natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I. tā kā 2005. gada oktobrī Kopiena ar Turciju un Horvātiju uzsāka pievienošanās sarunas, kuru iznākums vēl nav zināms, un 2005. gada decembrī Eiropadome Bijušajai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai piešķīra kandidātvalsts statusu; tā kā pārējās Rietumbalkānu valstis (Albānija, Bosnija un Hercegovina, Melnkalne, Serbija (ieskaitot Kosovu)) tiek uzskatītas par potenciālām kandidātvalstīm; tā kā reformu process visās šajās valstīs jau pašlaik saņem atbalstu no pirmspievienošanās programmām, kurās ir struktūrpolitikas sastāvdaļas;
I. whereas, since October 2005, the Community has been holding open-ended accession negotiations with Turkey and Croatia, and in December 2005 the European Council granted the Former Yugoslav Republic of Macedonia candidate status; whereas the other states of the Western Balkans (Albania, Bosnia-Herzegovina, Montenegro and Serbia (including Kosovo)) are regarded as potential candidates for membership; whereas the reform process in all these countries is already receiving support from pre-accession programmes containing structural policy components,
J. tā kā līdz ar Rumānijas un Bulgārijas pievienošanos stājās spēkā īpaši noteikumi par struktūrfondu apropriāciju pieprasīšanu un šīs pievienošanās ietekme uz struktūrpolitiku vēl nav pilnā mērā aprēķināta;
J. whereas, with the accession of Romania and Bulgaria, special rules entered into force on claiming appropriations from the Structural Funds, and the full effects of this accession on structural policy have yet to be determined,
K. tā kā visām valstīm, kuras saņem ES pirmspievienošanās atbalstu, kā arī Rumānijas un Bulgārijas pilnvērtīgai iekļaušanai pašreizējā finanšu periodā saskaņā ar spēkā esošo struktūrpolitikas shēmu papildus būs vajadzīgi EUR 150 miljoni; tā kā visas valstis, kuras saņem pirmspievienošanās atbalstu, tomēr nepievienosies vienlaicīgi;
K. whereas all countries receiving EU pre-accession aid as well as the fully consideration of Romania and Bulgaria would require an additional EUR 150 billion in the current funding period on the basis of the structural policy scheme in force, whereas, however, the accession of all countries receiving pre-accession aid will not happen simultaneously,
L. tā kā Rumānijas un Bulgārijas pievienošanās palielināja ES-25 teritoriju, kurai ir tiesības uz ES struktūrfondu finansējumu, par 9 % un iedzīvotāju skaitu par 6 %, kā arī par 5 % samazināja IKP uz vienu iedzīvotāju; tā kā Horvātijas pievienošanās palielinātu ES-27 teritoriju par 1,3 % un iedzīvotāju skaitu par 0,9 %, vienlaikus par 0,6 % samazinot IKP uz vienu iedzīvotāju; tā kā Turcijas pievienošanās palielinātu ES-27 teritoriju par 18,3 % un iedzīvotāju skaitu par 14,7 %, vienlaikus par 10,5 % samazinot IKP uz vienu iedzīvotāju; tā kā citu Rietumbalkānu valstu pievienošanās palielinātu ES-27 teritoriju par 4,8 % un iedzīvotāju skaitu par 4 %, vienlaikus par 3,5 % samazinot IKP uz vienu iedzīvotāju;
L. whereas the accession of Romania and Bulgaria increased the area of EU-25 eligible for EU structural funding by 9% and its population by 6% and decreased its per-capita GDP by 5%; whereas the accession of Croatia would increase the area of EU-27 by 1.3% and its population by 0.9%, while it would decrease its per-capita GDP by 0.6%; whereas the accession of Turkey would increase the area of EU-27 by 18.3% and its population by 14.7%, while it would decrease its per-capita GDP by 10.5%; whereas the accession of the other Western Balkan states would increase the area of EU-27 by 4.8% and its population by 4%, while it would decrease its per-capita GDP by 3,5%,
M. tā kā, lai nodrošinātu ES integrācijas kapacitāti, ir steidzami jāveic ES iestāžu institucionāla, finansiāla un politiska reforma; tā kā I apsvērumā minēto valstu pievienošanās Eiropas Savienībai ir pilnībā atkarīga no Kopenhāgenas kritēriju izpildes un līdz ar to no demokrātijas attīstības;
M. whereas there is an urgent need for institutional, financial and political reform of the institutions of the European Union which underpin the EU's integration capacity; whereas accession to the EU is fully dependent on meeting the Copenhagen criteria and thus on democratic development in the countries mentioned in recital I,
N. tā kā, aprēķinot saskaņā ar pašreizējiem noteikumiem, 34 dalībvalstu Eiropas Savienībā uz Horvātiju attiektos tikai 7 % no struktūrfondu papildlīdzekļiem un pārējās Rietumbalkānu valstis, kuras pašlaik saņem pirmspievienošanās palīdzību, saņemtu 9,2 %, bet tikai Turcijai vien pienāktos 63 %;
N. whereas, in a 34-member state European Union, Croatia would account for only 7% of this additional structural funding, calculated under existing rules, and the other Western Balkan states currently receiving pre-accession assistance for 9.2%, while Turkey alone would receive 63%,
O. tā kā Rietumbalkānu valstu pievienošanās, atsevišķi vērtējot, to lieluma, iedzīvotāju skaita un ekonomiskās attīstības dēļ pat saskaņā ar pašreizējo finanšu shēmu nepalielinātu statistisko efektu attiecībā uz dalībvalstu reģionu tiesībām saņemt finansējumu un neizraisītu graujošu finansiālu ietekmi uz kohēzijas politiku pašreizējā 27 dalībvalstu Savienībā; tā kā Horvātija, ar kuru sarunas ir nonākušas vistālāk un kuras sociāli ekonomiskā attīstība ir pat augstāka nekā dažām pašreizējām dalībvalstīm, salīdzinoši radītu vismazāko finansiālo slogu Savienībai, ņemot vērā tās lielumu, iedzīvotāju skaitu un ekonomiskās attīstības līmeni, un pat pašreizējā finanšu periodā nepalielinātu statistisko efektu reģionu un valstu līmenī attiecībā uz tiesībām saņemt finansējumu;
O. whereas the accession of the Western Balkan states taken individually, even during the current financial framework, would not give rise to any statistical effect on the eligibility of Member State regions, nor would it lead to any dramatic financial impact on the cohesion policy of the current Union of 27 Member States due to their size, population and economic development; whereas, Croatia, with which negotiations are the furthest advanced and which is even more developed in socio-economic terms than some current Member States, would, in comparative terms, represent the smallest financial burden for the Union, given the country's size, population and level of economic development and would not give rise to any statistical effect in relation to the eligible areas at regional and national level, even in the current financial period,
P. tā kā līdz ar Turcijas pievienošanos ES kohēzijas politika iegūtu pilnīgi jaunu mērogu, jo šī politika vēl nekad nav attiecināta uz tik lielu valsti ar tik zemu ekonomiskās attīstības līmeni un tik lielām reģionālām atšķirībām;
P. whereas the accession of Turkey would lend an entirely new scale to EU cohesion policy, which has never yet been applied to a country of such a size, with such a low level of economic development and such large regional disparities,
Q. tā kā 2006. gada jūnija Eiropadomes prezidentūras secinājumos tika norādīts, ka Eiropas Savienībai, uzņemot jaunas dalībvalstis, jāspēj saglabāt Eiropas integrācijas dinamiku un ka „jāpieliek pūles, lai stiprinātu Eiropas Savienības kohēziju un efektivitāti”;
Q. whereas, the Presidency Conclusions of the June 2006 European Council pointed out that, in accepting new Member States, the EU should remain in a position to maintain the dynamic of European integration and 'that every effort should be made to protect the cohesion and the effectiveness of the Union',
R. tā kā Komisija 2006. gada 8. novembra paziņojumā aicina pirms turpmākas paplašināšanās detalizēti izpētīt ietekmi uz ES budžetu, ņemot vērā turpmāko attīstību attiecīgās politikas jomās, piemēram, lauksaimniecībā un kohēzijas politikā;
R. whereas, in its Communication of 8 November 2006, the Commission calls for the effects on the EU budget to be examined in detail ahead of any further enlargements, taking into account the future development of relevant policy areas such as agriculture and cohesion policy,
S. tā kā reģionālā politika kā viens no lielākajiem budžeta posteņiem tiks īpaši intensīvi apspriesta 2008.–2009. gadā paredzētajā ES finanšu shēmas pārskatīšanā, it sevišķi attiecībā uz efektivitātes kritērijiem;
S. whereas regional policy, as one of the largest EU budget items, will come under particularly intensive discussion – not least as regards efficiency criteria – in the review of the EU financial framework scheduled for 2008-2009,
T. tā kā, Savienībai joprojām paplašinoties, Kopienas politiku efektivitāte ir nepieciešama vairāk nekā jebkad agrāk, bet kohēzijas politikas efektivitāte un tās pārbaudītā pievienotā vērtība ir ļoti atkarīga no atvēlētajiem finanšu resursiem; tā kā tāpēc īpaša uzmanība jāpievērš Kopienas pašu resursu sistēmas pārskatīšanai,
T. whereas, in a still enlarging Union, the efficiency of Community policies is needed more than ever, the effectiveness of cohesion policy and its demonstrated genuine added-value being heavily dependent on the financial resources available; whereas, therefore, the utmost attention should be paid to the review of the Community's system of own resources,
6. aicina Komisiju iesniegt detalizētu ietekmes analīzi, lai varētu pienācīgi un pilnīgi novērtēt Rumānijas un Bulgārijas pievienošanās ietekmi uz struktūrpolitiku;
Calls on the Commission to present a detailed impact analysis in order to enable due assessment of the full effects on structural policy of the accession of Romania and Bulgaria;
8. uzskata, ka, lai izstrādātu ES kohēzijas politikas turpmākā finansējuma scenārijus, ir vajadzīgi pastāvīgi pētījumi, kas pamatojas uz iepriekšējās paplašināšanās kārtās gūto pieredzi un kas aptver sociāli ekonomiskos uzlabojumus, kuri notiks pašreizējā plānošanas periodā;
Considers that there is a need for ongoing studies that are based on experience gained with previous enlargements and that include the socio-economic improvements that will take place during the current programming period, in order to develop scenarios for the future financing of EU cohesion policy;
22. aicina strukturālā atbalsta līdzfinansējumam vairāk izmantot privātos līdzekļus un saskaņā ar labāko praksi ievērojami vienkāršot privāto līdzfinansējumu struktūrfondu projektos un programmās;
Calls for more use to be made of private funds as a source of co-financing structural funding, and for the private co-financing of projects and programmes under the Structural Funds to be significantly simplified in line with best practice;
24. norāda, ka kohēzijas politikas panākumi ir saistīti ar dalībvalstu ekonomisko politiku un ka šajā sakarā Lisabonas stratēģijas valstu rīcības plānu īstenošana īpaši ietekmē kohēzijas politikas panākumus;
Notes that the success of cohesion policy is linked to national economic policies and that in this connection the implementation of the National Action Plans for the Lisbon Strategy has a particular influence on the success of cohesion policy;
26. mudina Komisiju nodrošināt, lai turpmākajās reģionālās konkurētspējas un teritoriālās sadarbības programmās finansējums vairāk būtu vērsts uz reģionālās ekonomikas eiropeizāciju un Eiropas nozīmes infrastruktūrām;
Urges the Commission to ensure that, in the framework of future programmes for regional competitiveness and for territorial cooperation, funding is concentrated more closely on the Europeanisation of the regional economy and on infrastructures of European importance;
31. norāda, ka veiksmīgi korupcijas apkarošanas pasākumi un administratīvās kapacitātes palielināšana, lai efektīvi un pārredzami īstenotu struktūrfondu programmas, ir būtiski priekšnoteikumi struktūrfondu finansējuma saņemšanai; aicina konsekventi un stingri piemērot kontroles instrumentus;
Notes that successful measures to combat corruption, and the building of administrative capacity to implement Structural Fund programmes efficiently and transparently, are crucial preconditions for the receipt of structural funding; calls for consistent and rigid application of the control instruments;
I. Tēmas ierobežošana un definīcija „Turpmākās paplašināšanās”
I. Parameters and definition of the term "future enlargements"
Patstāvīgs ziņojums veltīts jautājumam par to, kā ES turpmākas paplašināšanās ietekmēs kohēzijas politikas efektivitāti un kā tā būtu turpmāk jāveido, lai panāktu vēlamo līdzsvara un izaugsmes efektu.
This own-initiative report is concerned with how future enlargements of the EU will impact on the effectiveness of the cohesion policy and how that policy should be shaped in future to continue to achieve the desired effects in terms of equilibrium and growth.
Eiropas Parlaments nesen rezolūcijā par paplašināšanās stratēģiju vairāku iemeslu dēļ pieprasījis stingrāk ievērot Kopienas uzņemšanas kapacitāti.
In its recent report on enlargement strategy the European Parliament issued an appeal, with the support of a number of political groups, for greater account to be taken of the Community's absorption capacity in connection with further enlargements.
„Rezolūcija par Komisijas 2005. gada stratēģijas dokumentu attiecībā uz paplašināšanos” P6_TAPROV(2006)0096 , Plenārsēde 16.3.2006; „Eiropas Parlamenta rezolūcija attiecībā uz Komisijas paziņojumu par paplašināšanas stratēģiju un galvenajiem uzdevumiem 2006.–2007. gadā”, P6 _TA-PROV(2006)568, pamatojoties uz A6-0436/2006 , Plenārsēde 2006. gada 13. decembrī; „Eiropas Parlamenta rezolūcija par Eiropas Savienības spējas integrēt jaunas dalībvalstis institucionālajiem aspektiem”, P6-TA-PROV(2006)569, pamatojoties uz A6-0393/2006 , Plenārsēde 2006. gada 13. decembrī.
“Report on the Commission's 2005 enlargement strategy paper” P6_TA(2006)0096 , plenary vote of 16 March 2006; “Resolution on the Commission communication on Enlargement Strategy and Main Challenges 2006 – 2007”, P6_TA-PROV(2006)0568 , based on A6-0436/2006 , plenary vote of 13 December 2006; Resolution on the institutional aspects of the European Union's capacity to integrate new Member States P6_TA-PROV(2006)0569 , based on A6-0393/2006 , plenary vote of 13 December 2006.
Tas attiecas arī uz Eiropas Savienības spēju konkrētajos budžeta politikas apstākļos īstenot sociālās, ekonomiskās un teritoriālās kohēzijas mērķus.
This must be taken to include the Union’s ability to pursue the objective of social, economic and territorial cohesion in the light of budgetary realities.
Struktūrpolitika jāpārskata, ņemot vērā 2008. un 2009. gadam paredzēto ES budžeta revīziju (Komisijas revīzijas ziņojums paredzēts 2009. gada sākumā).
Structural policy also needs to be considered in the light of the review of the EU budget scheduled for 2008/2009 (Commission review report due in early 2009).
Tā kā Iestāžu nolīgumā par budžetu no 2007. līdz 2013. gadam ir izvirzīts efektivitātes jautājums, tieši struktūrpolitika un reģionālā politika kā viens no lielākajiem budžeta posteņiem tiks ļoti intensīvi apspriesta.
Now that efficiency has been made an issue in the Interinstitutional Agreement on the budget 2007-2013, structural and regional policy, as one of the largest budget items, will be subject to particularly intensive discussion.
Tāpēc ir svarīgi apsvērt veidu un iespējas, kā paaugstināt kohēzijas politikas efektivitāti.
It is therefore important to start thinking of ways and means to boost the efficiency of cohesion policy.
Kā nākamo jautājumu ziņojumā vispirms analizē Rumānijas un Bulgārijas pievienošanos, kas notika 2007. gada 1. janvārī.
This report will start by looking at the accession of Romania and Bulgaria on 1 January 2007 as challenges for the future.
Šo pievienošanos formāli nevar pieskaitīt pie „turpmākas paplašināšanās procesiem”, jo šī paplašināšanās kārta jau ņemta vērā jaunā programmu plānošanas perioda no 2007. līdz 2013. gadam finanšu plānos.
These accessions do not strictly speaking count as “future enlargement”, since this round of enlargement has already been incorporated in the new financial perspective for the 2007-2013 programming period.
Tomēr īpaši reģionālajā un struktūrpolitikā jāņem vērā, ka šo valstu niecīgā ekonomiskā potenciāla statistiskā ietekme uz citu reģionu piemērotību atbalsta piešķiršanai līdz šim netika aprēķināta un stāsies spēkā tikai ar 2014. gadu.
However, it is significant from the point of view of regional and structural policy that the statistical effect of these economically weak countries regarding the eligibility of other regions has not yet been calculated and will only make itself felt from 2014 onwards.
Pārējās Rietumbalkānu valstis (Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, Albānija, Bosnija un Hercegovina, Melnkalne, Serbija (ieskaitot Kosovu)) uzskatāmas par potenciālām kandidātvalstīm, kas tāpat kā kandidātvalstis arī ir pirmspievienošanās palīdzības instrumenta saņēmējvalstis.
The other countries of the Western Balkans (the former Yugoslav Republic of Macedonia, Albania, Bosnia-Herzegovina, Montenegro and Serbia (including Kosovo)) also count as potential candidates, and are also – like the candidate countries – in receipt of the IPA (Instrument for Pre-accession Assistance).
Maķedonija pieteikumu par pievienošanos Eiropas Savienībai iesniegusi 2004. gada 22. martā un kā vienīgā no Rietumbalkānu valstīm bauda kandidātvalsts statusu.
Macedonia applied on 22 March 2004 for accession to the European Union and is currently the only country of the Western Balkans to enjoy candidate status.
Visas deviņas kandidātvalstis turpmāk tiek apzīmētas kā PKV 9.
The above-mentioned nine acceding and candidate countries will hereafter be referred to collectively as the ACC-9.
Ziņojums attiecas uz visām PKV 9 valstīm, kuras, lai gan ne visas reizē, tomēr tuvākā nākotnē varētu pievienoties ES.
This report concerns the ACC-9 as a whole, all of which could become members of the EU in the medium term, though not necessarily at the same time.
Ziņojumam izmantotie dati attiecībā uz dažādām kandidātvalstīm, kas atkarībā no iestāšanās sarunu statusa ir apvienotas blokos, atšķiras.
However, the material on which this report is based distinguishes between the various ACCs, which are dealt with together in groups depending on their negotiating status.
Citas valstis, ar kurām ES ir noslēgusi partnerības nolīgumus (Ukraina, Krievija), respektīvi, Eiropas Kaimiņattiecību un partnerības instrumenta (EKPI) valstis, nav ziņojuma objekts, jo tās par potenciālām kandidātvalstīm var uzskatīt tikai ļoti tālā perspektīvā.
Other states with which the EU has concluded partnership agreements (Ukraine, Russia) or which are included in the European Neighbourhood and Partnership Instrument (ENPI), are not covered in this report, since they only have a very long-term prospect of being potential candidate countries.
Pamatnosacījumi nākotnes reģionālajai politikai
Framework for future regional policy
Konverģences progress ES
Progress on convergence in the EU
Šajā gadījumā struktūrfondu kumulatīvie efekti sekmēja situāciju, ka IKP Grieķijā, Portugālē un Īrijā no 1989. līdz 1999. gadam pieauga par 10 procentpunktiem līdz vairāk nekā 70 % (no 63,5 %) no ES vidējā
Thanks to the cumulative effects of the Structural Fund, GDP in Greece, Portugal and Ireland rose between 1989 and 1999 by 10% from 63.5% to over 70% of the EU average.
„Jauna partnerība kohēzijai”, Trešais ziņojums par ekonomisko un sociālo integritāti.
“A new partnership for Cohesion”: Third report on economic and social cohesion, European Commission COM(2004) 107, February 2004.
Eiropas Komisija COM(2004)343, 2004. gada februāris. .
Many of the former candidate regions have now passed the 75% or 90% thresholds.
Jau nedaudz mērenāka ir bilance paplašināšanās procesam austrumu virzienā.
The results of eastward enlargement are rather more modest.
Paplašinoties no 15 līdz 25 dalībvalstīm, ES platība pieaugusi par 23 %, iedzīvotāju skaits palielinājies par 20 %, pievienotā vērtība turpretim augusi tikai par 5 %.
The enlargement from 15 to 25 Member States meant that the EU grew by 23% in area and by 20% in population, but by only 5% in terms of added value.
Vidējais ES 10 valstu nacionālais ienākums spēja pieaugt no 44 % 1997. gadā līdz 50 % no vidējā ES 15 valstu nacionālā ienākuma līmeņa 2005. gadā.
While the average income of the EU-10 managed to rise from 44% of EU-15 average income in 1997 to 50% in 2005
„Paplašināšanās, pēc diviem gadiem.
“Enlargement, two years after: an economic evaluation”, European Commission, Occasional Paper no.
Dažādi zinātniski institūti pieņem, ka ES 10 valstu izaugsme daļēji varētu ievērojami vājināties, tātad izlīdzināšanās process varētu turpināties ievērojami ilgāk.
Some economic institutes think that the growth of some EU-10 states may significantly fall off, thus slowing down the convergence process even more.
„Pašreizējais ekonomiskais stāvoklis Viduseiropas, Austrumeiropas un Dienvideiropas valstīs”, Dažādu valstu ekonomikas salīdzinājumu institūts Vīnē, 2005. gada jūlijs; EUROSTAT 2006.
“Die aktuelle Wirtschaftslage in den Länder Mittel-, Ost- und Südeuropas”, [The current economic situation in the countries of Central, Eastern and Southern Europe], Vienna Institute for International Economic Studies, July 2005; data from Eurostat, 2006.
Tomēr arī ES 15 valstu iekšienē daudzas strukturālas problēmas nav atrisinātas, proti, globalizācijas rezultātā atklājas jauni nelabvēlīgie reģioni.
Even within the EU-15, however, many structural problems have still not been resolved, and new problems with business location are arising as a result of globalisation.
Daudzus reģionus skārusi firmu slēgšana un augsts bezdarbs.
Many regions have been affected by business closures and high unemployment.
Iepriekš minēto ES 10 valstu ekonomikas izlīdzināšanos ar ES 15 valstīm nosaka arī „veco” ES 15 valstu relatīvais izaugsmes vājums.
The above-mentioned convergence of the EU-10's economic performance with that of the EU-15 is partly the result of a relatively weak growth in the “old” EU-15.
Ekonomikas izlīdzināšanās vairumā dalībvalstu notiek uz saspringtas valsts budžeta situācijas fona.
In most Member States, economic convergence is fraught with budgetary problems.
Sešas no desmit jaunajām dalībvalstīm (Polija, Čehija, Ungārija, Slovākija, Malta un Kipra) pārkāpušas Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.
Six of the new Member States (Poland, Czech Republic, Hungary, Slovakia, Malta and Cyprus) have infringed the Stability and Growth Pact
Tas negatīvi ietekmēs daudzu dalībvalstu iespējas un gatavību veikt iemaksas ES budžetā un līdz ar to kohēzijas politikā.
This will have a negative impact on the extent to which many Member States are able and willing to make contributions to the EU budget and thus to cohesion policy.
Klāt vēl nāk sagaidāmie valsts izdevumi saistībā ar demogrāfiskajām pārmaiņām.
This is compounded by the prospect of the public expenditure occasioned by demographic change.
Padomes 2006. gada 13. februāra ziņojumā par ekonomiku un finansēm
A communication of the Council of Economic and Finance Ministers of 13 February 2006
„Novecošanās ietekme uz publiskajiem izdevumiem: prognozes ES-25 dalībvalstīm par pensijām, veselības aprūpi, ilgtermiņa aprūpi, izglītību un bezdarba pabalstiem no 2004. līdz 2050. gadam)”, Eiropas Komisija, Ekonomikas un finanšu lietu ģenerāldirektorāts, Īpašais ziņojums Nr. 1/2006, 13.2.2006. rakstīts, ka vecuma noteikto publisko izdevumu daļa ES vidēji augs par 4 procentpunktiem no IKP un vidējais gada pieaugums ES 25 dalībvalstīs ievērojami kritīs, proti, no 2,2 % laikposmā no 2004. līdz 2010. gadam līdz 1,4 % laikposmā 2030. līdz 2050. gadam.
"The impact of ageing on public expenditure: projections for the EU-25 Member States on pensions, health care, long-term care, education and unemployment transfers (2004-2050)", European Commission, Directorate-General for Economic and financial Affairs, Special Report n° 1/2006, 13.2.2006. predicts a 4% increase in average EU expenditure on the elderly as a proportion of GDP accompanied by significant fall in the average growth rate for the EU-25 from 2.2% in the 2004-2010 period to 1.4% between 2030 and 2050.
Uzņemšanas kapacitāte un turpmāko paplašināšanos izaicinājum i
Absorption capacity and the challenge of future enlargements
ES Padomes prezidentūras lēmumā
A decision of the EU Presidency