natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vai šī iemesla dēļ Padome atbalstīs izņēmumu termiņa pagarināšanu pēc 2006. gada 31. decembra, ja attiecīgās valdības lūgs to pagarināt?
Will the Council therefore support a renewal of the derogation after 31 December 2006 if the governments concerned apply for a renewal?
MUTISKS JAUTĀJUMS AR DEBATĒM O-0122/06
ORAL QUESTION WITH DEBATE O-0122/06
Temats Piena kvotas
Subject: Milk quotas
Eiropas Komisija ir iecerējusi 2008. gadā uzsākt KLP pārskatīšanu, kas, iespējams, ietvers pārrunas par turpmākām piena kvotām.
The European Commission intends to undertake a ‘health check’ of the CAP in 2008, which is likely to include a debate on the future of milk quotas.
Pašreizējo piena kvotu sistēmu, kuru ieviesa 1984. gadā un kura ir paredzēta līdz 2015. gadam, ir apspriedušas atsevišķas ieinteresētās personas un to pārrunāja neformālā lauksaimniecības ministru sanāksmē, kas notika Oulu.
The existing regime of milk quotas, which has been in force since 1984 and is set to continue until 2015, has been questioned from certain quarters and was discussed at the informal meeting of the agriculture ministers in Oulu.
Ņemot vērā piena kvotu sistēmas iespējamu strauju atcelšanu, tagad būtu nepieciešama oficiāla sanāksme, tā lai piena ražotājiem un piena nozarei būtu pietiekams laiks piemēroties iespējamām turpmākām izmaiņām.
In view of these signs of a possible progressive dismantling of the quota system (phasing-out), it seems necessary now to have a proper debate so that producers and the industry have time to adapt to possible future changes.
Vai Eiropas Komisija domā saglabāt piena kvotu sistēmu līdz 2015. gadam, kura sniedz noteiktu aizsardzību daudziem piena ražotājiem, jeb vai tā domā strauji vai pakāpeniski atcelt piena kvotu sistēmu, sākot no 2008. gada?
Does the European Commission intend to maintain the system of milk quotas until 2015, which offers a certain protection for many producers, or does it intend to dismantle the quota system progressively or gradually from 2008 onwards?
Ja Komisija plāno strauji atcelt piena kvotu sistēmu, kādus īpašus pasākumus varētu paredzēt piena ražotājiem?
If phasing out is intended, what specific measures might be involved for milk producers?
MUTISKS JAUTĀJUMS AR DEBATĒM O-0123/06
ORAL QUESTION WITH DEBATE O-0123/06
Temats Atbalsts valsts un privātā sektora partnerībai un kohēzijas politikai
Subject: Support for PPPs and cohesion policy
Valsts un privātā sektora partnerības (PPP), kas būtiski maina saikni starp valsts pārvaldes iestādēm un privāto sektoru, strauji attīstās un tām ir izšķiroša nozīme kohēzijas politikas projektos, kā arī Lisabonas mērķu īstenošanā.
The phenomenon of public-private partnerships (PPP), which is redefining the relationship between public administration and the private sector, is developing apace and is playing a key role in cohesion policy projects as well as in terms of attaining the Lisbon objectives.
To apstiprina gan Zaļā grāmata par valsts un privātā sektora partnerībām, gan Komisijas paziņojums par valsts un privātā sektora partnerību, gan arī Kopienas tiesību akti attiecībā uz publisko iepirkumu un koncesijām.
This has been confirmed by both the PPP Green Paper and the Commission Communication on Public-Private Partnerships and Community Law on Public Procurement and Concessions.
Šo jaukto modeli, kurā valsts pārvaldes iestādei pieder infrastruktūra, bet privāta, bieži vien pārvalstiska uzņēmējsabiedrība sniedz pakalpojumus, pamatojoties uz spēkā esošu līgumu, var uzskatīt par labu un iedarbīgu praksi publiskā sektora pakalpojumu apsaimniekošanā.
The mixed model, whereby a public administration institution owns the infrastructure and a private, often supranational, company carries out services on the basis of an operating contract, can be considered good and effective practice in the management of public sector services.
Salīdzinoši īsā laika posmā jaunajām dalībvalstīm jāatbilst Kopienas tiesību aktos paredzētajām prasībām.
New Member States have to fulfil the requirements arising from Community law in a relatively short period.
Viens piemērs ir ūdens apsaimniekošana, jo jāmodernizē un jāattīsta infrastruktūra, lai atbilstu prasībām, kas noteiktas Padomes Direktīvā 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu.
One example is in the area of water management, where infrastructure needs to be modernised and developed to meet the conditions of Council Directive 91/271/EEC concerning urban waste water treatment.
Uzņemoties saistības, dalībvalstis, it īpaši pārvaldes iestādes, kuru īpašumā atrodas ūdens apsaimniekošanas infrastruktūra, rīkojās, vadoties no pieņēmuma, ka aquis prasību turpmākai īstenošanai tās saņems papildu līdzekļus no kohēzijas fonda.
In making a commitment, the Member States and in particular the administrative authorities that own water management infrastructure proceeded on the basis that the financial resources from the cohesion fund would contribute towards fulfilling the requirements arising from the acquis.
Tomēr brīžos, kad jāapstiprina no kohēzijas fonda finansēti jaukta tipa projekti (infrastruktūra pieder pašvaldībai un to apkalpo privāts uzņēmums), pārvaldes iestādes norāda, ka Komisija rada tām nopietnu problēmu.
However, when it comes to approving projects under the cohesion fund involving the mixed model (infrastructure owned by the local authority and operated by a private entity), administrative authorities indicate that they are being faced with a considerable problem on the Commission side.
Komisija uzskata, ka šādos gadījumos var tikt pārkāpti daži vispārēji ES normatīvi, kas nav konkrēti formulēti un nav atrodami kādā no tiesību aktiem, un pieprasa, lai tiktu ievērota kaut kāda abstrakta „starptautiskā paraugprakse”.
The Commission believes that, in these cases, there can be a violation of some general EU rules, which are not precisely specified or to be found in any legislative act, and demands that some abstract ‘best international practice’ be followed.
Komisija apgalvo, ka dažās dalībvalstīs pastāvot problēmas attiecībā uz valsts un privātā sektora partnerību ūdens apsaimniekošana jomā un šīs problēmas tiekot risinātas, katru gadījumu izskatot atsevišķi.
According to the Commission, there are problems relating to the use of PPPs in water management in various Member States, which are being dealt with on a case-by-case basis.
Tomēr līdz šim Komisija ir izteikusi tikai vispārīgus apsvērumus, nevis sniegusi kādu atbilstīgu juridisku argumentu, pierādot, ka šajos gadījumos tiek pārkāptas Kopiena tiesību normas un tādēļ kohēzijas fonda līdzekļus piešķirt nevar.
However, beyond making general observations, the Commission has yet to put forward any relevant legal argument demonstrating that Community law is being broken in these cases and that aid therefore cannot be provided from the cohesion fund.
Ar šādu rīcību, kurai nav nekāda atbilstoša juridiska pamatojuma, Komisija traucē pienācīgi izmantot kohēzijas fonda līdzekļus, lai īstenotu dalībvalstīm Kopienas tiesību aktos paredzētās saistības.
By its actions, which are not based on any proper legal argumentation, the Commission is preventing the proper use of the cohesion fund for the purposes of fulfilling the commitments placed on the Member States by Community law.
Šāda Komisijas nostāja novedusi pie tā, ka tiek apdraudēti vairāki projekti, kuros ir izmantots valsts un privātā sektora partnerības modelis un kuriem ir būtiska ietekme uz pilsoņu dzīves līmeni.
As a result of the Commission’s position, a number of projects using the PPP model that are having a fundamental impact on citizens’ quality of life are under threat.
Ja šis būtu tas gadījums, kad, izmantojot valsts un privātā sektora partnerības, tiek pārkāptas Kopienas tiesības, tad Komisija kā Līgumu aizstāvis noteikti nekavējoties uzsāktu pārkāpumu izmeklēšanas procesus.
If it was in a position in which Community law was being violated in the use of PPPs, the Commission, as guardian of the Treaties, would surely initiate infringement proceedings without delay.
Kā Komisija plāno risināt šo problēmu, lai dalībvalstis varētu izmantot tām no kohēzijas fonda paredzētos līdzekļus un vienlaicīgi izpildītu Direktīvā 91/271/EEK paredzētās prasības, kuras tās ir izņēmušās, parakstot Pievienošanās līgumu?
How does the Commission intend to resolve this situation so that Member States can absorb financing from the cohesion fund and at the same time fulfil the requirements laid down in Directive 91/271/EEC to which they are committed under the Accession Treaty?
Kā Komisija paredz pārvaldes iestādēm un to partneriem nodrošināt juridisko noteiktību un garantēt vienādas attieksmes principu?
How does the Commission intend to ensure legal certainty for administrative authorities and their partners and to guarantee the principle of equal treatment?
MUTISKS JAUTĀJUMS AR DEBATĒM O-0124/06
ORAL QUESTION WITH DEBATE O-0124/06
Temats Pacientu tiesības Eiropas Savienībā
Subject: Patients' rights in the European Union
Par veselības aprūpes pakalpojumu svītrošanu no pakalpojumu direktīvas un jaunākajiem EKT lēmumiem par ārstēšanu ārzemēs ir jālemj nekavējoties.
The exclusion of health services from the scope of the services directive and the recent decisions of the ECJ on access to medical treatment abroad require urgent decisions.
Ir nepieciešama daudz plašāka pieeja un lielāks uzsvars uz pacientu tiesībām un to, kā šīs tiesības īstenot vienādi visā ES, neņemot vērā, kā īpašumā ir medicīnas iestādes, kādas ir valstu sociālās nodrošināšanas shēmas, valstu veselības aizsardzības sistēmu organizācija un vadība, kā arī to, vai ārstēšanu sniedz izcelsmes valstī vai citā dalībvalstī.
There is a need for a much broader approach and greater emphasis on patients' rights and how to implement them in a uniform manner across the EU, regardless of the ownership of medical facilities, national social security schemes, organisation and management of national health systems, or whether medical treatment is provided in the home country or in another Member State.
Vēl viens ļoti nopietns īstenošanas jautājums ir etnisko minoritāšu (piemēram, romu), bēgļu, migrantu un bezpajumtnieku pamattiesības saņemt veselības aprūpes pakalpojumus.
The fundamental right of access to healthcare services for ethnic minorities (for example the Roma population), refugees, migrants and the homeless is another element which needs careful consideration.
Eiropas Savienībā arvien vairāk pacientu izmanto iespējas izvēlēties, kur un kā ārstēties.
Within the European Union, growing numbers of patients are exercising choices about where and how they are treated.
Sāk attīstīties arī veselības aprūpes tūrisma tirgus.
There is also an emerging marketplace for health tourism.
Tomēr nav nekādu kvalitātes un drošības garantiju par šādiem veselības aprūpes pakalpojumiem, kā arī trūkst kopējas medicīnas aprūpes revīzijas un pakalpojumu sniedzēju atbildības sistēmas.
However, there are no guarantees about the quality and safety of such health services, and no common medical audit and liability system exists.
Turklāt nepastāv pārrobežu sistēma pacientu tiesībām iesniegt kompensācijas prasību, pienākumam sniegt aprūpi, kā arī profesionālās ētikas un principu izveidei un īstenošanai.
Furthermore, there is no cross -border dimension to patients' entitlement to compensation claims, duty of care and establishment and implementation of professional ethics and principles.
Pacientiem ir maz informācijas par izvēles iespējām, un ES trūkst vienotas, standartizētas pieejas pacientu tiesību jautājumam.
There is little information for patients making choices, and there is no common EU standard approach to the issue of patients' rights.
Eiropas Parlaments kā demokrātiski ievēlēts pilsoņu priekšstāvju kopums uzdod Eiropas Komisijai šādus jautājumus.
As the democratically elected representatives of citizens, the European Parliament puts the following questions to the Commission.
Vai Eiropas Komisija ir informēta par valstu tiesību aktiem pacientu tiesību jomā un zina, kādā veidā šīs likumā noteiktās tiesības varētu izmantot citā dalībvalstī, tostarp tiesības iesniegt pārrobežu sūdzību un saņemt pārrobežu kompensāciju?
Is the Commission familiar with national legislations on patients' rights and how these established rights could be exercised in another Member State, including the right to cross-border complaints and compensation?
Vai Eiropas Komisija paredz nošķirt un risināt jautājumus par tiesībām uz veselību, tiesībām būt par pacientu un pacienta vai patērētāja tiesībām saņemt veselības aprūpes pakalpojumus?
Does the Commission intend to identify and address the right to health, the right to be a patient and rights as a patient or consumer of health services?
Vai Komisija atzīst, ka jaunākie EKT lēmumi par izmaksu atlīdzināšanu, ja veselības aprūpe sniegta citās valstīs, apstiprina vienotā tirgus pamatbrīvības?
Does the Commission acknowledge that the recent decisions of the ECJ on reimbursement of costs for healthcare in other countries underpin the fundamental freedoms of the single market?
Vai Komisija ņem vērā globalizācijas sekas un informācijas plūsmu, un vai tā paredz noteikt partnerības gadījumus, lai pacientiem tie būtu skaidri un saprotami?
Has the Commission taken account of globalisation effects and information flows, and does it intend to identify partnerships to make them clear and understandable for patients?
Vai Komisija atzīst nepieciešamību noteikt vienotu pacienta pamattiesību kopumu Eiropas Savienībā (harta), kā arī izstrādāt pamatu un mehānismus, lai nodrošinātu šo tiesību ievērošanu un īstenošanu?
Does the Commission recognise the need to establish a uniform package (Charter) of essential patients' rights in the European Union, and to elaborate their framework and mechanisms as a way to ensure their observance and exercise in practice?
Vai Komisija ņem vērā apsvērumus Eiropas Padomes konvencijās par pacienta tiesību jautājumiem?
Has the Commission taken into consideration the Council of Europe Conventions concerning patients' rights issues?
MUTISKS JAUTĀJUMS AR DEBATĒM O-0125/06
ORAL QUESTION WITH DEBATE O-0125/06
Temats Uzraudzības prakses turpmāka konverģence ES līmenī
Subject: Further convergence in supervisory practices at EU level
Šā gada septembrī Helsinkos Ekonomikas un finanšu padomes (ECOFIN) neformālās sanāksmes laikā Ekonomikas un finanšu komiteja (EFK) sniedza ziņojumu par modelētas krīzes situācijas pārvarēšanas mācībām, kuras norisinājās šā gada aprīlī, pamatojoties uz 2005. gada maijā pieņemto Saprašanās memorandu.
During the ECOFIN Council held in Helsinki in September, the Economic and Financial Committee (EFC) reported back on the results of the simulated crisis management exercise which took place in April, on the basis of a memorandum of understanding adopted in May 2005.
Šo mācību rezultāti nepārprotami liecina, ka ir jāuzlabo iesaistīto uzraudzības iestāžu rīcības koordinācija, lai garantētu pienācīgu pārvaldību un tādējādi arī finanšu stabilitāti.
The outcome of this exercise clearly indicated that better coordination is needed between the relevant supervisory institutions involved in order to guarantee proper management and hence financial stability.
Šāda paša veida mācības jau ir ieplānots rīkot 2009. gadā, taču pirms tam EFK līdz 2007. gada rudenim ir jāsagatavo ziņojums par jautājumu, kas attiecas uz iestāžu un attiecīgo valstu savstarpējo pienākumu sadalījumu.
Another exercise of the same kind is already scheduled for 2009 but in the meantime, the EFC is required to draft a report by autumn 2007 about question of sharing responsibilities between the authorities and the countries concerned.
Eiropas Parlaments atzinīgi vērtē šīs iniciatīvas un atbalsta pieeju kopumā.
The European Parliament welcomes these initiatives and approves the overall approach.
Ņemot vērā pašreizējās straujās pārmaiņas tirgū, īpaši alternatīvu ieguldījumu instrumentu skaita pieaugumu, ieinteresētās personas uzstājīgi pieprasa ieviest stingrākus pasākumus.
In the context of the current dynamic changes in the market and in particular the increase of alternative investment vehicles, the stakeholders are loudly calling for stronger measures.
Šis steidzamais jautājums ļoti uztrauc arī Eiropas Parlamentu, kas pastāvīgi pieprasa palielināt valstu uzraudzības prakses konverģenci, piemēram, 2006. gada jūlijā pieņemtajā J. Muscat ziņojumā, kur ierosināts izveidot padomdevēju komiteju, lai sāktu apsvērt tirgu un finanšu iestāžu konsolidācijas sekas, piesardzīgu uzraudzību, finanšu stabilitāti un krīzes situāciju pārvarēšanu.
The European Parliament is also very concerned about this urgent question and has always been calling for an increased convergence of national supervisory practices, for example in the Muscat report adopted in July 2006 where it proposed to set up a committee of wise persons, to start a reflection on the implications of the consolidation of markets and financial institutions, prudential supervision, financial stability and crisis management.
Kādi attiecīgi pasākumi, pēc prezidentūras domām, ir jāveic, un kāda būtu Parlamenta un Komisijas līdzdalība šo pasākumu īstenošanā?
What does the Presidency see as appropriate steps to be undertaken and how would the EP and the Commission be involved?
MUTISKS JAUTĀJUMS AR DEBATĒM O-0126/06
ORAL QUESTION WITH DEBATE O-0126/06
Šo mācību rezultāti nepārprotami liecina, ka ir jāuzlabo iesaistīto uzraudzības iestāžu rīcības koordinācija, lai garantētu pienācīgu pārvaldību un tādējādi arī finanšu stabilitāti.
The outcome of this exercise has clearly indicated that better coordination is needed between the relevant supervisory institutions involved in order to guarantee proper management and hence financial stability.
Šāda paša veida mācības jau ir ieplānots rīkot 2009. gadā, taču pirms tam EFK līdz 2007. gada rudenim ir jāsagatavo ziņojums par jautājumu, kas attiecas uz iestāžu un attiecīgo valstu savstarpējo pienākumu sadalījumu.
Another exercise of the same kind is already scheduled for 2009 but in the meantime, the EFC is required to draft a report by autumn 2007 about the question of sharing responsibilities between the authorities and the countries concerned.
Ko šajā jomā plāno darīt Komisija, lai piedāvātu risinājumu krīzes pārvarēšanas mācību rezultātā konstatēto vajadzību apmierināšanai un lai veidotu Eiropas finanšu uzraudzības nākotni?
What is the Commission intending to undertake in this area in order to respond to the needs identified in the crisis-management exercise and to shape the future of European financial supervision?
Vai Komisija ir gatava atbildēt uz ieinteresēto personu apelācijas sūdzībām un aicināt Parlamentu un Padomi kopīgi apspriest turpmāko rīcību?
Is the Commission ready to respond to the appeals of the stakeholders and invite the EP and Council to discuss together further steps?
MUTISKS JAUTĀJUMS AR DEBATĒM O-0127/06
ORAL QUESTION WITH DEBATE O-0127/06
Temats ASV vīzu režīms attiecībā uz 10 dalībvalstu pilsoņiem
Subject: US visa requirement for EU citizens from 10 Member States
ASV joprojām turpina pieprasīt vīzas tiem pilsoņiem, kuri ieceļo no deviņām (no desmit) jaunajām dalībvalstīm (Kipras, Čehijas republikas, Igaunijas, Ungārijas, Latvijas, Lietuvas, Maltas, Polijas, Slovākijas), kā arī Grieķijas pilsoņiem.
To date the USA continues to require entry visas for citizens coming from nine of the 10 new Member States (Cyprus, the Czech Republic, Estonia, Hungary, Latvia, Lithuania, Malta, Poland, Slovakia) as well as Greece.
Tas liecina par savstarpīguma principa neievērošanu, jo šajās valstīs ASV pilsoņi var ieceļot bez vīzām, bet ne otrādi.
This situation is one of non-reciprocity, whereby these countries grant US citizens visa-free travel but this is not reciprocated.
Šīs situācijas diskriminējošo raksturu jo īpaši izceļ tas apstāklis, ka vīzas tiek pieprasītas desmit no divdesmit piecu ES dalībvalstu pilsoņiem, tādējādi pastāv nepamatoti atšķirīga attieksme pret atsevišķu ES valstu pilsoņiem.
More significantly, this situation is discriminatory in that the visa requirement is imposed on 10 out of 25 EU countries, thereby creating an unjustified distinction between EU citizens coming from different EU countries.
Šo ES valstu pilsoņi pamatoti vēlas, lai pret viņiem izturas tāpat, kā pret pārējo piecpadsmit valstu pilsoņiem.
Citizens from the affected EU countries rightly expect to be treated equally as citizens from the other 15 countries.
Neskatoties uz Komisijas ieguldīto darbu, beidzamais tās ziņojums par savstarpības principa nepiemērošanu attiecībā uz bezvīzu režīmu no atsevišķu trešo valstu puses – COM(2006)0568 galīgā redakcija – neliecina par izmaiņām.
Despite the Commission's efforts, the last report on cases where visa waiver non-reciprocity is maintained by certain countries - COM(2006)0568 final - reports no progress.
Ko Komisija gatavojas darīt, lai šo situāciju novērstu?
What action is the Commission prepared to take in order to redress this situation?
Kad pēc Komisijas domām tiks atcelta uz desmit šīm valstīm attiecinātā prasība ieceļošanai ASV saņemt vīzu?
When does the Commission expect the requirement for US entry visas on the affected 10 countries to be lifted?
MUTISKS JAUTĀJUMS AR DEBATĒM O-0128/06
ORAL QUESTION WITH DEBATE O-0128/06
Temats Atkārtotas sarunas par Valsts iepirkuma nolīgumu (VIN)
Subject: Renegotiation of the Government Procurement Agreement (GPA)
Daudzpusējais Valsts iepirkuma nolīgums (VIN), kuru apsprieda PTO ietvaros, stājās spēkā 1996. gada 1. janvārī.
The plurilateral Government Procurement Agreement (GPA) negotiated in the framework of the WTO took effect on 1 January 1996.
Lai gan nolīguma darbības jomas un dalībnieku skaits ir ierobežots (36 dalībnieki), tam ir svarīga loma, lai valsts iepirkuma tirgus darbības (preču, pakalpojumu un celtniecības līgumi), cik vien iespējams, atvērtu ārvalstu konkurencei un nodrošinātu privātajiem piedāvātājiem pārredzamus un nediskriminējošus nosacījumus.
Although limited both in its scope and number of participants (36), this Agreement plays an essential role in opening as much as possible of public procurement business (goods, services and construction contracts) to foreign competition and ensuring transparent, fair and non-discriminatory conditions for private bidders.
VIN ir vairākus gadus atkāroti apspriests, lai uzlabotu nolīguma noteikumus un panāktu, ka tajā tiek iekļautas pēc iespējas plašākas darbības jomas, kas attiecas uz visām pusēm, pamatojoties uz savstarpēju sadarbību .
The GPA has been subject to renegotiation for a number of years with a view to improving its provisions and achieving the greatest possible extension of its coverage among all parties on the basis of mutual reciprocity.
Saskaņā ar to, pašlaik tiek apspriesti nolīguma grozījumi un Ženēvā notiek pieprasījumu — piedāvājumu izskatīšanas process, lai panāktu rezultātu 2007. gada sākumā.
In this context, amendments to the agreement are currently being considered and a request-offer process is taking place in Geneva with a view to reaching a conclusion towards the beginning of 2007.
Vai Komisija var paskaidrot, kādas ir bijušas ES galvenās prioritātes šajās atkārtotajās sarunas un vai tā ir pārliecināta, ka šos mērķus sasniegs?
Could the Commission explain what have been the main priorities of the EU in this renegotiation and whether it is confident that these objectives will be achieved?
Vai Komisija var norādīt, kādus piedāvājumus tā ir iesniegusi ES vārdā sarunu partneriem, un kādā mērā šo atkārtoto sarunu rezultātā ES valsts iepirkumu tirgi turpmāk varētu būt atvērti ārvalstu konkurencei ?
Could the Commission indicate what kind of offers it has submitted to its negotiating partners on behalf of the EU and the extent to which a further opening of EU public procurement markets to foreign competition could take place as a result of this renegotiation?
Vai Komisija var norādīt, kādus pieprasījumus tā ir iesniegusi ES vārdā sarunu partneriem, un kādā mērā šo atkārtoto sarunu rezultātā ES valsts iepirkumu tirgi turpmāk varētu būt atvērti attiecīgajām valstīm?
Could the Commission indicate what kind of requests it has submitted to its negotiating partners on behalf of the EU and the extent to which a further opening of the public procurement markets of the countries concerned could take place as a result of this renegotiation?