natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Gada budžeta procedūra tomēr ir nepieciešama, lai katru gadu noteiktu izdevumu līmeni katrā postenī.
An annual budgetary procedure is still needed to decide on the level of expenditure for each item each year.
Pēc Edinburgas Eiropadomes 1992. gadā tika noslēgts otrais trīspusējais nolīgums uz septiņiem gadiem (pakete Delors II ), pēc tam no jauna 1999. gadā pēc Berlīnes Eiropadomes, kurā tika pieņemta Agenda 2000.
Following the Edinburgh European Council in 1992, another agreement was reached covering the next seven years (Delors II package).
Šis trešais Iestāžu nolīgums noteica finanšu ietvaru no 2000. līdz 2006. gadam un iekļāva daļu paplašināšanai nepieciešamo budžeta līdzekļu.
A third accord, reached in 1999 at the Berlin European Council which adopted Agenda 2000, laid down a financial framework for 2000-2006.
Katru reizi finanšu plāni atspoguļoja stratēģiskos virzienus un galveno politisko izvēli:
On each occasion the Financial Perspective has reflected the strategic principles and policy choices of the time:
- 1988‑1992 : budžeta krīzes beigas, lauksaimniecības pārsvara izbeigšana budžetā, strukturālo olitiku ieviešana;
– 1988-1992 : budgetary crises end, agriculture ceases to dominate the budget, structural policies are launched;
- 1993‑1999 : strukturālo fondu ievērojama palielināšana (+41%), kas kļuva par ekonomiskās un sociālās ohēzijas galveno instrumentu, kopējās valūtas iesākumu;
– 1993-1999: the structural funds are substantially increased (+41%) and become the chief instrument for the economic and social cohesion needed to underpin the single currency;
- 2000‑2006 : Kopienas budžeta stabilizācija, pašu resursu nepalielināšana, taupīšana, lai finansētu paplašināšanos.
– 2000-2006 : the Community budget is stabilised, own resources do not increase, savings are made to finance enlargement.
Katru reizi, apspriežot Iestāžu nolīgumu starp Eiropas Komisiju, Eiropas Parlamentu un Ministru Padomi, tika papildināta vienošanās par finanšu plānu.
The agreement on the Financial Perspective has been accompanied every time by the negotiation of an Interinstitutional Agreement between the Commission, Parliament and the Council of Ministers.
Šiem iestāžu nolīgumiem nav ierobežojoša juridiska spēka, tos var denonsēt gan Padome, gan Parlaments.
These Interinstitutional Agreements are not legally binding and can be abrogated by the Council or Parliament.
Līdz šim tie mazināja spriedzi, veicinot risinājumu meklēšanu pārrunu gaitā.
However, they have so far reduced tension by encouraging both sides to try and reach negotiated solutions.
Jau desmit gadus tie ļāvuši noturēt budžetu maksimāli pieļaujamajās robežās, jo Parlamentam tomēr ir ievērojama rīcības brīvība, lai grozītu neobligātos izdevumus.
For the last ten years they have also enabled annual budgets to be kept under the maximum limits, although Parliament still has significant room for manoeuvre to amend non-compulsory expenditure.
Eiropas Parlamenta Pagaidu komitejas galīgais ziņojums.
Final report of the EP’s Temporary Committee
Izglītība bez robežām; sekojot Erasma piemēram
Education without borders; in the footsteps of Erasmus
Ne tik bieži kādai ES programmai iedvesmu dod populāra filma, bet Erasmus studentu apmaiņas programma, ap kuru norisinās darbība populārajā Sedrika Klapiša filmā “Eirokokteilis” (“L’auberge espagnole”), deva šādu iedvesmu.
It is not every day that an EU programme inspires a popular film, but in Cédric Klapisch's famous film "L’auberge espagnole" (the Spanish youth hostel) the Erasmus student exchange programme proved the inspiration.
2002. gada filmā grupa dažādu tautību jaunu studentu dzīvo vienā dzīvoklī Barselonā, kur viņi pavada tā saucamo “Erasmus gadu” ārzemju universitātē.
In the 2002 film, a group of young students from different nationalities find themselves sharing an apartment in Barcelona when they do an "Erasmus year" at a foreign university.
Klapiša filma kļuva par īstu kulta filmu tā viena miljona skatītāju starpā, kas paši pabeidz Erasmus kursu.
Klapisch's film won a considerable cult following among the over one million European film goers who had themselves completed the Erasmus course.
Filmā skarti tādi jautājumi kā dzīvošana ārzemēs pirmoreiz, pielāgošanās dažādām kultūrām, valodas, kā arī saiknes radīšana ar tava vecuma cilvēkiem, kuru kultūra ir pilnīgi atšķirīga.
The film covers the issues of living abroad for the first time, adjusting to different cultures, languages and forming a common bond with people of your age group from totally diverse cultural backgrounds.
Lieki piebilst, ka filmas gaitu saasina fiziskās attiecības, kas attīstās starp filmas varoņiem, kā arī kārdinājumi, ar kuriem viņi saskaras, esot tālu no mājām.
Needless to say the film is spiced up considerably by the inevitable physical relationships that develop between some of the characters - and the temptations they face when being away from home.
Ar mīlestību no Krievijas
From Russia with love
Šī ir tēma, kurai Klapišs pievēršas filmas turpinājumā, kura platekrāna izrādīšana Eiropā sākās jūnijā.
This is a theme that Klapisch returns to in the sequel to the film that went on general European release in June.
Šajā filmā, kuras nosaukums ir “Krievu lelles” (“Les Poupées Russes”), filmas varoņi satiekas pēc pieciem gadiem Sanktpēterburgā, pie tam visi viņi ir jau uzsākuši karjeru.
Entitled "les Poupées Russes" (the Russian dolls) we now find the characters reunited in St. Petersburg five years later - and already embarked on their careers.
Kā saka filmas režisors, “viņi vēl joprojām iepazīst dzīvi, taču šoreiz tas ir jau nākamais solis, kas saistīts ar naudas pelnīšanu, karjeru un ideālā partnera atlikušajai dzīvei meklējumiem.
As the director says "they are still learning about life, but this time it's the next step, earning money, having a career and finding an ideal partner for the rest of their life.
Tomēr galvenokārt šī ir filma par mīlestību”.
It's above all though a film about love".
Tomēr neļaujiet pēdējā frāzei likt jums vilties: līdz šim gandrīz visas recenzijas par filmu ir pozitīvas.
Don't let the last sentence put you off though; the reviews thus far have generally been positive.
Roterdamas Erasms
Erasmus of Rotterdam
Neviens nevar pateikt, kāda būtu izcilā filozofa, teologa un humānista Roterdamas Erasma (1466–1536) attieksme pret šīm filmām.
It is not entirely clear what the great philosopher, theologian and humanist Erasmus of Rotterdam (1466-1536) would have made of the films.
Taču ņemot vērā viņa mūža ieguldījumu izglītībā, mēs varam visai droši apgalvot, ka Erasms atbalstītu viņa vārdā nosaukto programmu.
However, given his lifelong contribution to learning we can reasonably assume that he would have supported the programme named in his honour.
Erasms visu savu dzīvi nostrādāja un nodzīvoja dažādās Eiropas malās, kur viņš rakstīja, mācījās un izglītoja klausītājus no vairākām valstīm.
Erasmus spent his life working and living in different parts of Europe, writing, studying and educating audiences from several countries.
Viņš tiek raksturots kā “reformācijas intelektuālais tēvs”.
He has been described as "intellectual father of the Reformation".
Erasmus programma šodien
Erasmus today
ES uzsāka Erasmus programmu 1987. gadā, un kopš tā laika vairāk nekā 1,2 miljoni studentu ir beiguši apmaiņas kursus universitātēs, kas atrodas ārpus viņu valstīm.
The present Erasmus programme was launched in 1987 by the EU and since then over 1.2 million students have completed exchange courses at universities outside their own countries.
2003.–2004. mācību gada laikā vairāk nekā 135 000 studenti mācījās 2199 universitātēs, kuras piedalās šai programmā.
In the 2003/2004 academic year over 135,000 students took part in 2,199 participating universities.
Šī projekta realizācijai no 2000. līdz 2006. gadam ar mērķi finansēt apmaiņas programmas Eiropas Savienība iedalīja 950 miljonus eiro, kamēr dalībvalstu valdības, pašas universitātes un citas organizācijas aizpildīja finansējuma deficītu.
The European Union has allocated €950 million for the project for the period 2000 to 2006 to fund the exchanges while national governments, universities themselves and other organisations make up the shortfalls in funding.
Šo programmu vienmēr ir atbalstījušas visas Eiropas Parlamenta partijas.
The programme has always enjoyed considerable cross party support in the European Parliament.
Zaļo partijas pārstāve no Vācijas Helga Trüpel , kas ir priekšsēdētāja vietniece Parlamenta izglītības komitejā, nesen raksturoja Erasmus programmu kā “vienu no veiksmīgākajām ES uzsāktajām programmām”.
Helga Truepel, a German Green member who is Vice-Chairwoman of the parliament's education committee recently described Erasmus as "one of the most successful programmes the EU has ever launched".
Viņa aicināja paplašināt šo programmu, sakot, ka “katram studentam vajadzētu būt iespējai tajā piedalīties”.
She called for it to be extended saying "every student (should have) the opportunity to participate".
1995. gadā programma tika apvienota ar ES Socrates programmu, kas attiecas uz izglītību no skolas līdz universitātei un augstāk.
In 1995 the programme was merged into the EU's "Socrates" programme that covers education from school to university and beyond.
Papildus Erasmus kursiem, kas galvenokārt attiecas uz bakalaura programmu studentiem, pastāv mazākas Erasmus Mundus stipendijas studentiem, kuri vēlas apgūt maģistra programmu.
In addition to the Erasmus course, mainly aimed at undergraduates, there are also smaller "Erasmus Mundus" scholarships for students who want to complete a Masters course.
Tiem, kas vēlas izmantot šīs iespējas un kas domā par nodošanos, ko tās prasa, derētu atcerēties šos Erasma vārdus: “Kad man ir maz naudas, es pērku grāmatu; un ja kaut kas paliek pāri, es pērku ēdienu un drēbes.”
For those considering taking advantage of these opportunities and the dedication they require, it may be worth bearing in mind another Erasmus quote "when I get a little money, I buy books; and if any is left I buy food and clothes".
Praktiska informācija par Erasmus programmu (EN) Uzziņu materiāls par ES politiku izglītības jomā (EN) Saite par Eiropas Parlamenta Kultūras un izglītības komiteju (EN) Tīmekļa vietne Erasmus programmas studentiem (EN) Šī tīmekļa vietne sniedz priekšstatu par Erasma dzīvi un darbu (EN) Sedrika Klapišai pēdējai filmai veltītā tīmekļa vietne (FR)
Practical details about the Erasmus programme Fact sheet on EU education policy Link to the Education and Culture Committee of the European Parliament Website for Erasmus students This website features a profile of the life and work of Erasmus A website dedicated to Cédric Klapisch's latest film
Ieskats pakalpojumu direktīvā
Services Directive: Directions for use
Pakalpojumu brīva aprite
Free movement of services
Neviens neapstrīd, vismaz ne atklāti, mērķi Eiropas Savienībā izveidot īstu iekšējo tirgu.
Nobody challenges, at least not openly, the goal of establishing a genuine internal market in services in the Union.
Tomēr domas dalās attiecībā uz līdzekļiem, kā to panākt, kā arī attiecībā uz tirgus liberalizācijas pakāpi.
However, opinions differ on how to achieve this goal and on the extent of liberalisation.
Eiropas Parlamenta lēmuma pieņemšanas priekšvakarā viens ir skaidrs — Komisijas priekšlikums direktīvai tiks nopietni grozīts
On the eve of the European Parliament’s decision one thing is certain: the European Commission’s proposal for a Directive is due to undergo a major face lift.
Mērķis nodrošināt pakalpojumu brīvu apriti Eiropā pastāv jau ilgi.
The objective of ensuring free movement of services in Europe is not new.
Patiesībā jau kopš 1957. gada Eiropas Ekonomikas kopienas sešas dibinātājvalstis ir apņēmušās izveidot vienu lielu tirgu, kurā būtu nodrošināta personu brīva pārvietošanās un preču, kapitāla un... pakalpojumu brīva aprite.
Indeed, as early as 1957, the six founding countries of the European Economic Community undertook to create an important market in which persons, goods, capital and services would circulate freely.
Saistībā ar pakalpojumu liberalizāciju sagaidāmie ieguvumi
Benefits expected from the liberalisation of services
Pēc Eiropas Komisijas aplēsēm pakalpojumu nozare rada 70% no Eiropas Savienības kopprodukta, kā arī no darba vietu kopskaita.
The European Commission estimates that services represent 70% of the wealth and jobs generated in the Union.
Eiropa sakarā ar pastāvošajiem šķēršļiem pakalpojumu brīvai apritei nav pilnībā izmantojusi šī tirgus iespējas, kurš atrodas nemitīgā izaugsmes un darba vietu radīšanas procesā.
Europe has not fully exploited the potential of this rapidly expanding market in terms of growth and job creation because of persistent obstacles to the free movement of services.
Kādā Komisijas 2002. gadā publicētā ziņojumā sīki uzskaitīti simtiem administratīvu šķēršļu un slēptu vai diskriminējošu protekcionistisku pasākumu.
A Commission Report published in 2002 scrupulously lists hundreds of disguised or discriminatory administrative obstacles or protectionist measures.
Piemēram, pašreiz uzņēmējam, kas vēlas uzsākt savu darbību kādā citā dalībvalstī, zināmos gadījumos jāpierāda, ka viņa darbība ir “ekonomiski vajadzīga”.
Nowadays, for example, if a businessman wishes to establish himself in another Member State he must, in certain cases, prove that his activity is ‘economically necessary’.
Ar “vajadzīga” vairākumā gadījumu jāsaprot tāda darbība, kas neveido konkurenci vietējiem pakalpojumu sniedzējiem.
‘Necessary’ usually has to be understood as an activity which does not compete with local service providers.
Tādējādi pakalpojumu sniedzējam jāveic reizēm ļoti dārga tirgus izpēte.
This forces the service provider to carry out market studies, which can be very costly.
Pēc Komisijas domām, pakalpojumu nozares atvēršana konkurencei veicinātu Eiropas ekonomikas izaugsmi un darba vietu radīšanu.
According to the Commission, opening up the sector to competition could stimulate growth in the European economy and create jobs.
Šis mērķis ir ierakstīts Lisabonas stratēģijā, kuras nolūks ir padarīt Eiropas ekonomiku par konkurētspējīgāku un kuru ir atbalstījis Eiropas Parlaments.
This objective is part of the Lisbon strategy, aimed at making the European economy more competitive, a strategy to which the European Parliament subscribes.
Turklāt arī patērētājs gūtu labumu no šīs liberalizācijas.
Besides, the consumer should be able to benefit from this liberalisation too.
Pakalpojumu izvēle būtu lielāka.
There would be a wider choice of services.
Vienkāršojot pakalpojumu sniegšanu ārzemēs, patērētājiem tie kļūtu vieglāk pieejami.
If it were simpler to supply services from one country to another, the consumer could access them more easily.
Piemēram, pašreiz daudzas dalībvalstis nodokļu maksātājiem piešķir nodokļu atlaides saistībā ar profesionālo apmācību un it īpaši svešvalodu apguvi.
For example, many States currently grant tax deductions for professional training and in particular for learning a foreign language.
Tomēr dalībvalstu pārvaldes iestādes šīs atlaides piešķir tikai tad, ja attiecīgie kandidāti apmeklē šos kursus savā izcelsmes valstī, nevis, piemēram, Apvienotajā Karalistē, lai mācītos angļu valodu, vai Spānijā, lai apgūtu spāņu valodu.
However, national governments grant these deductions only if the candidates take the courses in their countries of origin and not in the United Kingdom for English or Spain for Spanish.
Eiropas Parlamenta nozīme un darba plāns
The role of the European Parliament and the timetable
Savās rezolūcijās 2001. un 2003. gadā Eiropas Parlaments uzskata iekšējā tirgus izveides pabeigšanu, ieviešot pakalpojumu iekšējo tirgu, par “absolūtu prioritāti”.
In its resolutions of 2001 and 2003 the European Parliament regards completion of the internal market by establishing an internal market in services as ‘the top priority’.
Deputāti arī atgādināja, ka “pilnībā funkcionējošs pakalpojumu iekšējais tirgus ir Lisabonas Eiropadomes laikā noteikto ekonomikas reformas mērķu neatņemama sastāvdaļa”.
Members also reiterated that ‘ a fully functioning Internal Market for goods and services is an integral part of meeting the economic reform goals established by the Lisbon European Council’.
Saņemot šo politisko atbalstu, Eiropas Komisija, kuras priekšsēdētājs tajā laikā bija itālietis Romano Prodi , 2004. gada janvārī iesniedza priekšlikumu direktīvai.
In January 2004, boosted by this political support, the European Commission, then led by the Italian Romano Prodi, presented a proposal for a Directive.
Tās tekstu izstrādāja par iekšējo tirgu atbildīgā komisāra, nīderlandieša Frits Bolkestein dienesti, kā dēļ radies nosaukums “ Bolkestein direktīva”.
The text was drafted by the services of the Internal Market Commissioner Frits Bolkestein of the Netherlands, hence the name ‘Bolkestein Directive’.
Direktīvas projektu iesniedza Eiropas Parlamentam un Ministru padomei.
The draft was forwarded to the European Parliament and the Council of Ministers.
Kā kopīgiem likumdevējiem šīm divām iestādēm obligāti jāatrod kopīga valoda, lai šis teksts varētu stāties spēkā.
It is imperative that these two institutions, as co-legislators, find common ground so that the text can enter into force.
Eiropas Parlaments nav sajūsmā par šo projektu
Parliament is not captivated by the draft
Pašreiz minēto Komisijas priekšlikumu direktīvai izskata desmit Parlamenta komitejās.
Ten parliamentary committees are currently working on the Commission’s proposal for a Directive.
Dažas no tām jau ir sniegušas savu atzinumu.
Some have already expressed their opinion.
Iekšējā tirgus un patērētāju aizsardzības komiteja ir vadošā komiteja šajā jautājumā; tā, atšķirībā no pārējām komitejām, kas tikai pauž savu viedokli, ir t. s. “atbildīgā komiteja”.
The Committee on the Internal Market and Consumer Protection is the lead committee for this dossier – this is the ‘committee responsible’, as opposed to the others which merely express their opinion.
Iekšējā tirgus komiteja ir uzdevusi Vācijas sociāldemokrātei Evelyne Gebhardt sagatavot ziņojumu, kas būs pamatā Eiropas Parlamenta nostājai.
The Committee on the Internal Market has given German Social Democrat Evelyne Gebhardt responsibility for drafting the report which will serve as the basis for the European Parliament’s position.
Pēc pieņemšanas Iekšējā tirgus komitejā ziņojumu iesniegs apstiprināšanai pirmajā lasījumā Parlamenta plenārsēdē, iespējams, oktobra sesijas laikā.
Once adopted by the Committee on the Internal Market, the report will come before the House for approval by the Members of the European Parliament at first reading, probably during the October part-session.
Pēc šī pirmā lasījuma Eiropas Komisija varēs veikt izmaiņas savā sākotnējā priekšlikumā saskaņā ar deputātu ierosinātajiem grozījumiem.
After this first reading the European Commission will be able to introduce changes to its initial proposal in line with the amendments proposed by MEPs.
Pēc tam tekstu iesniegs Padomei, kas to apspriedīs.
Following that, the text will be forwarded to the Council and debated.
Tad dalībvalstis varēs pieņemt kopējo nostāju.
The Member States may then adopt a ‘common position’.
Ja Padome un Parlaments panāks kopīgu vienošanos par minētās direktīvas saturu, tā varēs stāties spēkā.
If the Council and Parliament are in agreement on the content of the Directive, it may enter into force.
Pretējā gadījumā darbs un sarunas turpināsies.
If not, the work and negotiations will continue.
Pašreiz ir grūti paredzēt, kāds būs Eiropas Parlamenta lēmums un vai Padome piekritīs grozījumiem, ko tas varētu pieņemt.
At present it is difficult to foresee what the European Parliament will decide and whether the amendments it may adopt will be accepted by the Council.
Nenoteikts darba plāns
Uncertain timetable
Komisija savā projektā paredz pakāpenisku un atbilstoši pakalpojumu kategorijām diferencētu liberalizāciju.
In its draft the Commission provides for progressive and differentiated liberalisation according to category of service.
Dažos gadījumos liberalizāciju varētu atlikt uz laiku līdz pat desmit gadiem, sākot no direktīvas spēkā stāšanās dienas.
In certain cases liberalisation might be postponed for ten years after the Directive enters into force.
Tomēr, ņemot vērā darba virzīšanos uz priekšu un debašu apmēru, pašreiz praktiski nav iespējams pateikt, kāda būs minētā direktīva un kad tā varētu stāties spēkā.
However, taking account of the progress of the work and the breadth of the debate, it is virtually impossible, at this time, to say when the Directive might enter into force and in what form.
Pakalpojumu direktīva: ārā no strupceļa Parlaments pirmajā lasījumā nobalso par Pakalpojumu direktīvu
The End of the Deadlock MEPs take a big step forward
Ko ierosina Komisija?
What is the Commission proposing?
Komisija ierosina, pirmām kārtām, atvieglot pakalpojumus sniedzošiem uzņēmumiem darbības uzsākšanu citā dalībvalstī.
The Commission is first of all proposing to allow service companies to establish themselves more easily in another Member State.
Šajā sakarā tā it īpaši paredzējusi administratīvo procedūru vienkāršošanu, kuru skaits samazināsies un kuras arī kļūs vieglāk izpildāmas.
To this end, it provides in particular for the simplification of administrative steps which would be fewer in number and also easier to complete.
Galvenais jauninājums — pakalpojumu sniedzējam būtu jāvēršas tikai pie “viena lodziņa”, nevis jāapmeklē vairākas uzņemošās dalībvalsts pārvaldes iestādes.
Main innovation: the service provider would apply to ‘single points of contact’, instead of having to appear before several authorities in the host country.
Turklāt direktīvas projekta mērķis ir atvieglot pakalpojumu pagaidu un pārrobežu sniegšanu.
Next, the draft Directive aims to facilitate temporary and cross-border service provision.
Atkarībā no pakalpojumu veida un liberalizācijas posma Komisija ierosina vai nu vadīties pēc izcelsmes valsts principa (kā pamatnoteikuma), vai arī veikt saskaņošanu (galvenokārt, kā papildu pasākumu).
Depending on the type of service and the stages of liberalisation, the Commission is proposing either the country of origin principle (as a basic rule) or harmonisation (generally in a supplementary role).
Izcelsmes valsts princips nozīmē to, ka uz pakalpojumu sniedzēju attiecas tās valsts tiesību akti, kurā tas ir reģistrēts, nevis tās valsts tiesību akti, kurā tas sniedz pakalpojumus.
The country of origin principle means that the service provider is subject to the law of the country in which it is permanently established and not in the State in which the service is provided.
Izcelsmes valstij, un nevis galamērķa valstij, arī jāuzrauga, vai attiecīgā uzņēmuma veiktā darbība atbilst noteikumiem.
Hence it is the responsibility of the country of origin and not the country of destination to monitor whether the service provided by the company complies with regulations.
Jebkurā gadījumā direktīvas teksts paredz ciešāku sadarbību starp dalībvalstu atbilstīgajām valsts pārvaldes iestādēm.
Whatever the scenario, the text advocates better cooperation between national authorities.
Dalībvalstis tajā tiek aicinātas apmainīties ar informāciju par spēkā esošajiem tiesību aktiem un prasībām attiecībā uz pakalpojumu sniegšanu, iesniegt vajadzīgos dokumentus, kā arī pastiprināt noteikumu koordināciju attiecībā uz pakalpojumu tirgus pieejamību.
It invites them to exchange information on current legislation and requirements governing the provision of services, to transfer the necessary documents and to strengthen coordination of rules of access to the market in services.
Direktīvas projekts attiecas uz pakalpojumu loku plašu, bet ir paredzētas arī atkāpes.
The draft covers a very wide range of services, but derogations are provided for.
Galamērķa valsts tiesību aktu piemērošana
Application of the law of the country of destination
Lielo atšķirību dēļ starp dalībvalstīm direktīvas projektā paredzēta virkne īpašu atkāpju no izcelsmes valsts principa.
Because such great disparities exist between countries, a whole series of special derogations from the country of origin principle are provided for in the draft Directive.
Šīs atkāpes īpaši attiecas uz darba tiesībām (minimālā alga, darbalaiks, drošība, higiēnas un drošības prasības).
These derogations relate in particular to labour law (minimum wage, working time, security, health and safety standards).