natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(9b) Lai efektīvi apkarotu nodokļu nemaksāšanu un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas atkāpju vienkāršošanai ir jāveido tikai ierobežota daļa no visaptverošas programmas, ar ko veic ES pievienotās vērtības nodokļa piemērošanas kārtības reformu, un tomēr ir jāuzsāk šīs kārtības turpmākas reformas, kuras cita starpā paredz apkarot krāpšanos ar nodokļiem, lai modernizētu un vienkāršotu, piemēram, finanšu pakalpojumus, elektroniskos pakalpojumus, nodokļu dubultās uzlikšanas gadījumos, kā arī sabiedriskos pakalpojumus.
(9b) In order to fight tax evasion and avoidance effectively, the streamlining of derogations should be only a limited component of a comprehensive programme to reform the EU's value added tax) regime, and, thus, further reforms of the regime should be undertaken, aimed, inter alia, at combating tax fraud, with a view to modernising and simplifying, for example, financial services, e-services, double taxation situations, and public services.
9.d apsvērums (jauns)
RECITAL 9 D (new)
(9d) Kritēriji, kuri ir jāņem vērā, apsverot sistēmas maiņu PVN iekasēšanai, ir nodokļu iekasēšanas efektivitāte, nodokļu taisnīgums, kā arī praktiskais pielietojums uzņēmumiem.
(9d) The criteria for consideration in any change in the system for levying value added tax should be the effectiveness of tax collection, equality in tax treatment and practicability for businesses.
Ņemot vērā jau esošo nepārskatāmo PVN noteikumu daudzveidību, ar sistēmas nomaiņu vajadzētu panākt to, ka vienkāršā veidā tiktu sasniegti visi slēptie politiskie mērķi.
In view of the already existing diversity and complexity of current VAT legislation, any change in the system must mean that all political objectives are achieved as simply as possible.
Būtu jāiegūst tiesību akti, kas ir vienkāršāk pielietojami un efektīvāki.
It must result in legal provisions which are easier to apply and are more effective.
4. panta 4. punkts (Direktīva 77/388/EEK)
Article 4, paragraph 4 (Directive 77/388/EEC)
(1) Tās 4. panta 4. punktam pievieno šādu daļu:
(1) In Article 4(4), the following subparagraph is added:
„Ja dalībvalsts izmanto otrajā daļā paredzēto iespēju, tā nodrošina, lai šīs iespējas piemērošana nesniegtu apliekamajām personām nedz nepamatotas priekšrocības, nedz arī nepamatoti nostādītu tās neizdevīgākā stāvoklī.”
“Where a Member State exercises the option provided for in the second subparagraph, it shall ensure that the application of this option creates neither unjustifiable benefit nor unjustified disadvantage for taxable persons.”
Šo noteikumu tiesiskais pamatojums ir nenoteikts un tādēļ rada tiesiskās nedrošības un / vai izmantošanas pārkāpumu draudus.
The legal premises on which the above provision is based are unclear and consequently pose the danger of legal uncertainty and/or abuse of the power to dispose.
A5. panta 8. punkta otrais teikums (Direktīva 77/388/EEK)
Article 5, paragraph 8, second sentence (Directive 77/388/EEC)
2) Direktīvas 5. panta 8. punktu aizstāj ar šādu punktu:
(2) In Article 5(8) the second sentence is replaced by the following:
„Ja vajadzīgs, dalībvalstis var veikt vajadzīgos pasākumus, lai novērstu konkurences traucējumus, ja saņēmējs nav pilnā mērā apliekams ar nodokļiem.
“Where appropriate, Member States may, in cases where the recipient is not wholly liable to tax, take the necessary measures to prevent distortion of competition.
Tās nodrošina, lai netiktu nodrošinātas nedz nepamatotas priekšrocības, nedz arī nepamatoti izveidots neizdevīgāks stāvoklis.”
They shall ensure that there is no unjustifiable benefit or unjustified disadvantage conferred.”
21. panta 2. punkta ca) apakšpunkts (jauns) (Direktīva 77/388/EEK)
Article 21, paragraph 2, point (c a) (new) (Directive 77/388/EEC)
( ca ) Atšķirībai starp pakalpojumiem, par kuriem saņēmējam ir pienākums maksāt nodokli, un tiem pakalpojumiem, par kuriem, tāpat kā līdz šim, par nodokļa samaksu ir atbildīgs uzņēmums, kas sniedz pakalpojumu, jābūt uzņēmumiem skaidri un nepārprotami saprotamiem un pieņemamiem.
(ca) The distinction between those services in respect of which the taxable recipient is liable to pay tax and other services in respect of which, as has been the case to date, the enterprise providing the service is liable to pay tax, must be clearly and indisputably recognisable to, and ascertainable by, enterprises.
Lai palīdzētu uzņēmumiem, ir svarīgi precīzi, neradot diskusiju iespējas, noteikt jomas, kurās apgriezti piemēro nodokļu iekasēšanu, un tās skaidri nošķirt no pakalpojumiem, par kuriem, kā līdz šim, nodokļus maksā uzņēmumi, kas šos pakalpojumus sniedz.
To help businesses, it is very important that sectors in which the tax charge is to be reversed should be defined in exact terms admitting of no dispute and clearly distinguished from services which, as has been the case to date, have to be charged to the enterprises providing them.
Nedrošība un diskusijas par iekasēšanas veidu rada papildu birokrātisko slogu un finanšu izdevumus.
Uncertainties and disputes about the nature of charging entail additional red tape and financial outlay for businesses.
„30. a pants
"Article 30a
Lai cīnītos pret pārrobežu krāpšanu ar pievienotās vērtības nodokli, jo īpaši pret tā saukto karuseļveida krāpšanu, kas kaitē Kopienas finansiālajām interesēm, dalībvalstis mudina atbildīgās iestādes gadījumā, ja ir aizdomas par krāpšanu, cieši sadarboties ar Eiropas Biroju krāpšanas apkarošanai ( OLAF ).
In order to counter cross ‑border value added tax fraud, affecting the Community's financial interests, and in particular so ‑called carousel fraud, Member States shall call upon their competent authorities to cooperate closely with the European Anti ‑Fraud Office (OLAF) where fraud is suspected.
Komisija regulāri ziņo Eiropas Parlamentam par sasniegto progresu šajā jomā, sagatavojot gada pārskatu saskaņā ar Līguma 280. panta 5. punktu.”
The Commission shall report to the European Parliament on progress in this area within the framework of its annual report in accordance with Article 280(5) of the Treaty."
1. panta 7.b punkts (jauns)
ARTICLE 1, POINT 7 B (new)
34.a pants (jauns) (Direktīva 77/388/EEK)
Article 34 a (new) (Directive 77/388/EEC)
(7.b) Iekļauj šādu pantu:
(7b) The following Article shall be inserted:
„34. a pants
"Article 34a
Lai noteiktu Eiropas Savienībai vispiemērotāko ilgtermiņa pievienotās vērtības nodokļa iekasēšanas kārtību, Komisija izstrādā vispusīgu salīdzinošu novērtējumu par valstu viedokli šajā jautājumā, norādot uz daudzām un dažādām sekām gadījumā, ja sistēmu mainītu, pārejot uz apgrieztās iekasēšanas mehānismu, kā arī priekšrocībām un trūkumiem, ar ko tādā gadījumā jārēķinās dalībvalstīm un uzņēmējiem, kas darbojas Eiropas Savienībā.”
To determine the best long-term value added tax collection arrangements for the European Union, the Commission shall draw up a comprehensive comparative synopsis, assessing national thinking on the subject and specifying the many and varied consequences of changing the system to the reverse-charge model and the advantages and disadvantages for the Member States and businesses operating in the Union."
I. Tiesiskais konteksts
I. Legislative background
Pirmā PVN direktīva attiecas uz 1967. gadu
The first directive on VAT dates back to 1967
Pēc tam, reizē ar 1985. gada „Vienotā tirgus Balto grāmatu”, Komisija šajā saistībā iesniedza apspriešanai priekšlikumu paketi.
Later on, in line with the 1985 ‘ S ingle Market White Paper’ , the Commission tabled a package of proposals on the issue.
Taču tie izrādījās nepieņemami valdībām, un kļuva skaidrs, ka nebūs iespējams ievērot noteikto grafiku, ar kuru saskaņā 1993. gadā bija jānonāk pie kopēja viedokļa.
These, however, proved unacceptable to the governments and it became clear that it would not be possible to comply with the set timetable of reaching a common point by 1993.
Tādēļ Padome nolēma ieviest pārejas sistēmu, likvidējot nodokļu pārbaudes uz robežām.
The Council therefore decided to introduce a transitional system abolishing tax checks at frontiers.
Kopš tā laika ierosināto PVN pārejas sistēmu, kam bija jāpārtrauc darboties 1996. gada beigās, plaši pielieto ES tirdzniecībā.
Ever since, the supposedly transitional VAT system (which was to have expired at the end of 1996) has been broadly applicable to trade in the EU.
Pārmaiņu stimuli un priekšlikuma mērķi
Stimuli for change and objectives of the proposal
1996. gadā Komisija vēlreiz nāca klajā ar jaunu priekšlikumu, kura mērķis bija izveidot kopēju sistēmu.
In 1996 the Commission once again came back with a new proposal aiming at introduction of a common system.
Lai gan 1987. gadā pielietoto „lielā sprādziena” metodi (tūlītēja pārslēgšanās) neatzina un 1996.gada priekšlikumā bija paredzētas pakāpeniskas pārmaiņas, drīz vien izrādījās, ka to ieviest ir sarežģīti.
Despite the fact that the 1987 ‘big bang’ approach (immediate switch-over) was abandoned and the 1996 proposal envisaged a gradual changeover, the system soon proved to be as difficult to implement.
Lai nodrošinātu saskaņu starp jaunajām ierosmēm un jau esošiem tiesību aktiem, Komisija nolēma pievērsties esošās „pārejas laika” kārtības uzlabojumiem.
For the sake of consistency between the new initiatives and the legislation already existing, the Commission decided to shift towards improving the present ‘transitional’ arrangements.
2003. gada oktobrī Komisija izdeva pārskatītu stratēģiju
In October 2003 the Commission issued a revised strategy.
– atkāpes – saskaņā ar 27. pantu ikvienai dalībvalstij atļauts ieviest īpašus pasākumus, lai vienkāršotu nodokļu iekasēšanu un cīnītos ar savām problēmām, kas saistītas ar nodokļu nemaksāšanu vai izvairīšanos no tiem.
– Derogations : operate under Article 27 and authorise any MS to introduce special measures in order to simplify tax collection and target its tax evasion or tax avoidance problems.
Līdz šim spēkā ir ap 140 atkāpju, un to skaits aug.
At present there are about 140 derogations in force and their number is about to grow.
Komisija, zinot par pārredzamības un tiesiskās noteiktības trūkumu, nolēma pielikt pūles, lai šo parādību racionalizētu, pēc izvēles ļaujot piemērot dažas atsevišķi ļoti efektīvas atkāpes visās dalībvalstīs un neliekot lūgt atsevišķu atļauju, kā tas bija līdz šim.
Being aware of the lack of transparency and legal certainty, the Commission decided to undertake some efforts to rationalise this phenomenon by making certain particularly effective individual derogations applicable to all MS, without need for them to seek individual authorisations, as is the case at present, on an optional basis.
Komisija uzskata, ka šīs sistēma plašāks pielietojums varētu aizsargāt godīgos uzņēmējus pret konkurences priekšrocībām, ko iegūst nodokļu nemaksātāji un tie, kuri no nodokļu maksāšanas izvairās;
The Commission believes that a wider use of these would protect compliant businesses from the competitive advantages gained by tax avoiders and evaders;
– nodokļu nemaksāšana un izvairīšanās no nodokļu maksāšanas – saskaņā ar 22. panta 8. punktu dalībvalstīm dota iespēja noteikt citus pasākumus, kādus tās uzskata par vajadzīgiem, lai iekasētu PVN un novērstu nodokļu nemaksāšanu;
– tax avoidance and evasion : operates under Article 22(8) and gives MS a possibility to impose other obligations that they deem necessary for VAT collection and the prevention of tax evasion;
– nodokļu piemērošanas vienkāršošana – saskaņā ar XIV sadaļu pēc izvēles ļauj piemērot PVN iekasēšanas vienkāršošanas procedūras vai nodokļu atvieglojumus atsevišķām ar nodokļiem apliekamām personām (īpašas shēmas mazajiem uzņēmumiem, lauksaimniekiem utt.).
– simplification of tax application : operates under Title XIV and allows optional application of simplification procedures for VAT collection or tax release for some taxable persons (special schemes for small undertakings, farmers, etc.).
Tā kā šis nosacījums nav obligāts, tad ar tā palīdzību vienkāršo režīmus, kuri dažādās dalībvalstīs ievērojami atšķiras, tādējādi radot neskaidrības.
The optionality of that provision has led to simplification regimes differing considerably from one MS to another and thus created confusion.
Saskaņā ar Komisijas klasifikāciju priekšlikumā noteiktas trīs kategorijas, kuras apzīmē šādi:
According to the Commission’s classification, there are three categories of measures laid down in the proposal, which can be identified as follows:
Aizsargpasākumi, kas tieši neizriet no atkāpēm
Precautionary measures : not arising directly from the derogations
- aizsargpasākumu pastiprināšana „apvienošanas” jomās (tiesiska neatkarība, bet ciešas finansiālas, ekonomiskas un organizatoriskas saites starp personām, kas apliekamas ar nodokļiem) un uzņēmumu pārvietojums (visu aktīvu vai to daļas pārvietojums);
– strengthening preventive provisions in the areas of ‘grouping’ (legal independence but close financial, economic and organisational links between taxable persons) and transfer of going concerns (transfer of all or part of the assets);
- atskaitījumu pielāgošanas noskaidrojums attiecībā uz ražošanas līdzekļiem (20. panta 2. un 3. punkts), ko līdzīgā veidā var piemērot pakalpojumiem, kurus uzskata par ražošanas līdzekļiem, tas ir, tādiem, kas veido ilgtermiņa ieguldījumus;
– clarification of adjustments of deductions related to capital items (Article 20(2) and (3)) that can equally apply to services of a capital nature, i.e. constituting a long-term investment;
Minimālie nosacījumi:
Minor provisions:
- neobligāta īpašu pasākumu paplašināšana attiecībā uz zelta tirdzniecību, lai apkarotu izvairīšanos no PVN maksāšanas par ieguldījuma zeltu (ar PNV neapliekams), ko izmanto kā izejvielu patēriņa preču ražošanai (PVN iekasē no piegādēm);
– optional extension of the special measures related to gold trading to counter any VAT avoidance regarding investment gold (VAT exempt) used as raw material for production of consumer goods (VAT charged on supply);
Galvenie nosacījumi:
Key provisions:
- neobligāti nosacījumi, ko piemēro zināmos apstākļos un nepiemēro parastiem ikdienas darījumiem; piegāžu novērtēšana/pārvērtēšana līdz to atklātā tirgus vērtībai, kas ir viena no jomām, kur visvieglāk izvairīties no nodokļu maksāšanas;
– optional provisions enabling, under certain circumstances and not to be applied to normal everyday transactions, valuation/revaluation of supplies at their open market value, this being one of the most vulnerable areas for avoidance;
- neobligātā apgrieztās iekasēšanas mehānisma piemērošanas paplašināšana konkrētām piegādēm, kas veiktas ar nodokli apliekamām personām, tostarp ar būvēm saistīti pakalpojumi; personāla nodrošināšana būvniecības pakalpojumiem; atkritumi, lūžņi un otrreiz pārstrādājami materiāli; zeme un ēkas, uz ko attiecībā ir izmantota nodokļa izvēles iespēja; preces, kas paņemtas kā garantija; tādu preču pārdošana, kas ir piegādātas pēc īpašumtiesību rezervācijas cesijas tiesību pārņēmējam, kas izmanto savas tiesības; izvēlēta zeme un ēkas juridiskas likvidācijas gadījumos.
– extension of optional use of a reverse charge mechanism for specified supplies to taxable persons such as: services relating to buildings and associated supplies of staff; waste, scrap and recyclable materials; land and buildings in respect of which the option to tax has been exercised; goods taken as security; goods sold in the course of the exercise of an assignee’s rights following the cession of the reservation of ownership; opted land and buildings in the course of a judicial liquidation.
Šīs ir jomas, kuras rada grūtības dalībvalstīm un kurās reglamentējumu nosacījumi izrādījušies nepietiekami.
These are the identified areas that have proved to be troublesome for the MS, and the regular provisions are insufficient.
Referenta atzinums
The rapporteur’s opinion
Referents pozitīvi vērtē un atbalsta šīs Komisijas iniciatīvas mērķi.
The rapporteur advocates and supports the aim of the Commission proposal.
ES paplašinoties, dalībvalstīs pieaug arī tendence pieprasīt jaunas, individuālas atkāpes.
Following enlargement of the EU, the trend as regards requests for national derogations is once again moving upwards.
Līdz ar to ir apsveicami, ka ir apkopoti atsevišķās ES dalībvalstīs spēkā esošu un labi funkcionējošu atkāpju nosacījumi attiecībā uz cīņu pret nodokļu nemaksāšanu un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, tā ka visas ES dalībvalstis, ja vēlas, var izmantot šos nosacījumus cīņā pret nodokļu krāpšanu.
It is therefore welcome that the Commission has summarised the derogations already in force in some Member States that have proved effective in combating tax evasion and avoidance because this will enable all the Member States – if they so wish – to use those arrangements to stamp out tax fraud.
Padarot pašreizējos nosacījumus stingrākus un vienotākus, būs iespējams ātri pielietot šos līdzekļus, jo katrai dalībvalstij turpmāk vairs nevajadzēs iesniegt lūgumu atļaut šīs atkāpes, kas, iespējams, ir citu valstu iesniegumu pilnīgs atkārtojums.
If the existing provisions are streamlined and simplified, the means of action available can be deployed rapidly, and Member States will not have to seek such derogations individually and on their own behalf and hence – in some cases – will be dispensed from the need to merely duplicate earlier applications from other quarters.
Jo īpaši Viduseiropas un Austrumeiropas valstīs līdz ar to cīņa pret pievienotās vērtības nodokļa krāpšanu kļūs pārskatāmāka un instrumentus varēs ātrāk transponēt.
The measures to combat VAT fraud will thus become much clearer to central and eastern European Member States in particular, as well as being quicker to implement.
Tādā veidā visā ES ar jau esošu līdzekļu palīdzību varēs efektīvāk un ātrāk apkarot nodokļu nemaksāšanu, lai nevajadzētu īstenot sistēmas maiņu pašos pamatos, Eiropā paaugstinot pievienotās vērtības nodokli.
In this way, tax evasion can be tackled more effectively and swiftly on an EU-wide basis using the means already available, without need to transform the European VAT collection system.
Eiropas līmenī strādājoši uzņēmumi un ES dalībvalstis līdz ar to iegūst lielāku tiesisko drošību.
Businesses operating in all parts of the EU and the Member States will gain greater legal certainty.
Turklāt tādiem gadījumiem, kad nodokļu parādnieki nokļūst finansiālās grūtībās, paredzēti pasākumi, ar kuriem padara stingrākus nepārredzamo atkāpju nosacījumus.
In addition, measures to tidy up the impenetrable derogations are provided for in cases where a person liable to pay tax is in financial difficulty.
Meklējot iedarbīgas metodes cīņai pret pievienotās vērtības nodokļa krāpšanu, dažās dalībvalstīs jau ilgāku laiku risinās diskusijas par būtisku sistēmas maiņu, paaugstinot pievienotās vērtības nodokli.
In several Member States discussions have been continuing for quite some time on a fundamental change in the VAT collection system, the aim being to devise effective methods for eradicating turnover tax fraud.
Turklāt šķiet, ka dažas priekšrocības sniedz apgrieztās iekasēšanas modelis, tas ir, kad nodokļu parādu iekasē no uzņēmuma, kas saņem preci vai pakalpojumu.
The reverse charge model, whereby tax is charged to businesses acquiring goods or a service, does seem to offer some advantages.
Referents ir pārliecināts, ka ar šīs sistēma palīdzību būtu iespējams efektīvāk aizkavēt organizēto vietējo un starptautisko nodokļu krāpšanu.
Its advocates are convinced that the system would be a more effective way to prevent national and international tax fraud.
Tieši vidēja lieluma uzņēmumi bieži kļūst par pievienotās vērtības nodokļa krāpšanas upuriem, tā ka šī apgrūtinājuma mazināšanai būtu jākļūst par svarīgu mērķi ES uzņēmējdarbības politikā.
Small and medium-sized businesses in particular frequently fall victim to tax fraud organised nationally or internationally: reducing this scourge therefore has to be a key goal of EU enterprise policy.
Šīs sistēmas maiņas pretinieki uzskata, ka apgrieztās iekasēšanas modelis draud ar lielākiem apgrūtinājumiem un administratīvo izdevumu pieaugumu tieši vidējiem uzņēmumiem.
On the other hand, those who do not wish the system to be changed along the above lines are of the opinion that small and medium-sized business would most likely be the first to suffer on account of the greater constraints and administrative formalities entailed in the reverse charge model.
Referents iesaka Komisijai, kura līdz šim noraida sistēmas maiņu, aktīvi un intensīvi sekot dalībvalstu debatēm par šo jautājumu, kas ir svarīgs gan ES dalībvalstīm, gan uzņēmumiem, lai rastu pareizo risinājumu.
Given that the matter at issue is important to the Member States and to business alike, the rapporteur recommends that the Commission, which to date has been opposed to a change in the system, keep the debate in the Member States actively and intensively under review so as to find the right solution.
Šim nolūkam Komisijai vajadzētu iesniegt plašu, salīdzinošu pārskatu, kur pārbaudīti dažādi dalībvalstu apsvērumi un konkrēti norādītas iespējamās sistēmas maiņas sekas, kā arī tās priekšrocības un trūkumi.
To that end, the Commission should submit a comprehensive comparative synopsis, assessing the different national schools of thought and spelling out the consequences of any change and the advantages and drawbacks entailed.
Komisijai vajadzētu pietiekami agri un regulāri iesaistīt šajās debatēs Parlamentu.
It should involve Parliament in the debate at an early stage and at regular intervals thereafter.
Tātad līdzās šim vēl noskaidrojamajam būtiskajam jautājumam šajā Komisijas projektā nav runa par jaunu Komisijas ierosmi, bet gan par spēkā esošo nosacījumu saprātīgu vienkāršošanu, konsolidāciju un daļēji arī to elastības palielināšanu.
Leaving aside this fundamental issue to be resolved in the future, the Commission proposal consequently does not amount to a new initiative, but rather to sensible simplification and consolidation of existing rules, in some cases introducing greater flexibility.
Tiem vajadzētu būt dalībvalstu rīcībā kā alternatīvai līdzās arī turpmāk spēkā esošajiem nosacījumiem un dalībvalstu atkāpēm, lai apkarotu nodokļu nemaksāšanu un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas.
The rules in question should be available to Member States as an alternative, in other words alongside the rules and national derogations to combat tax evasion and avoidance that will remain in force.
Dalībvalstīm šie nosacījumi nav jāpiemēro, vai arī tās var piemērot tos izlases kārtā, piemēram, attiecībā uz īpašiem nodokļu krāpniekiem savā valstī, bet ne uz visiem uzņēmējiem.
Member States do not have to apply them – or they could apply them selectively, say to particular offenders who commit tax fraud on their territory, but not to entrepreneurs as a whole.
Arī turpmāk ir iespēja, ja nepieciešams, pieprasīt atkāpes specifisku dalībvalsts problēmu risināšanai.
The possibility of seeking national derogations to deal with specific problems will continue to exist in the future, if necessary.
Jau 2004. gadā Komisija uzlaboja un padarīja pārredzamāku atkāpju pieprasījuma procedūru (Direktīva 2004/7/EK).
Back in 2004 the Commission improved the application procedure for derogations and made it more transparent (Directive 2004/7/EC).
Jebkurā gadījumā ir apsveicami uzsākt šo ierosmi un cīņā pret nodokļu krāpšanu pielietot gribētos un tagad ātri izdarāmos pasākumus.
At all events, the proposal marks a welcome first step in that it will make for rapid action to combat tax fraud.
Atsevišķās nozarēs pievienotās vērtības nodokļu maksājumus pārbaudīt ir īpaši sarežģīti, piemēram, celtniecībā vai noteiktās atkritumu piegādēs.
VAT payments are particularly difficult to scrutinise in some sectors, for example in the building industry or as regards the supply of certain used materials.
Jaunajā M pielikumā norādīts, par kāda veida atkritumiem šeit ir runa.
The new Annex M lists the types of waste concerned in this instance.