natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Gan valstu finanšu ministriem, gan vadītājiem būtu jāsaprot, ka tādejādi viņi varētu izvairīties no daudzām diskusijām par "devējiem" un "ņēmējiem"...
The finance ministers and heads of states should acknowledge that they would be able to avoid a lot of discussions between net payers and net receivers… I really hope that at least some of the member states will follow our approach and convince the others to change the current income system," she said.
Ar Lisabonas līgumu - spēcīgāka EP ietekme Vēsturiski EP ir bijušas ļoti ierobežotas iespējas iespaidot ES ilgtermiņa budžeta debates.
"The last three MFFs were negotiated in the Council after the 'night of the long knives'.
"Kad Padome iepazīstināja ar savu priekšlikumu, mēs varējām teikt tikai "jā" vai "nē", atgādina J.Hauga.
When the Council presented their results, we could only say yes or no," Ms Haug said.
Taču Lisabonas līgums paredz, ka Padomei ilgtermiņa budžets ir jāsastāda ar EP piekrišanu.
The Lisbon Treaty states that the long term budget has to be set up by the Council after the consent of the EP.
"Es ceru, ka Ungārijas prezidentūra drīz nāks klajā ar priekšlikumu, kā notiks vienošanās sarunas ar Eiropas Parlamentu, " viņa piebilda.
The Hungarian, Polish, Danish and Cypriot presidencies have already confirmed that they are willing to negotiate with us."
Deputāte Juta Hauga
Jutta Haug
"Pašu resursu" sistēmas vēsture
History of own-resources system
ES budžeta "pašu resursu" sistēma pakāpeniski ir tikusi aizstāta ar NKI (GNI) saistītām iemaksām no dalībvalstīm.
Budget vote 13-12-1979 The EU's "own resources" budget system has gradually been replaced by gross national income-related contributions from EU countries, which has fuelled intensive battles between net payers and net receivers.
Minētās iemaksas budžeta debatēs Padomē ir radījušas arvien asākas pārrunas un domstarpības starp dalībvalstīm.
MEPs on the SURE Committee want to shift to a "more European" and "less intergovernmental" income system for the EU budget.
SURE vēlētos, lai ES ieņēmumu sistēma būtu "eiropeiskāka", kā arī mazinātu starpvaldību aspektu.
Read on for a short overview of the history of the EU's own resources system.
1951.-1970. gads: no valstu iemaksām uz "pašu resursiem"
1951-1970: From national contributions to the emergence of own resources
Eiropas Ogļu un tērauda kopiena (EOTK), kas izveidota 1951.gadā, tika finansēta no nodevām, ar kurām tika aplikta ogļu un tērauda ražošana.
The European Coal and Steel community (ECSC), set up in 1951, was financed through direct levies on coal and steel production.
1957. gadā izveidotā Eiropas Ekonomikas kopiena (EEK) tikai finansēta no nodevām un sešu dibinātājvalstu iemaksām.
When the European Economic Community (EEC) was set up in 1957, it didn’t have any own resources so was financed by a mixture of levies and contributions from the six founding countries.
Pirmās lauksaimniecības nodevas tika iedibinātas1962.gadā, izveidojot kopējo lauksaimniecības politiku, taču nebija pietiekamas, lai finansētu EEK darbību un dalībvalstīm bija jāturpina savas iemaksas.
The first levies were on agriculture in 1962, when the Common Agricultural Policy was established, but were insufficient to finance the EEC so member states continued to make financial contributions.
1970. gadā noslēgtais Luksemburgas līgums paplašināja EP budžeta pilnvaras, dodot tam tiesības uz "pēdējo vārdu" par "neobligātajiem izdevumiem" (galvenokārt visu, izņemto lauksaimniecību, kas veidoja lielāko daļu no budžeta).
In 1970 the Treaty of Luxembourg expanded the EP's budgetary power, giving it the last word on "non-compulsory expenditure" (essentially everything but agriculture, which made up the biggest part of the budget).
Dalībvalstu tiešās iemaksas tika aizstātas ar Eiropas Kopienas "pašas resursiem" − muitas nodokļiem, lauksaimniecības nodevām un pievienotās vērtības nodokļa (PVN) resursu, kas tiek maksāts kā svārstīgs procents no dalībvalstu aprēķinātās t.s. harmonizētās pievienotās vērtības nodokļa bāzes.
It also replaced member state contributions with "the Communities' own resources" - customs duties, agricultural levies and an annually adjusted percentage of the harmonized VAT base.
1970.-1988. gads: "pašu resursu" sistēma
1970-1988: own resources system
Katra ES valsts bija atbildīga par nodevu iekasēšanu un nodošanu EK, taču bieži vien valstu interese par pašu resursu sistēmas veiksmīgu funkcionēšanu bija maza.
EU countries were responsible for collecting and transferring levies to the Commission, but often had little interest in ensuring that the own resources system was functioning correctly.
Iekasēšanas izmaksas tika aprēķinātas vidēji 5%, un pēc dažiem gadiem tika nolemts, ka valstis varētu ieturēt iekasēšanas izmaksas un pārskaitīt tikai 90%.
Collection costs were estimated at an average of 5%, and after some years it was decided that countries could deduct collection costs directly and transfer just 90%.
No 1975.-1985.gadam sistēma paredzēja, ka valstis iemaksās ne vairāk kā 1% no PVN, bet 1985.gadā Padome noteica 1,4% griestu līmeni.
From 1975-1985 the system was based on a maximum of 1 % of VAT, but in 1985 the Council raised the ceiling to 1.4%.
Spriedzei par finansējumu arvien pieaugot, budžets tiek noraidīts 1979., 1982. un 1984.gadā.
Growing tensions over financing led to the annual budget being rejected in 1979, 1982 and 1984.
1988.-1999.gads: ceturtais "pašu resursu" posms
1988-1999: 4th own resource
Lai pārtrauktu ikgadējās cīņas par budžetu, EK priekšsēdētājs Žaks Delors nāca klajā ar ES ilgtermiņa budžetu ideju, kura tika nodēvēta par finanšu perspektīvu un paredzēja plānot līdzekļus piecu gadu laika posmam.
To put a stop to the annual fight over the budget, Commission President Jacques Delors came up with the idea of a long-term EU budget, known as the financial perspective, which imposed annual ceilings on payments and commitments for the Community’s own resources over a five-year period.
Turklāt, lai nodrošinātu, ka katra valsts maksā proporcionāli tās ekonomiskajai labklājībai, daļa no katras dalībvalsts nacionālā kopprodukta tika pievienota kā ceturtais "pašu resurss".
In addition, a proportion of each member state’s gross national product was added as a fourth own resource .
Ilgtermiņa budžeta mērķis bija nodrošināt budžeta stabilitāti, kas nepieciešama, lai veiksmīgi veidotu vienotu iekšējo tirgu.
The idea was to match member state payments more closely with their economic wealth.
Taču pievienojot šo ceturto resursu, EP zaudēja savu ietekmi budžeta plānošanā.
The aim of the long-term budget was to ensure the budgetary stability necessary for the establishment of the internal market, but this meant a loss of influence for the Parliament as the fourth own resource created a more intergovernmental structure.
Pēdējās desmitgades laikā dalībvalstis, īpaši tās, kuras iemaksāja visvairāk, sāka atgādināt par to, ka dažas valstis galvenokārt ir "devējas", bet citas "ņēmējas".
Member states began to advertise their net positions and define who was paying the most.
Valstu budžetos sāka parādīties individuālo "ieguldījumu" pozīcijas, kas tādējādi noveda pie Eiropas fondu konkurēšanas ar valsts izdevumiem un izraisīja tālāku "pašu resursu" koncepta eroziju.
Individual "contributions" began to appear in national budgets, putting European funds in competition with national spending and leading to an erosion of the "own resources" concept.
Tāpēc "pašu resursu" sistēmā ir notikušas būtiskas izmaiņas.
Over recent years, there have been significant changes to the own resources system.
1999. gadā summa, kuru ES valstis varēja pārskaitīt no tradicionālajiem „pašu resursiem” palielinājās līdz 25% un 2004.gadā maksimālais PVN maksājums tika samazināts līdz 0,5%.
In 1999 the amount EU countries could deduct from traditional own resources rose to 25% and in 2004 the maximum VAT-based payment was cut to 0.5%.
Ienākumi no muitas nodokļiem un lauksaimniecības maksājumiem izzuda, kas nozīmē, ka NKI ir kļuvis par lielāko ienākumu avotu ES budžetā: aptuveni 75% 2010.gadā (salīdzinot ar 40% 2000.gadā).
Income from customs duties and agricultural levies has dropped, meaning the GNI resource is now by far the largest source of income for the EU budget at about 75% in 2010 (compared with 40% in 2000).
Nepieciešama reforma
Need for reform
SURE komitejas locekļi vēlas atgriezties pie 1957. gada "vecā pašu resursu gara", kas tiecas pēc "finanšu autonomijas".
SURE committee members hope for a return to the "old own resources spirit" of 1957, with a clear aspiration for "financial autonomy".
Deputāti arī vēlas ieviest ES PVN, kurš būtu 1%, ES oglekļa izmešu nodokli un finanšu darījumu nodokli, lai nodrošinātu lielāku budžeta neatkarību no valstu valdībām .
MEPs also want 1% EU VAT (1%), an EU carbon tax and a financial transaction tax in order to secure a more independent and less intergovernmental EU-budget.
Politikas uzdevumu komiteja ES budžeta vēsture (angļu valodā) EP ziņojums par jaunu daudzgadu finanšu shēmu (DFS)
SURE Committee Commission: reforming the budget
-//EP//TEXT TA P7-TA-2011-0266 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT TA P7-TA-2011-0266 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT IM-PRESS 20110429FCS18370 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT TA P6-TA-2007-0098 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT IM-PRESS 20110429FCS18370 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20110429FCS18370 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT IM-PRESS 20111021IPR29994 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20111021IPR29994 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT IM-PRESS 20110519BKG19718 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20110519BKG19718 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT IM-PRESS 20110523IPR19950 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20110523IPR19950 0 NOT XML V0//EN
Ekonomikas pārvaldība soli pa solim
Economic governance package explained
Lai novērstu turpmākas finanšu krīzes, ES 2010. gada rudenī vienojās pastiprināt finanšu uzraudzību privātajā sektorā.
A €100 note in slices In autumn 2010 the EU agreed to tighten financial supervision in the private sector in an effort to head off any future financial crisis.
Gadu vēlāk pienāca arī publiskā sektora kārta - Parlaments pievērsās bīstamiem traucējumiem ES tautsaimniecībās un apsvēra jaunus noteikumus, lai iegrožotu valstu parādus un budžeta deficītus.
A year later the public sector was under the spotlight as the EP tackled dangerous imbalances in EU economies and considered new rules meant to limit the growth of debt and deficits in the member states.
28. septembrī Parlaments beidzot apstiprināja tā saukto ekonomikas pārvaldības "sešinieku".
On 28 September 2011 MEPs finally approved the so-called "six- pack" of new rules.
Četriem no tiem paredzēts stiprināt Stabilitātes un izaugsmes paktu (SIP) un budžeta uzraudzību.
Four of the proposals aim to strengthen the Stability and Growth Pact (SGP) and budgetary surveillance, while the remaining two focus on monitoring and controlling macro-economic imbalances within the EU.
Pārējie divi priekšlikumu mērķis ir uzraudzīt un kontrolēt makroekonomikas nelīdzsvarotību Eiropas Savienībā. pārvaldības plāniem.
Parliament adopted its position on the package in June last year, but held back from a final vote to allow negotiations with member states to continue in the hope of reaching an agreement by the July plenary.
Savu nostāj Parlaments pieņēma jau jūnijā, taču nesteidzās ar galīgo balsojumu, lai ļautu turpināties sarunām ar dalībvalstīm, cerot panākt vienošanos līdz jūlija plenārsesijai.
That proved to be impossible until mid-September when negotiators finally came up with a deal, which then went to the whole EP.
Tas tomēr nenotika līdz septembra vidum.
Our feature outlines the key issues and stages of the package.
Šajā rakstu sērijā mēs skaidrosim Parlamenta darbu un nostāju ekonomikas pārvaldības jautājumos.
In the first section you will find the press release following the final vote in plenary, we also have an interview with the Economic Committee Chair Sharon Bowles and explanations about the package from the MEPs responsible for guiding the six proposals through the EP.
„Divnieks” — budžeta uzraudzības pastiprināšana eirozonā
The two-pack initiative: stepping up budgetary surveillance in the Eurozone
©Belga/DPA EP pašlaik izskata divus saistītus tiesību aktus, proti, divus priekšlikumus finanšu disciplīnas pastiprināšanai eirozonā.
Euro coin The EP is currently considering the so-called two-pack, which are two proposals for stepping up financial discipline within the Eurozone.
Divu deputātu sagatavotajos ziņojumu projektos ierosināts šos priekšlikumus grozīt tā, lai Komisijas uzraudzības pilnvaras tiktu stingrāk kontrolētas un grūtībās nonākušām eirozonas dalībvalstīm varētu piemērot maksātnespējai līdzīgu tiesisko aizsardzību.
Draft reports by two MEPs propose amending them so that Commission's surveillance powers are more closely controlled and eurozone members in financial difficulties could be placed under bankruptcy style legal protection.
Minēto divu tiesību aktu pamatā ir sešu tiesību aktu kopums, proti, regulas par ekonomikas pārvaldību, kuras stājās spēkā 2011. gada 13. decembrī.
The two-pack builds on the six-pack, a group of economic governance regulations that entered into force on 13 December 2011.
Sešu tiesību aktu kopuma mērķis ir atjaunot ekonomikas stabilitāti ES, samazinot konkurētspējas un makroekonomiskās atšķirības starp dalībvalstīm un nosakot stingrus noteikumus attiecībā uz valsts parādu, publisko izdevumu noturību un labāku uzraudzību.
The six-pack aims to restore economic stability in the EU by reducing competitiveness and macro-economic imbalances between member states as well as creating strict rules on public debt, sustainable public spending and better surveillance.
Tagad Komisija ir ierosinājusi divus priekšlikumus, lai pastiprinātu eirozonas dalībvalstu budžetu uzraudzību un iegūtu lielāku pārskatu par to dalībvalstu ekonomikas politikas plāniem, kuras nonākušas finansiālās grūtībās.
The Commission has now proposed the two-pack in order to step up surveillance of eurozone members' national budgets and have more oversight of the economic policy plans of those that are in financial difficulties.
Parlamentam un Padomei būs jāapstiprina šie divi priekšlikumi un jāvienojas par iespējamiem grozījumiem.
The Parliament and the Council will now need to approve the two proposals and agree on possible amendments.
Tādēļ EP Ekonomikas un monetārās komitejas locekļi par katru regulas priekšlikumu ir sagatavojuši ziņojumu.
This why members of the EP's economic and monetary committee produced reports on each of the two proposed regulations.
Portugāli pārstāvošās sociāldemokrātes Elisa Ferreira sagatavotajā ziņojumā par budžeta plānu projektu pārraudzību ir atbalstīta aktīvākas lomas uzticēšana Komisijai, bet vienlaikus tiek aicināts cieši pārraudzīt tai piešķirtās uzraudzības pilnvaras.
Commission monitoring The report on monitoring draft budgetary plans by the Portuguese Social-Democrat Elisa Ferreira supports a more active role for the Commission but at the same time calls for a close supervision of their supervisory powers.
Deputāte norāda: „Pilnvaras ir jāsabalansē no jauna, lai dotu iespēju dalībvalstīm uzņemties lielāku atbildību un uzlabot demokrātisko procesu.”
She said: "There is a need for some rebalancing of powers to allow for more national ownership and a better democratic process."
Valstīm, kuru valūta ir eiro, būtu jākonsultējas ar Komisiju un citām eirozonas dalībvalstīm pirms jebkādu tādu nozīmīgu ekonomikas un fiskālās politikas reformas plānu pieņemšanas, kuri varētu izraisīt domino efektu.
Countries that have adopted the euro should consult the Commission and other members of the eurozone before adopting any major economic and fiscal policy reform plans with potential spillover effects.
Šie plāni būtu jāiesniedz Komisijai pārraudzības nolūkā, pirms tie kļūst saistoši.
They should submit their plans to the Commission for monitoring in advance of the plans becoming binding.
Tomēr E. Ferreira norāda, ka nevajadzētu automātiski uzticēt Komisijai tiesības aicināt valsti mainīt tās budžeta plānus.
However, Ms Ferreira says the Commission should not automatically be entrusted with the power to ask a country to change its budget plans.
Turklāt viņa uzsver, ka nopietnas ekonomiskās lejupslīdes gadījumos budžeta deficīta samazināšanas grafiki ir jāpagarina, lai nodrošinātu izaugsmes veicināšanai nepieciešamo rīcības brīvību.
In addition she stresses that deficit reduction timetables should be extended in cases of severe economic downturns to allow breathing room for fostering growth.
Tajā teikts, ka Komisija varētu lemt par tiesiskās aizsardzības piemērošanu dalībvalstīm un pēc tam Padomei būtu tiesības 10 dienu laikā atcelt šo lēmumu.
It states that the Commission could decide to place a country under legal protection, after which the Council would have 10 days to repeal this decision.
Ja valstij būtu piemērota šāda aizsardzība, to nevarētu pasludināt par maksātnespējīgu, tās kreditoriem divu mēnešu laikā būtu jāpiesakās Komisijā un aizdevumu procenti tiktu iesaldēti.
Once placed under such protection, a country could not be declared to have defaulted, its creditors would need to make themselves known to the Commission within two months and loan interests would be frozen.
Šai valstij būtu jāiesniedz Komisijai ekonomikas atveseļošanas un parādsaistību izpildes plāns un jāveic atbilstoši pasākumi.
The country in question would have to submit a recovery and debt settlement plan to the Commission and implement adequate measures.
J.-P. Gauzès norāda, ka šāds noteikums viestu lielāku skaidrību par risinājumiem tajos gadījumos, kad valsts ir uz maksātnespējas robežas. „Tā būtu laba alternatīva pašreizējām ad hoc metodēm, kas katrā individuālajā gadījumā atšķiras.”
Mr Gauzès said such a rule would provide more clarity in scenarios where the country is on the verge of a default.
Vairāk par "divnieku" (angļu valodā) Elizas Ferreiras ziņojums Pola Gozesa ziņojums
"It would provide a good substitute to the current ad hoc methods which vary case by case."
Parlaments atbalsta ekonomikas pārvaldības plānus
Parliament gives green light to future economic governance plans
Eirozonas valstis turpmāk nevarēs ignorēt Komisijas brīdinājumus par budžeta politikas īstenošanu.
Rapporteur Sylvie Goulard answering questions from the press after the vote Eurozone members will no longer be able simply to ignore Commission warnings to correct their budgetary policies.
Ekonomiskās pārvaldības tiesību akti, kurus Parlaments balsojumā apstiprināja 28. septmebrī, nodrošinās, ka valstis ātrāk novērsīs ekonomikas traucējumus, palielinās caurskatāmību un uzlabos statistikas datu precizitāti un ticamību.
The economic governance legislation voted in plenary on Wednesday should also help ensure that countries tackle unsound economic policies more promptly, considerably increases transparency and accountability and will improve the compilation of statistics to make them more reliable and accurate.
Kā bija paredzams, balsojums bija ļoti saspringts — kreisās politiskās grupas atturējās vai balsoja pret atsevišķām sadaļām, jo uzskatīja, ka priekšlikumu kopums ir pārlieku orientēts uz budžeta kontroli, tādējādi kaitējot izaugsmei un nodarbinātības veicināšanai.
As expected, the plenary vote was tight with left-of-centre groups abstaining and voting against some parts of the deal for fear that the package is overly focused on budgetary correction, to the detriment of growth and employment.
Sadaļa par makroekonomikas nelīdzsvarotības mazināšanu guva vairākuma atbalstu, jo centriski - kreisās grupas uzskatīja, ka iegūts samērīgs līdzsvars starp sociālajām un finanšu prasībām.
On the part of the package dealing with macroeconomic imbalances, a large majority was obtained because centre-left groups felt that an adequate balance had been struck between social and financial imperatives.
Mazāk tirgošanās, lielāka atbildība
Less horse trading, more responsibility
Pirms divām nedēļām atsevišķu dalībvalstu grupa ar Franciju vadībā piekāpās savā nostājā, ka brīdinājuma izteikšana valstij iespējama ar Padomes apstiprinājumu.
The vote came two weeks after certain Member States, led by France, climbed down from their insistence that a warning to a country would require approval by the Council.
Deputāti pauda bažas, ka šāda iespēja varētu novest pie "aizkulišu" vienošanās, kā rezultātā valstis, kam jāveic reformas, varētu no tām izvairīties.
MEPs feared that this would lead to back-room deals in which countries needing to reform their budgetary policies would be let off the hook.
Tā vietā panāktā vienošanās paredz, ka eirozonas valdības brīdinājuma izteikšanu var bloķēt ar vairākuma balsojumu.
Instead, the agreement will force Eurozone governments to muster a majority to block a warning being issued.
Valdības nevar izvēlēties nereaģēt, jo brīdinājums jebkurā gadījumā tiks izdots, ja balsojums nenotiks 10 dienu laikā pēc Komisijas izteiktā brīdinājuma priekšlikuma.
Neither can the governments opt to do nothing, since such a warning will in any event be issued if the vote is not taken within 10 days of it being proposed by the Commission.
Ja valdības Padomes balsojumā noraidīs brīdinājumu, tad tām šis solis būs jāizskaidro Eiropas Parlamentam uzklausīšanā vai atklātās debatēs.
And if governments do vote to reject a warning, they will need to explain themselves to the European Parliament in public.
Finanšu ministru uzklausīšana un ekonomikas stabilitāte
Public hearings and macroeconomic surveillance
Turklāt deputāti sarunās ar Komisiju vienojušies, ka, izvērtējot makroekonomikas nelīdzsvarotības iemeslus, tā pievērsīs uzmanību arī valstīm ar lielu tekošā konta pārpalikumu.
MEPs also negotiated that the Commission would look not only at countries with a trade deficit, but also at those running current account surpluses, when investigating the sources of macroeconomic instability.
Sākotnēji dalībvalstis iebilda šai prasībai, norādot, ka valstij jāpievērš uzmanība tikai deficīta apstākļos.
Member States had initially insisted that only current account deficit countries would be investigated.
Pieņemtie noteikumi paredz, ka Komisijai jāizvērtē iespējamība, ka valstis kā Vācija vai Nīderlande var kļūt par nestabilitātes iemeslu, un tāpēc arī tām var tikt prasīts īstenot reformas.
The agreed rules will therefore require the Commission to consider the possibility that countries like Germany or the Netherlands are a cause of instability and reforms could be asked of them too.
Citi Parlamenta ieviestie uzlabojumi
Other improvements by Parliament
Papildus iepriekš minētajiem uzlabojumiem, var minēt vēl virkni Parlamenta ieviestās prasības:
Apart from the issues settled, many other improvements were brought about by pressure from MEPs.
Izveidots tiesiskais pamats nacionālo reformu īstenošanas pārraudzībai
establishing a legal framework for the surveillance of the national reform programmes
Lielākas Komisijas pilnvaras pieprasīt dalībvalstīm detalizētāku informāciju nekā līdz šim un sūtīt uz dalībvalstīm uzraudzības misijas.
increased powers for the Commission, which can ask for more information to be supplied to it than envisaged in the original proposals and through on the spot checks to Member States,
Sods 0,2% apmērā no dalībvalsts IKP par viltus statistikas datu iesniegšanu par deficītu un valsts parādu.
A new fine (0.2% GDP) for Eurozone members which supply fraudulent statistics with regard to data on deficits and debt,
Procentnoguldījums vai ikgadējā naudassoda apmērs 0,1% no dalībvalsts IKP gadījumos, ja valsts neievēro rekomendācijas par makroekonomisko nelīdzsvarotību mazināšanu
an interest-bearing deposit sanction (0.1% GDP) for Eurozone members in cases where a Member State fails to act on recommendations to rectify a macroeconomic imbalance.
Lielāka statistikas iestāžu neatkarība
greater independence of statistical bodies and standards for the compilation of statistics, and
Izstrādājot rekomendācijas, apņemšanās ievērot sociālo partneru lomu un ņemt vērā atšķirības starp valstu sistēmām, piemēram, atalgojuma noteikšanas sistēmām,
safeguarding social bargaining processes and wage setting agreements when delivering recommendations.
Papildu informācija
Background: the package in a nutshell