natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komisija ar „Trešo normatīvo paketi kuģniecības drošības jomā” iesniedza priekšlikumu ar mērķi reformēt spēkā esošos noteikumus un normas par to, kā atzītas organizācijas klasificē un pārbauda kuģus, un tādējādi grozīt Direktīvu 94/57/EK.
In its ‘Third package of legislative measures on maritime safety’ the Commission has put forward a proposal with the aim of reforming the current rules and regulations for recognised organisations classifying and inspecting ships, thus amending Directive 94/57/EC.
Tā kā minētā direktīva jau vairākkārt ir ievērojami grozīta, ar šo ceturto atjaunināšanu tā tiek pārstrādāta.
Since this directive has already been substantially amended on previous occasions, in this fourth update it has been decided to make use of the technique of recasting the text.
Priekšlikums paredz piecu veidu reformas:
The proposal contains five sections of reform:
Stiprināt atzīto organizāciju uzraudzības sistēmu:
Improving the systems for the monitoring of recognised organisations
Atzītās organizācijas izveidos kopīgu struktūru, kuras uzdevums būs vērtēt un sertificēt kvalitātes vadības sistēmas.
The recognised organisations will establish a joint body for quality system assessment and certification.
Minētās struktūras būs neatkarīgas no atzītajām organizācijām, un to rīcība būs līdzekļi, kas nepieciešami efektīvai un ilgstošai sava uzdevuma veikšanai.
This body will be independent of the recognised organisations and have all the necessary resources to enable work to be carried out in depth and on a continuous basis.
Apvienot parastās un ierobežotās atzīšanas sistēmu:
Harmonising the system of ordinary and limited recognition
Spēkā esošā sistēma atzīšanas piešķiršanu padara atkarīgu no organizācijas lieluma.
The present system limits recognition according to the size of the organisation.
Komisija ierosina no šādas sistēmas atteikties un saskaņot noteikumus par Kopienas atzīšanas piešķiršanu, pamatojoties uz organizācijas darbību kvalitātes un drošības jomā.
The Commission proposes to abandon this system and to tie in Community recognition based on the organisation’s performance in terms of quality and safety.
Vienlaikus Komisija ievieš garantijas mehānismu, ar ko tā varēs nepieļaut, ka atzīta organizācija – neatkarīgi no tās lieluma – dalībvalstu vārdā rīkojas specializētās jomās, kurās tai nav vajadzīgās kompetences.
At the same time the Commission is introducing a safeguard mechanism enabling it to prevent a recognised organisation, whatever its size, from acting on behalf of Member States in specialised areas for which it does not have the necessary capability.
Turklāt Komisija izskatīs ierobežoto atzīšanu, ko piešķir saskaņā ar spēkā esošo direktīvu, un dos priekšroku komitoloģijas procedūrai, ja daži no ierobežojumiem ir jāaizstāj ar citiem vai pat jāatceļ.
The Commission will also examine cases of limited recognition granted under the current directive and decide through the comitology procedure whether the limitations should be replaced or scrapped.
Uzlabot Kopienas atzīšanas sistēmas struktūru:
Reform of the recognition criteria
Priekšlikums ir vērsts uz to, lai vienkāršotu atzīšanas kritērijus, kuri izstrādāti ne sevišķi lakoniskā veidā.
The aim is to simplify the criteria for granting recognition, since they have been developed in a somewhat disorderly manner.
Ierosinātie grozījumi galvenokārt skar inspektoru skaitu, kam vajadzētu būt proporcionālam klasificētajai flotei, nepilnvarotu inspektoru pakalpojumu izmantošanu un atzīto organizāciju juridiskās struktūras pārbaudi.
The proposed changes are centred on the number of inspectors in proportion to the fleet being classified, the use of non-exclusive inspectors and consideration of the legal structure of recognised organisations.
Sankciju sistēmas reforma:
Reform of the system of penalties
Komisija visbeidzot vēlas padarīt elastīgāku sankciju sistēmu.
The Commission wants ultimately to make the penalty system more flexible.
Precizēt dažu direktīvas noteikumu darbības jomu un atvieglot to piemērošanu:
Clarifying the scope and facilitating the application of certain provisions in the present directive
Šis punkts attiecas uz kārtību, kādā Kopiena noteiks savas pārbaudes pilnvaras.
This point refers to the specific arrangements to define the Community’s inspection powers.
Nosacījumi par inspektoru-auditoru piekļuvi kuģu dokumentiem ir kļuvuši precīzāki.
It clarifies the access of inspector-auditors to the ships’ documentation.
Atzīto organizāciju juridiskā struktūra ir vēl viens svarīgs aspekts, un Komisija tāpēc ierosina paplašināt organizācijas jēdzienu, lai nodrošinātu, ka atzīšana attiecas uz visaugstāko šim jēdzienam atbilstoši līmeni.
Another fundamental aspect is the legal structure of recognised organisations: to this end the Commission proposes to introduce a broad organisational concept, so as to ensure that recognition applies at the highest level which that concept entertains.
Attiecībā uz direktīvas darbības jomu tekstā ir minēta Starptautiskā konvencija par cilvēka dzīvības aizsardzību uz jūras ( SOLAS ), vienlaikus nosakot, ka nodaļa par drošību ir ārpus tās darbības jomas.
On the question of scope, the text refers to the SOLAS Convention, though excluding a section on protection.
Apspriešanās ar ieinteresētajām personām
Consultation of interested parties
Referents uzskatīja, ka ir lietderīgi vēlreiz tikties ar nozares pārstāvjiem, lai no jauna izskatītu to kritērijus.
The rapporteur thought fit to meet the industry a second time to re-acquaint himself with its criteria.
Viņš arī rīkoja tikšanās ar Starptautisko Klasifikācijas sabiedrību asociāciju ( IACS ), kurai pieder lielākās atzītās organizācijas, kurām uzticēts veikt ekspertīzi vairāk nekā 90 % visas pasaules kravas kuģu un tos sertificēt un kuras pārstāv desmit no divpadsmit Kopienas atzītajām sabiedrībām.
He accordingly arranged meetings with IACS, the international umbrella organisation for the main recognised organisations carrying out inspection and certification of more than 90 % of cargo vessels throughout the world and representing ten of the 12 organisations recognised by the Community.
Viņš tikās arī ar kuģu īpašniekiem, kuģu būvētājiem un Eiropas zvejas aprīkojuma industrijas pārstāvjiem.
There were also meetings with shipbuilders, shipowners and representatives of the European marine equipment industry.
Referents rīkoja arī atklātu uzklausīšanu Eiropas Parlamentā, kurā varēja piedalīties Transporta komiteja, lai IACS varētu raksturot atzīto organizāciju darbības lauku un ar tām iepazīstināt tuvāk.
Furthermore, the rapporteur held a public hearing at the European Parliament that was open to the full Committee on Transport, with the aim of meeting the wish of the IACS to explain the scope and significance of recognised organisations.
Referenta piezīmes un ierosinājumi
The rapporteur’s considerations and proposals
Referents pauž atbalstu direktīvas priekšlikumam, kas ļauj panākt progresu kuģniecības drošības un piesārņojuma apkarošanas jomā.
The rapporteur takes a positive view of the proposed directive, which is a step forward in providing for safety at sea and controlling pollution.
Tomēr šajā ziņojumā ir daži grozījumi, kuri pēc viņa domām uzlabo minēto priekšlikumu.
However, the report does put forward a number of amendments which in our view improve the proposal.
a) Stiprināt organizāciju uzraudzības sistēmu:
(a) Improving the systems for monitoring recognised organisations
Izveidot kopīgu kvalitātes vērtēšanas un sertifikācijas struktūru ir laba doma.
The creation of a joint body for assessing and certifying quality is a welcome development.
Savā ziņojumā referents ierosina to nosaukt par „vērtēšanas komiteju” un uzstāj, ka tai jābūt neatkarīgai, lai varētu garantēt, ka tā rīkojas autonomi.
The rapporteur gives this body a name, ‘Assessment Committee’, and calls for it to have independent status to safeguard its autonomy of action, and for it to be given the powers required to carry out its work.
b) Apvienot spēkā esošo dubulto parastās un ierobežotās atzīšanas sistēmu:
(b) Merging the present twofold system of ordinary and limited recognition
Komisija ierosina atcelt spēkā esošo dubulto atzīšanas sistēmu un to aizstāt ar Kopienas atzīšanu, kuras pamatā būtu nevis kvantitatīvi, bet kvalitatīvi kritēriji, neņemot vērā attiecīgās organizācijas lielumu.
The Commission proposes to end the present twofold system and calls for a Community recognition scheme based on qualitative criteria, rather than quantitative criteria dependent on size.
Referents uzskata, ka šī reforma jāvērtē pozitīvi, bet ka doma par savstarpēju atzīšanu ir apstrīdama.
The rapporteur sees this as a positive reform but points out that mutual recognition is a controversial matter.
Referents piekrīt Komisijas priekšlikumam, kurā nav noteikts, ka savstarpēja atzīšana ir obligāta prasība, bet kurš iesaka to izmantot piesardzīgi, piemērojot tikai tad, kad atzīto organizāciju normas un tiesiskais regulējums ir identisks vai ļoti līdzīgs.
In the rapporteur’s judgement the Commission rightly argues that the approach to mutual recognition should not be imperative but prudential, confining it to cases in which the rules and regulations of the recognised organisations are identical or very similar.
Dalībvalstis piedalās šajā procesā, un tām ir jāsaņem informācija par korektīviem vai preventīviem pasākumiem, ko Komisija prasīs veikt pret atzītu organizāciju, kas nebūs izpildījusi I pielikumā minētos kritērijus vai pienākumus, ko viņai uzliek direktīva, ja tā rīkojas kādas dalībvalsts vārdā.
The Member States are also brought in, as they must be notified of any corrective or preventive measures that the Commission may require of a recognised organisation that fails to comply with the criteria laid down in Annex I, or with the requirements of the directive when the organisation is acting on behalf of a Member State.
Turklāt teksts paredz iespēju sūtīt novērojumus COSS komitejai (Kuģošanas drošības un kuģu izraisītā piesārņojuma novēršanas komiteja), lai nepieļautu, trūkst aizsardzības.
Moreover, we have added the option enabling Member States to put their allegations to the Committee on Safe Seas and the Prevention of Pollution from Ships (COSS), to avoid a situation in which they are unable to defend themselves.
Visbeidzot, procentuālais lielums, ar ko no kopējās pamatsummas nosaka naudas sodu, ir samazinājies no 10 % līdz 5 %, jo uzskatīja, ka sākotnējais procentuālais lielums ir pārāk liels.
Finally, the total reference figure for penalty fines is reduced to 5 %, as 10 % appears excessive.
d) Ierobežota vai neierobežota atbildība:
(d) Limited or unlimited liability
Jautājums par atzīto organizāciju atbildības ierobežojumu ir izraisījis noteiktu polemiku, un ikviens par šo jautājumu izvirza un aizstāv savus apsvērumus.
Whether or not recognised organisations should have limited liability is a matter of controversy, and both sides put forward good reasons to support their views.
2001. gadā direktīvas 8. panta 5. punkts noteica, ka Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz ziņojumu, kurā dots novērtējums tam, kādu saimniecisku ietekmi ir atstājis Direktīvā 94/57/EK paredzētais atbildības režīms.
Back in 2001, there was provision in Article 8(5) of the directive for the Commission to submit to Parliament and the Council an assessment report on the economic impact of the civil liability regime laid down in Directive 94/57/EC.
Komisija tad apņēmās minēto ziņojumu sniegt līdz 2006. gada 22. jūlijam.
The Commission undertook to submit such a report by 22 July 2006.
Minētajā ziņojumā ir izdarīts šāds secinājums:
The report’s conclusions are as follows.
Direktīva nosaka, ka nopietnas nolaidības gadījumā atbildībai jābūt neierobežotai, un šo principu var apstrīdēt.
The directive states that in cases of gross negligence there must be provision for unlimited liability, and this principle is not disputed.
Attiecībā uz atbildības režīmu vienkāršas nolaidības gadījumos direktīva nenosaka, ka jāpiemēro neierobežotas atbildības princips, bet ļauj pusēm izvēlēties sarunas un vienoties par uzliekamā naudas soda lielumu.
As to the liability arrangements applicable in the event of simple negligence, the directive does not require unlimited liability but leaves it to the parties concerned to negotiate and agree on the sums to be applied.
Pašlaik vienkāršas nolaidības gadījumos piemēro šādus režīmus: septiņpadsmit dalībvalstis un Norvēģija ir nolēmušas, ka vienkāršas nolaidības gadījumā piemēro ierobežotas atbildības principu.
The current situation with cases of simple negligence is this: 17 Member States and Norway have established limited liability for cases of simple negligence.
Naudas sodu lielumi galvenokārt atbilst tiem, ko paredz direktīva, ja neņem vērā tādu niansi, ka no sliekšņiem tie ir kļuvuši par griestiem.
The amounts to a large extent reflect those in the directive, which were thresholds and are now ceilings.
Piecas dalībvalstis ir izmantojušas iespēju, ko piedāvā spēkā esošās direktīvas 6. pants, un ir ar atzītajām organizācijām vienojušās vienkāršai nolaidībai piemērot neierobežotas atbildības principu.
Five Member States have approved the option provided by Article 6 of the current directive and have agreed with the authorised recognised organisations on unlimited liability even in cases of simple negligence.
Kopumā referents uzskata, ka Komisijas priekšlikums ir līdzsvarots un atbilst Eiropas Savienībā plaši izmantotajiem kritērijiem.
As a result the rapporteur concludes that the Commission proposal is a balanced one and meets the majority’s criteria in the European Union.
Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par kopīgiem noteikumiem un standartiem attiecībā uz organizācijām, kas pilnvarotas veikt kuģu pārbaudes un apsekojumus, un attiecīgajām darbībām, kuras veic valsts administrācijas jūras lietu jomā
Ship inspection and survey organisations (recast version)
par pieprasījumu aizstāvēt Giuseppe Gargani imunitāti un privilēģijas
on the request for defence of the immunity and privileges of Giuseppe Gargani
– ņemot vērā imunitātes aizstāvēšanas pieprasījumu, ko 2006. gada 30. novembrī iesniedza Giuseppe Gargani sakarā ar tiesas procesu Itālijas tiesā un par ko paziņoja plenārsēdē 2006. gada 11. decembrī,
– having regard to the request by Giuseppe Gargani for defence of his immunity in connection with civil proceedings pending before an Italian court, of 30 November 2006, announced in plenary sitting on 11 December 2006,
– pēc Giuseppe Gargani uzklausīšanas saskaņā ar Reglamenta 7. panta 3. punktu,
– having heard Giuseppe Gargani in accordance with Rule 7(3) of its Rules of Procedure,
– ņemot vērā 9. un 10. pantu 1965. gada 8. aprīļa Protokolā par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās, kā arī 6. panta 2. punktu 1976. gada Aktā par Eiropas Parlamenta deputātu ievēlēšanu tiešās vispārējās vēlēšanās,
– having regard to Articles 9 and 10 of the Protocol of 8 April 1965 on the Privileges and Immunities of the European Communities and Article 6(2) of the Act of 20 September 1976 concerning the election of the members of the European Parliament by direct universal suffrage,
Lieta 101/63, Wagner pret Fohrmann un Krier , 1964.g. krājums ( Recueil ), 383. lpp., kā arī lieta 149/85, Wybot pret Faure un citi, 1986.g. krājums ( Recueil ), 2391. lpp. ,
Case 101/63 Wagner v Fohrmann and Krier [1964] ECR 195 and Case 149/85 Wybot v Faure and others [1986] ECR 2391. of the Court of Justice of the European Communities,
– ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu ( A6‑0071/2007 ),
– having regard to the report of the Committee on Legal Affairs ( A6‑0071/2007 ),
2006. gada 11. decembra sēdē Parlamenta priekšsēdētājs paziņoja, ka viņš saņēma 2006. gada 30. novembrī datētu vēstuli ar pieprasījumu aizstāvēt EP deputāta Giuseppe Gargani neaizskaramību un privilēģijas, kuru laikus nosūtīja Juridiskajai komitejai.
At the sitting of 11 December 2006, the President of Parliament announced that he had received a request for the defence of the Parliamentary immunity of Giuseppe Gargani MEP by letter of 30 November 2006, which was duly forwarded to the Committee for Legal Affairs.
Šis pieprasījums attiecas uz civilo tiesvedību, kuru uzsākusi Tribunale di Sorveglianza priekšsēdētāja Di Giovanni pret G. Gargani , nedēļas laikraksta Il Roma izdevējiem un vadītājiem un kurā viņa pieprasa to solidāru atbildību samaksāt 500 000 eiro par kaitējumu, ko viņas reputācijai esot nodarījis G. Gargani raksts.
The request relates to civil proceedings brought by Ms Di Giovanni, the President of the Tribunale di Sorveglianza , Naples, against Mr Gargani, the publishers and the managers of the weekly Il Roma in which she seeks to have them held jointly and severally liable to pay her EUR 500,000 damages for the damage allegedly done to her reputation by Mr Gargani's article.
G. Gargani raksta nosaukums bija „Neloģiskais tiesiskums (....)
Mr Gargani's article was entitled "Illogical justice (....)
Vārda brīvība kā noziegums.
Treating freedom of speech as a crime.
Vēl viens līdzeklis, kā pārvērst tiesu sistēmu par tiesiskuma parodiju?
Another means of turning the justice system into a travesty of justice?
Šāds jautājums neizbēgami rodas pēc tam, kad kārtējās tiesas lietas rada šaubas un vilšanos”.
The question inevitably arises after yet another court case causes doubt and dismay".
Raksts bija veltīts itāliešu senatora un žurnālista Lino Jannuzzi lietai, kuram tika piespriesti vairāk nekā 2 gadi ieslodzījumā, jo „Neapoles Tribunale di Sorveglianza , pamatojoties uz neparastu likuma interpretāciju, noraidīja lūgumus atlikt L. Jannuzzi soda piemērošanu, kas tika piespriests par neslavas celšanu viņa žurnālista darbības laikā iepriekšējos gados”.
The article discussed the case of Lino Jannuzzi, an Italian senator and journalist, who was sentenced to a term of over 2 years' imprisonment "because the Tribunale di Sorveglianza of Naples, on the basis of an extraordinary interpretation of the law, has rejected applications to suspend the sentence passed on Jannuzzi for defamation in the course of his activities as a journalist in previous years".
Rakstā bija kritizēts tiesiskuma stāvoklis Itālijā, ņemot vērā L. Jannuzzi lietu, kurā viņš tika „nekavējoties ieslodzīts par trim rakstiem, kas uzrakstīti pirms gadu desmitiem saskaņā ar tiesībām brīvi izteikties, kuras noteiktas Konstitūcijā kā viena no indivīda pamatbrīvībām, kas attiecas uz viņu un jebkuru citu Itālijas pilsoni”.
The article went on to criticise the state of justice in Italy in the light of the Jannuzzi case, in which he is due to be "imprisoned immediately for three articles written a decade ago in accordance with the right of free expression enshrined in the Constitution among the fundamental freedoms of the individual which apply to him and every other Italian citizen".
Rakstā tālāk apgalvots, ka fakts, ka Neapoles tiesai nebija iespējas piespriest citu sodu, kas nebūtu ieslodzījums, rada instinktīvas aizdomas par fumus persecutionis .
The article further claimed that the fact that the Court in Naples did not have recourse to penalties other than imprisonment generates an instinctive suspicion of fumus persecutionis .
Atlikušajā raksta daļā G. Gargani sprieda par alternatīviem sodiem ieslodzījumam un parlamentārās neaizskaramības noteikumu trūkuma problēmu, kas būtu kā līdzeklis, lai panāktu līdzsvaru starp valsts varām un izvairītos no tiesu sistēmas iespējas izdarīt spiedienu uz Parlamentu.
In the remainder of the article, Mr Gargani discussed alternative penalties to imprisonment and the question of the lack of rules on parliamentary immunity as a means of achieving a balance between the arms of the State and of avoiding the judiciary's being able to put pressure on the Parliament.
Viņš arī apskatīja jautājumu par tiesu sistēmas politizēšanu un tiesu varas amatpersonu lomu, kuri var izmeklēt lietas un pēc tam sagatavot spriedumu, kā arī pareizas tiesu varas profesionālās apmācības nozīmi, reformējot tiesu sistēmu Itālijā.
He also aired the question of the politicisation of the judiciary and the role of judicial officers who may investigate cases and then judge them, together with the role which proper vocational training for the judiciary might play in the reform of the judicial system in Italy.
G. Gargani nobeidza rakstu, norādot, ka tiesu sistēmas reforma novērstu turpmākus lūgumus valsts prezidentam par apžēlošanu, kuri „nebūs pieejami katram pilsonim, kam būs tā nelaime sastapties ar tiesnesi, kurš darbojas saskaņā ar aizspriedumainām idejām un kuram nav ne mazākās atbildības vai līdzsvara sajūtas”.
Mr Gargani concluded by saying that the reform of the judicial system would avoid further applications to the President of the Republic for a pardon, which "will not be available for every citizen who has the misfortune to come up against a judge who operates in accordance with preconceived ideas and shows no sense of responsibility or balance".
Ir minēts, ka rakstā nav norādīts prasītājas vārds, bet tikai tiesa, kurā viņa ieņem priekšsēdētājas amatu.
It is noted that the claimant is not mentioned by name in the article, merely the court of which she is the President.
Prasītāja argumentē, ka iespējamās aizskarošās piezīmes kļūst vēl „vienpersonīgākas”, ņemot vērā G. Gargani curriculum vitae , kurā minēts grāds jurisprudencē, viņa piederība advokātu kolēģijai, viņa Kampānijas Kristīgi demokrātiskās partijas Tieslietu departamenta priekšsēdētāja un Eiropas Parlamenta Juridiskās komitejas priekšsēdētaja amati.
The claimant argues that the alleged defamatory remarks are rendered all the more "singular" in view of Mr Gargani's curriculum vitae, which mentions his law degree, his membership of the Bar, his post as head of the Justice Department of the Christian Democrat Party in Campania and his position as Chairman of the Legal Affairs Committee of the European Parliament.
Jāpiebilst, ka prasītāja attiecībā uz tiem pašiem faktiem ir iepriekš uzsākusi krimināltiesvedību Tribunale di Roma .
It should be noted that the complainant had previously brought criminal proceedings in respect of same facts in the Tribunale di Roma .
Lietu slēdza, pamatojoties uz to, ka G. Gargani izteica attiecīgos apgalvojumus, „pildot savus deputāta pienākumus, kā noteikts Konstitūcijas 68. pantā”.
That case was closed on the ground that Mr Gargani had made the statements in question "in the course of exercising his parliamentary duties, as provided for in Article 68 of the Constitution".
Tomēr ir skaidrs, ka prasītāja neatkāpjas no sava apgalvojuma, ka G. Gargani ir krimināli sodāms par neslavas celšanu, ciktāl tas minēts tiesas pavēstē – ka tādas personas kā apsūdzētais „ir vienlīdz atbildīgas, kad publikācija ir kā nozieguma izdarīšanas līdzeklis un tāpēc rada kaitējumu pat lietās, kurās (atšķirībā no pašreizējās lietas) neviena krimināltiesa nav noteikusi, vai pārkāpums ticis izdarīts, jo par ierosināto lietu nav ievērotas attiecīgās prasības, kā rezultātā civillietu tiesas tiesnesis var atzīt incidenter tantum un vienīgi, lai lemtu par kompensāciju, noteikt, ka noziegums ticis izdarīts”.
Nevertheless, it is clear that the complainant is persisting in her assertion that Mr Gargani is guilty of criminal defamation in so far as it is stated in the writ of summons that persons such as the accused "are equally liable where a publication is the means of committing a crime and consequently gives rise to the damage, even in cases in which (in contrast with the present case) no criminal court has ascertained whether the offence was committed because the necessary requirements were not fulfilled for the matter to be prosecuted, with the result that the judge in the civil court may recognise incidenter tantum , and solely for the purpose of awarding compensation, that the crime was committed."
TIESĪBU AKTI UN VISPĀRĒJIE APSVĒRUMI PAR EIROPAS PARLAMENTA DEPUTĀTU NEAIZSKARAMĪBU
LAW AND GENERAL CONSIDERATIONS ON THE IMMUNITY OF MEMBERS OF THE EUROPEAN PARLIAMENT
1965. gada 8. aprīļa Protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās 9. un 10. pants skan šādi:
Articles 9 and 10 of the Protocol on the Privileges and Immunities of the European Communities of 8 April 1965, read as follows: