natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pasaules līderi un tūkstošiem amatpersonu decembrī sanāks kopā Kopenhāgenā uz ANO Klimata pārmaiņu konferenci (COP15), lai meklētu risinājumu globālajām klimata problēmām.
At the UN Climate Change conference in Copenhagen in December world leaders will have to grapple with the task of agreeing a post-Kyoto protocol deal on limiting CO2 emissions.
ES ir darījusi zināmu savu pozīciju, pērnā gada decembrī pieņemot jaunus tiesību aktus, kuros uzstādīti ambiciozi mērķi — līdz 2020. gadam par 20% samazināt CO2 izmešu daudzumu, par 20% efektīvāk izmantot enerģiju un panākt, lai atjaunojamās enerģijas veidotu 20% no kopējā enerģijas patēriņa.
If a meaningful agreement is to be reached in the Danish capital, then the world's largest emitters of C02 - the US and China - must sign up to CO2 cuts.
ES patvēruma politikas reforma
Reform of EU asylum policy: new MEPs will pick up the baton
Iepriekšējā sasaukuma deputāti maijā apstiprināja pasākumus ES patvēruma politikas uzlabošanai, tostarp migrantu tiesību nostiprināšanai un dalībvalstu solidaritātes veicināšanai.
In May MEPs from the outgoing parliament approved steps to improve the way the European Union's asylum policy works through legal rights for migrants and more solidarity between the 27 members.
Jūlijā ES dalībvalstu un valdību vadītāji apsprieda „Stokholmas programmu”, kura kalpos par pamatu ES dalībvalstu sadarbībai tieslietu un iekšlietu jomā nākamajos piecos gados.
In July the Swedish Presidency launched the "Stockholm Programme" which aims to set out cooperation in areas such as policing, judiciary, visas and immigration cooperation over the next five years.
Zviedrijas imigrācijas ministrs Tobiass Bilstrēms norādīja, ka konkrēti priekšlikumi tiks izvirzīti septembrī.
Swedish immigration Minister Tobias Billstroem has said that he would like to unveil proposals this September - expected to include the potentially controversial policy of re-distributing refugees and asylum seekers among the 27 members.
Ņemot vērā jautājuma jūtīgumu, gaidāmas dzīvas debates Parlamentā.
Given the sensitivity of the issue, lively debates on the proposals among MEPs can be expected when they are submitted to Parliament later this year.
20090826STO59790 Klimats: no Bali līdz Kopenhāgenai caur Poznaņu Energoefektivitātes pakete EP: dalībvalstīm jāstiprina solidaritāte patvēruma jomā Septembra plenārsesijas darba kārtība Tiešraide
20090826STO59790 A round-up of the Energy Efficiency Package Hearings: live from 9 am on 1 September Asylum policy September plenary Copenhagen focus
-//EP//TEXT IM-PRESS 20081204FCS43825 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090612FCS57088 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090612FCS57088 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090506IPR55222 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090506IPR55222 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20081204FCS43825 0 NOT XML V0//EN
Ceļā uz brīvu Eiropu: 1989. gads un tā revolūcijas
1989: The year of revolutions - a look back 20 years on
1989. gada 11. novembris: brūk Berlīnes mūris. ©BELGA_AFP_GERARD MALIE Pirms divdesmit gadiem Dzelzs priekškara austrumu pusē sacēlās pārmaiņu vētra, kas noārdīja priekškaru un aizpūta prom cilvēkiem un tautām uzliktās važas, paverot ceļu brīvībai un demokrātijai.
11 November 1989: West Berliners watch East German border Guards knock down pieces of the Berlin Wall. ©Belga/AFP/G.Malie Two decades ago the Soviet empire in Central and Eastern Europe dissolved as people took to the streets and Soviet Premier Mikhail Gorbachev disavowed the use of force to rein in the protests.
Daudziem šo valstu iedzīvotājiem tomēr atteikšanās no brīvības un demokrātijas nebija pieņemama.
It poisoned relations with the West; all economic and political cooperation ceased as the Iron Curtain split the continent.
Pirmās plaisas mūrī parādījās jau 1956. gadā līdz ar revolūciju Ungārijā, 1968. gada Prāgas pavasarī un 1980. gadu sākumā, izveidojoties Polijas tautas kustībai „Solidaritāte”.
Later, in 1968 in Prague and in Poland in the 1980s dissent would be crushed, although it left a lasting legacy of hope for change behind it.
Februāris — aprīlis : Notiek apaļā galda sarunas starp Polijas Komunistu partiju un neatkarīgo arodapvienību „Solidaritāte”.
February - April: Roundtable talks between the Polish Communist Party and the Solidarity protest movement.
Marts : Aptuveni 80 000 demonstrētāju pulcējas Budapeštā, lai aicinātu atjaunot demokrātiju.
March: About 80,000 demonstrators gather in Budapest to call for democracy.
Ungārijā izveidojas opozīcijas apaļais galds.
Opposition roundtable is formed in Hungary.
4. un 18. jūnijs : Polijas pusbrīvajās vēlēšanās „Solidaritātes” atbalstītāji iegūst 99 no 100 vietām Senātā un visas 161 „Solidaritātei” atvēlētās vietas Sejmā.
4 and 18 June: In Polish semi-free elections Solidarity win 99 of 100 seats in the Senate and all 161 Sejm seats allotted to Solidarity.
27. jūnijs : Austrijas un Ungārijas ārlietu ministri pārgriež dzeloņdrāšu žogu, kas šķir Austriju un Ungāriju.
27 June: Austrian and Hungarian Foreign Ministers cut through the border fence on the border between Austria and Hungary.
19. augusts : Uz trijām stundām simboliski atver Austrijas un Ungārijas robežu, lai sarīkotu „Viseiropas pikniku” Austrijas un Ungārijas robežpilsētās Sanktmārgarētenā un Sopronkohidā.
19 August: Symbolic opening of the border between Austria and Hungary for three hours for a "Pan-European Picnic".
24. augusts : Tadeušs Mazoveckis („Solidaritāte”) kļūst par Polijas premjerministru, jo komunistu kandidāts nespēj izveidot kabinetu.
24 August: Solidarity's Tadeusz Mazowiecki becomes Polish PM after the Communist candidate is unable to form a cabinet.
Tiek izveidota pirmā nekomunistiskā valdība Austrumu blokā.
The first non-Communist government in Communist Europe is formed.
11. septembris : Ungārijas valdība paziņo, ka Austrumvācijas bēgļi netiks repatriēti un ka viņiem ļaus doties uz Rietumiem.
11 September: Hungarian government announces that East German refugees would not be repatriated but instead be allowed to travel to the West.
13 000 Austrumvācijas bēgļu caur Ungāriju dodas uz Austriju un Vācijas Federatīvo Republiku.
13.000 East German refugees leave through Hungary to Austria and the Federal Republic of Germany.
18. oktobris : Atkāpjas Austrumvācijas līderis Ēriks Honekers.
18 October: Erich Honecker resigns in East Germany.
4. novembris : Vairāk nekā viens miljons cilvēki pulcējas uz demonstrāciju Aleksandra laukumā Austrumberlīnē.
4 November: Over 1 million people gather for a demonstration on East Berlin's Alexanderplatz.
9. novembris : Padodoties protestu un masu bēgšanas priekšā, Austrumvācijas valdība atver robežas.
9 November: The Berlin Wall is breached and people stream westwards.
16. decembris : Reaģējot uz valdības mēģinājumu izraidīt disidentu mācītāju Laslo Tokešu (Tagad EP deputāts), Rumānijas pilsētā Timišoarā sākas protesti.
16 December: Protests break out in Timişoara, Romania as a response to the government's attempt to evict dissident pastor László Tőkés (now an MEP).
Vēlāk demonstrācijas tiek rīkotas arī Bukarestē.
Students spontaneously join the demonstrations and the protestors turn against party buildings.
Rumānijas līderis Nikolaje Čaušešku no Centrālkomitejas balkona uzrunā vairāk nekā 100 000 cilvēku; mītiņš beidzas ar haosu.
Later on protests spread to Bucharest; forcing Nicolae Ceausescu to flee.
Nikolajem Čaušešku izpilda nāves sodu.
The last rites of the USSR
1990. gadā Baltijas valstis pasludina neatkarību un apvienojas Vācija.
In 1990 Germany was reunited, whilst in Warsaw the leader of Solidarity, Lech Walesa, became President.
1991. gadā Padomju Savienība beidz pastāvēt.
Finally in December 1991 the Hammer and Sickle was lowered from the Kremlin for the last time and the new flag of the Russian Federation was raised.
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090708STO57793 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090708STO57793 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090626STO57490 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090626STO57490 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090414STO53645 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090414STO53645 0 NOT XML V0//EN
Jaunais Eiropas Parlaments: īss atkārtojums
Political make up of new Parliament
Eiropas Parlamenta politiskās grupas: diagramma Jūnijā 27 ES valstu iedzīvotāji izraudzījās 736 deputātus, kuri viņus Eiropas Parlamentā pārstāvēs nākamos piecus gadus.
Make up of the 2009-2014 European Parliament The European elections in June delivered a majority for centre right parties grouped together as the European People's Party in the European Parliament.
Tie kopā ar Eiropas Parlamenta priekšsēdētāju veido Parlamenta Prezidiju, kas ir atbildīgs par deputātu darba administratīvajiem un finansiālajiem jautājumiem.
After the election the final composition of the Parliament is as follows;
Eiropas Tautas Partijas (Kristīgo demokrātu) grupa,
European People's Party - 265 Members
Eiropas Parlamenta sociālistu un demokrātu progresīvās alianses grupa,
Group of the Progressive Alliance of Socialists & Democrats - 184
Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienības grupa,
Alliance of Liberals and Democrats for Europe - 84
Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupa,
The Greens / European Free Alliance - 55
Eiropas Konservatīvie un reformisti,
European Conservatives and Reformists Group - 54
Eiropas Apvienotā kreiso un Ziemeļvalstu Zaļo kreiso spēku konfederālā grupa,
Confederal Group of the European United Left / Nordic Green Left - 35
Grupa „Brīvības un demokrātijas Eiropa”.
Europe of Freedom and Democracy Group - 32
Rudenī Parlamentam paredzēts pievērsties tādiem jautājumiem kā Īrijas referendums par Lisabonas līgumu, jaunās Eiropas Komisijas un tās priekšsēdētāja apstiprināšana, imigrācija un patvēruma meklēšanas noteikumi un jauns starptautisks nolīgums par klimata pārmaiņu iegrožošanu.
In policy terms, the run up to the crucial Copenhagen climate summit and the possible new rules on immigration and asylum are likely to be unveiled by the Swedish Presidency of the EU and are likely to become key political issues over the coming weeks and months.
20090828STO59859 Par EP priekšsēdētāju ievēlēts Ježijs Buzeks Ievēlēti Eiropas Parlamenta priekšsēdētāja vietnieki Ievēlēti Parlamenta kvestori Parlamenta komitejas Starmešu gaismā: Parlamenta politisko grupu priekšsēdētāji
20090828STO59859 Profile of the leaders of Parliament's political groups Jerzy Buzek elected new President of the European Parliament Parliamentary Committees Quaestors elected Vice-Presidents of the EP
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090714IPR58147 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090715IPR58349 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090714IPR58187 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090714IPR58187 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090710FCS58034 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090714IPR58147 0 NOT XML V0//EN
Buzeks piedalās Otrā pasaules kara atceres ceremonijā Polijā
Buzek honours victims on WW II anniversary
Šeit 1939.gada 1.septembra rītā viens no Vācijas karakuģiem atklāja uguni Polijas virzienā, uzsākot karu.
Speaking at the ceremony, Parliament's President Jerzy Buzek, himself a Pole, said "the attack on Poland which took place on 1 September 1939 marked the beginning of the nightmare which engulfed Europe and the world".
Viņš atgādināja, ka „lielā nāciju vajāšana” nebeidzās līdz ar kara beigām. „Tikai viena kontinenta puse varēja brīvi uzelpot,” viņš norādīja, atsaucoties uz dzelzs priekškara nolaišanos.
Describing the different fates of Western and Eastern Europe in 1945 when the latter fell behind the Iron Curtain he said that "the great persecutions of the nations of Europe did not end here.
Pievēršoties notikumiem dzelzs priekškara otrā pusē, priekšsēdētājs pieminēja Eiropas Kopienu dibināšanu un citēja to idejiskā tēva Roberta Šūmana viedos vārdus: „Solidaritāte ražošanā liks saprast, ka jebkurš karš […] ir ne tikai neiedomājams, bet arī materiāli neiespējams”.
He went on to pay tribute to the founders of the post war European Community by saying "when proposing the founding of the Community, Robert Schuman declared that: "The solidarity in production thus established will make it plain that any war (...) becomes not merely unthinkable, but materially impossible".
Mēs veidosim Eiropu, kura ir jūsu nestā upura vērta.”
We will build a Europe worthy of your sacrifice".
Dažādas vēstures interpretācijas
Tense build up between Moscow and Poland
Saistībā ar kara sākuma vēsturisko interpretāciju saasinājušās attiecības starp Varšavu un Maskavu.
In the build up to the anniversary relations between Warsaw and Moscow have been strained over historical interpretations over events at the start of the war.
Vairums poļu uzskata, ka starta šāviens vāciešiem bija tieši Molotova-Ribentropa pakta parakstīšana.
Many Poles see a Nazi-Soviet part signed a week before the Germany invasion as effectively the starting gun to the invasion of Poland.
Pakts sadalīja vairākas Eiropas valstis, tostarp Baltijas valstis un Poliju, Hitlera un Staļina ietekmes sfērās.
The pact carved up the Baltic States and Poland between Hitler and Stalin's armies.
Divas nedēļas pēc Vācijas iebrukuma Polijā Padomu armija tajā iesoļoja no austrumiem.
Two weeks after the Germany invasion of Poland the Soviet army invaded Poland from the east.
Krievijas premjerministrs Vladimirs Putins, kurš arīdzan piedalījās ceremonijā, nesen paktu publiski nosodīja, taču vienlaikus apgalvoja, ka karu patiesībā izraisījis 1938. gada septembrī Minhenē noslēgtā vienošanās Starp Lielbritāniju, Franciju un nacistisko Vāciju, kas kavējusi efektīvas pretnacistiskās frontes izveidi.
Russian Prime Minister Putin, who attended the ceremony, recently condemned the pact but said that the Munich agreement by Britain, France and fascist Italy with Nazi Germany in September 1938 had led to war by preventing an effective anti-Nazi front.
Krievijā uzvara pār nacistiem tiek uzskatīts par vienu no būtiskākajiem brīžiem Padomju un Krievijas vēsturē.
In Russia, the war and defeat of the Nazi invaders is seen as one of the proudest moments in both Soviet and Russian history.
Austrumeiropā nacisma gals savukārt nozīmēja Sarkanās armijas ierašanos un komunisma režīmu pusgadsimta garumā.
However, in Central and Eastern Europe the end of Nazism meant the arrival of the Red Army and satellite Communist regimes for half a century.
Nacisms un komunisms — vienādi noziegumi?
Nazism and Communism: Common crimes?
Aprīlī pieņemtā Parlamenta rezolūcija par Eiropas sirdsapziņu un totalitārismu velk paralēles starp nacismu un komunismu.
A resolution passed by MEPs on April this year on European conscience and totalitarianism drew parallels between Nazism and Communism and another one in September 2008 called for 23 August to be a day of remembrance for all victims of totalitarian regimes.
Tajā uzsvērts, ka „Eiropa nekļūs vienota, ja nespēs panākt kopīgu viedokli par savu vēsturi, atzīt nacismu, staļinismu un fašistu un komunistu režīmus par kopīgu mantojumu un veikt godīgas un pilnīgas debates par to noziegumiem pagājušajā gadsimtā”.
In particular the resolution states: "Europe will not be united unless it is able to form a common view of its history, recognises Nazism, Stalinism and fascist and Communist regimes as a common legacy and brings about an honest and thorough debate on their crimes in the past century".
Gan Krievijas līderi, gan daudzi Krievijas iedzīvotāji tomēr uzskata, ka vilkt paralēles starp nacistu Vāciju un Padomju Savienību ir nepieļaujami.
However, for both the Russian leadership and many ordinary Russians, any attempt to draw parallels between Nazi Germany and Soviet Russia is deeply resented.
20090828STO59860 EP priekšsēdētāja mājas lapa EP deklarācija par 23. augusta pasludināšanu par Eiropas staļinisma un nacisma upuru atceres dienu EP rezolūcija par Eiropas sirdsapziņu un totalitārismu Molotova-Ribentropa pakts (Vikipēdija) Otrais pasaules karš (Vikipēdija)
20090828STO59860 EP President Jerzy Buzek Declaration of the European Parliament on the proclamation of 23 August as European Day of Remembrance for Victims of Stalinism and Nazism European Parliament resolution of 2 April 2009 on European conscience and totalitarianism OSCE Nazi-Soviet non-aggression pact: Wikipedia (EP not responsible for outside content) World War II Wikipedia (EP not responsible for outside content)
-//EP//TEXT TA P6-TA-2008-0439 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT TA P6-TA-2008-0439 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT TA P6-TA-2009-0213 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT TA P6-TA-2009-0213 0 NOT XML V0//EN
Sharon Bowles par ekonomikas krīzi: ļaunākais ir garām
Interview with Sharon Bowles - Head of the Economic and Monetary Affairs Committee
Sharon Bowles ir optimistiski noskaņota Pašreizējie ekonomikas rādītāji, šķiet, liecina par lēnu dažu Eiropas lielāko ekonomiku, piemēram, Francijas un Vācijas atgūšanos.
British Liberal Democrat MEP Sharon Bowles: "Regulation should be sensible" Current economic indicators seem to show a cautious recovery in some of the biggest European economies, such as Germany and France.
Jaunā Parlamenta Ekonomikas un monetāro lietu komitejas priekšsēdētāja britu liberāle Sharon Bowles mums izklāstīja savu redzējumu par notikumu virzību.
We asked the new chairwoman of the Committee for Economic and Monetary Affairs, British Liberal Democrat MEP Sharon Bowles, about her perception of where the crisis is going and to what extent financial markets should be regulated.
Vai, jūsuprāt, ļaunākais jau ir garām?
Do you think the worst of the financial crisis is over?
Es esmu optimiste un uzskatu, ka ļaunākais ir garām, taču vēl joprojām ir dažas sūces, par kurām mēs visu smalki nezinām.
SB: I am an optimist and I think the worst is over, but there are still some things that we do not know the details about and some that are continuing to trickle out.
Tātad rādītājiem var ticēt?
So the indicators we see are pointing in the right direction?
Mani uztrauc tas, ka problēmas rada to likumu līdzsvars, pie kuriem mēs patlaban strādājam.
I am worried we have problems in terms of how to balance up the regulation that we are doing.
Regulācijai jābūt saprātīgai un tai nevajadzētu izraisīt pēcgrūdienu tādēļ, ka tās ir par daudz vai ka tā nāk par ātru.
Regulation should be sensible and should not itself cause aftershocks by being too much or by coming too soon.
Daudz ir diskutēts par to, kā palielināt banku kapitālu, par jautājumiem, kas skar ES direktīvas „Maksātspēja II” piemērošanu, un par to, cik plašas būs jauno noteikumu izvirzītās kapitāla prasības.
A lot has been discussed how to increase the capital for banks, issues surrounding the implementation measures for the EU Directive "Solvency II", and how much the new rules are going to push capital requirements.
Vai, jūsuprāt, finanšu tirgi ir spējīgi pašregulēties?
Do you think the financial markets are able to self regulate?
Manuprāt, vajadzīgs pašregulācijas vai pašdisciplīnas un oficiālās regulācijas sajaukums.
SB: I think you need a mixture of self regulation or self discipline and also official regulation.
Būtu nepareizi teikt, ka regulējot mēs risku varam novērst.
It would be wrong to suggest to anybody that we can regulate the risk away.
Sakot publikai, ka, ja mēs varam regulēt, tad riska nav, mēs to maldinātu.
It is to deceive the public to say that if we can regulate, there is no risk.
Viens gan ir skaidrs — ka agrāk vai vēlāk būs cita krīze.
One thing is certain, that sooner or later there will be another crisis.
Mēs tikai ceram, ka tad, kad mēs redzēsim veidojamies jaunu krīzi, regulācija mums sniegs nepieciešamos rīkus, lai to apturētu agrā stadijā.
We just hope that through regulation, when we see things might develop into a crisis, then will have the necessary tools and be able to stop the crisis at an early stage.
Kā jūs vērtējat ES pasākumus krīzes novēršanai?
How would you assess the handling of the financial crisis by the EU?
Kopumā tie ir saprātīgi.
SB: On balance it is reasonable.
Dažs labs prasīja vairāk darbības un sadarbības, taču viņi vēlas kaut ko tādu, kā nav.
Some people demanded more action and cooperation, but they want something that doesn't exist.
Ir ļoti svarīgi darīt lietas kolektīvi, kopā, spēt koordinēt — tas nāk par labu ekonomikai.
It is very important to do things collectively, together, to manage to coordinate - it is better for the economy.
Kuri no ES veiktajiem pasākumiem bija visefektīvākie?
Which of the measures the EU has taken was the most effective?
Manuprāt, laba un efektīva bija centrālo banku saskaņotā rīcība.
SB: I think the concerted action by the central banks was good and effective.
Arī Eiropas Centrāla banka veica ļoti labu darbu; jau agrā stadijā tā izprata tuvojošās krīzes nopietnību.
It was certainly at an early stage that it recognised the fact that this was going to be a very severe crisis.
Vai ES no savām kļūdām ir mācījusies?
Has the EU learned from its mistakes?
Diemžēl man jāsaka, ka mācība, ko mēs gūstam šodien, ir mācība, ko mēs jau bijām guvuši iepriekš.
SB: I regret to say that the lessons we are learning today are the lessons we had learned before.
Manuprāt, mums jākļūst stingrākiem attiecībā uz to, kā tiek noslēgti darījumi.
I think we need to get tougher on the way how we conduct business.
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090511STO55554 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090511STO55554 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090504STO54876 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090504STO54876 0 NOT XML V0//EN
Apspriež gāzes piegādes nākotni
Gas security debate returns to European Parliament
2009. gada janvāris Bulgārijas galvaspilsētā Sofijā. ©BELGA_AFP PHOTO_DIMITAR DILKOFF Janvārī Krievijas un Ukrainas gāzes strīds noveda gāzes piegādes pārrāvuma 17 ES valstīs.
A woman chops wooden pallets for heating in Sofia, Bulgaria during the Russia-Ukraine gas row.
Pašā ziemas vidū bez apkures palika mājokļi, slimnīcas un skolas.
January 9, 2009.
Tas parādīja, cik ļoti Eiropas Savienība enerģētikas jomā ir atkarīga no Krievijas.
Belga/AFP/D.Dilkoff The security of Europe's gas was the subject of a debate in Parliament's Industry, Research and Energy Committee on Wednesday 2 September.
Gāze nekrīt no debesīm — 50% ES patērētās gāzes ir ievesta, turklāt 15 dalībvalstis ir pilnībā atkarīgas no importa gāzes.
The European Union depends heavily on outside countries for its gas needs, with Russia being the foremost supplier.
Aptuveni 42% gāzes ES piegādā Krievija.
In total 15 countries are totally dependent on foreign gas and 60% of the overall gas used in the EU is imported.
Vakar enerģētikas komisārs Andris Piebalgs, tiekoties ar Eiropas Parlamenta Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas deputātiem, paskaidroja, ka jaunā Komisijas ierosinātā regula uzliks dalībvalstīm par pienākumu būt pilnīgi sagatavotām gāzes pārrāvuma gadījumā.
If Russian imports account for 42% of the total, for some Eastern European member states this dependency can be over 70%.
Regula nodrošinās to, ka visas dalībvalstis un to gāzes tirgus dalībnieki savlaicīgi un efektīvi rīkojas, lai novērstu iespējamus gāzes piegādes traucējumus un mazinātu to sekas.
Now the Commission wants European action to anticipate possible disruptions and to be able to respond promptly when they occur, improving transparency and solidarity between EU countries.
Ar regulu arī plānots izveidot dalībvalstu sadarbības mehānismu, izmantojot kopīgu piekļuvi informācijai un datiem par piegādi.
The Commissioner for Energy, Andris Piebalgs, told MEPs that the new regulation would oblige each EU member to be fully prepared in case of gas disruption, both for prevention and in case of emergency.
Lai novērtētu risku, Komisija ierosina dot kopīgu rādītāju, ar kura palīdzību nosaka, kas ir nopietns gāzes piegādes traucējums.
The draft legislation would oblige countries to collaborate closely in a crisis, sharing national supplies to help the most vulnerable countries, also when the disruption is caused by third countries like last year.
Šis rādītājs ir lielas piegādes infrastruktūras vai līdzvērtīga objekta (piemēram, gāzes vada, pa kuru tiek veikts imports, vai ražošanas iekārtas) darbības apstāšanās.
"Are we prepared for another winter?'