natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dalībvalstis garantē valsts regulatoru neatkarību un nodrošina, ka tās izmanto savas pilnvaras taisnīgi un pārredzami.
Member States shall guarantee the independence of national regulatory authorities and ensure that they exercise their powers impartially and transparently.
Ja dalībvalstīs ir izveidotas valsts regulatoru iestādes, dalībvalstis garantē to neatkarību un nodrošina, ka tās izmanto savas pilnvaras taisnīgi un pārredzami.
Where Member States have established national regulators, they shall guarantee the latter’s independence and ensure that they exercise their powers impartially and transparently.
Dalībvalstu pienākums nav veidot savas regulatoru iestādes.
The Member States should not be obliged to establish national regulatory authorities.
Tādēļ Komisijas priekšlikuma teksts ir jālabo.
The wording of the Commission proposal should be corrected accordingly.
23.b panta 1.a punkts (jauns) (Direktīva Nr. 89/552/EEK)
Article 23b, paragraph 1 a (new) (Directive 89/552/EEC)
23.b panta 2. punkts (Direktīva Nr. 89/552/EEK)
Article 23b, paragraph 2 (Directive 89/552/EEC)
Informācija , kas nepieciešama šīs direktīvas noteikumu piemērošanai , ir pieejama dalībvalstu un Komisijas līmenī.”
The information necessary for the application of the provisions of this Directive shall be made available at Member State and Commission level. ”
23.ba pants (jauns) (Direktīva Nr. 89/552/EEK)
Article 23b a (new) (Directive 89/552/EEC)
20.a Iekļauj šādu 23.ba pantu:
(20a) The following Article 23ba is inserted:
„23.ba pants
"Article 23ba
Dalībvalstis nosaka pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu informācijas plurālismu radio un televīzijas apraides sistēmā.
The Member States shall adopt the measures needed to ensure pluralism of information in the radio and television broadcasting system.
Dalībvalstis jo sevišķi aizliedz dominējoša stāvokļa rašanos un saglabāšanu televīzijas un ar to saistītos tirgos.
The Member States shall in particular ban the creation and retention of dominant positions on the television market and related markets.
Dalībvalstis mēģina nodrošināt valsts iestāžu sniegtās informācijas neitralitāti un nosaka atbilstošus pasākumus, lai novērstu iespējamu valdības nostājas izmantošanu, ietekmējot informācijas nesēju pārraidīto informāciju.
The Member States shall endeavour to guarantee respect for the neutrality of the information provided by the public authorities and shall lay down appropriate measures to prevent possible abuses of government positions from influencing the information conveyed via the media.
Dalībvalstis aizliedz valdības iestāžu vadītājiem, viņu dzīvesbiedriem vai pirmās un otrās pakāpes radiniekiem, kā arī viņu vadītajiem uzņēmumiem ieņemt vai saglabāt kontrolējošu stāvokli uzņēmumos, kas darbojas radio un televīzijas, kā arī ar tiem saistītos tirgos.
The Member States shall prohibit holders of government office, their spouses or first or second degree relatives, as well as companies controlled by them, from taking up or maintaining positions of control in businesses operating in the radio and television market and related markets.
Informācijas tiesības vienmēr ir jāīsteno tā, ka tiek aizsargāta attiecīgo personu privātā dzīve, un vienmēr ir jāizturas ar cieņu pret cilvēku, īpaši pret nepilngadīgajiem.
The exercise of the right to information must always be weighed against the protection of the privacy of the persons concerned and should never violate respect for individual dignity, particularly in the case of minors.
Pēdējā gadījumā vienmēr ir jāvadās no starptautiskām konvencijām dotajā jomā, kā arī ētikas kodeksiem un citām pašregulēšanas formām, ko Eiropas valstīs ir izstrādājuši informācijas nozares dalībnieki.
In the latter case, reference should always be made to the international conventions on the subject, as well as the ethical codes and other forms of self-regulation which information sector operators have drawn up in individual European states. "
Šis grozījums ir saskaņā ar jau pieņemtajām EP nostājām (piem., 2005. gada 6. septembrī pieņemto rezolūciju par „Televīziju bez robežām” un Eiropas Parlamenta rezolūciju par vārda un informācijas brīvības pārkāpšanas risku ES un it īpaši Itālijā (Pamattiesību hartas 11. panta 2. punkts) ( 2003/2237(INI) ), kuru mērķis ir likt dalībvalstīm ievērot vispārīgus principus par plurālisma nodrošināšanu un aizliegt valsts iestāžu vadītājiem kontrolēt raidorganizācijas.
Consistent with positions already adopted by the EP (e.g. the resolution adopted on 6 September 2005 on 'Television without frontiers' and the European Parliament's resolution on the risks of violation, in the EU and especially in Italy, of freedom of expression and information (Article 11(2) of the Charter of Fundamental Rights) ( 2003/2237(INI) ) aimed at obliging the Member States to comply with general principles on the safeguarding of pluralism and to ban those holding government office from controlling broadcasting companies.
Pastāvošās atšķirības starp valstu tiesību aktiem šajā jautājumā acīmredzami padara daudz sarežģītāku izmantot raidorganizāciju izveidošanas brīvību un brīvību sniegt pakalpojumus Kopienas teritorijā.
The existing disparities between national legislations on the subject obviously make the exercise of freedom of establishment and freedom to provide services on Community territory more difficult.
Pielikuma „Direktīvas un regulas” 3.a pants, Nr. 4 (Regula (EC) Nr. 2006/04)
Annex ‘Directives and Regulations’, Article 3(a), Number 4 (Regulation (EC) No 2006/2004)
Padomes 1989. gada 3. oktobra Direktīva 89/552/EEK par dažu tādu televīzijas raidījumu veidošanas un apraides noteikumu koordinēšanu, kas iekļauti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos: 3. g līdz 3. h pants un 10. līdz 20. pants.
Council Directive 89/552/EEC of 3 October 1989 on the coordination of certain provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States concerning the pursuit of television broadcasting activities: Articles 3g to 3h and Articles 10 to 20 .
Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu .../.../EK.”
Directive as last amended by Directive .../.../EC of the European Parliament and of the Council .”
Padomes 1989. gada 3. oktobra Direktīva 89/552/EEK par dažu tādu televīzijas raidījumu veidošanas un apraides noteikumu koordinēšanu, kas iekļauti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos: 3. c un 3. g pants līdz 3. h pantam un 10. līdz 20. pants.
Council Directive 89/552/EEC of 3 October 1989 on the coordination of certain provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States concerning the pursuit of television broadcasting activities: Articles 3c and 3g to 3h and Articles 10 to 20 .
Iespēja patērētājam noteikt audiovizuālo informācijas nesēju pakalpojumu sniedzējus vieglā, tiešā un vienmēr pieejamā veidā, skaidri attiecas uz patērētāju interešu aizsardzību, un tādēļ ir skaidri jāmin pielikumā „Direktīvas un regulas”.
The possibility for the consumer to identify audiovisual media services providers in an easy, direct and permanently accessible manner clearly relates to the protection of consumers’ interests, and must therefore be mentioned explicitly in the Annex ‘Directives and Regulations’.
par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar ko groza Padomes direktīvu 89/552/EEK par dažu tādu televīzijas raidījumu veidošanas un apraides noteikumu koordinēšanu, kas ietverti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos
on the proposal for a directive of the European Parliament and of the Council amending Council Directive 89/552/EEC on the coordination of certain provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States concerning the pursuit of television broadcasting activities
Iekšējā tirgus un patērētāju aizsardzības komiteja aicina par jautājumu atbildīgo Kultūras un izglītības komiteju savā ziņojumā iekļaut šādus grozījumus:
The Committee on the Internal Market and Consumer Protection calls on the Committee on Culture and Education, as the committee responsible, to incorporate the following amendments in its report:
Vēl nav publicēts OV.
OJ C , ..., p. .
Tiesību aktiem, noteikumiem un administratīvajiem pasākumiem jābūt iespējami neuzbāzīgiem un vienkāršiem, ļaujot veidoties un attīstīties jaunajiem un esošajiem audiovizuālo informācijas nesēju pakalpojumiem ( AINP ), un tādējādi veicinot jaunu darbavietu rašanos, ekonomikas izaugsmi, jauninājumus un kultūras daudzveidību.
The laws, regulations and administrative measures should be as unobtrusive and simple as possible to allow new and existing AVMS to develop and flourish, thus allowing for job creation, economic growth, innovation and cultural diversity to be nurtured.
(3) Audiovizuālo informācijas nesēju pakalpojumu nozīme attiecībā uz sabiedrību, demokrātiju un kultūru attaisno ierobežotu īpašu noteikumu piemērošanu šiem pakalpojumiem, tomēr tikai tad, ja tas ir absolūti nepieciešams .
(3) The importance of audiovisual media services for societies, democracy and culture justifies the application of limited specific rules to these services but only if absolutely necessary.
Noteikumi jānosaka tikai tad, ja tie ir vajadzīgi un lieki nekavē jauninājumu ieviešanu Eiropas audiovizuālo informācijas nesēju nozarē un tās attīstību un pieaugošu kultūras daudzveidību.
Rules should only be imposed if necessary and not needlessly stifle innovation and development of the European audiovisual media sector and increased cultural diversity.
Direktīva nedrīkst kavēt jaunu pakalpojumu attīstību ar pārsteidzīgiem un ierobežojošiem tiesību aktiem.
The directive shall not impede the development of new services by premature and restrictive legal provisions.
Nav iespējams precīzi paredzēt, kādi jauni pakalpojumi attīstīsies nākotnē, kā arī paredzēt novatoriskas tehnoloģijas.
It is impossible for to predict precisely which new services will evolve in the future and to predict disruptive technologies.
Tādēļ direktīva nedrīkst kavēt jauninājumu ieviešanu Eiropas audiovizuālo informācijas nesēju nozarē un tās attīstību un pieaugošu kultūras daudzveidību.
Therefore, the directive should not impede innovation and development of the European audiovisual media sector and increased cultural diversity.
Principā vislabākais veids šādu sabiedrības interešu un garantiju nodrošināšanai ir ierobežots regulējums, pašregulējums un subsidiaritāte.
Such public interests and safeguards may in principal be best found through limited regulation, self-regulation and subsidiarity.
Lai sasniegtu politiskos mērķus jauno informācijas nesēju vidē, kam raksturīga lielāka izvēle un lietotāju kontrole, sadrumstalotība un mazāk šķēršļu piekļuvē, vajadzīgas jaunas un alternatīvas politiskās koncepcijas.
Meeting public policy objectives in the new media environment, characterised by greater choice and user control, fragmentation and lower barriers to entry, require new and alternative public policy approaches.
Pretēji politikas īstenošanas likumdošanas metodei „no augšas uz leju”, kas bija piemērota vienotai apraides videi, lietderīgāka ir elastīgāka metode, kas koncentrēta uz praksē pamatotu mērķu noteikšanu un efektīvu reaģēšanu uz šīm problēmām.
Rather than a top down legislative approach that was suitable for a consolidated broadcast environment, a more flexible approach focused on evidence based goal setting and effective responses to these challenges is appropriate.
Uz tām jāattiecina pašregulējošas metodes tad, ja tas ir ieteicams.
This should include self-regulatory approaches where appropriate.
Eiropas Savienības mazajiem uzņēmumiem nav personāla vai līdzekļu, lai tie būtu informēti par visiem noteikumiem, atbilstu tiem un tos ievērotu.
Small enterprises across the European Union do not have the staff or finances to be aware of, comply with and adhere to all regulations.
(13) Audiovizuālo informācijas nesēju pakalpojumu definīcija attiecas uz visiem plašsaziņas pakalpojumiem: gan plānotajiem, gan pēc pieprasījuma.
(13) The definition of audiovisual media services covers all audiovisual mass-media services , whether scheduled or on-demand.
Tomēr šo pakalpojumu joma ir ierobežota uz pakalpojumiem atbilstīgi definīcijai Līgumā un tādējādi attiecas uz jebkuru saimnieciskās darbības veidu, tostarp sabiedrisko pakalpojumu uzņēmumiem, bet neattiecas uz darbībām, kas nav saistītas ar ekonomiku, piemēram, pilnīgi privātas tīmekļa vietnes .
However, its scope is limited to services as defined by the Treaty and therefore covers any form of economic activity, including that of public service enterprises, but does not cover non-economic activities, such as purely private websites.
(13) Audiovizuālo informācijas nesēju pakalpojumu definīcija attiecas uz visiem plašsaziņas pakalpojumiem, kas, pēc būtības kalpojot mērķim informēt, izklaidēt un izglītot, ir identiski programmā paredzētajiem televīzijas raidījumiem, neatkarīgi no platformas un no pakalpojuma sniedzēja redakcionālās pieejas un atbildības ir atspoguļoti raidījumu programmā vai izvēles katalogā .
(13) The definition of audiovisual media services covers all audiovisual mass-media services that are identical in nature to scheduled broadcast television irrespective of the delivery platform, whether or not the editorial approach and responsibility of the provider are reflected in a programme schedule or in a selection catalogue , in their function to inform, entertain and educate.
Tas tādējādi attiecas uz jebkuru saimnieciskās darbības veidu, tostarp sabiedrisko pakalpojumu uzņēmumiem.
It therefore covers any form of economic activity, including that of public service enterprises .
Ekonomiskais raksturs var būt nozīmīgs saistībā ar šīs direktīvas piemērošanu.
The economic character may be relevant to the application of the Directive.
Ekonomiskās darbības parasti tiek veiktas, saņemot atlīdzību, tas ir paredzētas noteiktam laika posmam, un tām ir raksturīga noteikta nepārtrauktība; novērtējums ir jāveic saskaņā ar izcelsmes valsts kritērijiem un noteikumiem.
Economic activities are normally provided for remuneration, intended for a certain period and characterised by a certain continuity; the assessment is to be made in accordance with the criteria and rules of the country of origin.
Attiecīgi audiovizuālo plašsaziņas pakalpojumu definīcija nepatver ekonomiskas darbības, par kurām parasti nesaņem atlīdzību, piemēram, tīmekļa žurnālus un citu lietotāja izraisītu informāciju vai jebkāda veida privāto saraksti, piemēram, elektronisko pastu vai privātas tīmekļa vietnes .
Accordingly, the definition of audiovisual media services does not cover non-economic activities which are normally not provided for remuneration , such as blogs and other user-generated content or any form of private correspondence, such as e-mails or private websites .
(Skat. grozījumu Nr. 7 attiecībā uz 14. apsvērumu)
(see amendment 7 to Recital 14)
(Skat. grozījumu Nr. 6 attiecībā uz 13. apsvērumu)
(see amendment 6 to Recital 13)
14. apsvērumu ir svītrots, tā kā tā saturs ir iekļauts 13. apsvērumā.
Recital 14 is deleted as its content has been incorporated in Recital 13
(14.a) Starp parasto apraidi un interneta pakalpojumiem ir daudz tehnisku un juridisku atšķirību.
(14a) There are a number of technical and legal differences between traditional broadcasting and Internet services.
Tādēļ turpmāk noteiktās pakalpojumu definīcijas attiecas tikai uz šo direktīvu, neierobežojot pamatā esošo to tiesību darbības jomu un sistēmu, kas noteiktas atbilstīgajos tiesību aktos.
The hereafter defined definitions of services are therefore established for the purpose of this Directive only, without prejudice to the scope and regime of the underlying rights as regulated by the relevant legislation.
Atšķirībā no parastās apraides, interneta pakalpojumu darbības joma ne vienmēr ir ierobežota; interneta pakalpojumu sniedzēju izplatītās informācijas satura kontroles līmenis ir ievērojami augstāks nekā parasto apraides pakalpojumu sniedzējiem, un šo divu pakalpojumu kategoriju uzbūve un īpašības ir tik atšķirīgas, ka interneta pakalpojumu pielīdzināšana apraides pakalpojumiem vairumā gadījumu būtu nereāla, un tādēļ to nebūtu iespējams piemērot un ieviest praksē.
Unlike traditional broadcasting, Internet services are not necessarily restricted as to their territorial scope, the level of control of Internet service providers over the dissemination of the content is substantially higher that that of traditional broadcasters, and the architecture of the two categories of services, as well as their nature differ to such an extent that the assimilation of Internet services with broadcasting services would in most cases be unrealistic and therefore impossible to apply and implement in practice.
(16) Šajā direktīvā termins „audiovizuāls” attiecas uz kustīgiem attēliem ar skaņu vai bez tās, tādējādi ietver mēmās filmas, bet neattiecas uz skaņas pārraides vai radio raidpakalpojumiem .
(16) For the purpose of this Directive, the term “audiovisual” refers to moving images with or without sound, so includes silent films but does not cover audio transmission or radio broadcasting services .
Jēdziens „audiovizuāli pakalpojumi” citos Eiropas līmeņa un starptautiskos tiesību aktos, piemēram, PTO pakalpojumu klasifikatora D. punktā, aptver ne tikai televīziju, bet arī radio.
In other European and international legislative texts, such as the WTO classification of services, under point D, the term ‘audiovisual services’ covers radio as well as television.
Jānodrošina, ka šī direktīva neietekmēs minētās definīcijas, un radio ari turpmāk tiek uzskatīts par audiovizuālo pakalpojumu daļu.
It must be ensured that the present regulation does not change these definitions and that radio continues in general to be included in audiovisual services.
Redakcionālā atbildība nozīmē, ka informācijas nesēju pakalpojumu sniedzējs atlasa un organizē saturu – gan atsevišķus elementus, gan satura kopumu.
Editorial responsibility implies that the media service provider selects and organises the content, whether individual elements or a range of content, on a professional basis.
Tas neattiecas uz lietotāja apkopota satura kopīgu lietojumu kādā ierobežotā virtuālā kopienā un starpnieku pakalpojumu sniedzējiem, uz kuriem attiecas Direktīvā 2000/31/EK noteiktie saistību izņēmumi .
This excludes the sharing of user-generated content within limited virtual communities and the activities of intermediary service providers covered by the liability exemptions established in Directive 2000/31/EC.
Turklāt informācijas nesēju pakalpojumu sniedzēja definīcija neattiecas uz fiziskām vai juridiskām personām, kuras atlasa un piedāvā pārdot audiovizuālo informācijas nesēju pakalpojumu paketes – piemēram, vai nu ar mērķi sniegt audiovizuālo informācijas nesēju pakalpojumu, vai organizēt šādu pakalpojumu patērētājiem.
Furthermore, the definition of media service provider does not extend to a natural or legal person who selects and offers for sale a package of audiovisual media services – for example, either for the purposes of providing an audiovisual media service or for the purposes of organizing such services for consumers.
Precizē redakcionālās atbildības jēdzienu, kas aptver arī tiesības pieņemt lēmumus.
Specifies the notion of editorial responsibility, which involves decision-making power.
Tomēr tas neattiecas uz tiem, kuri sniedz izejmateriālus audiovizuālo informācijas nesēju pakalpojumiem, un tas prasa lielāku iejaukšanos plānošanā nekā tikai audiovizuālo pakalpojumu kataloga sastādīšana.
Furthermore, the notion of editorial responsibility does not embrace those that provide inputs to AVMS and requires a more intervention in scheduling than merely organising a catalogue of audiovisual items.
Tajā ietverti kustīgi attēli ar skaņu vai bez tās, kas tiek pārraidīti kā daļa no audiovizuālo informācijas nesēju pakalpojumiem un ir paredzēti, lai tieši vai netieši veicinātu preces, pakalpojumus vai tēlu, vai fizisku, vai juridisku vienību, kas veic saimniecisko darbību, un tādēļ neietver sabiedrisko pakalpojumu paziņojumus un bezmaksas raidījumus, kuros aicina uz labdarību.
It comprises moving images with or without sound which are transmitted as part of audiovisual media services and are designed to promote, directly or indirectly, the goods, services or image or a natural or legal entity pursuing an economic activity and therefore it does not include public service announcements and charity appeals broadcast free of charge.
Pasākumi, kuru mērķis ir īstenot sabiedrības intereses jauno audiovizuālo informācijas nesēju pakalpojumu nozarē būs efektīvāki, ja pakalpojumu sniedzēji paši aktīvi atbalstīs tos.
Measures aimed at achieving public interest objectives in the emerging audiovisual media services sector will be more effective if they are taken with the active support of the service providers themselves.
Tā pašregulējums ir brīvprātīgas iniciatīvas veids, kas uzņēmējiem, sociālajiem partneriem, nevalstiskām organizācijām vai apvienībām dod pašiem iespēju pieņemt savām vajadzībām kopējas vadlīnijas.
Thus, self-regulation constitutes a type of voluntary initiative which gives the possibility to economic operators, the social partners, non-governmental organisations or associations to adopt amongst themselves and for themselves common guidelines.
Dalībvalstīm saskaņā ar to atšķirīgām tiesību tradīcijām jāatzīst iedarbīgā loma, kas var būt pašregulējumam kā tiesību aktu un esošo juridisko un/vai administratīvo mehānismu papildinājumam, un tā noderīgo ieguldījumu šīs direktīvas mērķu sasniegšanā.
Member States should, in accordance with their different legal traditions, recognise the effective role that effective self-regulation can play as an additional complement to legislation and the judicial and/or administrative mechanisms in place and its useful contribution to the achievement of the objectives of this Directive.
Kaut arī pašregulējums varētu būt alternatīva metode, lai īstenotu šīs direktīvas atsevišķus noteikumus, tā tomēr nevar pilnībā aizstāt dalībvalstu likumdevēju pienākumus.
However, while self- regulation might be an alternative method to implement certain provisions of this Directive, it cannot completely substitute the obligation of the national legislator.
Kopregulēšanai minimālajā veidā rada nepieciešamo juridisko saikni starp pašregulēšanu un valsts līmeņa likumdevēju saskaņā ar dalībvalstu tiesību tradīcijām
Co-regulation gives, in its minimal form, a legal link between self-regulation and the national legislator in accordance with the legal traditions of the Member States.
(26) Pārraides tiesības attiecībā uz sabiedrību interesējošiem izklaides pasākumiem raidorganizācijas var iegūt izņēmuma kārtā.
(26) Entertainment rights for events of public interest may be acquired by broadcasters on an exclusive basis.
Ja dalībvalstīm šim mērķim ir atļauts izstrādāt sarakstus, kuros iekļauti to sabiedrībai īpaši svarīgi notikumi, ko nevar pārraidīt izņēmuma kārtā, tad katra attiecīgā dalībvalsts pati pieņem lēmumu, vai tā šādu sarakstu izstrādā, kurus notikumus atzīt par īpaši svarīgiem tās sabiedrībai, kā definēt jēdzienu ,,ievērojama sabiedrības daļa’’ un kādu ziņu pārraidīšanas veidu izmantot.
To this end, where Member States are permitted to draw up lists of events of substantial social interest which must not be broadcast on an exclusive basis, it is for the individual Member State to decide whether to draw up such a list, which events it regards as having substantial social interest, how the term ‘a substantial proportion of the public’ is defined and what type of reporting should be made available.
Dalībvalstīm jānodrošina izlemšanas brīvība, kurus notikumus atzīt par īpaši svarīgiem sabiedrībai, kā noteikt ,,ievērojamo sabiedrības daļu’’, un kādu ziņu pārraidīšanas veidu izmantot.
It should remain at the discretion of the Member States what events they regard as having substantial social interest, how they define a substantial proportion of the public and what type of reporting is made available.