natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A. tā kā otrajā ES un Āfrikas augstākā līmeņa sanāksmē, kas notiks Lisabonā 2007. gadā, valstu un valdību vadītāji apstiprinās kopējo ES un Āfrikas stratēģiju, ar kuru ES apņemsies pārveidot ES Āfrikas stratēģiju par kopēju ES un Āfrikas stratēģiju; tā kā Eiropas Parlaments līdz šim nav iesaistīts apspriešanā;
A. whereas, at the Second EU-Africa Summit, to be held in Lisbon in 2007, the Heads of State and Government are to approve a Joint EU-Africa Strategy which would represent the EU's commitment to transforming the EU Strategy for Africa into a Joint EU-Africa Strategy; whereas Parliament has so far not been included in the consultation,
B. tā kā Komisijas paziņojuma „Āfrikas stratēģija: ES reģionālā partnerība mieram, drošībai un attīstībai Āfrikas Ragā” pamatā ir cieši saistītu drošības un attīstības jautājumu koncepcija, proti, ka attīstība nav iespējama bez ilgstoša miera un ilgstošs miers nav iespējams bez attīstības, un tā turpmākais uzdevums ir kalpot par valstu un reģionālo stratēģiju dokumentu formulēšanas vadlīnijām;
B. whereas the Commission's Communication 'Strategy for Africa: An EU regional partnership for peace, security and development in the Horn of Africa' builds on the concept of the interlinked security and development issues, stating that there is no development without lasting peace and there is no lasting peace without development, and further aims to serve as a guidance in the formulation of Country and Regional Strategy Papers,
C. tā kā ES Āfrikas stratēģijas mērķis ir izveidot visaptverošu ilgtermiņa pamatu ES attiecībām ar Āfrikas kontinentu, galvenokārt lai sasniegtu Tūkstošgades attīstības mērķus un veicinātu ilgtspējīgu attīstību, drošību un labu pārvaldi Āfrikā;
C. whereas the European Strategy for Africa is aimed at setting up a comprehensive, long-term framework for EU relations with the African continent, with the primary goal of achieving the Millennium Development Goals (MDGs) and promoting sustainable development, security and good governance in Africa,
D. tā kā Kotonū nolīguma 8. pantā ir noteikts pamats politiska dialoga veidošanai par īpašiem pusēm interesējošiem politiskiem jautājumiem un vispārīgas nozīmes jautājumiem un ka šajā dialogā nozīmīga loma būs plašām politikām, lai veicinātu mieru un novērstu, ierobežotu un atrisinātu vardarbīgus konfliktus;
D. whereas Article 8 of the Cotonou Agreement provides a framework for conducting a political dialogue on specific political issues of mutual concern or of general significance to the parties, and provides that broadly based policies to promote peace and prevent, manage and resolve violent conflicts are to play a prominent role in this dialogue,
E. tā kā Kotonū nolīguma 11. pants „Miera stiprināšanas politikas, konfliktu novēršana un risināšana” nosaka, ka pusēm ir jāievēro visaptveroša, integrēta miera stiprināšanas un konfliktu novēršanas un risināšanas politika, īpašu uzsvaru liekot uz reģionālo, subreģionālo un valstu iespēju stiprināšanu;
E. whereas Article 11 of the Cotonou Agreement entitled 'Peace-building policies, conflict prevention and resolution' stipulates that the parties shall pursue a comprehensive, integrated policy of peace-building and conflict prevention and resolution with a particular focus on building regional, sub-regional and national capacities,
Drošības dimensija
Security dimension
F. tā kā Somālijas pussala ir viens no reģioniem, kur ir vislielākā konfliktu iespējamība pasaulē, kā arī viens no nabadzīgākajiem un pastāvīgi nedrošākajiem reģioniem, kur konflikti un politiskas krīzes cita citu pastiprina, kur ir sarežģītas attiecības starp valstīm, nestabilas, strīdīgas, mazattīstītas un nedrošas robežas, kur valstis nodrošina patvērumu, aizsargātas bāzes, militāru atbalstu un diplomātisku atzīšanu kaimiņvalstīs karojošām grupām;
F. whereas the Horn of Africa is one of the most conflict-prone regions in the world as well as being one of the poorest, with a systematic insecurity in which conflicts and political crises feed into and fuel one another, with difficult inter-State relations, unstable, disputed, underdeveloped and insecure borders, with States providing refuge, rearguard bases, military support and diplomatic recognition to groups fighting wars in neighbouring states,
G. tā kā konfliktu galvenie iemesli parasti ir cilvēktiesību pārkāpumi, demokrātijas un tiesiskuma trūkums, slikta pārvalde un korupcija, etniski saspīlējumi, neefektīva administrācija, organizēta noziedzība, narkotiku un ieroču tirdzniecība, nekontrolēta un nelegāla kājnieku un vieglo ieroču izplatīšana, kā arī nabadzība, bezdarbs un sociālā, ekonomiskā un politiskā netaisnība un nevienlīdzība, straujš iedzīvotāju pieaugums, un neapmierinoša vai slikta dabas resursu apsaimniekošana un izmantošana;
G. whereas the root causes of conflicts are generally human rights violations, the absence of democracy and the rule of law, bad governance and corruption, ethnic tensions, inefficient administration, organised crime and drugs and arms trafficking and the uncontrolled and illegal proliferation of light and small weapons, as well as poverty, unemployment and social, economic and political injustices and inequalities, rapid population growth and poor or bad management and/or exploitation of natural resources,
H. tā kā Somālijas pussalas konflikti, kuros iesaistītas kaimiņvalstis un citas valstis, ir sasnieguši reģionālus apmērus un to starptautiskā dimensija aizvien vairāk paplašinās;
H. whereas the conflicts in the Horn of Africa have taken on regional dimensions with the involvement of neighbouring and other countries, and also an increasingly broader international dimension,
Reģionālās sistēmas un ārējie dalībnieki
Regional frameworks and external actors
I. tā kā Somālijas pussalas politisko un drošības struktūru un konfliktu novēršanas centrā ir Starpvaldību attīstības iestāde (SAI) un tā kā šī iestāde ir vienīgā subreģionālā organizācija, kuras locekle ir Somālija;
I. whereas the Intergovernmental Authority on Development (IGAD) is a central part of the political and security architecture and crucial to conflict prevention in the Horn and is the only sub-regional organisation of which Somalia is a member,
J. tā kā Āfrikas Savienība (ĀS) pilnveido spējas iesaistīties konfliktu risināšanas starpniecībā un miera uzturēšanā un tā kā Āfrikas miera mehānisms ir viens no ES un ĀS sadarbības redzamākajiem aspektiem;
J. whereas the African Union (AU) is developing capacities to engage in conflict mediation and peace-keeping and whereas the African Peace Facility is one of the most tangible aspect of EU cooperation with the AU,
Attīstības dimensija
Development dimensions
K. tā kā reģiona pastāvīgā nestabilitāte apdraud tā politisko, sociālo un ekonomisko attīstību un ir viens no galvenajiem šķēršļiem, lai sasniegtu Tūkstošgades attīstības mērķus;
K. whereas the constant instability of the region undermines its political, social and economic development and represents one of the main impediments to achieving the MDGs,
L. tā kā Somālijas pussalas valstis piedalās dažādās reģionālās ekonomiskās organizācijās un iniciatīvās, piemēram, Austrumāfrikas Kopienā ( EAC )
L. whereas the countries of the Horn of Africa belong to different regional economic organisations and initiatives such as the East Africa Community (EAC)
EAC dalībvalstis ir Uganda, Kenija un Tanzānija. , Austrumāfrikas un Dienvidāfrikas kopējā tirgū ( COMESA )
EAC members are: Uganda, Kenya and Tanzania. , the Common Market for Eastern and Southern Africa (COMESA)
COMESA dalībvalstis ir visas Somālijas pussalas valstis, izņemot Somāliju. un Nīlas baseina iniciatīvā
COMESA: all the countries in the Horn of Africa are members with the exception of Somalia. and the Nile Basin Initiative
Nīlas baseina iniciatīvā piedalās Burundi, Kongo Demokrātiskā Republika, Ēģipte, Eritreja, Etiopija, Kenija, Ruanda, Sudāna, Tanzānija un Uganda. ;
Nile Basin Initiative: Burundi, DRC, Egypt, Eritrea, Ethiopia, Kenya, Rwanda, Sudan, Tanzania, Uganda. ,
M. tā kā šī reģiona problēmas saasina reģionālā ietekme, ko izraisa iedzīvotāju skaita pieaugums, klimata pārmaiņas un to ietekme uz dabas resursiem, galvenokārt naftas resursiem, domstarpības, ko veicina cīņa par Nīlas ūdens resursiem, kā arī lielais nomadu lopkopju īpatsvars, kurus lielākoties saista etnolingvistiskas saites, nevis politiskās robežas un kuri šajā reģionā ir viena no visatstumtākajām grupām;
M. whereas the problems of the region are exacerbated by the regional impact of population growth, climate change and related pressures on natural resources, mainly oil , and by the friction generated by competition for the water resources of the Nile and the high proportion of nomadic pastoralists, bound largely by ethno-linguistic ties rather than political borders, who are among the most marginalised groups in the region,
N. tā kā ar nabadzību saistītas slimības, jo īpaši HIV/AIDS, tuberkuloze un malārija, ir svarīgs reģiona dziļās nabadzības cēlonis, kā arī sekas;
N. whereas poverty-related diseases, especially HIV/AIDS, tuberculosis (TB) and malaria, are a major cause as well as a consequence of the considerable poverty in the region,
O. tā kā vairumā reģiona valstu mazāk nekā 50 % bērnu apmeklē pamatskolu,
O. whereas in most countries in the region fewer than 50% of children are enrolled in primary school,
2. atgādina, ka, veidojot ilgtspējīgu pieeju pastāvīga miera nodrošināšanai Somālijas pussalā, ir jāapvieno visi pašreizējie Āfrikai paredzētie ES instrumenti un tiesiskais regulējums; aicina pilnībā īstenot Kotonū nolīguma 8.–11. pantu;
Recalls that conceiving a sustainable approach to the establishment of lasting peace in the Horn of Africa requires the conjunction of all existing EU instruments and legal frameworks for Africa; calls for full implementation of Articles 8 to 11 of the Cotonou Agreement;
9. aicina Komisiju un Padomi turpināt centienus, lai izveidotu ES delegāciju Āfrikas Savienībā, kura tāpat kā Eiropas Komisijas delegācija atrastos Etiopijā;
Encourages the Commission and the Council to make further progress in establishing an EU Delegation to the AU based in Ethiopia, in addition to the Commission's Delegation in Ethiopia;
13. atgādina, ka korupcijas ierobežošanā un labas pārvaldības veicināšanā būtiska nozīme ir reģionālām iniciatīvām, piemēram, Āfrikas valstu savstarpējās izvērtēšanas mehānismam; uzsver, ka Āfrikas valstīm jāīsteno šīs iniciatīvas un Komisijai un dalībvalstīm šajā nolūkā jāsniedz tehniskā un finansiālā palīdzība;
Recalls the important role of regional initiatives such as the African Peer Review Mechanism in curbing corruption and promoting good governance; emphasises the need for African countries to implement these initiatives and for the Commission and the Member States to provide technical and financial assistance for this purpose;
18. uzsver, ka ir jāstiprina valstu un starptautisko NVO, Kopienas organizāciju, vietējo kustību un citu nevalstisku dalībnieku loma miera konsolidācijā un konfliktu novēršanā;
Stresses the need to foster the role of national and international NGOs, Community Based Organisations (CBOs), grassroots movements and other non-State actors in peace-building and conflict prevention;
Attīstības dimensija / reģionālās integrācijas galvenie virzieni
Development dimension/ Axes of regional integration
21. uzsver, ka iniciatīvu un reģionālās sadarbības organizēšana tādos izteikti kopīgos jautājumos kā bēgļu plūsmas, robežkontrole, nodrošinātība ar pārtiku, dabas resursi, enerģija, vide, izglītība, infrastruktūra, ieroču kontrole un dzimumu līdztiesība var kalpot par stabilu pamatu pozitīvam politiskam dialogam starp Somālijas pussalas valstīm;
Stresses the fact that organising initiatives and regional cooperation around clearly identified issues of common concern such as refugee flows, border control, food security, natural resources, energy, the environment, education, infrastructure, arms control and gender equality would serve as a solid basis for positive political dialogue among Horn of Africa States;
27. aicina Padomi un Komisiju uzsākt dialogu ar Ķīnu, ņemot vērā, ka Ķīna ir pastiprinājusi savu politisko un ekonomisko iesaistību Āfrikā, ieguldot lielus līdzekļus infrastruktūrā un attīstības projektos tādās valstīs kā Sudāna;
Invites the Council and the Commission to seek dialogue with China, taking into consideration the fact that China has intensified its political and economic involvement in Africa, investing heavily in infrastructure and development projects in countries such as Sudan;
30. uzskata, ka vietējo kopienu iesaistīšanai saimnieciskā darbībā gan laukos, gan pilsētās būs izšķiroša nozīme, lai uzlabotu pēckonflikta sabiedrību sociālekonomisko situāciju;
Considers the involvement of local communities in economic activities, in rural as well as in urban areas, to be of crucial importance in order to endorse their socio-economic position in post-conflict societies;
Valstu līmenis
Country level
34. pauž nožēlu par to, ka saskaņā ar ANO datiem pēdējos sešos mēnešos bruņotas grupas ir uzbrukušas 30 NVO un ANO struktūrām un ir nogalināti 12 palīdzības sniedzēji;
Deplores the fact that, according to the UN sources, thirty NGOs and UN compounds have been directly attacked by armed groups, and twelve relief workers killed, in the last six months;
37. uzsver, ka steidzami jāīsteno Sudānas valdības un ANO lēmums par Āfrikas Savienības un ANO apvienoto spēku izvietošanu, lai uzlabotu drošību un civiliedzīvotāju aizsardzību, un aicina īstenot šo lēmumu;
Stresses the need for, and calls for, early implementation of the decision by the government of Sudan and the UN regarding the deployment of the AU/UN joint force in order to increase security and improve the protection of civilians;
39. uzsver, ka gadījumā, ja netiks atrisināts Dārfūras konflikts, tam būs nopietnas sekas ne tikai Austrumāfrikas reģionā, bet arī citās salīdzinoši stabilās Āfrikas daļās, konkrēti, Centrālāfrikā un Lielo ezeru reģionā;
Stresses the fact that failure to resolve the conflict in Darfur would have serious consequences not only for the East Africa region but also for other relatively stable parts of Africa, namely Central Africa and the region of the Great Lakes;
43. atzinīgi vērtē ES atbalstu AMISOM , bet uzsver, ka ES ieguldījumam ir jābūt atkarīgam no ietveroša politiskā dialoga uzsākšanas un Somālijas valsts iestāžu samierināšanās, nekavējoties risinot samierināšanas, iestāžu veidošanas un miera nodrošināšanas Somālijas iedzīvotājiem uzdevumus;
Welcomes the EU's support for AMISOM but stresses that the EU's contribution must be conditional on the launch of an inclusive political dialogue and reconciliation by the Somali authorities, addressing promptly the challenges of reconciliation, institution building and providing peace for the Somali people;
48. uzskata, ka Somalilendas prasība pēc neatkarības ir jāizskata kā daļa no vispārējās Somālijas drošības darba kārtības;
Considers that the Somaliland request for independence should be examined as part of the over-arching security agenda for Somalia;
I. Ievads: paziņojuma sagatavošanas iemesli
I. Introduction: why this Communication?
2005. gada decembrī Eiropadome pieņēma ES Āfrikas stratēģiju, nodrošinot visaptverošu, integrētu un ilgtermiņa pamatu ES attiecībām ar Āfrikas kontinentu, kuras primārie uzdevumi ir sasniegt Tūkstošgades attīstības mērķus, veicināt ilgtspējīgu attīstību, drošību un labu pārvaldi Āfrikā.
In December 2005 the European Council adopted the EU-Africa Strategy, setting up a comprehensive, integrated and long-term framework for EU relations with the African continent, with the primary aims of achieving the Millennium Development Goals, the promotion of sustainable development, security and good governance in Africa.
Pirmais mēģinājums šīs stratēģijas piemērošanai bija 2006. gada novembrī Komisijas izdotais paziņojums “Āfrikas stratēģija: Eiropas Savienības reģionālā politiskā partnerība mieram, drošībai un attīstībai Āfrikas Ragā”
As the first test case for applying such a strategy, in November 2006 the Commission issued the Communication entitled "Strategy for Africa: An EU regional partnership for peace, security and development in the Horn of Africa
Paziņojumā definētā ģeogrāfiskā darbības joma — Somālijas pussala, saukta arī par Āfrikas Ragu (Džibutija, Etiopija, Eritreja, Kenija, Somālija, Sudāna, Uganda). , kas analizēts šajā ziņojumā.
Geographical scope as defined by the Communication: Horn of Africa (Djibouti, Ethiopia, Eritrea, Kenya, Somalia, Sudan, Uganda). ", which is examined in this report.
Paziņojuma mērķis ir izveidot reģionālu politisku partnerību ar Somālijas pussalu, kas būtu kā pamats visaptverošai pieejai konfliktu novēršanai reģionā, ievērojot pamata pieņēmumu, ka attīstību nevar panākt bez ilgstoša miera un ilgstošu mieru nevar nodrošināt, ja nav attīstības.
The purpose of the Communication is to set up a 'Regional Political Partnership' with the Horn of Africa as a basis for a comprehensive approach to conflict prevention in the region, following the basic assumption that there is no development without lasting peace, and that there is no lasting peace without development.
Šī reģiona izvēle pirmajam izmēģinājumam ES stratēģijas piemērošanai Āfrikā ir balstīta uz diviem apsvērumiem: tā stratēģiskā nozīme ES un trīs galvenie, savstarpēji saistītie, ļoti sarežģītie politiskie un kultūras konflikti reģionā (Sudāna, Etiopija un Eritreja, Somālija), kuru risināšanai reģionālā pieeja būtu vienīgā piemērotā stratēģija („nekas netiks atrisināts, līdz viss būs atrisināts”).
The selection of this region as the first test case for the EU Strategy on Africa is based on two considerations: its strategic importance to the EU and the enormous political and cultural complexity of the three main and inter-related conflicts in the region (Sudan, Ethiopia-Eritrea and Somalia), where a regional approach would be the only viable strategy to addressing the conflicts ("nothing will be solved until everything is solved").
Vērienīgs process
Ambitious process
Komisijas piedāvātās stratēģijas mērķis ir „ attīstīt visaptverošu pieeju konfliktu novēršanai Āfrikas Ragā, īstermiņā vai vidējā termiņā risinot nestabilitātes pamatcēloņus gan valsts, gan reģionālajā līmenī un stiprinot reģionālo sadarbību”.
The strategy proposed by the Commission aims at " setting up a comprehensive approach to conflict prevention in the Horn of Africa , tackling in the short to medium term the root causes of instability at both country and regional level and strengthening regional cooperation."
Reģiona sarežģīto drošības un attīstības problēmu apraksts, kā arī iespējamais ES iejaukšanās līmenis: reģionālais un valstu līmenis, ko atbalsta papildus pasākumi, ir pamats, lai izstrādātu virkni konkrētu ES ierosinājumu šim reģionam.
The description of the complex security and development concerns of the region as well as the possible levels of EU intervention: regional and country based level, backed by accompanying measures, represents a basis for elaborating a range of EU concrete proposals towards the region.
Nevar nepiekrist, ka ir steidzami jāizveido konfliktu novēršanas stratēģijas, reģionālās integrācijas iniciatīvas un jāuzlabo Āfrikas iestāžu darbība.
One could hardly disagree with the urgent need to establish conflict prevention strategies, regional integration initiatives and enhancement of the African institutions.
Bet jebkurš var arī uzdot pamatotu jautājumu: vai reģionā, kur piecas no septiņām valstīm ir konfliktā ar saviem kaimiņiem un kur konflikti saasina cits citu, kur valstī nav bijusi funkcionāla valdība vairāk nekā 15 gadus un kur iedzīvotāju skaits, kuri dzīvo zem nabadzības līmeņa, ir vairāk nekā 22 %, reģionālā partnerība būs universāllīdzeklis šādu sarežģītu savstarpēji saistītu problēmu risināšanai?
However, one can also ask a legitimate question: in a region where five out of seven countries are in conflict with their neighbours, and where every conflict fuels the other, where one country has been lacking a functioning government for more than 15 years, where the percentage of the population below poverty is more than 22 % , will the concept of regional partnership work as a "cure-all" for such complex inter-related problems?
Saskaņā ar ziņojumu ir vērts mēģināt.
According to the report, it is worth a try.
Pat ņemot vērā visus paziņojuma trūkumus un nepilnības, no kurām dažas ir nenovēršamas un kuras minētas ziņojumā, referents piekrīt četriem pieņēmumiem, kas ir piedāvātās stratēģijas pamatā:
Indeed, with all the deficiencies and gaps of the Communication, some of them unavoidable, and which the report addresses, the rapporteur agrees with four assumptions which appear to be the basis for the proposed strategy:
Ņemot vērā iepriekš minēto, referents uzskata, ka paziņojums ir procesa sākums.
Having said that, the rapporteur considers the Communication for what it was: the start of a process.
Paziņojumā minētais galamērķis ir ieviest ES reģionālo stratēģiju reģionā.
The final goal as stated in the Communication is to set up an EU Regional Strategy for the region.
Trūkumi un neskaidrības: turpmākā virzība
Gaps and misconceptions: the way forward
Lai gan referents pilnībā piekrīt paziņojuma galamērķim un slavē Komisiju par šo iniciatīvu, viņš uzskata, ka paziņojumā ne tuvu nav ietverta patiesa ES stratēģija.
Even if the rapporteur fully agrees with the final objective of the Communication, and commends the Commission for this initiative, the rapporteur considers that the Communication is far from outlining a truly EU strategy.
Paziņojumā ir apkopoti un apvienoti pašreizējie pasākumi, kuri ir nepieciešami, bet nepārprotami nepietiekami.
The Communication appears to be compiling and combining a list of already existing activities, which is necessary but clearly insufficient.
EP ziņojumā ir minēti šādi ieteikumi:
The EP report brings in the following recommendations:
· Kopējās ES un Āfrikas stratēģijas izstrāde (nav minēta paziņojumā)
· Elaboration of Joint EU-Africa Strategy (not mentioned in the Communication)
Otrās ES un Āfrikas augstākā līmeņa sanāksmes laikā, kurai jānotiek Lisabonā 2007. gadā, valstu vadītāji un valdības apstiprinās kopējo ES un Āfrikas stratēģiju.
During the second EU-Africa Summit, which should be held in Lisbon in 2007, the Heads of States and Governments are to approve a joint EU-Africa Strategy.
Kopējā stratēģija atspoguļos ES apņemšanos pārveidot vienpusēji pieņemto ES stratēģiju Āfrikai par kopējo ES un Āfrikas stratēģiju.
The Joint Strategy would represent the EU's commitment to transforming the "unilaterally" adopted EU Strategy for Africa into a Joint EU-Africa commitment.
Nevienā kopējās stratēģijas izstrādes stadijā nenotika apspriešanās ar Eiropas Parlamentu.
The European Parliament was not consulted at any phase of the preparation of the Joint Strategy.
Šajā gadījumā ir grūti apgalvot, ka dokuments atbilst nepieciešamajai demokrātiskajai likumībai.
In this case, it is difficult to argue that the document enjoys the required democratic legitimacy.
· Aktīva ES diplomātiskā darba kārtība attiecībā uz reģionu
· A pro-active EU diplomatic agenda for the region
Ziņojumā aicināts noteikt strukturētu un aktīvu ES diplomātisko darba kārtību attiecībā uz reģionu, nosūtot uz Somālijas pussalu īpašu ES pārstāvi un uzticot viņam reģionam paredzētās ES iniciatīvu saskaņošanu.
The report calls for a structured and pro-active EU diplomatic agenda for the region, with the appointment of an EU special representative to the Horn of Africa, entrusted with the coordination of EU initiatives for the region.
Tas palīdzētu gan novērst ES darbību dublēšanos, gan identificēt galvenos sarunu partnerus visām Somālijas pussalas valstīm.
This would serve the double purpose of avoiding duplication of EU activities and identifying the main interlocutor for all the Horn of Africa States.
Aktīva darba kārtība nozīmē skaidru ES nostāju par visiem konfliktiem šajā reģionā bez izņēmuma.
A pro-active agenda implies a clear EU position for each and every conflict in the region.