natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tā kā oficiāli vēl joprojām spēkā bija „Brežņeva doktrīna”, bija jārēķinās ar iespējamu Padomju Savienības iejaukšanos. „Mēs saņēmām dažus signālus no Padomju Savienības, no „perestroikas” un „glasnostj” (pārbūves un atklātības) pionieriem, ka šī doktrīna droši vien nepaliks spēkā, taču neviens nebija īsti pārliecināts.
Outgoing Liberal MEP and former Solidarność press spokesman Janusz Onyszkiewicz spoke to us about those events and of the uncertainty over how the Kremlin would then react given the previous 'Brezhnev doctrine' of supporting fellow Communist states: "We had some signals from the Soviet Union, from the pioneers of Glasnost and Perestroika, that this doctrine is not likely to remain in force, but no one was really sure.
Tas bija līdzīgi kā ar beigtu lauvu — visi apkārtstāvošie var teikt, ka tā ir beigta, taču kādam jāsaņem dūša un tā jāparausta aiz astes, lai pārliecinātos.”
It was like with the dead lion – everyone around can say it's dead, but someone has to step up and drag its tail to check it."
Polijai bija noteicoša loma Berlīnes mūra iekustināšanā. „Kad Polija noraidīja komunismu, kļuva skaidrs, ka drīz tiks izvirzīts jautājums par Vācijas Demokrātiskās Republikas statusu un ka beigās Berlīnes mūris sabruks.
He went on to elaborate on the consequences of the first non-Communist government for other States behind the Iron curtain: "When Poland rejected Communism, it became clear that soon the question of the status of DDR would arise and that the Berlin Wall would collapse eventually.
1989. gada novembrī par to runājām ar kancleru Helmūtu Kolu viņa vizītes laikā Polijā.
We were talking about it with Chancellor Helmut Kohl during his visit in Poland in November 1989.
Kols neticēja, taču nākamajā dienā viņam bija jādodas atpakaļ uz Vāciju, jo mūris tikko bija sabrucis.”
Kohl did not believe, but on the next day he had to head back to Germany, because the Wall just had fallen."
-//EP//TEXT IM-PRESS 20080929STO38339 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090626STO57490 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT IM-PRESS 20070705STO08860 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20080929STO38339 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090414STO53645 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20070705STO08860 0 NOT XML V0//EN
Starmešu gaismā: Parlamenta politisko grupu priekšsēdētāji
Profile of the leaders of Parliament's political groups
EP politisko grupu līderi (no kreisās): Joseph Daul (EPP), Martin Schulz (S&D), Guy Verhofstadt (ALDE), Rebecca Harms un Daniel Cohn-Bendit (Zaļie/EFA), Michał Kamiński (ECR), Lothar Bisky (GUE/NGL), Francesco Speroni un Nigel Farage (EFD) Viņi ir deviņi un lielā mērā noteiks Eiropas Parlamenta nākamo mēnešu un gadu darba kārtību.
EP political group leaders (from left to right): Joseph Daul (EPP), Martin Schulz (S&D), Guy Verhofstadt (ALDE), Rebecca Harms and Daniel Cohn-Bendit (Greens/EFA), Michał Kamiński (ECR), Lothar Bisky (GUE/NGL), Francesco Speroni and Nigel Farage (EFD) Who are the new leaders of the political groups?
Šajā sasaukumā Eiropas Parlamentam ir septiņas politiskās grupas, no kurām lielākās — Eiropas Tautas partijas grupa (256 deputāti) un Eiropas Parlamenta sociālistu un demokrātu progresīvās alianses grupa (184 deputāti).
The two largest are the centre-right European People’s Party and the Socialists & Democrats.
Politiskās grupas nav tikai formāli veidojumi, kuros apvienojušies deputāti ar līdzīgiem politiskiem uzskatiem.
The strength of the groups and the number of MEPs they can muster from all corners of Europe reflects the results of the June European elections.
Grupu priekšsēdētāji vada grupu darbu, tās pārstāv debatēs un sarunās un kopā ar Parlamenta priekšsēdētāju veido Parlamenta Priekšsēdētāju konferenci, kura cita starpā nosaka plenārsesiju darba kārtību.
The leaders of the political groups, together with the EP President, form the "Conference of Presidents" which decides on the agenda of the Plenary meetings.
Žozefs Dols, Eiropas Tautas partija
Joseph Daul: European People’s Party – EPP
Joseph Daul (EPP) Žozefs Dols ( Joseph Daul ) ir dzimis Strasbūrā (Francijā), divus gadus pēc Otrā pasaules kara beigām.
Joseph Daul was first elected in 1999 to the European Parliament Joseph Daul was born in 1947 in Strasbourg, France.
20 gadu vecumā, pēc lauksaimniecības studiju beigšanas, viņš pārņēma nelielo ģimenes fermu, kuru vēl šodien vada viens no viņa bērniem.
After finishing his studies in agriculture he took over the small family farm at the age of 20 which is still run today by one of his two children.
Pirmoreiz Žozefu Dolu Eiropas Parlamentā ievēlēja 1999.gadā.
Mr Daul was first elected in 1999 to the European Parliament where he became chair of the Agricultural Committee in 2002.
Martin Schulz (S&D) Mārtins Šulcs ( Martin Schulz ) ir dzimis 1955. gadā Helrātā (Vācijā), netālu no Beļģijas un Nīderlandes robežas.
Martin Schulz has led the Socialists in the European Parliament since 2004 Martin Schulz (53) was born in the German town of Hehlrath, close to the Belgian and Dutch border.
20 gadu vecumā, gadu pēc iestāšanās Sociāldemokrātu partijā, viņš uzsāka grāmatu tirgotāja karjeru, strādājot dažādos grāmatveikalos un izdevniecībās, līdz 1982. gadā atvēra pats savu veikalu.
At the age of 19, one year after he joined the Social Democrats, he started work as a bookseller in various bookshops and publishing houses including from 1982 his own shop.
1980. gados un 1990. gadu sākumā viņš aktīvi iesaistījās politikā vietējā un reģionālā līmenī.
In the 1980s and early 1990s he was politically active at local and regional levels.
Pirmoreiz Eiropas Parlamentā viņu ievēlēja 1994. gadā.
First elected to the European Parliament in 1994 where he was active in the Human Rights and the Civil Liberties committees before taking on senior positions in the Socialist group.
Gijs Verhofstads, Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienības grupa
Guy Verhofstadt: Alliance of Liberals and Democrats for Europe (ALDE)
Guy Verhofstadt (ALDE) Gijs Verhofstads ( Guy Verhofstadt ) ir dzimis 1953. gadā Dendermondē, Beļģijā.
Former Belgian PM Guy Verhofstadt was elected in June 2009 to the European Parliament Guy Verhofstadt was born in 1953 in Dendermonde, Flanders, Belgium.
1970. gadu sākumā, Ģentē studējot tieslietas, viņš aktīvi iesaistījās Flāmu liberālo studentu apvienības darbībā.
In the early 70’s, he was active in the Flemish Liberal Student's Union while studying law in Ghent.
1982. gadā, 29 gadu vecumā, viņš kļuva par Brīvības un progresa partijas priekšsēdētāju.
In 1982, at the young age of 29, he became president of the Party for Freedom and Progress (PVV).
1985. gadā viņu ievēlēja Deputātu palātā; pēc tam viņš kļuva par vicepremjeru un budžeta ministru.
In 1985 he was elected to the Chamber of Deputies, and became Deputy Prime Minister and Budget Minister.
Taču, atšķirībā no „dzelzs lēdijas”, Gijs Verhofstads ir Eiropas entuziasts un tic federālai Eiropai.
Due to his initially very liberal stance in economic matters and his young age he was nicknamed "The Kid" and "Baby Thatcher".
1999. gadā viņš tika iecelts premjerministra amatā.
He became Prime Minister in July 1999.
Vēlāk viņš ieņēma senatora amatu.
After his premiership he took up the seat of Senator to which he had been elected in 2007.
Rebeka Hārmsa un Daniels Kons-Bendits, Zaļie/ Eiropas Brīvā apvienība
In June 2009 he was elected to the EP for the first time.
Viņa bija Vācijas Zaļo partijas saraksta priekšgalā gan 2004.gada, gan šīgada Eiropas vēlēšanās.
Veteran political radical Daniel Cohn-Bendit is joined by anti-nuclear campaigner Rebecca Harms Co-Chair Rebecca Harms (53) has led the German Green list for the European Parliament both in the 2004 and 2009 elections.
Arī viņas darbs Eiropas Parlamentā lielā mērā koncentrējas uz enerģētikas jautājumiem.
Accordingly, much of her work in the European Parliament has also focussed on energy policy.
Līdzpriekšsēdētājs Daniels Kons-Bendits ( Daniel Cohn-Bendit ), dzimis 1945. gadā Montobānā (Francijā) vācieša un francūzietes ģimenē.
Co-Chair Daniel Cohn-Bendit (64), son of a German father and a French mother, he came to be known in both countries through his role in the 1968 student protests in Paris.
Pēc piedalīšanās studentu protestos1968. gadā viņš tika izraidīts no dzimtās zemes un pārcēlās uz dzīvi Rietumvācijā.
Not having French nationality he was forced to leave France in the autumn of 1968.
Tur viņš guva ietekmi kreisajās aprindās un sadraudzējās ar vēlāko Vācijas ārlietu ministru Jošku Fišeru.
In West Germany he became also an influential figure of the left and a friend of one-time German Foreign Minister Joschka Fischer.
Mihals Kaminskis, Eiropas Konservatīvie un reformisti
Michał Kamiński: European Conservatives and Reformists Group
Pirmoreiz Eiropas Parlamentā M. Kaminski ievēlēja 2004. gadā; viņš kļuva par Nāciju Eiropas grupas priekšsēdētāja vietnieku.
Mr Kaminski was first elected to the European Parliament for the Law and Justice party in 2004 where he became a member of the Internal Market committee and vice chair of the group Union for a Europe of Nations.
2007. gadā viņš pameta darbu Eiropas Parlamentā, lai uzņemtos valsts sekretāra pienākumu Polijas prezidenta Leha Kačinska kancelejā un kļūtu par prezidenta preses sekretāru.
In July 2007 he left the EP to work as Secretary of State in the Chancellery of Polish President Lech Kaczyński for whom Kamiński, a former journalist, acted as the spokesperson.
Pēc 2009. gada vēlēšanām viņš atgriezās Eiropas Parlamentā, kur kopā ar citiem līdzīgi domājošiem deputātiem nodibināja Eiropas Konservatīvo un reformistu grupu.
With the June 2009 elections he returned to the European Parliament where he was a key player in the forming of the new ECR group.
Deputāts apbrīno pāvestu Jāni Pāvilu II, Mārgaretu Tečeri un Ronaldu Reiganu.
He has been described by a member of his group as a “Euro-sceptic, free-market Atlanticist” and admirer of Pope John Paul II, Margaret Thatcher and Ronald Reagan.
Pabeidzis filozofijas un kultūras zinātņu studijas, viņš palika akadēmiskajā vidē un strādāja filmu, mediju un komunikāciju jomā.
After completing university he worked as an academic on film, media and communication.
1993. gadā viņš kļuva par Demokrātiskā sociālisma partijas, Vācijas Sociālistu vienotības partijas pēcteces, priekšsēdētāju.
After the fall of the Berlin wall he was elected to the East German Parliament.
2007. gadā, pēc struktūrreformām, tā tika pārdēvēta par Kreiso partiju.
From 1993 he was chairman of the Party of Democratic Socialism (PDS), successor of the SED, which after a merger became in 2007 The Left (Die Linke).
Kopš 2007.g.
Since 2007 he is the President of the European Left party.
Francesco Speroni un Nigel Farage (EFD) Līdzpriekšsēdētājs Frančesko Enriko Speroni ( Francesco Enrico Speroni ) ir dzimis 1946. gadā Busto Arsicio, Itālijā.
Nigel Farage & Enrico Speroni: Europe of Freedom and Democracy Group
Līdzpriekšsēdētājs Naidžels Faradžs ( Nigel Farage ) ir dzimis 1964. gadā Farnboro.
From his early youth until the resignation of Margaret Thatcher he was active in the Conservative Party.
1993. viņš kopā ar citiem domubiedriem nodibināja Apvienotās Karalistes Neatkarības partiju, kuras mērķis ir valsts izstāšanās no ES, atbalstot Eiropu ar zema līmeņa politisko integrāciju.
In 1993 he became on of the founding members of the United Kingdom Independence Party which seeks withdrawal from the European Union and a Europe with little political integration.
Kopš 2006. gada viņš ir Neatkarības partijas priekšgalā.
Since 2006 he leads the UKIP party and he was co-chair of the Independence and Democracy Group in the previous term of the EP.
1999. gadā viņu pirmoreiz ievēlēja Eiropas Parlamentā.
Before the June elections of this year he was vice-chair of the Legal Affairs Committee.
Iepriekšējā Eiropas Parlamenta sasaukumā viņš bija Neatkarības/demokrātijas grupas līdzpriekšsēdētājs.
He is known for positions critical of critical of further European integration and enlargement, notably towards Turkey.
Par EP priekšsēdētāju ievēlēts Ježijs Buzeks
Jerzy Buzek elected new President of the European Parliament
Viņš uzsvēra, ka, lai darbu veiktu pienācīgi, svarīgi ir izprast ES iedzīvotāju vajadzības.
He began his political career as an activist for the "Solidarity" trade union movement in Poland.
No 1997. gada līdz 2001. gadam bijušais neatkarīgās arodbiedrības " Solidarność " loceklis pildīja Polijas premjerministra pienākumus.
He would later become Prime Minister of his country between 1997 and 2001.
Šajā laikā viņš piedalījās sarunās par Polijas iestāšanos ES un sagatavoja valsti integrācijai Eiropas Savienībā.
Jerzy Buzek participated in the accession negotiations and prepared the country for integration into the European Union.
2004. gadā, uzreiz pēc Polijas pievienošanās ES, Buzeks tika ievēlēts Eiropas Parlamentā.
Elected MEP in 2004, after the accession of Poland, Buzek has been member of EP's Committee on Industry, Research and Energy and the Parliament's delegation for relations with Ukraine.
Iepriekšējā sasaukumā darbojās Parlamenta Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejā un Parlamenta Delegācijā parlamentārajām attiecībām ar Ukrainu.
Prior to the vote he introduced himself to fellow Members by saying "I am a scientist by profession" related to his background and training in that field.
Uzrunājot kolēģus, 13.
"I regard my election as a tribute"
Eiropas Parlamenta priekšsēdētājs norādīja, ka viņa ievēlēšana ir „cieņas izpausme tiem miljoniem cilvēku, kas cīnījās par demokrātiju" Vidus- un Austrumeiropā.
Referring to the central and eastern European countries that joined the European Union in 2004 he said he considered his election "a tribute to all those millions of people who fought for democracy" and to those under Communism who refused to "bow to the system".
Runājot par saviem turpmākajiem uzdevumiem, Buzeks pasvītroja, ka svarīgi veidot starptautiskas alianses, proti, ar jaunajiem „milžiem”.
After thanking his rival candidate, the leftist Eva-Britt Svensson (GUE), who received 89 votes, for taking part in the election, Jerzy Buzek spoke about the importance of developing international alliances, namely with emerging global powers.
Bijušais tehnisko zinātņu profesors ir Dortmundes, Seulas un Ispartas universitātes, kā arī Silēzijas politehnikuma un Opoles politehnikuma goda doktors.
Former Professor of technical sciences, Mr Buzek has honorary doctorates of the Universities of Dortmund, Seoul and Isparta, the Silesian University of Technology and the Opole University of Technology.
20090710STO58039 Jeržijs Buzeks Eiropas Parlamenta priekšsēdētāja mājas lapa Plenārsesijas darba kārtība
20090710STO58039 Buzek online Agenda: Strasbourg, 14-17 July 2009 Live press conference Profile: Jerzy Buzek Press release
EP priekšsēdētāja Ježija Buzeka videoportrets
Video: profile of Jerzy Buzek
Noskatieties video!
This video looks at the man and the issues he intends to pursue over the next two and a half years.
20090710STO58041 Par EP priekšsēdētāju ievēlēts Ježijs Buzeks
20090710STO58041 Jerzy Buzek elected
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090710STO58039 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090710STO58039 0 NOT XML V0//EN
Eiropas Parlamenta priekšsēdētājs Ježijs Buzeks tiekas ar presi
Q&A: new EP President Jerzy Buzek meets the press
Žurnālisti iztaujā jaunievēlēto priekšsēdētāju Gandrīz stundu Eiropas žurnālisti „nopratināja” jaunievēlēto Parlamenta priekšsēdētāju Ježiju Buzeku par viņa uzskatiem un nākamo divarpus gadu prioritātēm.
Questions continued after the press conference, Tuesday 14 July Speaking in Polish and English Jerzy Buzek had his first official press conference as President of the European Parliament on Tuesday at 1.15.
Buzeks izmantoja izdevību, lai aicinātu žurnālistus uz ciešāku sadarbību, norādot, ka Parlaments saziņā ar pilsoņiem ir atkarīgs no žurnālistiem.
For almost an hour he was grilled by Europe's media about his views and priorities, He paid tribute to journalists saying that we "depend on you to convey our message", before admitting that "we don't always succeed".
Atklājot preses konferenci, viņš norādīja, ka viens no viņa mērķiem ir panākt, „lai Eiropas pilsoņi saprastu, cik Eiropas integrācija viņiem ir svarīga”.
In his opening remarks he said that "one of my goals is for European citizens to understand how important European integration is for them".
Ja cilvēkiem izklāstītu, kā tas tiek panākts, Parlamentā notiekošais tiem varētu šķist saistošāks, uzskata priekšsēdētājs.
"If we explain to people how we arrive at consensus it could be more attractive".
„Oktobrī mēs centīsimies ieviest izmaiņas mūsu darbā, piemēram, padarot to dzīvīgāku, interesantāku iedzīvotājiem,” viņš stāstīja klātesošajiem.
"In October we will try to modify our way of operating, for example trying to make the operation of Parliament livelier, more interesting for citizens" he went on to tell the press.
Komentējot pašreizējo Parlamenta sastāvu, poļu deputāts piezīmēja: „Ja Eiropas Parlamentā palielinās eiroskeptiķu skaits, tad mums jāsaprot, ka mūsu vēstījums nav pietiekoši skaidrs.
On the make up of the present Parliament he noted that "if there are more eurosceptics in the EP then the message to us is that our message is not clear enough.
Mums vairāk jāpietuvinās cilvēkiem.”
We must reach out to people more.
Kāds žurnālists uzdeva jautājumu par attiecībām ar Krieviju, norādot, ka „Polija un Krievija ir labi pazīstamas”.
He was asked by a French journalist about relations with Russia, as "Poland is most familiar with Russia".
Priekšsēdētājs tomēr pasvītroja atšķirības: „Krievijas demokrātija — tā apgalvo, ka tās sistēma ir demokrātiska — ir savādāka nekā mūsēja.
But he also emphasised differences of outlook: Russian democracy - they claim their system is democratic - differs from ours.
Arī ekonomikas noteikumi atšķiras no ES noteikumiem.”
Also the rules of the economy are different than in the EU."
Viņš norādīja, ka atšķirības jāapzinās, „jo īpaši attiecībā uz cilvēktiesībām un pilsoņtiesībām — mēs to nedrīkstam aizmirst.”
Finally he warned that "we must be aware of our differences, especially on human and civil rights- we cannot forget about this".
Lisabonas līgums
Lisbon treaty "as soon as possible"
ES paplašināšanās
EU enlargement: yes or no?
Eiropas Komisijas priekšsēdētājs
Vote to confirm Barroso as EC President
20090710STO58042 Par Eiropas Parlamenta priekšsēdētāju ievēl Ježiju Buzeku Priekšsēdētāja mājas lapa
20090710STO58042 Jerzy Buzek elected: Jerzy Buzek online Buzek press conf: English Buzek press conf: Polish Buzek speech to EP: Polish Buzek speech to EP: Polish
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090713IPR58063 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090713IPR58063 0 NOT XML V0//EN
Deputāti atskatās uz Čehijas prezidentūras paveikto
Balance of the Czech presidency
Čehijas Republikas pagaidu premjerministrs Jans Fišers EP plenārsēžu zālē Šodien Čehijas pagaidu premjerministrs Jans Fišers iepazīstināja jaunievēlēto Parlamentu ar atskaiti par Čehijas ES prezidentūras laikā paveikto.
Czech PM Jan Fischer closes the Czech presidency of the Union with a speech in the hemicycle.
Viņa uzrunai sekoja debates, kurā Čehijas valdība tika gan slavēta, gan kritizēta.
Strasbourg, 15 July Caretaker Czech Prime Minister Jan Fischer gave the European Parliament Wednesday an overview of his country's Presidency of the EU that came to an end last month.
Pēc Slovēnijas, kura ES priekšgalā stājās 2008. gadā, Čehijas Republika bija otrā no „jaunajām” dalībvalstīm, kurai tika nodoti ES vadības groži.
He conceded that the collapse of the government half way through the six month term had hit the Presidency hard.
Prāgas valdība savu darbību sāka ar „Trīs „E” programmu”, izvirzot trīs prioritātes: ekonomiku, enerģētikas politiku un ES pasaulē.
However, he praised the "Three E Programme" - Economics, Energy and EU in the world - which the Czechs had initiated.
Pirmais pārbaudījums prezidentūrai bija jāiztur jau janvārī, kad Krievija pārtrauca dabasgāzes piegādi saviem rietumu kaimiņiem.
The Czechs had to deal with a gas crisis at the start of January between Russia and Ukraine which threatened supplies to Europe.
Vēlāk daudz uzmanības ES politiķi veltīja krīzei Gazas sektorā.
They also had to deal with the conflict in the Gaza strip early in their term.
Fišers norādīja, ka papildus tam, ka padziļinājās ekonomikas un finanšu krīze, Čehijas prezidentūrai smagu triecienu deva valdības demisija pilnvaru laika vidū.
Mr Fischer also told the House that the worsening of the economic and financial crisis affecting Europe had weakened the Presidency.
Visumā Čehijas prezidentūras novērtējums tomēr bija pozitīvs.
For reaction from MEPs on the Czech Presidency see the first link below.
Vairākus jautājumus turpinās risināt Zviedrijas prezidentūra, jo īpaši attiecībā uz Lisabonas līguma ratifikācijas procesu.
He said many of the issues will now be followed up by the Swedish presidency, especially in view of the ratification process of the Lisbon treaty.
Kultūras frontē Čehijas prezidentūru noteikti atcerēsies dēļ polemiskās mākslas instalācijas „ Entropa ” ES Padomes galvenajā ēkā Briselē, kurā humoristiskā un provokatīvā veidā bija atainotas 27 ES dalībvalstis.
On the cultural front, the Czech presidency will be certainly remembered for its controversial art installation "Entropa" in the Council of Ministers building in Brussels, portraying the 27 EU Member States in a humorous and provocative way.
Mākslas darbu tagad pastāvīgi izstādīts Prāgā.
Entropa can now be seen on permanent exhibit in Prague.
20090710STO58043 Plašāka informācija Čehijas ES prezidentūras vietne Intervija ar Čehijas premjerministru Mireku Topolaneku Deputāti apspriež Čehijas prezidentūras prioritātes „Entropa" — provokācija vai spogulis?
20090710STO58043 MEPs look back at the Czech presidency Czech Presidency Czech PM Topolánek MEPs debate the Czech Presidency with PM Topolánek Entropa
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090115STO46394 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090714IPR58189 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090113IPR46091 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090115STO46394 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090206STO48713 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090113IPR46091 0 NOT XML V0//EN
Deputāti saka „nē” vardarbībai Irānā, Ķīnā un Hondurasā
MEPs say no to violence in Iran, China and Honduras
Ķīnas drošības spēki uzrauga situāciju Sjiņdzjanas provincē ©BELGA/EPA/DIEGO AZUBE Trešdienas pēcpusdienas debašu kopsaucējs bija vardarbības nosodīšana.
An ethnic Uighur man passes by security forces standing guard outside the Grand Bazaar in Urumqi, Xinjiang province, China, 16 July 2009. ©BELGA/EPA/DIEGO AZUBE Condemnation of violence was the common thread across three debates the EP held Wednesday afternoon.
Deputāti apsprieda pēc prezidenta vēlēšanām notikušo protestu apspiešanu Irānā, etniskās sadursmes Ķīnā un valsts apvērsumu Hondurasā.
MEPs discussed the violence in Iran after presidential elections, ethnic clashes in China and coup d'état in Honduras.
Richard Howitt (Sociālistu un demokrātu grupa, Zviedrija): „Lai kāda nebūtu cilvēku nostāja attiecībā uz Irānā notikušajām vēlēšanām — nav šaubu, ka protestu laikā simtiem cilvēku ir tikuši ievainoti, desmitiem cilvēku ir nogalināti, un tūkstoši acīmredzot ir aizturēti kā politieslodzītie.”
Speaking in the Chamber British Labour Member Richard Howitt said: "Whatever people feel about the outcome of the Iranian elections, there is no doubt that hundreds have been injured, tens of people have been killed in the protests and thousands of people appear to have been detained as political prisoners."
Annemie Neyts-Uyttenbroeck (Liberāļu grupa, Beļģija): „Visām pasaules tautām, tai skaitā Irānas tautai, ir tiesības ievēlēt savus līderus un tos nomainīt, kad tie vairs neatbilst amata prasībām.”
Annemie Neyts-Uyttenbroeck , a Liberal Belgian Member said: "All the people of the world including the people of Iran have to have the right to elect their own leaders and to replace them when they are no longer fit for purpose."