam, un ka IFSRA joprojām nepilda Īrijas tiesību aktus par informācijas brīvību.
The committee finds it regrettable that neither the Irish Department of Enterprise, Trade and Employment (DETE), nor the Irish Financial Services Regulatory Authority (IFSRA), assumes responsibility for the grossly inadequate actions undertaken by the Irish regulator in relation to Equitable Life prior to 2003, and that IFSRA remains outside the remit of the Irish Freedom of Information legislation.
Vienmēr ir jābūt pilnībā drošai atbildības ķēdei par regulēšanu.
There should always be a fully liable chain of responsibility for regulation.
Atbildības ķēde nedrīkst pārtrūkt arī tad, kad notiek regulatīvo procedūru/iestāžu reformas.
The chain of accountability should not be broken including when there is reform of regulatory procedures/bodies.
Pieejamais materiāls
Available material
Sk. IV daļas IX iedaļas 3. punkta a) apakšpunktu. liecina, ka netika ievēroti nekādi dzīvības apdrošināšanai īpaši uzņēmējdarbības veikšanas noteikumi ELAS krīzes laikā Īrijā, izņemot informācijas prasības, ko pieprasa Dzīvības apdrošināšanas direktīvas.
See Part IV, Section IX point 3.a. indicates that there were no conduct of business rules specific to life insurance in place at the time of the ELAS crisis in Ireland, other than the information requirements required by the Life Directives.
Īrijas regulators nepaziņoja AK regulatoram par uzņēmējdarbības veikšanas noteikumiem līdz 2002. gada jūlijam.
The Irish regulator did not notify conduct of business rules to the UK regulator until July 2002.
Tāpat var secināt, ka Vācijas regulators ir paziņojis Vācijas noteikumus par uzņēmējdarbības veikšanu laikposmā no 1996. līdz 2000. gadam tieši EK apdrošināšanas uzņēmumiem, kas darbojas Vācijas teritorijā, tostarp sabiedrībai „ Equitable Life ” .
Likewise, the German regulator appears to have communicated German rules on the conduct of business directly to EC insurance undertakings operating in its territory in 1996 and 2000, including Equitable Life.
Izņemot vienu Vācijas regulatora iejaukšanos pret maldinošu reklāmas kampaņu, ne Īrijas, ne Vācijas iestādes nav tieši rīkojušās attiecībā uz uzņēmējdarbības veikšanas noteikumu nodrošināšanu īpaši sakarā ar „ Equitable Life ” .
With the exception of one intervention of the German regulator against a misleading advertising campaign, neither the Irish nor the German authorities have taken any particular action with regard to specifically enforcing any conduct of business rules in relation to Equitable Life.
Komiteja secina, ka gan Īrijas, gan Vācijas regulatori ieņēma neattaisnojami pasīvu nostāju attiecībā pret sabiedrības „ Equitable Life ” uzņēmējdarbības regulēšanu un neizmantoja visas pilnvaras, ko piešķir Trešā dzīvības apdrošināšanas direktīva šajā jomā.
The committee concludes that both Irish and German regulators have pursued an unjustifiably passive approach to the conduct of business regulation in respect of Equitable Life and failed to make full use of the powers conferred to them in this respect by the Third Life Directive.
Spriežot pēc pieejamā materiāla
In light of available material
Sk. arī IV daļas IX iedaļas 3. punkta a) apakšpunktu. , komiteja uzskata, ka Trešajai dzīvības apdrošināšanas direktīvā trūkst skaidru definīciju par izcelsmes un mītnes dalībvalstu iestāžu pilnvarām, nozīmi un atbildību.
See also Part IV, Section IX point 3.a. , the committee believes that the Third Life Directive lacks clarity in defining the powers, roles and responsibilities of home and host Member State authorities.
Šis skaidrības trūkums ir problemātisks gan no uzņēmumu viedokļa, kuri vēlas darboties vienotā tirgū un saskaras ar nenoteiktību attiecībā uz piemērojamajiem noteikumiem, gan vēl lielākā mērā no patērētāju viedokļa, kuriem, visticamāk, nav nojausmas par noteikumiem, kas domāti viņu aizsargāšanai, un kuri pat nezina, kuras iestādes kompetencē ir likt ievērot šos noteikumus un izskatīt attiecīgās sūdzības.
This lack of clarity is problematic both from the perspective of firms wanting to operate in a single market who face uncertainty with regard to the applicable rules and, to an even greater degree, for consumers who are likely to be unaware of the rules intended to protect them and moreover do not know which authority is competent to enforce these rules and deal with corresponding complaints.
Turklāt komiteja atzīmē, ka patērētāji pārrobežu situācijās bieži saskaras ar uzdevumu izlemt, vai viņu sūdzība attiecas uz finanšu uzraudzību vai kādu citu regulēšanas jomu, kas ir sarežģīts atšķirību noteikšanas uzdevums.
Furthermore, the committee notes that consumers in cross-border situations are often faced with the task of reaching a decision as to whether their complaint relates to financial supervision or some other aspect of regulation, which is a complex distinction to make.
Kompetenču sadalīšana starp izcelsmes un uzņēmējas valstīm tādējādi var radīt problemātiskas situācijas, kad uzņēmējas valsts uzņēmējdarbības veikšanas regulatoram trūkst vajadzīgās finanšu informācijas (kura ir tikai izcelsmes valsts konsultatīvā regulatora rīcībā), lai novērtētu, vai finanšu pakalpojumu sniedzēja sniegtie paziņojumi un dotā informācija ir precīza vai tieši otrādi – nepietiekama/maldinoša, un tātad ir jāuzsāk regulatīva iejaukšanās.
The division of competences between home and host State may thus lead to problematic situations, in which the host State conduct of business regulator lacks financial information he would need (which only the prudential home State regulator has) to assess whether the statements made and information given by a financial services provider are accurate or otherwise insufficient/misleading and hence should give rise to regulatory intervention.
Tas, ka finanšu pakalpojumu iestāde nekad nav uzskatījusi par nepieciešamu celt trauksmi mītnes valsts regulatoriem par „ Equitable Life ” kritisko finansiālo stāvokli, bija svarīgs iemesls, kāpēc nebija Vācijas un Īrijas uzņēmējdarbības regulatoru regulatīvās rīcības.
The fact that the FSA never deemed it necessary to alert the host State regulators of the critical state of Equitable Life's finances constituted an important reason for the lack of regulatory action by German and Irish conduct of business regulators.
Gan Īrijas, gan Vācijas regulatori ir atbildējuši uz daudziem apdrošinājuma ņēmēj u uzziņu jautājumiem un prasībām pēc informācijas.
Both Irish and German regulators have responded to numerous queries and requests for information from policyholders.
Materiāls, kas kļuvis pieejams komitejai
Material made available to the committee
Sk. IV daļas IX iedaļas 3. punkta a) apakšpunktu. , liecina, ka abi regulatori mēģināja iegūt informāciju no AK iestādēm un nodeva tālāk šo informāciju attiecīgās dalībvalsts apdrošinājuma ņēmēj iem.
See Part IV, Section IX point 3.a. indicates that both regulators sought to obtain information from the UK authorities and passed this information on to policyholders in their respective Member States.
Tomēr komitejai dotie paziņojumi
However, statements made to the committee
Sk. IV daļas IX iedaļas 3. punkta a) apakšpunktu. skaidri rāda, ka Īrijas un Vācijas apdrošinājuma ņēmēj i nespēja panākt kompensāciju par viņiem nodarītajam pārestībām ar savu attiecīgo valstu finanšu regulatoru starpniecību.
See Part IV, Section IX point 3.a. make it clear that Irish and German policyholders were not able to obtain redress for their grievances through their respective national financial regulators.
Īrijas iestāde nebija pilnvarota spriest par sūdzībām.
The Irish authority did not have the power to adjudicate on complaints.
Vācijas regulators noraidīja lielāko daļu saņemto sūdzību, jo uzskatīja, ka tās attiecās uz finanšu uzraudzības lietām, par kurām viņš nebija atbildīgs.
The German regulator rejected most complaints it received because it considered that they concerned matters of financial supervision, for which it was not responsible.
Tās divas sūdzības, ko Vācijas regulators atstāja spēkā, nebija saistītas ar „ Equitable Life” krīzi.
The two complaints which were upheld by the German regulator were not related to Equitable Life's crisis.
Daudzi paziņojumi un iesniegumi komisijai
Many statements and submissions to the committee
Sk. IV daļu. rosina domāt, ka pārklāšanās un pelēkās zonas starp finanšu un uzņēmējdarbības veikšanas uzraudzību ļāva izcelsmes un mītnes valsts iestādēm novelt vienai uz otru atbildību par darbu ar sūdzībām.
See Part IV.. suggest that the overlaps and grey areas between financial and conduct of business supervision allowed home and host state authorities to shift responsibility from one to another for dealing with complaints.
Piemēram, ne Vācijas, ne AK regulatori neuzskatīja, ka ir tiesīgi nodarboties ar kādu atsevišķu sūdzību
For instance, neither the German nor the UK regulators regarded themselves as competent for dealing with a particular complaint
Sk. IV daļas IX iedaļas 3. punkta a) apakšpunktu. , kuru viens skaidroja kā sūdzību par finanšu uzraudzības jautājumu, bet otrs uzskatīja, ka šī sūdzība ir saistīta ar uzņēmējdarbības veikšanu.
See Part IV, Section IX point 3.a. , which was interpreted by one as concerning a financial supervision issue, while the other considered the same complaint to be related to conduct of business.
Komiteja uzskata, ka šīs atšķirības pārrobežu kompensācijā ir nepieņemamas.
The committee believes that these gaps in cross-border redress are unacceptable.