natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Turklāt Lēmuma 90/424/EEK darbības jomas paplašināšana, lai ietvertu „dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktu nekaitīgumu” un „informācijas politiku dzīvnieku aizsardzības jomā” saistībā ar lēmuma sagatavošanu, ar kuru groza citu (agrāku) lēmumu, kurš īpaši attiecas uz to izdevumu atlīdzināšanu, kuri rodas dzīvnieku lipīgo slimību apkarošanā, pilnīgi maina sākotnējā lēmuma (90/242/EEK) būtību.
Moreover, expanding the scope of Decision 90/424/EEC to include 'food safety in products of animal origin' and 'information policy in the field of animal protection' in the context of drawing up a decision amending another (earlier) decision which exclusively concerned support for expenditure incurred in combating contagious animal diseases amounts to a total transformation of the spirit of the original decision (90/424/EEC).
Faktiski Lēmuma 90/424/EEK darbības joma attiecās vienīgi uz finansiālu atbalstu, kuru piešķir tādu lipīgu slimību skartām valstīm, kuras nopietni ietekmē dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktus.
In fact, the scope of Decision 90/424/EEC related exclusively to the financial support granted to countries affected by contagious diseases with serious repercussions on animal production.
Saistībā ar pārmaiņām nav pamata grozīt tiesību akta sākotnējo būtību.
In a context of transition, it does not appear justified to distort the original spirit of the legislation.
Jaunie noteikumi par attaisnotajiem izdevumiem jau tā sarežģītos tiesību aktus pārvērš vēl apgrūtinošākā birokrātiskā procesā.
The new rules on eligible expenditure turn the already complex legislation into an even more cumbersome bureaucratic process.
„Dzīvnieku labturības” un „pārtikas nekaitīguma” jautājumi patiešām ir svarīgi, tomēr ne saistībā ar dzīvnieku lipīgo slimību apkarošanu.
The issues of ‘animal welfare’ and ‘food safety’ are indeed important, but not in the context of combating contagious animal diseases.
Ir atsevišķas lipīgas dzīvnieku slimības, kuras var pārnest ar pārtiku (bruceloze, tuberkuloze, salmoneloze un kolibaceloze), tomēr dzīvnieku slimību apkarošanas pasākumu finansēšanas būtība bija vispirms palīdzēt mazināt zaudējumus, kurus cieš lauksaimnieki, kad jāiznīcina dzīvnieki, ja tiem ir slimība, kura ātri izplatās.
There are some contagious animal diseases which are transmitted through food (brucellosis, tuberculosis, salmonellosis and colibacillosis), but the spirit behind the financing of measures to combat animal diseases was above all to help minimise the damage suffered by farmers when their animals must be destroyed because they are suffering from a disease which can be easily spread.
Ir skaidrs, ka šādi pasākumi netieši dod garantiju pārtikas nekaitīgumam, tomēr tas ir tikai sekundārs elements.
It is clear that, indirectly, this also provides guarantees with regard to food safety, but only as a secondary intention.
Turklāt pastāv īpašas programmas dzīvnieku aizsardzības pasākumu, kā arī veselības un pārtikas nekaitīguma pasākumu atbalstīšanai.
Furthermore, there are specific programmes to support animal protection measures and measures to promote health and safety in food.
Tādēļ no priekšlikuma grozīt Lēmumu 90/424/EEK jāizņem kompensācijas atbalsts saistībā ar „dzīvnieku labturības” un „pārtikas nekaitīguma” jautājumiem.
Compensatory aid linked to issues of ‘animal welfare’ and ‘food safety’ should therefore be withdrawn from this proposal amending Decision 90/424/EEC.
Nav noteikti kritēriji, pēc kuriem pielikumā iekļauto sarakstu ar slimībām, par kuru izskaušanu var saņemt finansiālu atbalstu, var grozīt, īpaši attiecībā uz jēdziena „pirmreizēju dzīvnieku slimību” piemērošanu.
There is no definition of the criteria according to which the list of eligible diseases contained in the annex can be altered, particularly with regard to the application of the concept ‘emerging animal diseases'.
Ja, piemēram, kādā dalībvalstī pēkšņi uzliesmo mutes un nagu sērga, vai tā būs vai nebūs pirmreizēja slimība?
If, for example, there is a sudden outbreak of foot-and-mouth disease in a Member State, will this be considered an emerging disease or not?
To var uzskatīt par pirmreizēju slimību, ja tā attiecīgajā laikā nav sastopama ES, tomēr pēdējo simts gadu laikā šīs slimības uzliesmojumi ir bijuši visās dalībvalstīs.
It might be considered an emerging disease given that the disease does not currently exist in the EU, but outbreaks have occurred in all the Member States in the past hundred years.
Šī ārkārtīgi bīstamā slimība pielikumā nav minēta.
This extremely serious disease is not mentioned in the annex.
Nav paredzēti nosacījumi, kādiem ir jāatbilst slimībām un valstīm, lai varētu iesniegt daudzgadu vai ikgadējos plānus.
There is no definition of the conditions to be met by diseases or countries so that multiannual or annual plans can be submitted.
Kādos apstākļos jāiesniedz viens vai otrs plāns?
In what circumstances are one or the other to be submitted?
Īpaša uzmanība jāpievērš ārkārtas situācijām, kurās ir nepieciešama ļoti lielu finanšu resursu pēkšņa un neparedzēta izmaksa.
Particular emphasis should be placed on emergency situations, which require the sudden and unforeseeable disbursement of very large financial resources.
Viens piemērs ir mutes un nagu sērgas uzliesmojums Apvienotajā Karalistē 2000. gadā.
One example is the outbreak of foot‑and-mouth disease in the United Kingdom in 2000.
Šāda veida slimībām ir efektīvi piemērot pasākumu cik iespējams drīz un pēc iespējas radikālus.
For diseases of this kind, the sooner measures are imposed and the more radical they are, the more effective they will be.
Šādu pasākumu īstenošanas nolūkā jāizveido obligātā finanšu rezerve, lai varētu reaģēt uz pēkšņām, nemanot uzliesmojušām un neparedzētām katastrofām.
For this to be possible, a minimum financial reserve needs to be set up to respond to disasters which arise suddenly, insidiously and unforeseeably.
Pielikumā iekļautais dzīvnieku lipīgo slimību saraksts atšķiras no sākotnējā lēmumā esošā pielikuma.
The list of contagious animal diseases set out in the annex differs from that in the original decision.
No saraksta svītrotas šādas slimības: mutes un nagu sērga, liellopu leikoze, Āfrikas zirgu mēris, Aujeski slimība, Āzijas putnu mēris un Tešenas slimība.
The following have been withdrawn: foot-and-mouth disease, bovine leucosis, horse sickness, Aujeszky’s disease, Newcastle disease and Teschen disease.
Vismaz trīs no šīm svītrotajām slimībām ir nozīmīgas Portugālei.
At least three of these diseases which have been withdrawn are significant for Portugal.
Liellopu leikoze ir slimība, kuras izskaušanas programmas darbojas jau apmēram 20 gadus, un pašlaik ir panākta pilnīgas izskaušanas galīgā stadija.
Bovine leucosis is a disease for which eradication programmes have been running for around 20 years, and it is now in the final stage of definitive eradication.
Pagājušajā gadā Portugālē atklāja ļoti nelielu skaitu šīs leikozes gadījumu, un ir aprēķināts, ka slimību var pilnīgi izskaust gada laikā.
Very few cases of leucosis were detected in Portugal last year, and it is estimated that the disease can be definitively eradicated in one year’s time.
Slimības svītrošanu no to slimību saraksta, par kuru izskaušanu var saņemt finanšu atbalstu, varētu apdraudēt visus īstenotos centienus un novest pie nekontrolētas parādīšanās no jauna.
Making the disease ineligible for funding could compromise all the efforts made and lead to its uncontrolled resurgence.
Āzijas putnu mēris Portugālē ir endēmisks savvaļas putnu vidū, un to jebkurā brīdī var pārnest uz nevakcinētiem mājputniem.
Newcastle disease is endemic among wild birds in Portugal, and could be transmitted to unvaccinated poultry at any time.
Šīs slimības tautsaimnieciskās sekas putnkopībā ir postošas.
The economic consequences of this disease for poultry farming are devastating.
Plānoto programmu Portugālē piemēroja arī attiecībā uz Aujeski slimību cūkām, un nebūs iespējams izvest cūkas uz atsevišķiem tirgiem (ES un trešām valstīm), ja neizdosies šo slimību izskaust.
Aujeszky’s disease in pigs, which has now been excluded, is also the subject of a planned programme for Portugal, where failure to eradicate the disease means that it is impossible to export pigs to some markets (EU and third countries).
Vēl viena pašreizējā sarakstā neiekļauta slimība ir cūku bruceloze, kura var radīt tāda paša veida tirdzniecības problēmas un kura ir endēmiska Portugālē un Vidusjūras reģiona valstīs.
Swine brucellosis is another disease not included in the current list which may pose the same type of problems for trade and is endemic in Portugal and the Mediterranean basin.
Piemēram, Alentežu šķirnes cūku tirdzniecību (kas ir nozīmīgs ienākumu avots šajā reģionā) varētu ietekmēt uzraudzības vai izskaušanas programmas trūkums.
For example, the sale of pigs of the Alentejana breed (an important source of income in that region) could be affected by the lack of a monitoring or eradication programme.
No otras puses, priekšlikumā ir iekļautas atsevišķas jaunas slimības, īpaši zoonozes (salmoneloze, kampilobakterioze un listerioze).
On the other hand, the proposal adds certain new diseases, particularly zoonotic diseases (salmonellosis, campylobacteriosis and listeriosis).
Kampilobakterioze ir Ziemeļeiropā ļoti izplatīta slimība cilvēkiem, bet neuzliesmo vērā ņemamā apjomā nekur dienvidos.
Campylobacteriosis is a very common disease among humans in northern Europe but does not occur to any significant extent in the south.
Lielākā daļa lopu sugu var būt veseli un pārnēsāt slimības ierosinātāju, kurš izraisa slimību cilvēkiem, un nav iespējams izstrādāt kontroles vai izskaušanas programmas dzīvniekiem.
Most livestock species are healthy carriers of the agent which causes this disease among humans, and it is not possible to design any control or eradication programme for animals.
Ņemot vērā šos iespējamos pavērsienus, mums top skaidrs, ka sarakstu sagatavoja tā, lai ievērotu intereses, kuras pilnīgi nesakrīt ar dienvidu valstu interesēm.
Given this scenario, it appears to us that the list was drawn up in such a way as to take account of interests that do not fully coincide with those of southern countries.
Tādējādi saraksts ir vairāk nekā nelīdzsvarots.
This makes it unbalanced at the very least.
Sarakstu var saīsināt, iekļaujot visās dalībvalstīs izplatītās slimības, pieļaujot noteiktas pakāpes elastīgumu, lai ņemtu vērā veselības problēmas reģionos vai arī katrai valstij raksturīgas veselības problēmas.
The list could be reduced to the diseases common to all the Member States, allowing for a degree of flexibility to take account of more regional health problems or those specific to each country.
Pastāv virkne citu problēmu, kuras jāpatur prātā, proti:
There are a number of other concerns which should be borne in mind, namely:
– dažādās dalībvalstīs esošā neziņa par to, kas ir noticis ar atsevišķu dzīvnieku slimību izskaušanas, kontroles un uzraudzības programmām, un tas nozīmē, ka ir nepieciešams regulārs pārskats par attiecīgo programmu stāvokli un izmaksu lietderību;
- the lack of knowledge about what has occurred with the programmes for the eradication, control and monitoring of certain animal diseases in the various Member States, which means that a regular report is needed on the situation and the cost-effectiveness of the corresponding programmes;
– daudzās dalībvalstīs un pat dažās kaimiņvalstīs pastāv atšķirīga pieeja atsevišķām slimībām, un tādējādi var radīt šķērsli stāvokļa uzlabošanai vai slimības izskaušanai, kā ir uzsvērusi Eiropas Veterināru federācija ( FVE ).
- the different attitudes to the same diseases in various Member States, even in some neighbouring states, which may pose an obstacle to improving the situation or eradicating a disease, as stressed by the Federation of Veterinarians of Europe (FVE).
Par piemēru ņemot parasto cūku mēri, par kuru tādas valstis kā Vācija, Čehija un Slovākija iesniedza programmu un lūdza atbalstu šīs slimības izskaušanai, bet Polija to nedarīja, FVE apšauba šo programmu efektivitāti, ņemot vērā labi zināmo, ka šo dzīvnieku slimību var pārnest savvaļas dzīvnieki, kuri, protams, nepazīst valstu robežas;
Taking the case of classical swine fever as an example, where countries such as Germany, the Czech Republic and Slovakia submitted a programme and requested support for the eradication of the disease but Poland did not, the FVE questions the effectiveness of such programmes, given that it is well known that this animal disease may be transmitted by wild animals which evidently do not recognise borders;
– programmu neviendabīgās būtības dēļ var būt gadījumi, kad neņem vērā kaimiņvalstu vajadzības;
- the heterogeneous nature of programmes which may also fail to take account of the needs of neighbouring countries:
– informācija lopkopjiem par savām fermām, ar kuru var palīdzēt ierobežot dzīvnieku slimību izplatīšanos, bet tikai ar pieejamo līdzekļu palielināšanu, jo ar līdzšinējo finansējumu ir grūti nodrošināt šo informāciju;
- information for stock farmers on their own farms, which may help restrict the spread of animal diseases, but with an increase in the funds available, given that the current funding makes this difficult;
– būs grūti ievērot programmu iesniegšanas termiņu (31. marts).
- the deadline laid down for submitting programmes (31 March) will be difficult to meet.
Jāsaglabā nemainīgs datums sākotnējā lēmumā — 31. maijs;
The date in the original decision should be maintained - 31 May;
– nepieciešamība informēt Parlamentu par stāvokļa attīstību, kā arī nepieciešamība pieņemt jaunu lēmumu, ja maina pašreizējā lēmuma pielikumos noteiktos kritērijus;
- the need to keep Parliament informed of developments in the situation, and the need for a fresh decision if any changes are made to the criteria laid down in the annexes to the present decision;
– skaidrība par dažādās valodu versijās izmantotajiem terminiem, izmantojot vienīgi frāzi, kuru mēs uzskatām par vispareizāko: „dzīvnieku lipīgās slimības, tostarp zoonozes”, jo visas zoonozes ir lipīgas dzīvnieku un cilvēku slimības, un šis lēmums attiecas vienīgi uz tādām dzīvnieku lipīgām slimībām, kuras nopietni skar sabiedrības veselību un tautsaimniecību.
- a clarification of the terms used in the various language versions, employing only the phrase which we consider to be most correct: ‘contagious animal diseases, including zoonoses’, given that all zoonoses are contagious animal and human diseases and this decision applies only to contagious animal diseases with a serious public-health and economic impact.
par priekšlikumu regulai, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2424/2001 par otrās paaudzes Šengenas Informācijas sistēmas ( SIS II) izstrādi
on the proposal for a Council regulation amending Regulation (EC) No 2424/2001 on the development of the second generation Schengen Information System (SIS II)
– ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Padomei ( COM(2006)0383 )
– having regard to the Commission proposal to the Council ( COM(2006)0383 )
– ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 66. pantu, saskaņā ar kuru Padome ir apspriedusies ar Parlamentu ( C6‑0296/2006 ),
– having regard to Article 66 of the EC Treaty, pursuant to which the Council consulted Parliament ( C6‑0296/2006 ),
– ņemot vērā Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas ziņojumu ( A6‑0410/2006 ),
– having regard to the report of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs ( A6‑0410/2006 ),
2006. gada 11. septembra vēstulē Eiropas Parlaments apspriedās par diviem priekšlikumiem attiecībā uz otrās paaudzes Šengenas Informācijas sistēmu ( SIS II).
By letter of 11 September 2006, the European Parliament was consulted on two proposals on the Schengen Information System II (SIS II).
Pirmā prasība attiecas uz priekšlikumu Padomes regulai, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2424/2001 par otrās paaudzes Šengenas Informācijas sistēmas ( SIS II) izstrādi, kas pamatota uz Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 66. pantu.
The first saisine concerns the proposal for a Council regulation amending Regulation (EC) No 2424/2001 on the development of the second generation Schengen Information System (SIS II), which is based on Article 66 of the EC Treaty.
Otrā prasība skar priekšlikumu Padomes lēmumam, ar ko groza Lēmumu 200/886 par otrās paaudzes Šengenas Informācijas sistēmas ( SIS II) izstrādi, kas pamatota uz Līguma par Eiropas Savienību 30. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktu, 31. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktu un 34. panta 2. punkta c) apakšpunktu.
The second saisine concerns the proposal for a Council decision amending Decision 2001/886/JHA on the development of the second generation Schengen Information System (SIS II), based on Articles 30(1)(a) and (b), 31(1)(a) and (b) and 34(2)(c) of the Treaty on European Union.
Priekšlikumu mērķis
Aim of the proposals
Šo priekšlikumu mērķis ir iegūt pagarinājumu SIS II izstrādei vajadzīgajām pilnvarām, kuru Padome ir piešķīrusi Komisijai un kuras termiņš beidzas 2006. gada 31. decembrī.
The aim of these proposals is to extend the mandate given by the Council to the Commission, which ends on 31 December 2006, with a view to developing the SIS II.
Komisija ierosina pagarināt šo termiņu līdz 2007. gada 31. decembrim.
The Commission thus proposes to extend the deadline until December 2007.
Turklāt Komisija vēlas pārliecināties, ka ir iespējams sagādāt SIS izstrādei nepieciešamos budžeta līdzekļus.
Furthermore the Commission wants to make sure that the budget necessary to its development can be provided.
Pašreizējo Šengenas Informācijas sistēmu aizvietos nākamā SIS II, par kuras tiesisko pamatu LIBE komitejā balsoja 2006. gada 5. oktobrī un plenārsēdē – 2006. gada 25. oktobrī
The current Schengen Information System will be replaced by the future SIS II, the legal basis of which was approved in the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs on 5 October 2006 and in plenary on 25 October 2006.
Tā saucamo Šengenas paketi veido A6-0353/2006 – SIS II izveide, pārvaldība un izmantošana (lēmums), A-60354/2006 – dienestu, kas ir atbildīgi par transportlīdzekļu reģistrācijas apliecību izdošanu, piekļuve SIS II, A-6-0355/2006 – SIS II izveide, pārvaldība un izmantošana (regula), kuru pieņēma ar lielu balsu vairākumu 2006. gada 25. oktobrī. .
The so-called 'Schengen package' consists of A6-0353/2006 , establishment, operation and use of SIS II (decision), A6-0354/2006 , access to SIS II by the services responsible for issuing vehicle registration certificates, and A6-0355/2006 , establishment, operation and use of SIS II (regulation), which were adopted by a large majority on 25 October 2006.
Šengenas Informācijas sistēma
The Schengen Information System
SIS ir liela mēroga datu bāze, kas darbojas kā kopīga informācijas sistēma, kura ļauj kompetentām dalībvalstu iestādēm sadarboties un apmainīties ar informāciju, lai izveidotu zonu bez iekšējo robežu kontroles.
The SIS is a large-scale database that works as a common information system allowing the competent authorities in the Member States to cooperate and exchange the necessary information in order to establish an area without internal border controls.
Tā ļauj šīm iestādēm iegūt brīdinošu informāciju par personām un priekšmetiem.
It allows these authorities to obtain information related to alerts on persons and objects entered in the system.
Iegūto informāciju jo īpaši izmanto policijas un tiesu iestāžu sadarbībai krimināllietās, kā arī personu kontrolei pie ārējām robežām vai dalībvalstu teritorijās un vīzu un uzturēšanās atļauju izsniegšanai.
The information obtained is used, in particular, for police and judicial cooperation in criminal matters, as well as in the field of controls on persons at external borders or on national territory and for the issuance of visas and residence permits.
Referenta novērojumi
Observations by the Rapporteur
Referents visnotaļ atbalsta jaunās SIS II izstrādi, jo pašreizējā sistēma spēj apkalpot ne vairāk par 18 dalībvalstīm.
The creation of the new SIS II merits the rapporteur's full support, because the current system only has the capacity to serve a maximum of 18 Member States.
Tādēļ radās nepieciešamība izstrādāt jaunu sistēmu, kas ļautu jaunajām dalībvalstīm pilnībā piemērot Šengenas acquis un atceltu to iekšējo robežkontroli.
Therefore it became indispensable to develop a new system to allow the new Member States to fully apply the Schengen acquis and thus to abolish controls at their internal borders with other Schengen States.
Tajā pašā laikā SIS II vajadzētu sniegt lielāku drošību, nodrošināt efektīvāku datu izmantošanu un vairāk funkciju, un tai vajadzētu gūt labumu no jaunākajiem tehnoloģijas sasniegumiem.
At the same time, the SIS II will make it possible to boost security, allow for a more efficient use of the data and introduce new functionalities, taking advantage of the latest technological developments.
Tai vajadzētu būt spēcīgam un elastīgam līdzeklim, kas spēj apmierināt mainīgās prasības.
It should be a robust and flexible tool, able to cope with rapidly changing requirements.
1998. gadā tika veikti iepriekšēji pētījumi, lai novērtētu SIS sistēmas iespējamās izstrādes un pārbaudītu dažādas iespējas un uzlabojumus, ko SIS varētu izmantot.
In 1998, a preliminary study was carried out to assess possible developments and improvements which might be made regarding the SIS.
Kad Ziemeļvalstis pievienojās Šengenas līgumam, tika izstrādāta SIS uzlabota versija ( SIS 1+), kas deva iespēju papildus pievienot sistēmai divas vai trīs valstis.
Meanwhile a more up-to-date version of the SIS was developed (SIS 1+) when the Nordic countries joined Schengen, which included the possibility of linking two or three additional countries to the system.
Jauninājumiem vajadzēja arī uzlabot C.SIS veiktspēju un padarīt to vieglāk pārvaldāmu un uzturamu.
The upgrade was also meant to improve the performance of the SIS and make it easier to manage and maintain.
2001. gada 6. decembrī Padome piešķīra Komisijai pilnvaras izstrādāt SIS II, kuru atšķirībā no pašreizējās SIS finansēs no ES budžeta.
On 6 December 2001 the Council gave a mandate to the Commission to develop the SIS II which - contrary to the current SIS - will be funded by the EU budget.
Komisija uzsāka SIS tehnisko ieviešanu 2004. gada oktobrī, parakstot līgumu par 40 miljonu lielu budžetu, lai izstrādātu SIS II un VIS (vīzu informācijas sistēmu), kam ir kopīga tehniskā platforma.
The Commission launched the technical implementation in October 2004 by signing a contract with a budget of up to 40 million EUR for the development of the SIS II and the VIS (Visa Information System), which shares the same technical platform.
Plānotais SIS II iesniegšanas termiņš bija 2007. gada marts.
The target date set for the delivery of the SIS II was March 2007.
Arī Eiropas Parlaments piedalījās debatēs un izteica viedokli 2003. gada beigās
The European Parliament contributed also to the debate and expressed its views at the end of 2003.
Sk. C. Coelho ziņojumu, A5-0436/2002 . .
See the report by Mr Coelho, A5-0436/2002 .
SIS II bija nepieciešams pienācīgs tiesiskais regulējums, kurā būtu detalizēti aprakstīta tās darbība un lietošana.
The SIS II needed an appropriate legal framework describing in detail its operation and use.
Ņemot vērā dažādās iesaistītās politikas jomas, Komisija 2005. gada 1. jūnijā iesniedza apspriešanai trīs tiesību aktu priekšlikumus.
Given the different policy areas involved, the Commission tabled three legislative proposals on 1 June 2005.
Pirmais priekšlikums pamatojās uz Eiropas Kopienas dibināšanas līguma IV sadaļu (vīzas, patvērums, imigrācija un citas politikas jomas, kas saistītas ar personu brīvu pārvietošanos), otrais priekšlikums pamatojās uz Eiropas Kopienas līguma VI sadaļu (policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās), jo SIS attiecas uz visiem pīlāriem.
The first proposal was based on Title IV of the EC Treaty (visas, asylum, immigration and other policies related to the free movement of persons) and the second one was based on Title VI of the EU Treaty (police and judicial cooperation in criminal matters) due to the cross-pillar nature of the SIS.