natgillin/translations-raw huggingface dataset:
51. atzinīgi vērtē to, ka Vispārējo lietu padome 2005. gada 12. decembrī pieņēma noteikumu par to, ka Padomes precizētām ES cilvēktiesību faktu lapām ir jābūt pieejamām visās ES iestādēs, un cer saņemt jaunāko izdevumu pēc iespējas ātrāk
Welcomes the fact that the General Affairs Council of 12 December 2005 adopted the provision that the Council's updated EU human rights fact sheets are to be made available to all EU institutions and is looking forward to receiving the current version of these as soon as possible
53. atzinīgi vērtē ES un attiecīgi Bangladešas, Laosas un Vjetnamas institūciju veidošanas, administratīvās reformas, pārvaldības un cilvēktiesību darba grupu izveidi; atkarībā no to efektivitātes novērtējuma aicina Padomi un Komisiju ieņemt šādu nostāju arī pret citām trešām valstīm, kā, piemēram, Kambodža un Nepāla;
Welcomes the establishment of working groups on institution building, administrative reform, governance and human rights between the EU and, respectively, Bangladesh, Laos, and Vietnam; dependent on an evaluation of their effectiveness, calls on Council and Commission to extend this approach to other third countries such as Cambodia and Nepal;
55. apsverot dzimumu diskrimināciju uzstāj, ka sieviešu tiesību aizsardzībai un veicināšanai ir jābūt transversālai politikai Eiropas Savienības cilvēktiesību programmā;
In consideration of gender discrimination insists that the protection and promotion of womens' rights should be a cross-cutting policy in the European Union human rights agenda;
Komisijas ārējā atbalsta programmas
The Commission's external assistance programmes
Eiropas Iniciatīva demokrātijai un cilvēktiesībām ( EIDHR )
The European Initiative for Democracy and Human Rights (EIDHR)
58. uzsver, ka cilvēktiesību jautājumi jārisina ar četru ārējās darbības finanšu instrumentu palīdzību un jāizveido piektais, īpaši cilvēktiesībām paredzēts instruments, lai papildinātu tematiskās programmas;
Underlines its position that human rights must be streamlined throughout the four external action financial instruments and a 5th specific instrument for human rights needs to be created in order to complement the thematic programming;
61. ir apmierināts, ka 2005. gadā Komisija varēja uzņemties saistības par vairāk nekā EUR 125 miljoniem, un pauž bažas par to, ka ne visus 2005. gadā noslēgtos līgumprojektus varēs pilnībā un pienācīgi īstenot;
Is content that in 2005, the Commission was able to make commitments of over EUR 125 million but is concerned about the possibility that not all the projects contracted in 2005 will be implemented fully and thoroughly;
63. pieprasa, lai Komisija un Padome sistemātiski sekotu ES vēlēšanu novērošanas misijām, rūpīgi pārraudzītu situāciju pēc vēlēšanām un vajadzības gadījumā politiski iejauktos;
Requests the Commission and the Council to systematically follow up the EU Election Observation Missions, closely monitor the post-election situation and take political action if necessary;
65. pilnībā atbalsta ES ieguldījumu starpvalstu organizācijās, jo šīs organizācijas var sniegt pamatieguldījumu demokrātijas un cilvēktiesību veicināšanā, tomēr uzskata, ka šim ES ieguldījumam nevajadzētu traucēt NVO, bet drīzāk tas jāsniedz ar ilgtermiņa stratēģiskās partnerības palīdzību;
Fully supports the EU contribution to intergovernmental organisations, as these organisations can make fundamental contributions to the promotion of democracy and human rights, considers however that this contribution should not be to the detriment of NGOs, but should rather take place through strategic long-term partnerships;
Atbalsta programmas kopumā
Assistance programmes in general
Apsvērumi par cilvēktiesību un demokrātijas klauzulas īstenošanu
Consideration of the implementation of the human rights and democracy clauses
72. ņem vērā, ka ES ceturtās paaudzes nolīgumi ar trešām valstīm katrā ziņā ietver politisku dialogu kā tāda nolīguma būtisku sastāvdaļu, kurš skar cilvēktiesību un demokrātijas jautājumus; uzsver savu apņemšanos stiprināt jaunākās nostājas ex-ante kontroli šādos politiskos dialogos;
Takes note of the fact that the EU's 4th-generation agreements with third countries as a matter of course include political dialogue as an essential element of the agreement incorporating human rights and democracy issues; emphasises its determination to strengthen ex-ante control of the newest position in such political dialogues;
74. atkārto, ka atbalsta Padomes 2005. gada 3. oktobra lēmumu piemērot sankcijas pret Uzbekistānu sakarā ar 2005. gada 13. maija notikumiem Andižanā, kad valdības drošības dienesta spēki nošāva lielu skaitu civiliedzīvotāju un daudzus cilvēkus arestēja un pēc tam tiesāja, neievērojot starptautiskos taisnīgas tiesas standartus, lai slēptu patiesību; uzskata to par piemēru saskaņotai ES darbībai, kas vērsta pret valdību, kurai saskaņā ar Partnerības un sadarbības nolīgumu ar ES ir saistības attiecībā uz cilvēktiesībām un demokrātiju; pauž nožēlu, ka Uzbekistānas gadījumā bija vajadzīgi seši mēneši, lai ieviestu sankcijas; tomēr cer, ka šis precedents palīdzēs nostiprināt cilvēktiesību klauzulu visos nolīgumos; aicina Padomi pilnībā nosodīt cilvēktiesību pārkāpumus Turkmenistānā;
Reiterates its support for the Council's decision of 3 October 2005 to impose sanctions on Uzbekistan following the events in Andizhan on 13 May 2005, when a high number of civilians were shot dead by government security forces and many people were arrested and afterwards put on trial in a process which did not meet international fair trial standards in order to cover up the truth; takes this as an example of a coherent EU measure against a government which is bound by commitments on human rights and democracy under a Partnership and Cooperation Agreement with the EU; regrets that, in the case of Uzbekistan, the sanctions took six months to enact; hopes, however, that this precedent will prove to strengthen the human rights clause in all agreements; ; calls on the Council to roundly condemn the violation of human rights in Turkmenistan;
Vispirms šīs pamatnostādnes 2003. gada decembrī apstiprināja Padome.
The Council first approved these guidelines in December 2003.
Tajās ir izklāstīti standarta formulējumi un kopējas definīcijas, ko var izmantot tiesību aktos, īstenojot sankcijas.
They contain standard wording and common definitions that may be used in legal instruments implementing sanctions.
78. pauž nožēlu, ka Kotonū nolīguma 96. pantā iekļauto cilvēktiesību klauzulu pārāk reti piemēro gadījumos, kad ĀKK valstīs tiek rupji pārkāptas cilvēktiesības, un mudina paātrināt šo politisko dialogu Kotonū nolīguma garā;
Regrets that the Human Rights Clause contained in Article 96 of the Cotonou Agreement is too rarely applied in the event of flagrant violations of human rights in the ACP countries, and urges that political dialogue in the spirit of the Cotonou Agreement be stepped up;
80. pauž bažas par to, ka Eritreja, neraugoties uz nopietniem cilvēktiesību pārkāpumiem, ieskaitot patvaļīgu ieslodzīšanu un tūkstošiem ieslodzīto spīdzināšanu, nav minēta Padomes gadskārtējā ziņojumā par cilvēktiesībām 2005. gadā; pauž nožēlu, ka, neraugoties uz rezolūciju P6_TA(2004)0068 , kurā Parlaments nosodīja cilvēktiesību stāvokli Eritrejā un aicināja Padomi un Komisiju saskaņā ar Kotonū nolīguma 96. pantu sākt apspriežu procedūru, Padomes un Komisijas ieguldījums šajā sakarā ir mazs; aicina Padomi un Komisiju saskaņā ar Kotonū nolīguma 96. pantu nekavējoties sākt apspriežu procedūru attiecībā uz cilvēktiesību stāvokli Eritrejā;
Expresses its concern at the fact that Eritrea, in spite of serious human rights violations, including arbitrary detentions and the torture of thousands of detainees, is not mentioned in the Council’s annual report on human rights in 2005; regrets that, in spite of resolution P6_TA(2004)0068 in which Parliament condemned the human rights situation in Eritrea and called on the Council and Commission to open the consultation procedure in accordance with Article 96 of the Cotonou Agreement, little action has been taken by the Council and Commission on this matter; calls on the Council and Commission without delay to open the consultation procedure under Article 96 of the Cotonou Agreement with regard to the human rights situation in Eritrea;
ES pamatnostādņu īstenošana cilvēktiesību jomā
Implementation of EU Human Rights Guidelines
84. atbalsta Padomes centienus integrēt cilvēktiesību jautājumu visā ES darbā, pievēršot īpašu vērību konkrētu ES cilvēktiesību pamatnostādņu īstenošanai un regulārai pārskatīšanai;
Supports the Council in its efforts to mainstream human rights throughout the EU's work, in particular by focusing on the regular review and implementation of a particular set of EU human rights guidelines;
85. atzinīgi vērtē Padomes un Komisijas centienus veicināt ES cilvēktiesību politikas saskaņošanu ar citām starptautiskās politikas jomām; uzskata, ka uzticamas un konsekventas ES cilvēktiesību politikas īstenošanai ir būtiska šādas saiknes stiprināšana;
Welcomes that Council and Commission are undertaking efforts in order to strengthen the coherence between the EU's human rights policy and other international policies; considers it vital for the pursuit of a credible EU human rights policy that these connections are strengthened;
90. atzinīgi vērtē to, ka Komisija regulāri apsver, kuras valstis vajadzētu iekļaut „ GSP +” (Vispārējo tarifa preferenču sistēmas) sarakstā, piedāvājot visizdevīgākās muitas likmes precēm, kuras importē ES; tomēr lūdz Komisiju šī saraksta novērtēšanas nolūkos pārbaudīt gan starptautisku saistību stāšanos spēkā, gan efektīvu to īstenošanu uz vietas;
Welcomes the fact that the Commission regularly considers whether countries should be added to he 'GSP+'-list of countries which are granted the best customs rates for goods to be imported into the EU; asks the Commission, however, to make sure that for the purpose of its evaluation the Commission should check both on entering into force of international obligations and the effective implementation and enforcement on the ground;
93. norāda, ka vērtējumiem par cilvēktiesību ievērošanu visās valstīs jāietver strādnieku pamattiesību izvērtējums saskaņā ar Vispārējās cilvēktiesību deklarācijas 23. pantu, ANO Starptautiskā pilsonisko un politisko tiesību pakta 22. pantu un Ekonomisko, sociālo un kultūras tiesību pakta 8. pantu;
Points out that all country-specific human rights evaluations should include an analysis of the fundamental rights of workers’, as enshrined in Article 23 of the Universal Declaration of Human Rights, Article 22 of the Covenant on Civil and Political Rights, and Article 8 of the Covenant on Economic, Social and Cultural Rights;
95. lūdz Komisiju ziņot par to, kādā veidā tā ir ietvērusi savus priekšlikumus Komisijas 2001. gada maija paziņojumā par Eiropas Savienības lomu cilvēktiesību un demokrātijas trešās valstīs atbalstīšanā, un pēc tam veikt rūpīgu pārbaudi;
Asks the Commission for a report on how it has implemented its own proposals in the Commission Communication on the European Union’s role in promoting human rights and democratisation in third countries from May 2001, followed by a thorough review;
98. uzsver, ka cīņā pret cilvēku tirdzniecību ir jāpieņem ar cilvēktiesībām saistīta nostāja, ņemot vērā šīs tirdzniecības upurus, un šajā sakarā atzinīgi vērtē, ka Padomes ES cilvēku tirdzniecības apkarošanas un novēršanas plānā
Emphasises that in the fight against in human beings a human rights approach with respect to the victims of trafficking should be adopted, and in this regard welcomes the focus on victim protection in the Council's EU plan for combating and preventing trafficking in human beings
Eiropas Parlamenta rīcības efektivitāte, iesaistoties ar cilvēktiesību aizsardzību saistītos gadījumos
Urges the Council and Commission to set benchmarks for all consultations on human rights, with a view to improving the coherence of policy and political dialogue;
102. uzsver nepieciešamību plašāk iekļaut cilvēktiesību jautājumus to Parlamenta komiteju un delegāciju darbā, kuras nodarbojas ar Eiropas Parlamenta ārējām attiecībām; šajā sakarā īpašu uzmanību pievērš Attīstības komitejas darbam, kura rīko regulāras debates par cilvēktiesību jautājumiem, un aicina Komisiju un Padomi sekot secinājumiem šajās un citās Parlamenta vadītajās debatēs par cilvēktiesībām;
Stresses the need for human rights concerns to be mainstreamed into the work of all Parliamentary Committees and Delegations dealing with external relations of the European Parliament; in this respect, draws particular attention to the work done by the Development Committee in organising regular human rights debates, and calls on the Commission and the Council to follow up the conclusions of these and other human rights debates conducted in the Parliament;
105. lūdz apakškomiteju sistemātiski sekot cilvēktiesību rezolūcijām, kas pieņemtas saskaņā ar Reglamenta 115. pantu, un censties aktīvi risināt tās cilvēktiesību problēmas ārpus ES, kurās iesaistīts Parlaments, citas komitejas un parlamentārās delegācijas;
Asks the Subcommittee to follow up human rights resolutions adopted pursuant to Rule 115 in a systematic manner, and to strengthen efforts to address actively the external human rights considerations of all activities of the Parliament, including the work of other committees as well as parliamentary delegations;
111. atzinīgi vērtē to, ka Parlaments līdzās jautājumam par cīņu pret starptautisko terorismu pievērš uzmanību tik sarežģītam jautājumam kā cilvēktiesību aizstāvība; norāda, ka ES konsekventā pieeja dažādiem cilvēktiesību jautājumiem ir ļoti svarīga, ja ES vēlas būt uzticams starptautisks partneris;
Welcomes Parliament’s undertaking to address the complex issue of upholding human rights alongside the fight against international terrorism; points out that consistency in the approach of the EU to different human rights issues is of utmost importance if the EU wants to be a credible actor internationally;
116. lūdz Komisiju iecelt vismaz vienu darbinieku katrā trešās valsts delegācijā, kas būtu atbildīgs par cilvēktiesību situācijas uzraudzību un cilvēktiesību starptautisko standartu veicināšanu šajā valstī un par attiecībām ar pilsonisko sabiedrību, piemēram, ar cilvēktiesību aizstāvjiem; lūdz šim amatam piešķirt pietiekamas pilnvaras, lai nepieciešamības gadījumā noteiktu un risinātu radušās problēmas; šajā sakarā aicina Komisijas delegācijas regulāri nosūtīt oficiālus ielūgumus pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem, lai palielinātu atbalstu cilvēktiesību aizstāvju darbam trešās valstīs;
Asks the Commission to designate at least one permanent post in each third-country delegation as having responsibility for monitoring the human rights situation in the country concerned, promoting international human rights standards and being in charge of relations with civil society, such as relations with human rights defenders; asks that this post have sufficient seniority to identify and address problems where necessary; calls, in this regard, for official invitations to be issued on a regular basis to civil society representatives by the delegations of the Commission, so as to further support the work of human rights defenders of third countries;
119. lūdz Komisiju palielināt Cilvēktiesību nodaļas nozīmi Ģenerālsekretariātā un it īpaši paredzēt jaunas štata vienības pieredzējušiem ekspertiem ar īpašām zināšanām starptautisko humāno un cilvēktiesību jomā, lai palīdzētu cilvēktiesību personīgam pārstāvim viņa darbā un nodrošinātu saprātīgu darba dalīšanu viņa birojā, jo īpaši viņa pienākumu palielināšanās dēļ;
Asks the Council to strengthen the Human Rights Unit in its General Secretariat and in particular to add new posts for experts with human rights backgrounds and specialist knowledge of international humanitarian and human rights law to assist the Personal Representative on Human Rights and to enable a sensible division of labour in his office, in particular given his increase in responsibilities;
Eiropas Savienība ir galvenā cilvēktiesību aizstāve pasaulē un Eiropas Parlaments – visnelokāmākais cilvēktiesību atbalstītājs starp ES iestādēm.
The European Union remains the foremost champion of human rights in the world, and the European Parliament the strongest advocate of human rights amongst the EU institutions.
Tomēr Eiropai labāk veicas ar paziņojumu publicēšanu nekā ar to izpildi.
However, Europe is better at issuing statements than in following them up.
Eiropas Savienība spēj veikt lielus darbus cilvēktiesību jomā, bet daudzos gadījumos tai neizdodas integrēt cilvēktiesību apsvērumus citās politikas jomās un programmās.
The Union may undertake high quality work on human rights, yet in many cases singularly fails to integrate or mainstream human rights considerations into its other policies and programmes.
Ja mēs nopietni vēlamies aizstāvēt savas vērtības, tad šai situācijai ir jamainās.
If we are serious about our values, this has to change.
Eiropas Parlamenta Gadskārtējais ziņojums par cilvēktiesībām atspoguļo šīs pagātnes problēmas, bieži sniedzot teicamus, kaut daļējus, komentārus par cilvēktiesību pārkāpumiem visā pasaulē, bet nekad neuzņemoties to, ko Parlamentam patiesībā vajadzētu darīt; analizēt Eiropas Savienības darbu un to, kā tas ietekmē un maina cilvēktiesību ievērošanu, un atskaitīties par to.
The European Parliament's Annual Human Rights report has been symbolic of these problems in the past, providing an often excellent though partial commentary on human rights violations across the world, but never undertaking the proper job of Parliament: to scrutinize and hold to account what the European Union as a whole does that actually affects and changes the observation of human rights.
Ar galveno politisko grupu atbalstu Parlamentā šajā gadskārtēja ziņojumā ir pieņemta šāda nostāja.
With the support of all of the major political groups in the Parliament, this year's report adopts that approach.
Reakcija uz ES Gadskārtējo zinojumu par cilvēktiesībām pasaulē 2005. gadā
A Response to the EU Annual Report on Human Rights in the World 2005
Izejas punktam ir jābūt Padomes gadskārtējam ziņojumam par cilvēktiesībam, kas šogad izvērsās par Eiropas Savienības ziņojumu.
The starting point must be the Council's own Annual Human Rights Report, this year titled a report of the European Union.
Apkopots ziņojums, kas izstrādāts, pamatojoties uz plašām apspriedēm, un iesniegts ar lielāku autoritāti un sabiedrisko rezonansi, var būr viens no veidiem, kā Eiropas Savienība varētu vairāk ietekmēt cilvēktiesību stāvokli pasaulē.
Such a single report, drawn together through greater consultation, and presented with greater authority and publicity, can be one way in which the Union can project a stronger voice on human rights in the world.
Kopš Padomes pirmā ziņojuma 2000. gadā tās ziņojumu kvalitāte ir stipri uzlabojusies.
There have been major improvements in the quality of the Council's Report since the first report was produced in 2000.
Šī gada Ziņojums ietver informāciju par Komisijas un Parlamenta, kā arī par Padomes darbu.
This year the report includes information on the work of the Commission and Parliament as well as the Council.
Procedūru, pēc kuras izstrādāja nodaļu par Parlamenta darbu, nākamgad var uzlabot, kā arī panākt lielākas saistības no Padomes puses izmantot ziņojumu, lai atsauktos uz EP rezolūcijām un īstenotu tās.
The procedure through which the section covering the Parliament was produced can be improved for next year, alongside a greater commitment from the Council to use the Report to respond and follow up on EP resolutions.
Ir skaidrs, ka ziņojumā nepietiek analīzes, ietekmes novērtējuma un uzraudzības mehānisma..
There is clearly not enough analysis, no real impact assessment, no monitoring.
Kādi bija demaršu un cilvēktiesību klauzulu rezultāti?
What was the impact of the demarches, or the human rights clauses?
Ziņojums nesatur sarežģītus jautājumus, nemaz nerunājot par atbildēm.
No tough questions have been posed, let alone answers sought.
Nav minētas arī Padomes prioritārās jomas nākamajam gadam.
Equally, there is no mention of the priority areas for the Council over the coming year.
Viena no iniciatīvām, kas varētu palīdzēt noteikt prioritārās jomas, būtu gadskārtējā zinojumā iekļaut to valstu sarakstu, kurās ir īpaši nelabvēlīgi cilvēktiesību apstākļi (CPC).
One initiative that could help with setting priorities would be if the Annual Report identified each year a list of Countries of Particular Concern.
Padomei jau ir tāds “uzraugāmo saraksts”, kas ik pa 6 mēnešiem tiek pārskatīts un kura mērķis ir sniegt īsu, kodolīgu informāciju par valstīm, kurās var izraisīties krīzes situācija, lai veicinātu kopēju rīcību Ministru Padomē un ES dalībvalstu ārpolitikā.
The Council already maintains 'watchlists' which are reviewed every 6 months, with the objective of providing short, succinct information on countries either in or with the potential to fall into crises, to encourage joined-up actions within the Council of Ministers and across Member State foreign policies.
Šo informāciju varētu izmantot, lai sastādītu CPC valstu sarakstu, kurām jāpievērš uzmanība, ja vien tas nekavē ES darbību valstīs, kas nav sarakstā.
This information could be used to draw up a CPC list to focus attention, so long as this never precludes action in countries not on the list.
Ir skaidrs, ka jāpanāk lielāka sabiedriskā rezonanse uz ziņojumu, jo īpaši žurnālistu vidū un dalībvalstu parlamentos.
One fact is certain – there is a serious need to improve on the visibility of the report, particularly with journalists and national parliaments.
Abu prezidentūru darbība
The conduct of the two Presidencies
Vispār Luksemburgas prezidentūrai (no 2005. gada janvāra līdz jūnijam) cilvēktiesību aizsardzībā un atbalstīšanā bija panākumi, jo sevišķi ANO Cilvēktiesību komisijas 61. sesijā.
Generally speaking, the Luxembourg Presidency (January – June 2005) was a success with regards to promoting and standing up for human rights, notably at the 61 st session of the UN Commission on Human Rights.
Tas ir īpaši atzīmējams, tādēļ, ka tās līdzekļi bija ierobežoti un prezidentūrai bija jāpaļaujas uz citām dalībvalstīm, kas palīdzēja veikt daļu no tās darba un savlaicīgi iesaistījās sarunās ar citām valstīm.
This is particularly true due to the limited means available, which meant the Presidency was reliant on other Member States practically helping with the workload and negotiating early on with others.
Šo dalībvalstu komandu – neoficiālu triju valstu grupu – palīdzībai nevajadzētu aprobežoties tikai ar mazu valstu prezidentūrām.
This system of teams of Member States helping - "informal troikas" - should not just be limited to the Presidencies of small countries.
Tā var ļaut palielināt darba apjomu, ko spēj veikt ES, kā arī veicināt dalībvalstu iesaistīšanos Padomes darbā cilvēktiesību joma.
This would enable an expansion of the amount of work the EU can cover and increase Member State involvement in the Council's work on human rights generally.
Apvienotās Karalistes prezidentūrai (no 2005. gada jūlija līdz decembrim) bija vairāki ievērojami sasniegumi, kas lielā mērā saistīti ar cilvēktiesībām, īpaši attiecībā uz ES paplašināšanos.
A number of milestones were reached during the UK Presidency (July - December 2005) which have major human rights implications, particularly concerning enlargement.
Pēc pievienošanās sarunu sākuma reformas Turcijā noritēs straujāk, ņemot vērā to, ka Komisija uzsver cilvēktiesību kritēriju uzraudzības nozīmi.
The impetus for reform in Turkey will be even greater now that negotiations have started, with the Commission underlining the importance of monitoring human rights criteria.
Apvienotās Karalistes prezidentūra prioritāti piešķīra vairākiem demaršiem pret nāvessodu, lielāko uzmanību pievēršot valstīm, kas vēl šaubījās, vai pasludināt moratoriju nāvessodam.
During the UK Presidency, a priority was given to a number of demarches on the death penalty, concentrating on countries that were at the moment undecided over whether or not to call a moratorium.
Visā visumā pagājušajā gadā notika plaši demarši 40 dažādās valstīs.
Overall there were a wide range of demarches, to around 40 different countries over the past year.