natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pasākumu mērķis ir pastiprināt informācijas sabiedrības ar valodām saistītu tehnoloģiju izpēti un tehnisko attīstību pamatprogrammā, kā arī veicināt zinātni un tehnoloģiju daudzvalodības jomā.
Initiatives under the framework programme will seek to underpin research and development regarding information society technologies in the linguistic field and promote science and technology in the area of multilingualism.
Programma „Iespējas”, ar ko īsteno Eiropas Kopienas Septīto pamatprogrammu (2007-2013) pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem
Proposal for a Council decision on the Specific Programme: 'Capacities' implementing the seventh framework programme (2007-2013) of the European Community for research, technological development and demonstration activities
Priekšlikums Padomes Lēmumam par īpašo programmu „Iespējas”, ar ko īsteno Eiropas Kopienas Septīto pamatprogrammu (2007-2013) pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem
Proposal for a Council decision on the Specific Programme: "Capacities" implementing the 7th Framework Programme (2007-2013) of the European Community for research, technological development and demonstration activities
– ņemot vērā EK līguma 149., 151. un 308. pantu,
– having regard to Articles 149, 151 and 308 of the EC Treaty,
– ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 21. un 22. pantu,
– having regard to Articles 21 and 22 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union,
– ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2003. gada 14. janvāra rezolūciju par kultūras daudzveidības saglabāšanu un veicināšanu — Eiropas reģionu un tādu starptautisku organizāciju kā UNESCO un Eiropas Padome loma
– having regard to its resolution of 14 January 2003 on preserving and promoting cultural diversity : the role of the European regions and international organisations such as UNESCO and the Council of Europe
– ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 17. jūlija Lēmumu Nr. 1934/200/EK par 2001. gadu kā Eiropas valodu gadu
– having regard to Decision No 1934/200/EC of the European Parliament and of the Council of 17 July 2000 on the European Year of Languages 2001
– ņemot vērā Padomes 2002. gada 14. februāra rezolūciju par valodu daudzveidības un valodu mācīšanās veicināšanu saskaņā ar 2001. gada kā Eiropas valodu gada mērķu īstenošanu
– having regard to the Council Resolution of 14 February 2002 on the promotion of linguistic diversity and language learning in the framework of the implementation of the objectives of the European Year of Languages 2001
– ņemot vērā Eiropas Padomes pieņemto Eiropas Reģionālo un mazākumtautību valodu hartu, kas stājās spēkā 1998. gada 1. martā,
– having regard to the European Charter for Regional or Minority Languages of the Council of Europe, which entered into force on 1 March 1998,
– ņemot vērā Eiropas Padomes Mazākumtautību aizsardzības pamatkonvenciju, kas stājās spēkā 1998. gada 1. februārī,
– having regard to the Council of Europe’s Framework Convention for the Protection of National Minorities, which entered into force on 1 February 1998,
– ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2003. gada 4. septembra rezolūciju ar ieteikumiem Komisijai par Eiropas reģionālajām un mazāk lietotājām valodām — par minoritāšu valodām Eiropas Savienībā — saistībā ar paplašināšanos un kultūras daudzveidību
– having regard to its resolution of 4September 2003 with recommendations to the Commission on European regional and lesser-used languages - the languages of minorities in the EU - in the context of enlargement and cultural diversity
– ņemot vērā Kultūras un izglītības komitejas ziņojumu ( A6‑0372/2006 ),
– having regard to the report of the Committee on Culture and Education ( A6‑0372/2006 ),
A. tā kā valodu un kultūras daudzveidības cienīšana ir viens no ES pamatprincipiem, kas ietverts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 22. pantā: „Savienība ciena kultūras, reliģijas un valodu daudzveidību”;
A. whereas respect for linguistic and cultural diversity is a basic principle of the EU and is enshrined in the following terms in Article 22 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union: ‘The Union shall respect cultural, religious and linguistic diversity’,
B. tā kā daudzvalodība ir īpaša ES iezīme, kas padara to par izteiksmīgu piemēru, un tā ir Eiropas kultūras būtiska sastāvdaļa;
B. whereas multilingualism is a special feature of the EU that makes it a clear example as well as a basic component of the European culture,
C. tā kā iepriekšminētajā 2003. gada 14. janvāra rezolūcijā Parlaments aicināja EK līgumā iekļaut šādu jaunu pantu: „Kopiena savās kompetences jomās ciena un veicina valodu daudzveidību Eiropā, tostarp reģionālās un mazākumtautību valodas kā šīs daudzveidības izpausmi, sekmējot dalībvalstu sadarbību un izmantojot citus piemērotus instrumentus šī mērķa sasniegšanai”;
C. whereas in its above-mentioned resolution of 14 January 2003, it called for the following new Article to be inserted in the EC Treaty: ‘The Community shall, within its spheres of competence, respect and promote linguistic diversity in Europe, including regional or minority languages as an expression of that diversity, by encouraging cooperation between Member States and utilising other appropriate instruments in the furtherance of this objective’,
D. tā kā daudzvalodības veicināšana plurālistiskā Eiropā ir būtisks kultūras, ekonomiskās un sociālās integrācijas faktors, kas uzlabo pilsoņu prasmes un veicina mobilitāti;
D. whereas the promotion of multilingualism in a pluralistic Europe is an essential factor in cultural, economic and social integration, enhancing citizens’ skills and facilitating their mobility,
E. tā kā dažas Eiropas valodas tiek lietotas arī daudzās valstīs ārpus ES un tās veido būtisku saikni starp dažādu pasaules reģionu tautām un nācijām;
E. whereas some European languages are also spoken in a great number of non-Member States and constitute an important link between peoples and nations of different regions in the world,
F. tā kā dažām Eiropas valodām ir īpašas iespējas nekavējoties veidot tiešu saziņu ar citām pasaules daļām;
F. whereas there is a particular ability of some of the European languages to establish immediate direct communication with other parts of the world,
G. tā kā valodu daudzveidība var būt sociālās kohēzijas elements un tolerances, atšķirību pieņemšanas, identifikācijas un tautu savstarpējas sapratnes avots;
G. whereas linguistic diversity can be an element of social cohesion and a source of tolerance, acceptance of differences, identification and mutual understanding among peoples,
H. tā kā daudzvalodībai jācenšas veicināt arī cieņu pret daudzveidību un toleranci, lai novērstu jebkādu aktīvu vai pasīvu konfliktu veidošanos starp dažādu valodu kopienām dalībvalstīs;
H. whereas multilingualism should also seek to promote respect for diversity and tolerance with a view to preventing the emergence of any active or passive conflicts between different language communities in the Member States,
I. tā kā katra valoda ir vissvarīgākais līdzeklis, lai piekļūtu attiecīgajai kultūrai, un atšķirīgs veids, kā uztvert un aprakstīt realitāti, tāpēc valodām ir jānodrošina apstākļi, kas vajadzīgi to attīstībai;
I. whereas all languages, as a pre-eminent means of access to a culture, are a distinct way of perceiving and describing reality and must therefore be able to enjoy the conditions required for their development,
J. tā kā, lai veicinātu svešvalodu mācīšanos un līdz ar to sasniegtu mērķi “dzimtā valoda +2”, ir svarīgi zināt principus, kas nosaka runas apguvi un pamatjēdzienu formulēšanu un apgūšanu agrā bērnībā un kas ir dzimtās valodas prasmes pamatā;
J. whereas, in order to encourage the learning of other languages and thus to meet the objective of “mother tongue +2”, it is important to be aware of the principles of learning to speak and of formulating and acquiring basic concepts in early childhood which underpin mother tongue competence,
K. tā kā reģionālās un mazākumtautību valodas ir nozīmīga kultūras vērtība un daļa no kopējā kultūras mantojuma, ir jāuzlabo atbalsts to saglabāšanai;
K. whereas regional and minority languages are a major cultural treasure and, given that they constitute a common cultural heritage, support for their preservation them should be improved,
L. tā kā Eiropas Parlaments un Reģionu komiteja daudzos gadījumos ir pievērsuši uzmanību mazāk izplatīto valodu nozīmībai un pašlaik ES līmenī nav tiesību normu par Eiropas reģionālajām un mazāk izplatītajām valodām;
L. whereas Parliament and the Committee of the Regions have addressed the question of the importance of less widely used languages on many occasions and there is at present no legal provision at EU level relating to European regional and lesser-used languages,
M. tā kā īpaša uzmanība jāpievērš tam, lai valodu apguve būtu pieejama cilvēkiem, kuri nokļuvuši nelabvēlīgos vai grūtos apstākļos, un invalīdiem,
M. whereas particular attention should be given to promoting access to language acquisition for people in disadvantaged or difficult circumstances or those with disabilities,
Specifiskie komentāri par pamatstratēģiju
Specific Comments on the Framework Strategy
4. atzinīgi vērtē Komisijas ilgtermiņa mērķi uzlabot individuālo valodu prasmi, ņemot vērā 2002. gada Barselonas Eiropadomē izvirzīto mērķi, ka pilsoņiem papildus savai dzimtajai valodai ir jāapgūst vismaz divas svešvalodas;
Welcomes the Commission's long-term objective to improve individual language skills, referring to the target set in 2002 in the Barcelona European Council whereby citizens should learn at least two foreign languages in addition to their mother tongue;
10. aicina Komisiju un citas Eiropas iestādes savās Interneta vietnēs pēc iespējas pilnīgāk izmantot jauno digitālo tehnoloģiju sniegtās tulkošanas iespējas, lai Eiropas pilsoņi varētu tās izmantot, lai informāciju par Eiropu iegūtu Internetā savā valodā;
Calls on the Commission and the other European institutions to make the best possible use of new digital and technological translation tools on their Internet sites so as to enable European citizens to have access to, and obtain from the Internet, information about Europe in their own languages;
17. uzskata, ka Erasmus kursos izmantotajai valodai jābūt mītnes valsts vai reģionālās izglītības sistēmas oficiālajai valodai un ka jānodrošina, lai Erasmus studenti šo valodu apgūtu tādā līmenī, kas tiem ļautu pienācīgi apgūt šajā valodā piedāvātos kursus;
Considers that the language used in Erasmus courses should be the official language of the host country's or region's educational system, and that it should be ensured that Erasmus students attain a level of proficiency in that language which enables them to properly follow courses provided in that language;
19. atbalsta priekšlikumus par daudzvalodību informācijas sabiedrībā un daudzvalodīga satura un zināšanu radīšanu un apriti; ir arvien vairāk tehnoloģiju, kas palīdzēs plašāk izmantot visas valodas, tostarp arī mazāk izmantotās; tehnoloģijas piedāvā vislielāko potenciālu, lai visām Eiropas valodām nodrošinātu sociolingvistisko vidi;
Supports the proposals for multilingualism in the information society and the creation and circulation of multilingual content and knowledge; there is an increasing array of technologies that will help a greater use of all languages, including those less widely used; technology offers the greatest potential for ensuring social linguistic space for all of Europe’s languages;
Ierosinātie pasākumi
Proposed Measures
Paziņojuma kopsavilkums
Summary of the Communication
Paziņojumā no jauna apstiprināts Komisijas atbalsts daudzvalodībai un ierosināti īpaši pasākumi.
The Communication reaffirms the Commission’s commitment to multilingualism and proposes specific actions.
Tajā atzīmēts, ka Eiropas Savienības dibināšanas princips ir „vienotība daudzveidībā”, un ka papildus 21 oficiālajai valodai ir ap 60 vietējo valodu, kā arī migrantu valodas.
They note that the EU is founded on ‘unity in diversity’ and that besides the 21 ‘official’ languages of the EU there are around 60 indigenous languages plus migrant languages.
Šo daudzveidību uzskata par „bagātības avotu”, kas veicina „lielāku solidaritāti” un „savstarpēju sapratni”.
This diversity is considered a ‘source of wealth’ leading to ‘greater solidarity’ and ‘mutual understanding’.
Runājot par daudzvalodības definīciju, kur iekļauta „dažādu valodu kopienu līdzāspastāvēšana vienā ģeogrāfiskā teritorijā”, Komisija ierosina politiku, kuras mērķis ir sekmēt „tādas vides izveidi, kas veicina visu valodu izpausmi pilnībā un kurā var attīstīties daudzveidīga valodu mācīšana un apguve”.
Referring to their definition of multilingualism which includes ‘the co-existence of different language communities in one geographical area’ they propose policies which seek to ‘promote a climate that is conducive to the full expression of all languages, in which the teaching and learning of a variety of languages can flourish.’
Runājot par mazāk izmantotajām valodām, Komisija atzīmē, ka tā sniegusi galveno finansiālo atbalstu Eiropas Mazāk izmantoto valodu birojam (EBLUL) un Mercator tīkliem.
Referring to lesser-used languages, the Commission notes that it has been the main financial support for the European Bureau for Lesser-Used Languages (EBLUL) and the Mercator network.
Komisija atzīmē pētījumu par Eiropas Valodu apguves un valodu daudzveidības aģentūru, ko pilnībā atbalstīja Eiropas Parlaments, bet Komisija deva priekšroku Valodu daudzveidības centru tīklam, kur tā „pārbaudīs iespēju daudzgadu laikposmā finansēt šo tīklu, izmantojot ierosināto mūžizglītības programmu”, kas skan mazliet nepārliecinoši
It notes the study conducted for an Agency for Language Learning and Linguistic Diversity, this had the full support of the EP, but the Commission has opted for a Network of Language Diversity Centres for which it will, somewhat unconvincingly, ‘examine the possibility of financing on a multi-annual basis through the proposed Lifelong Learning programme’.
Taču J. Figela runa nesen notikušajā konferencē par mazākumtautību valodām izglītībā vedināja domāt, ka tagad šis jautājums, iespējams, tiks risināts. .
However, Mr Figel’s speech at the recent conference on RMLs in education suggested that this was now more likely to go ahead.
Līdz ar citiem priekšlikumiem Komisija uzsver, ka būs vajadzīgi „nacionālie plāni”, lai veicinātu daudzvalodību, un diezgan neizlēmīgi piezīmē, ka „jāņem vērā arī reģionālo un mazākumtautību valodu mācīšana, ja vajadzīgs”.
Amongst the proposals they outline that ‘national plans’ will be needed to promote multilingualism and rather half-heartedly that ‘the teaching of regional or minority languages should also be taken into account as appropriate’.
Turklāt Komisija nosauc virkni vēlamo pasākumu, tostarp jauno tehnoloģiju izmantošanu, jaunu Eiropas valodu kompetences rādītāju, labākās prakses pētīšanu, pētniecību, kā arī plašāk lietotu mācību satura un integrētās valodu apguves pieeju ( CLIL ).
In addition, they list a number of welcome measures including the use of new technologies, a new EU Indicator of Language competence, a best practice study, research, and the greater usage of Content and Language Integrated Learning (CLIL).
Paziņojuma trešajā daļā Komisija pievēršas daudzvalodībai ekonomikā un tam, kā valodu prasmes sekmē Eiropas Savienības konkurētspēju un apziņu, ka runāšana klienta valodā nāk par labu darījumiem.
Section III turns to the multilingual economy and how language skills make the EU more competitive and recognising that speaking your customer's language is good for business.
Šķiet, ka teksts vērsts uz „oficiālajām valodām”.
The text appears to be aimed at ‘official languages only’.
IV daļā aplūkota daudzvalodība Komisijas attiecībās ar pilsoņiem.
Section IV highlights multilingualism in the Commission’s relations with citizens.
Tā kā Eiropas Savienība pieņem tiesību aktus, kas ir tieši saistoši tās pilsoņiem, tad Savienības leģitimitātes un pārredzamības priekšnoteikums ir tas, ka pilsoņiem jābūt iespējai sazināties ar iestādēm un lasīt Eiropas Savienības tiesību aktus savā valodā, ko Komisija apzīmē kā valsts valodu, un piedalīties Eiropas projektā tā, „lai valodas barjera nebūtu tam par šķērsli”.
Because the EU adopts legislation that is directly binding on its citizens, it is therefore pre-requisite for the Unions’ legitimacy and transparency that citizens should be able to communicate with its institutions and read EU law in their own, what they term, ‘national’ language, and be able to take part in the European project ‘without encountering any language barriers.’
Lai gan tas ir slavējami, šķiet, ka tas attiecas tikai uz oficiālajām valodām.
However, while commendable, this appears to only include ‘official’ languages.
Komisija kļūdās, apgalvojot, ka visiem pilsoņiem ir vispārēja piekļuve Eiropas Savienības projektiem, ja faktiski ir izslēgtas bezvalsts un reģionālās valodas, no kurām dažām ir vairāk runātāju nekā atsevišķu dalībvalstu oficiālajām valodām.
It is mistake when they say that all citizens have universal access to the EU project when stateless and regional languages, some of which have more speakers than member state languages, are in fact excluded.
Neticami, ka tad, ja Eiropas Savienība cenšas tuvināties saviem pilsoņiem, tā rīkojas tādā veidā, lai integrējošas valodu politikas trūkuma dēļ jau sākumā izslēgtu 10 %
It is incredible that when the EU is seeking to get closer to its citizens it excludes to exclude 10%
Eiropā ir ap 46 miljoniem mazākumtautību valodās runājošu cilvēku, kas ir aptuveni 10 % no Eiropas iedzīvotājiem. no pilsoņiem.
There are around 46 million RML speakers in Europe, making up some 10% of the EU population. of them at the outset because of the lack of an inclusive language policy.
Citādā ziņā izklāstītie priekšlikumi ir apsveicami, bet tikai tad, ja tajos iekļauj reģionālās un mazākumtautību valodas.
Otherwise the proposals outlined are welcome, but only if they include 'Regional' or Minority Language (RMLs).
Apsvērumi par reālu daudzvalodību
Considerations on real multilingualism
Lingvistiskā daudzveidība Eiropā tagad ir oficiāli atzīta (piemēram, Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, Konstitūcijas projektā) un atbalstīta (piemēram, 1993. gada Kopenhāgenas kritērijos), taču turpat blakus ir daudz valodu, kurās zūd runātāji, ir pārrāvums valodas nodošanā no paaudzes paaudzē, nespēja iegūt izglītību kādā valodā un daudzi runātāji, kuriem vispār nav tiesību oficiāli lietot savu valodu.
Linguistic diversity in Europe is now officially recognised (e.g. in the EU Charter of Fundamental Rights, the draft constitution) and supported (e.g. the 1993 Copenhagen criteria), but on the ground there are many languages losing speakers, a breakdown in inter-generational transmission, lack of language medium education and many speakers with no rights at all to use their language in any official capacity.
Turklāt nav pietiekami apzināts, kā mazāk izmantoto valodu atbalstīšanu un tiesību piešķiršanu šīm valodām ietekmējusi nepieņemtā ES Konstitūcija, kurā bija ietverti vairāki nosacījumi, kas nodrošinātu atbalstu šīm valodām.
Furthermore, the failure of the EU Constitution, which contained several clauses ensuring support for Lesser-Used Language (LUL), has not been sufficiently recognised for its impact on the promotion of LUL languages and achieving rights for those languages.
Tagad pienācis laiks pārvērtēt taktiku rīcībai bez Konstitūcijas projekta, jo šāds scenārijs ir atstājis mazāk izmantotās valodas bez pienācīga tiesiskā pamata pasākumiem un finansējumam.
It is now time to reassess tactics without the draft constitution, a scenario which has left LUL without any proper legal base for campaigning or for funding.
Tas nozīmē, ka tādām nevalstiskām organizācijām kā EBLUL tagad jākoncentrējas uz jauniem veidiem, kā nodrošināt jēgpilnu lingvistisko daudzveidību.
It means that NGOs such as EBLUL now has to focus on new ways to ensure meaningful linguistic diversity.
Līdzās tādiem starptautiskiem līgumiem kā Eiropas Padomes Eiropas Reģionālo un minoritāšu valodu harta un Eiropas Padomes Vispārējā konvencija par nacionālo minoritāšu aizsardzību vajadzīgi saistoši tiesību akti, kas rūpīgi glabā mazāk izmantotajās valodās runājošo cilvēku tiesības gan individuāli, gan kolektīvi dzīvot ar savu valodu, viņu tiesības saņemt izglītību šajā valodā un tiesības uz aizsardzību pret nedraudzīgām dalībvalstīm, kuru politika apdraud mazāk izmantotās valodas un kuru darbība vērsta uz bezvalstnieku tautību un/vai mazākumtautību asimilāciju.
What is needed above and beyond existing international treaties such as the Council of Europe European Charter for Regional or Minority Languages and Council of Europe Framework Convention for the Protection of National Minorities, is binding legislation that enshrines the rights LUL speakers, both individually and collectively, to conduct their lives in their language, the right to receive education in their language and the right to protection from hostile member states who's policies threaten LULs and act to assimilate the stateless nation and/or national minority.
Nesen veiktais pētījums liecina, ka mazākumtautību valodas esamība kādā valstī ir šai valstij ekonomiski izdevīga.
Recent research illustrates that having a RML in a state is economically beneficial to that state.
Pamatojoties uz mazāk izmantotās valodas un oficiālās valodas divvalodības priekšrocībām, pētījums parāda, ka divvalodīgiem ļaudīm ir lielākas izziņas iespējas un kā divvalodība paaugstina cilvēku prasmes.
Based on the advantages of LUL / official language bilingualism, the research shows how bilingual people have greater cognitive abilities and give a population with enhanced skills.
Tādēļ divvalodības un daudzvalodības pētījums ir sociāls kapitālieguldījums.
Investing in bilingualism and multilingualism is therefore a social capital investment.
Lai gan paziņojums ir labi domāts un tajā ir vairāki apsveicami, novatoriski priekšlikumi, tas joprojām ir neskaidrs attiecībā uz neoficiālo valodu problēmu un vairāk vai mazāk nevērīgi izturas pret nožēlojamo stāvokli, kādā atrodas vairākas apdraudētas Eiropas valodas.
The Communication, while well meaning and with several welcome innovative proposals, remains ambiguous on the issue of non-official languages at best and at worst neglects the plight of several European languages that are endangered .
Turklāt no valodu plānošanas un attīstības viedokļa raugoties, ziņojumā nav acīmredzama progresa jēgpilnas lingvistiskās daudzveidības izveidē, kas, būdama ES pamatvērtība, ir ļoti svarīga, ja ES mērķis ir panākt reālu daudzvalodību .
In addition, from the point of view of language planning and development it fails to make any clear progress on the matter of establishing meaningful linguistic diversity which, as a core EU value, is essential if the EU is aiming to achieve real multilingualism .
Faktiskie ES finansējuma saņemšanas noteikumi darbojas, izslēdzot mazākās valodu grupas, dalībvalsti vai citādi.
The actual rules to gain EU funding act to exclude smaller language groups, member state or otherwise.
Kā izriet no darbības plāna, Paziņojums par daudzvalodību liecina par galīgu, acīmredzamu pārrāvumu, kur nav pat norādes uz nodalītu finansējumu mazāk izmantoto valodu projektiem, un šāda notikumu gaita būtībā vēl vairāk atbīdīs malā mazāk izmantotās valodas, it īpaši tās, kas ir visvairāk apdraudētas.
Following from the Action Plan, the Communication on Multilingualism signals a final clean break with any notion of ring-fenced funding for lesser-used language projects , a scenario that will effectively further marginalise lesser-used languages, especially those most endangered.
Komisijas priekšlikumi liecina par paradigmas maiņu, atkāpjoties no agrākās ES politikas, kur pirms 2000. gada mazāk izmantotajām valodām tika sniegts tiešs atbalsts (ar B līnijas budžetu), un pārejot uz tādu politiku, kur mazākām valodu kopienām jācīnās ar lielajām valodām „atvērtā tirgū”.
The Commission's proposals signal a paradigm shift away from earlier pre-2000 EU policy of direct support for lesser-used languages (with the B-line budget) to one where minoritised language communities have to compete on the ‘open market’ with the big languages.
Joprojām nav skaidrs, kā Komisija domā to panākt.
How they are meant to achieve this remains unclear.