natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Bet tā nav bijis vienmēr.
To the Ladies in White he praised their "willingness to say in public what the (political) prisoners could not."
Lielākā daļa pasaules iedzīvotāju šādas tiesības nebauda, un mūsu pienākums ir tās veicināt," pirms balvas pasniegšanas teica Parlamenta priekšsēdētājs Josē Borrels .
To Hauwa Ibrahim he spoke of the Parliament's admiration for "your determination to uphold the law" and her example to women "who want to escape from ignorance and poverty."
Kustību "Sievietes baltā", kuras dalībnieces uz svinīgo sēdi Strasbūrā Kubas varas iestāžu uzlikto birokrātisko šķēršļu dēļ nevarēja ierasties, pārstāvēja Blanka Rejesa (Blanca Reyes), kas dzīvo emigrācijā Madridē.
Directing his comments towards Robert Ménard of Reporters without Borders, President Borrell praised their work by saying that "there cannot be democracy without pluralistic information."
"Mēs pulcējamies bez politiskiem motīviem, bez jebkāda politiska atbalsta.
Finally, to assembled MEPs he ended his introduction by quoting Voltaire who said that "freedom of expression is what separates us from tyranny."
Sievietes baltā " katru svētdienu kopš 2003. gada protestē pret politiskajiem arestiem Kubā.
She said their struggle "was moved by pain and injustice and without political motivations."
Šīs valsts varas iestādes 2003. gada maijā par viedokļa paušanu arestēja 75 cilvēktiesību aktīvistus.
Mrs Reyes said that the Cuban government violated its citizen's human rights "on a daily basis," - for example by not allowing five Cuban ladies to attend the Parliament to receive their award.
B. Rejesa aicināja Eiropas Parlamenta delegāciju ierasties Kubā, lai balvu pasniegtu tur.
Regarding the Sakharov Prize, Mrs Reyes said it would "encourage us to continue our struggle," and by receiving such an award "everyone in the world will hear their voice."
Nigēriešu juriste Hauva Ibrahima , saņemot balvu, stāstīja par stratēģiju, ko izmantojusi, lai aizstāvētu deviņpadsmit šariata likuma upurus — sievietes un bērnus, kam piespriesta izkropļošana vai nāvessods, nomētājot ar akmeņiem.
Hauwa Ibrahim , the Nigerian lawyer defending women who face being stoned to death for adultery and young people who face amputation for theft under Islamic Sharia law, was the second laureate to receive the Sakharov Prize.
Viena no H. Ibrahimas stratēģijām bija analizēt šariata vērtības un to dinamiku islāma sabiedrībā.
Ms Ibrahim explained how she engaged with religious after being introduced to them by a local BBC journalist.
Otrs, grūtākais uzdevums, bija iesaistīt fundamentālistus un tikties ar musulmaņu garīdzniekiem mullām, kas viņai izdevās — ārkārtējs gadījums sievietei viņas pārstāvētajā sabiedrībā.
She said she spoke for the powerless and the vulnerable and stood up for all unrepresented people.
"Deviņpadsmit upuri, ko esmu aizstāvējusi, ir bezspēcīgi: viņi ir nabadzīgi un bez izglītības.
In 2005 in Nigeria under Sharia law, it was still possible for a woman to be stoned to death for having child out of wedlock.
Viņiem ir vajadzīgs jūsu, Eiropas atbalsts," H. Ibrahima teica, pateicoties par piešķirto balvu.
"The European Parliament is one of the most important organs in the world and with it behind me, my voice for the unrepresented is louder and I have a deeper sense of mission for assisting the vulnerable and powerless".
Organizācijas "Žurnālisti bez robežām" pārstāvis Robērs Menārs, saņemot balvu, aicināja Parlamentu vērsties pret dubultstandartiem.
Robert MÉNARD, the Secretary General of Reporters without Borders said that it was a great honour for his organisation to receive the Sakharov Prize.
Taču Eiropas politiķu attieksmi pret ASV, kas Irākā nepamatoti arestējusi žurnālistus, nevar salīdzināt ar attieksmi pret Laosu un Birmu, par kuras vārda brīvības pārkāpumiem pieņem rezolūcijas un ziņojumus.
He also highlighted the case of the latest car bomb killing of anti-Syria MP and journalist Gibran Tueni and stated that the international community needed to stand up for democracy in Lebanon.
R. Menārs apelēja arī pie klausītāju veselā saprāta, aicinot nemest vienā katlā "iebildumus pret vārda brīvības ierobežošanu Šveicē un trīsdesmit gadiem Gulagā."
He also criticised the international community for not showing as much interest and passion in the plight of some journalists that are still held illegally as the interest shown and raised for Florence Aubenas.
Žurnālists uzvēra, ka preses brīvība ir atkarīga mūsu pašu tolerances — "viegli aizstāvēt cilvēkus, kas mums līdzinās, bet demokrātija ir arī tiesības izteikties tiem, kas domā citādi nekā mēs.
The European Union and the European Parliament needed to respect and stand up for the resolutions it had adopted citing in particular the case of Tunisia.
Pat tad ja šie cilvēki mūs apdraud."
"What is good about human right is that they are ongoing, they serve to improve people's lives on a daily basis".
Saharova balva cilvēktiesību aizstāvjiem
The Sakharov Prize: championing human rights
EP priekšsēdētājs J. Borrels ar Saharova balvas laureātiem "Sievietes baltā" ("damas de blanco") ― šī Kubas sieviešu grupa kopš 2004. gada katru svētdienu nevardarbīgi protestē pret savu vīru un dēlu ― Kubas politisko disidentu ― ilgstošo turēšanu apcietinājumā.
President Borrell meets the Sakharov Prize laureates "Ladies in white" ("Damas de Blanco") of Cuba: This group of women have been protesting peacefully every Sunday since 2004 against the continued detention of their husbands and sons who are political dissidents in Cuba.
Viņas ir tērpušās baltā, kas simbolizē mieru un ieslodzīto nevainību.
They wear white as a symbol of peace and the innocence of those imprisoned.
Hauwa Ibrahim ― šai vienkāršu ļaužu ģimenē dzimušajai sievietei izdevies Nigērijā kļūt par vadošu cilvēktiesību juristi.
Hauwa Ibrahim: Of humble birth, she has risen to be a leading Nigerian human rights lawyer.
Viņa aizstāv sievietes, kuras iedzīvotāji par laulību pārkāpšanu saskaņā ar musulmaņu šariata likumu nomētā ar akmeņiem, kā arī jauniešus, kurus par zādzībām soda ar amputāciju.
She represents women who face being stoned to death for adultery and young people facing amputation for theft under Islamic Sharia law.
Starptautiskā organizācija "Žurnālisti bez robežām" kas cīnās par preses brīvību visā pasaulē.
"Reporters without Frontiers": This international organisation campaigns for press freedom throughout the world.
Lai uzzinātu vairāk, lūdzu, skatiet pamatinformāciju par Eiropas Parlamentu un cilvēktiesībām EP vietnē.
To learn more, please see the background note on human rights and the European Parliament in the press section of the website.
Eiropas Parlaments un cilvēktiesības Audio ieraksts: EP politisko grupu komentāri Video - Josep Borrell Informatīvs materiāls par Saharova balvu — plakāti un citi materiāli
Political groups reactions EP President Borrell reaction Download communication campaign supports
Bieži uzdoti jautājumi (BUJ) ― ceļvedis
Sakharov Prize: Frequently Asked Questions
Saharova balva ― bieži uzdoti jautājumi 1.
The Sakharov prize celebrates freedom of thought 1.
Kas ir Andrejs Saharovs?
Who was Andrei Sakharov?
Balva ir nosaukta Andreja Saharova vārdā (1921. g.-1989. g.), kas pasaulē kļuva pazīstams kā viens no padomju ūdeņraža bumbas izgudrotājiem.
The prize is named after Andrei Sakharov (1921-1989), who achieved world renown as one of the inventors of the Soviet hydrogen bomb.
Apzinādamies tās potenciālos draudus, viņš daudz laika veltīja, lai veicinātu izpratni par kodolieroču sacensību.
Realizing the dangers of its potential abuse, he spent a lot of time raising awareness of the nuclear arms race.
Padomju Savienībā par šādu uzskatu paušanu viņu uztvēra kā disidentu un ieslodzīja.
In the Soviet Union he was seen as a dissident and was jailed for his beliefs.
1970. gadā viņš nodibināja komiteju cilvēktiesību aizsardzībai un politisko tiesu upuru aizstāvībai.
He also founded a committee to defend human rights and the victims of political trials in 1970.
Pēc pieciem gadiem par ieguldījumu starptautiskā miera veicināšanā viņu apbalvoja ar Nobela prēmiju.
Five years later his efforts for international peace won him the Nobel Prize.
Kas nosaka uzvarētāju?
So, who picks the winner?
Katru gadu EP deputāti un Parlamenta frakcijas izvirza savus kandidātus – no šī saraksta Ārlietu komiteja izvēlas trīs "finālistus".
Every year MEPs and Political Groups in the Parliament nominate candidates - from this list the Committee on Foreign Affairs select three "finalists".
Pēc tam frakciju priekšsēdētāji ("Priekšsēdētāju konference") nosaka uzvarētāju.
The chairpersons of the political groups (the "Conference of Presidents") then select a winner.
Balvu oficiāli pasniedz Parlamenta priekšsēdētājs decembra plenārsēdes laikā.
The prize is formally awarded by the President of the Parliament during the December Plenary session.
Uzvarētājs saņem apbalvojuma rakstu un čeku par 50 000 eiro.
The winner receives a certificate and a cheque for 50,000 euros.
Kāds ir šīs balvas mērķis?
What is the purpose of the award?
Apbalvojot par izciliem sasniegumiem cīņā par vārda brīvības aizsardzību un vēršanos pret neiecietību, fanātismu un naidu, Parlaments cenšas veicināt izpratni par cilvēktiesībām.
By rewarding outstanding achievements in the fight to protect freedom of thought and expression against intolerance, fanaticism and hatred, the Parliament seeks to raise awareness about human rights.
Tādējādi Parlaments pauž viedokli, ka pamatbrīvības nav tikai tiesības uz dzīvību un fizisko veselību, bet arī uz izpausmes un preses brīvību, kas ir divi visefektīvākie līdzekļi cīņā pret apspiestību un arī mēraukla, pēc kuras spriest, vai sabiedrība ir demokrātiska un atvērta.
This reflects its conviction that fundamental freedoms include not only the right to life and physical integrity, but also freedom of expression and of the press, two of the most effective means of fighting oppression and key yardsticks by which to judge whether a society is democratic and open.
Pirmo balvu 1988. gadā piešķīra Nelsonam Mandelam un Anatolijam Marčenko.
The first award was in 1988 and was awarded jointly to Nelson Mandela and Anatoli Marchenko.
Kubas sievietes pret netaisniem cietumsodiem
Sakharov nominee: Cuban women who protest against unjust imprisonment
Protesti pret netaisniem cietumsodiem 2003. gadā notikušais politisko disidentu arests vēl joprojām met ēnu pār Kubu.
A campaign against unjust imprisonment The arrest of political dissidents in 2003 continues to cast a shadow over Cuba.
Lielākā daļa no 75 aizturētajiem vēl joprojām atrodas ieslodzījumā tādēļ, ka kritizēja politiskās brīvības trūkumu valstī.
Most of the 75 men detained are still in jail - imprisoned for criticising the lack of political freedom in the country.
Tomēr mēģinājums viņus apklusināt nav izdevies, jo viņu sievas un meitas ar saviem nevardarbīgajiem protestiem, kas notiek katru svētdienu, ir pievērsušas šim jautājumam starptautisku uzmanību.
However, the attempt to silence them has failed as their wives and daughters have brought international attention to the issue by their peaceful protests every Sunday.
Viņas sevi dēvē par "sievietēm baltā" ("Damas de blanco"); šo kustību viņas izveidoja 2004. gada sākumā.
They call themselves the "Ladies in White" ("Damas de blanco") and were formed in early 2004.
Tērpjoties baltā, kas simbolizē nevainību un skaidrību, viņas atgādina Argentīnas sievietes, kuras 1970. gadā izmantoja līdzīgu taktiku, lai pieprasītu informāciju par saviem militārās diktatūras laikā pazudušajiem bērniem.
By wearing white to symbolise innocence and purity they echo Argentine women in the 1970's who used a similar tactic to demand information about their missing children during the military dictatorship.
Šo disidentu aresta dēļ Eiropas Savienības un Kubas attiecības ir ļoti saspīlētas.
The European Union's relations with Cuba have been severely strained by the arrest of the dissidents.
2004. gada aprīlī Eiropas Parlaments apstiprināja rezolūciju, kurā tika izteikts atbalsts ieslodzītajiem.
In April 2004 the European Parliament passed a resolution in support of the imprisoned men.
Tajā aicināja šos cilvēkus atbrīvot un norādīja, ka viņu arests "uzskatāms par viselementārāko cilvēktiesību pārkāpumu, it īpaši attiecībā uz izpausmes brīvību un politisko apvienību veidošanas brīvību".
It called for the men to be released and said their arrest "constituted a breach of the most elementary human rights, especially as regards freedom of expression and political association".
Rezolūcija pieprasīja Kubas valdībai "veikt nozīmīgas izmaiņas, lai pietuvinātos pilnai pamatbrīvību ievērošanai".
It went on to demand that the Cuban government "make significant changes with a view to moving towards full respect for fundamental freedoms".
ES valdību ministri arī publicēja paziņojumu, kurā tie Kubas rīcību nosauca par "nožēlojamu".
EU government ministers also issued a statement declaring that Cuba's actions were "deplorable".
Tika ieviestas vairākas sankcijas, kuras faktiski pārtrauca valdību sakarus starp Kubu un ES valstīm.
A series of sanctions were introduced which effectively cut government ties between Cuba and the EU.
Tomēr kopš šī gada janvāra sankcijas ir atceltas un starpvalstu sakari atjaunoti, jo Eiropa cenšas izmantot savu ekonomiskā un politiskā spiediena "maigo spēku", lai atvieglotu situāciju Kubā – valstī, kura ir ļoti atkarīga no tūrisma un kurā 20% iedzīvotāju dzīvo nabadzībā.
Since January this year however, sanctions have been suspended and contacts resumed as the Europe tries to use its "soft power" of economic and political persuasion to alleviate the situation in Cuba - a country heavily dependent on tourism and where 20% of the population live in poverty.
Par spīti mēģinājumiem viņas apklusināt, sievietes baltā turpina savas demonstrācijas.
The ladies in white continue to campaign despite attempts to silence them.
Visnopietnāko uzbrukumu viņas piedzīvoja 2004. gada 20. martā, Pūpolsvētdienā, kad oficiālās Kubas sieviešu organizācijas biedres viņām uzbruka, izkliedzot aizvainojošus saukļus.
The most serious attack on them was March 20 2004 - Palm Sunday - when they were assaulted and insulted by members of the official Cuban Woman's Federation.
Šo grupu atbalsta arī Starptautiskā komiteja par demokrātiju Kubā (ICDC), kuras dibinātājs bijušais Čehijas prezidents Vaclavs Havels nesen nosūtīja vēstuli Ibērijas pussalas un Latīņamerikas valstu samitam, aicinot neļaut Kubai atkāpties no agrāk pieņemtajām cilvēktiesību deklarācijām.
The group have also been backed by the International Committee for Democracy in Cuba (ICDC), whose founder, former Czech President Vaclav Havel, recently delivered a letter to the Ibero-American summit calling on them to hold Cuba to earlier declarations on human rights.
Parlamenta informatīvā saite par iepriekšējiem Saharova balvas laureātiem Eiropas Parlamenta rezolūcija par Kubu Damas_de_Blanco (small) Damas_de_Blanco (medium) Damas_de_Blanco (large)
Previous Sakharov winners Parliament's Resolution on Cuba Damas_de_Blanco (small) Damas_de_Blanco (medium) Damas_de_Blanco (large)
Ar likumu pret fundamentālismu – Hauwa Ibrahim, pretendente uz 2005. gada Saharova balvu
Sakharov Nominee: Hauwa Ibrahim - Law versus fundamentalism
Hauwa Ibrahim Nigērijas juriste Hauwa Ibrahim ir izveidojusi praksi, kuru noteikti var saukt par ļoti neparastu: viņa aizstāv sievietes, kurām piespriests nāvessods, nomētājot ar akmeņiem.
Hauwa Ibrahim Nigerian lawyer Hauwa Ibrahim has built up what can only be described as an extraordinary practice: defending women condemned to death by stoning.
Nigērijas pavalstīs, kurās ir spēkā islāma likumi, laulības pārkāpšanu soda ar nāvi.
In those Nigerian states which apply Islamic law, adultery carries the death penalty.
Hauwa Ibrahim, kas pati ir musulmane, neatlaidīgi cīnās pret reliģisko fundamentālismu.
A Muslim herself, Hauwa Ibrahim works tirelessly - voluntarily and despite intimidation - to fight religious fundamentalism.
Vai ar viņas valsts konstitūcijas noteikumiem un starptautisko atbalstu pietiks, lai šajā cīņā uzvarētu?
Will the provisions of her own country’s Constitution and international support be enough to win the battle?
Viņa par to ir pārliecināta.
She believes so.
Hauwa Ibrahim ir vienīgā savas valsts juriste, kas neatzīst šariatu (islāma likumus).
Hauwa Ibrahim is the only lawyer in her country opposed to Sharia (Islamic law) law.
Tomēr kā sievietei viņai nav tiesību stāties islāma tiesu priekšā.
As a woman, however, she does not have the right to appear before the Islamic courts.
Viņas vietā ir jārunā kolēģiem.
Her colleagues have to speak in her place.
Valstī, kurā puse iedzīvotāju ir musulmaņi un kurā starp abām kopienām vēl joprojām ir dziļa plaisa, viņas kristiešu kolēģiem nav vēlmes iesaistīties ar islāmu saistītajās lietās.
In a country where half the population is Muslim, and where deep divisions remain between the two communities, her Christian colleagues have little inclination to become involved in matters to do with Islam.
Musulmaņu juristi, kas ir mazākumā, nevēlas piedzīvot tādu pašu likteni, ar kādu ir saskārusies viņa: uzmākšanos, iebiedējošus zvanus, skrejlapās izteiktus apvainojumus un oficiālu apsūdzību par tiesu nomelnošanu.
Muslim lawyers, who are in the minority, are not particular keen to experience the fate that has befallen her: harassment, threatening phone calls, being insulted in leaflets and a formal charge of libelling the judiciary.
Tomēr Hauwa Ibrahim nevar apklusināt.
But she won’t be silenced.
Viņas pārliecība ir radījusi apņemšanos pierādīt, ka ir iespējams tiesiski un nevardarbīgi aizstāvēt visus, kam piespriesti netaisni sodi vai kuri nespēj paši sevi aizstāvēt.
Revolt has given way to a determination to show that those sentenced to unjust punishments, or who are incapable of defending themselves, can be defended in a legal and peaceful manner.
Nigērijā nav valsts reliģijas, tās 36 pavalstis ir laicīgas.
There is no state religion in Nigeria - its 36 states are secular.
Nigērijas Konstitūcijā teikts, ka katram tās pilsonim ir tiesības aizstāvēties tiesā.
The Constitution says that every citizen has the right to be defended before a court.
Hauwa Ibrahim vēlas, lai šīs normas tiktu ievērotas, un viņa uzdrīkstas uzdot Nigērijas varas iestādēm jautājumus par šariata likumu atbilstību konstitūcijai.
Hauwa Ibrahim wants it to be applied, and she dares to question the Nigerian authorities directly about the constitutionality of applying Sharia law.
Šīs neatlaidīgās juristes darbība varas iestādēm rada milzīgus sarežģījumus.
The activities of this lawyer who refuses to buckle down are a source of huge embarrassment to the authorities.
Ar viņas gādību pasaule ir uzzinājusi par sievietēm piespriestajiem necilvēcīgajiem sodiem.
It is especially thanks to her that cases of women condemned to inhuman treatment are known throughout the world.
Viņas radītā starptautiskā interese glāba Amina Lawal dzīvību: šai sievietei par ārlaulības bērna laišanu pasaulē bija piespriests nāvessods, nomētājot ar akmeņiem.
It was her ability to arouse international public opinion that made it possible to save the life of Amina Lawal, who was condemned to be stoned to death for having given birth outside of marriage.
Nāvessodus vēl joprojām piespriež, bet neizpilda – vismaz pašlaik.
Death sentences continue to be handed down but they are not carried out - for the moment anyhow.
Tomēr šī situācija ir rūpīgi jāuzrauga.
However, the situation needs to be kept under close watch.
37 gadus vecā Hauwa Ibrahim ir divu bērnu māte.
Hauwa Ibrahim is 37 and a mother of two.
Viņa ir dzimusi ciematā, kurā dzīvoja 2000 cilvēku un kur nebija ne ūdensapgādes, ne elektrības.
She was born in a village with a population of 2000, which had neither running water nor electricity.
Juristes karjera viņai nebija paredzēta.
A career as a lawyer was not supposed to figure in her destiny.
Nabadzība un analfabētisms iet roku rokā, un fundamentālisms rodas nezināšanas dēļ.
Poverty and illiteracy go hand in hand - and fundamentalism feeds on ignorance.
Saharova balva par domas brīvību Visi 2005. gada Saharova balvas kandidāti Situācija Nigērijā un Amina Lawal lieta: Eiropas Parlamenta apstiprināto rezolūciju (2001.–2005.) kopums
The Sakharov Prize for freedom of thought Candidates for the 2005 Sakharov Prize The situation in Nigeria and the case of Amina Lawal
Pretendenti uz Saharova balvu: žurnālisti, kas aizstāv preses brīvību
Sakharov Nominee: Reporters who defend freedom of the press
Grupas "Žurnālisti bez robežām" plakāts "Žurnālisti bez robežām" – grupa, kas aizstāv preses brīvību pasaulē , ir trešais kandidāts uz Saharova balvu, ko Eiropas Parlaments piešķir par domas brīvību.
Poster of Reporters without Borders "Reporters Without Borders" - a group that campaigns for press freedom around the world - is the third and final nominee for Parliament's Sakharov prize for freedom of thought.
Šī grupa, kas šogad svin savu 20 gadu jubileju, aizstāv un atbalsta žurnālistus un citus mediju pārstāvjus pret vajāšanu un cenzūru.
The group, celebrating its 20th anniversary this year, defends and supports journalists and others working in the media from persecution and censorship.
"Žurnālistu bez robežām" ieguldījums ir ļoti nozīmīgs: saskaņā ar grupas sniegto informāciju, trešdaļā pasaules valstu vēl joprojām nav neatkarīgu mediju.
This is particularly important as according to the group, a third of all countries in the world still do not have a free media.
Arī bojā gājušo žurnālistu un citu profesiju pārstāvju, kuri nogalināti, veicot savu darbu, kopskaits ir ievērojams.
There is also the grim death toll of journalists and others who are killed while carrying out their work.
Saskaņā ar Starptautiskā ziņu drošības institūta (INSI) sniegtajiem datiem, šā gada 10. oktobrī, veicot savu darbu, bojā gājuši 62 žurnālisti.
According to the International News Safety Institute (INSI), as of 10 October this year 62 journalists had been killed while covering news stories.
Vispārējas tiesības: "Žurnālistus bez robežām" ir iedvesmojis 1948. gadā pieņemtās Vispārējās cilvēktiesību deklarācijas 19. pants, kurā teikts, ka ikvienam ir "tiesības uz uzskatu un vārda brīvību", kā arī tiesības "meklēt, saņemt un sniegt" informāciju un idejas.
A universal right: Reporters without Borders draws its inspiration from Article 19 of the 1948 Universal Declaration of Human Rights which states that everyone has "the right to freedom of opinion and expression" and also the right to "seek, receive and impart" information and ideas.
Šī nostādne ir pausta arī vairākās hartās un deklarācijās visā pasaulē, tostarp Āfrikā, Ziemeļamerikā un Dienvidamerikā.
This has been restated by several charters and declarations around the world covering Africa and the Americas.
Eiropā šīs tiesības ir ietvertas 1950. gada Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijā.
In Europe this right is included in the 1950 European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms.
"Censties nenoticēt nogalināšanas draudiem": grupa ne tikai uzsver ētiskos argumentus pret preses vajāšanu, bet arī piedāvā praktisku un juridisku atbalstu kara zonās strādājošajiem žurnālistiem.
"Try not to believe threats of execution": As well as the moral argument it makes against persecution of the press, the group also offers practical and legal assistance to journalists who work in war zones.
Savās vadlīnijās grupa sniedz padomus žurnālistiem, kā rīkoties, ja viņus saņem gūstā: "Centieties panākt, lai jūs uzrunātu vārdā, jo tādējādi viņi jūs uztvers kā personu, un tas var mazināt spriedzi".
In their guidelines the group offers advice to journalists on what to do if they are taken hostage: "Try to get them to use your name, as that can lead them to consider you as a person and reduce tension".
Tā arī sniedz gūstekņiem padomu "censties nenoticēt nogalināšanas draudiem un atbrīvošanas solījumiem".
It also advises hostages that they should "try not to believe threats of execution or promises of release".
Vadlīnijās sniegti padomi, kā izvairīties no snaiperiem un pazīt ceļmalās novietotas bumbas.
The guidelines go on to offer advice on everything from avoiding snipers to recognising roadside bombs.