natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Lielākā daļa eiropiešu tomēr, šķiet, šādiem padomiem nepiegriež lielu vērību un turpina ēst neveselīgi.
Eating habits start early and ahead of the European Day for Healthy Food on 8 November a new "EU MiniChefs" website has been launched for children to promote healthy eating.
Aizvien izplatītāka ir arī aptaukošanās, it īpaši bērnu vidū.
"EU MiniChefs" is a website for children that aim to show them ways in which they can eat and cook healthily in a fun way.
Iniciatīva „ES mazie šefpavāri” un Eiropas Parlaments ieteikumi izplatīt bezmaksas augļus un dārzeņus piesaka karu šai tendencei.
The website also contains a competition for children to allow them to design the poster for the European Day of Healthy Food and Cooking.
No 27 ES dalībvalstīm patlaban tikai Grieķijas un Itālijas iedzīvotāji apēd ieteiktos 400 gramus augļu un dārzeņu dienā.
This day will see chefs across Europe going to schools to promote healthy eating for children.
Daudzās valstīs turpretim augļu un dārzeņu daudzums uzturā būtu jādivkāršo.
The theme of the competition open to 9-12 year olds is "the pleasure of eating well in Europe" and is open from mid-May to mid-June.
Tīmekļa vietne pierāda, ka veselīgs ēdiens var būt gan garšīgs, gan lēts.
A diet of chips, burgers and other forms of fast food is largely to blame.
Šajā vietnē var atrast vienkāršas un veselīgas receptes, kā arī Eiropas labāko šefpavāru padomus.
The situation is exacerbated by the decreasing amount of physical exercise children are doing.
Tajā arī ir iekļauts forums vecākiem, skolotājiem un bērniem.
Many no longer walk or cycle to school but have their parents drop them off in the car.
Bērni turklāt var piedalīties zīmēšanas konkursā, kura uzvarētāja darbs tiks izmantots Eiropas Veselīga uztura un ēdiena gatavošanas dienas plakātam.
Added to this development pressure of the urban landscape has led to fewer playgrounds and playing fields.
Stingrāki noteikumi attiecībā uz bioloģisko pārtiku
The report suggested amendments to legislation on GMO's that the Council of Ministers are considering.
Rezolūcija, kas gan nav juridiski saistoša, aicina ieviest obligātu bioloģiskās pārtikas logotipu visā Eiropā, līdz 0,1 % pazemināt pieļaujamo slieksni ĢMO klātbūtnei bioloģiskās lauksaimniecības produktos un veikt stingrākas pārbaudes, lai noteiktu produktu izcelsmi.
At present in the 27 states of the European Union only in Greece and Italy do people eat the 400-gramme daily intake recommended by the WHO.
Parlaments arī prasa noteikt stingrākas fitosanitārās un veterinārijas normas.
The rate of consumption of fruit and vegetables is so low in come countries that consumption would have to double to reach that amount.
-//EP//TEXT IM-PRESS 20070516IPR06757 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20070507IPR06315 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT IM-PRESS 20070507IPR06315 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20070516IPR06757 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT REPORT A6-2007-0183 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT REPORT A6-2007-0183 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT IM-PRESS 20070306STO03810 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20070306STO03810 0 NOT XML V0//EN
Ar špagu uz Eiropas Parlamentu: Pál Schmitt
Verbal fencing with Pál Schmitt MEP
"Pateicoties sportam, es pat 65 gadu vecumā varu daudz strādāt."
Hungarian Pál Schmitt today and as a fencing champion
Eiropas Parlamentā netrūkst augstākā līmeņa sportistu.
Olympic champion in '68 and '72 he was also twice world champion.
Pašreizējo eirodeputātu vidū ir, piemēram bijušais pasaules rallija čempions (1981) soms Ari Vatanen un bijušais NHL hokeja līgas spēlētājs (1980-1995) slovāks Peter Šťastný .
These days he has turned his talents towards political combat as a Hungarian MEP for the European People's Party and European Democrats (EPP-ED).
Ungāru deputāts Pál Schmitt , bijušais olimpiskais un pasaules čempions paukošanā, ir bijis arī savas valsts vēstnieks Spānijā un Šveicē un patlaban ir trīs bērnu tēvs un sešu mazbērnu vectētiņš.
He is one of several sports stars who have turned the skills they learnt in the sporting arena to the political one.
Jūs esat bijis olimpiskais (1968, 1972) un pasaules čempions (1970, 1971) paukošanā.
We caught up with him for some verbal fencing - armed with just a pen and paper.
Kā jūs no paukošanas zāles nokļuvāt Eiropas Parlamentā?
How did you make your way from fencing to the European Parliament?
Sportista karjeras laikā es vienmēr īpašu uzmanību veltīju studijām, pabeidzu Ekonomisko zinātņu universitāti un mācījos valodas.
During my sporting career I always paid attention to pursue studies at the same time as my sporting activities.
Es toreiz gan nekad nebūtu domājis, ka reiz kļūšu par eirodeputātu — tie bija komunistu laiki ar vienu vienīgu partiju un totalitāru režīmu.
I graduated from the University of Economic Sciences and I learned languages.
Jūs turklāt kā EP Kultūras un izglītības komitejas priekšsēdētāja vietnieks patlaban strādājat pie ziņojuma „Sporta loma izglītībā”.
At the time we could not even dream of a system where democracy would prevail and Hungary would become member of the EU and NATO.
Kādas iemaņas, ko jūs esat ieguvis kā paukotājs, jūs varat pielietot pašreizējā darbā, būdams eirodeputāts?
What are the values you acquired as a fencing champion that can be applied in your work as an MEP?
Vispirms, es kā Kultūras un izglītības komitejas priekšsēdētāja vietnieks vēlētos teikt, ka uzskatu, ka ir svarīgi celt izglītības līmeni ES, ņemot vērā, ka izglītība ir uz zināšanām balstītas sabiedrības pamats.
First of all, let me say in my capacity as Vice-Chair of Parliament's Culture and Education Committee Committee that I find it important to raise the level of education within the EU, given that education is the basis for a knowledge-based society.
Sportista karjera man ir palīdzējusi iegūt iemaņas, ko būtu grūti iegūt kaut kur citur.
My sporting career served me to acquire skills which you can hardly acquire anywhere else.
Sports māca koncentrēties, apieties ar vienmuļību, attīstīt biedriskumu, ievērot noteikumus, paciest sāpes un pārgurumu.
Sports teach you how to concentrate, deal with monotony, build up a team spirit, respect rules, and endure pain and exhaustion.
Pateicoties sportam, es pat 65 gadu vecumā varu daudz strādāt.
What I owe to sports in the first place is that even at the age of 65 I can work a lot.
Dažas sportiskas rakstura iezīmes arī palīdz izcelies 785 deputātu vidū.
It is also due to certain sporting traits of character that you can excel within the 785 MEPs.
Uzcītība un proaktivitāte, piemēram, palīdzēs sagatavot uzstāšanos un nodrošinās labu sniegumu debatēs vai prezentējot, piemēram, rakstisku priekšlikumu.
Above average diligence and pro-activeness will help you prepare for a performance to the best of your knowledge - at a debate or when presenting a written motion for instance.
Jūs esat arī Eiropas Parlamenta Delegācijas ES un Horvātijas Apvienotajā parlamentārajā komitejā priekšsēdētājs.
You are also Chairman of the Delegation to the EU-Croatia Joint Parliamentary Committee.
Eiropas Parlaments nesen pieņēma ziņojumu par Horvātiju, un šķiet, ka jūs sagaida vairāki darba pilna gadi.
The EP has recently adopted a report on Croatia and it seems that you will have a couple of busy years ahead of you.
Kāds ir jūsu viedoklis par Horvātijas izredzēm pievienoties ES?
How do you see Croatia's EU prospects?
Horvātija kopš pievienošanās sarunu uzsākšanas ir daudz paveikusi.
Croatia has been performing well since the moment the accession negotiations have been pursued on the basis of the country's own merits, i.e. independently of Turkey's accession.
Ja likumdošanas vide mainīsies tādā pašā ātrumā kā šobrīd un mēs pieņemsim Konstitūciju 2008. gadā, tad, pēc manām domām, Horvātijai būs iespējams pievienoties 2009. gadā un piedalīties Eiropas Parlamenta vēlēšanās.
If the legislative environment changes at the pace as it do now, i.e. we can adopt the draft constitution by 2008, and then in my view there would be a chance for Croatia to join in 2009 and participate in the European parliamentary elections.
Ja nē, es domāju, ka reālistiskāk būtu domāt par 2010. gadu.
If not, I think a more realistic scenario would be 2010.
Ungārija nu jau trīs gadus ir Eiropas Savienības dalībvalsts.
It is now three years since Hungary joined the EU.
Ko jūs kā eirodeputāts esat paveicis šo trīs gadu laikā un kādi izaicinājumi jums vēl ir priekšā?
What do you feel you have accomplished as an MEP and what are the challenges lie ahead?
Kad mēs pievienojāmies ES, mēs domājām, ka mēs to bagātināsim ar savu valodu, zinātni, vēsturi un kultūru — tā bija daļa no mūsu mērķiem, ko mēs esam piepildījuši.
When we joined the EU we thought we would enrich it with our language, science, history and culture - a part of our objectives that we have accomplished.
Diemžēl ekonomiskajā jomā mēs neesam bijuši tik veiksmīgi.
I can only regret that on the economic front we have been less successful.
Nav viegli būt veiksmīgam eirodeputātam, ja paša valsts nav veiksmīga.
It is not easy to be a successful MEP if one's own country is not successful.
Ungārijas ekonomiskie rādītāji atpaliek no tām valstīm, ar ko tā kopā pievienojās Es 2004. gadā.
Hungary's economic indicators are lagging behind the countries with which it joined the EU in 2004.
Agrāk mēs bijām šo 10 valstu līderi, tagad mēs diemžēl esam pēdējie.
Back then we were the frontrunners of these 10 countries, now unfortunately we have become file-closers.
It īpaši es ar to domāju Ungārijas milzīgo valsts parādu, neparasti lielo inflāciju (9%) un augsto bezdarba līmeni jauniešu vidū.
In particular I think of the Hungary's huge state debt, its exceptionally high inflation (9%), high unemployment rate within the youth.
20070531STO07250 Pál Schmitt profils
20070531STO07250 Pál Schmitt MEP Click on country to find your MEP
Deputāti un Nobela prēmijas laureāti meklē risinājumu Dārfūras krīzei
Darfur: action in face of unfolding crisis urged by MEPs, Nobel winners
Aizvien vairāk Dārfūras iedzīvotāju ir spiesti pamest savas mājas
Refugees fleeing the fighting in Darfur
Tā kā situācija Dārfūrā neuzlabojas, vardarbība turpinās un aizvien vairāk iedzīvotāju ir spiesti pamest savas mājas, EP politisko grupu līderi 5. jūnijā rīkoja sanāksmi, kurā piedalījās divi Nobela prēmijas laureāti — Desmond Tutu, kam balva tika piešķirta par ieguldījumu cīņā pret aparteīdu, un Jody Williams, kas tika apbalvota par kampaņu pret mīnām.
Tuesday in Parliament saw leading representatives of parliament's political groups debate the situation in Darfur with former Nobel peace Prize winners Desmond Tutu and Jody Williams - the latter who had just returned from the troubled region of Sudan.
D. Tutu jau kādu laiku aicina Sudānai noteikt sankcijas, bet J. Williams nesen atgriezās no ANO misijas Dārfūrā.
In the debate MEPs lamented the inaction of the international community in the face of the unfolding crisis.
Krīze Sudānā tiek aprakstīta kā viena no pasaules smagākajām humanitārajām krīzēm.
There was consensus that the EU needed to put on a common front in its dealings with the Sudanese government.
Konflikts Sudānas rietumos Dārfūrā sākās 2003. gadā, kad vietējo afrikāņu cilšu pārstāvji ķērās pie ieročiem, lai atbrīvotos no gadu desmitiem ieilgušās diskriminācijas, ko sistemātiski veica arābu pārstāvētā valdība.
This focus contains all the remarks made in the debate as well as interviews with Desmond Tutu and Jody Williams.
Saskaņā ar ANO statistikas datiem, šis konflikts ir prasījis 200 000 dzīvību.
Jody Williams and Desmond Tutu In a special meeting of the full European Parliament on 5 June, two winners of the Nobel Peace Prize offered MEPs their advice on how Europe should act confronted with the Darfur crisis.
Sudānas valdība un nemiernieku grupas 2007. gadā 11. janvārī vienojās par 60 dienu pamieru, bet nekontrolēti uzbrukumi civiliedzīvotājiem un humānās palīdzības sniedzējiem joprojām nemazinās.
Former Archbishop Desmond Tutu, winner in 1984 for his role in fighting apartheid, spoke passionately on behalf of his native continent, calling for UN sanctions against Sudan.
Dienvidāfrikas arhibīskaps pateicās ES līderiem par tās interesi un bažām attiecībā uz nožēlojamo situāciju Dārfūrā — cilvēktiesību pārkāpumiem, nopostītajām mājām un laukiem, kā arī milzīgo bēgļu skaitu.
The Archbishop paid tribute to EU leaders' concern about the "most ghastly example of inhumanity" unfolding in Darfur.
Viņš aicināja ES vērsties pie Hartumas un pieprasīt ANO miera spēku un humanitārās palīdzības neierobežotu piekļuvi, kā arī soda ekspedīcijas atbruņošanu, turklāt tam nosakot termiņu.
He enumerated the terrible catalogue of human suffering - murder, human rights abuses, rape, destruction of crops and property, displacement from home - endured by the people of the region.
Viņš ieteica izmantot draudu un pielabināšanās metodi, kā arī pastiprināt Āfrikas Savienības un ANO klātbūtni.
It was a time to support all those acting to help: the UN, the African Union, the media and many NGOs.
D. Tutu aicināja nepadoties un pauda pārliecību, ka pārmaiņas ir iespējamas, kā piemēru minot Dienvidāfrikas pieredzi.
As a "proud African", Tutu wanted Sudan to "stand tall" and this could happen if the international community used carrot and stick measures.
Viņš norādīja, ka, neskatoties uz briesmīgo situāciju, viņš ir lepns par to, ka ir afrikānis.
"Let us not give up", "change can happen in Khartoum", Archbishop called, citing South Africa as an example of change.
Jody Williams aicināja neuzticēties Hartumai, atgādinot, ka tā pārāk bieži ir melojusi.
People in the camps ask for protection and security, and they are not getting it she said.
Viņa atbalstīja mērķtiecīgas sankcijas, taču uzsvēra, ka, lai būtu iespējams progress un varētu tikt veikti palīdzības darbi, vispirms jāpanāk efektīvs pamiers.
Mrs Kinnock agreed on targeted sanctions, but stressed first of all a functioning ceasefire as a prerequisite for progress and to allow aid workers in the country.
Viņa arī aicināja labāk koordinēt starptautiskās sabiedrības rīcību.
She also called for a more co-ordinated multinational approach.
Liberāļu pārstāvis britu deputāts Graham Watson norādīja, ka Eiropas Savienībai jāpieturas pie savām vērtībām un atbalstīja mērķtiecīgu sankciju noteikšanu.
Graham Watson for the Liberal ALDE Group said that the "EU has to uphold values" and support EU High Representative Solana's proposition further targeted sanctions.
Zaļo pārstāvis vācu deputāts Daniel Cohn-Bendit aicināja izdarīt spiedienu uz Ķīnu un boikotēt olimpiskās spēles. „Nav iespējams rīkot pasaules miera spēles un vienlaicīgi atbalstīt Hartumas valdību,” viņš teica.
Daniel Cohn-Bendit for the Greens /EFA called for the international community to put pressure on China (which is believed to be an ally of Sudan) is to threaten action against the forthcoming Olympic games in China.
Neatkarīgā slovāku deputāte Irena Belohorská pievērsa uzmanību bērniem bēgļu nometnēs, kas bieži vien tiek atstāti novārtā, ka arī cieš no bada, vardarbības un neiecietības.
Non attached MEP Irena Belohorská called for focus on the children in refugee camps as many times they are neglected, suffer of hunger, violence, intolerance and rape.
Viņa uzsvēra, ka aizsargāt Dārfūras iedzīvotājus, un it īpaši bērnus, ir visas pasaules pienākums.
"The whole world has a duty to protect Darfur civilians, particularly the children" she told MEPs.
Debatēm noslēdzoties, Jody Williams teica : „Ja jums šī situācija tiešām rūp, bet jūs neko nedarāt, lai to mainītu, tad aiztaupiet emocijas (…), ejiet iedzert alu un noskatieties futbola spēli.”
On a final note Jody Williams said that "If you really care about the issue but you do nothing to take your action to change it, save your emotions (...) go have a beer and watch soccer match".
Desmond Tutu savukārt aicināja rīkoties un dot cerību ne tikai ar vārdiem.
Archbishop Tutu implored people to "act and give hope not just in words".
Jody Williams: nogurusi no retorikas bez rīcības
American peace activist Jody Williams: "tired of rhetoric without action"
1997. gadā Jody Williams kļuva par 10. sievieti, kurai pasniegta Nobela Miera prēmija tās gandrīz 100 gadu vēsturē — par Starptautiskās pretmīnu kampaņas vadīšanu.
Prof. Jody Williams In 1997, Jody Williams became the 10th woman to receive the Nobel Peace Prize in its almost 100-year history.
Kampaņas rezultātā tika panākts Mīnu aizlieguma nolīgums.
She is a founding coordinator of the International Campaign to Ban Landmines (ICBL) - an unprecedented coalition of NGOs - which made the Mine Ban Treaty a reality in less than 7 years.
Patlaban J. Williams ir iesaistījusies cīņā par pārmaiņām Dārfūrā.
Ms Williams is now trying to bring about change in Darfur.
Nesen viņa vadīja ANO misiju uz Dārfūru.
She recently headed a UN Mission on Darfur, which issued a critical report on 7 March.
Mazāk nekā 7 gadu laikā Starptautiskā pretmīnu kampaņa — NVO koalīcija — panāca Mīnu aizlieguma līguma noslēgšanu.
In less than 7 years an unprecedented coalition of NGOs - International Campaign to Ban Landmines (ICBL) - achieved the Mine Ban Treaty.
Vai tā sauktais „cilvēku spēks” („people power”) darbosies arī Dārfūras gadījumā?
Will "people power" work in Darfur's case?
Iespējams, ka ne tieši tādā pašā veidā.
Probably not in the quite same way.
Mīnu nolīgums bija ļoti specifisks, mēs izdarījām spiedienu uz valdībām, lai tās vestu sarunas konkrēti par šo līgumu.
The land mine treaty was very specific; we were able to pressure governments to specifically negotiate a treaty.
Dārfūras gadījumā no starptautiskās sabiedrības puses nav pastāvīga spiediena uz Hartumu, tāpēc tā dara to, kas tai ienāk prātā.
In the case of Darfur there's no consistent international pressure on Khartoum to stop its counterinsurgency war, therefore it does whatever it wants.
Ja nebūs starptautiska spiediena, Hartuma turpinās melot.
Unless there's international pressure, Khartoum will continue to lie.
„Cilvēku spēks” darbojas savādāk nekā valdības, kas vai nu nespēj vai negrib uzņemties trīs ANO rezolūcijās noteikto „atbildību aizsargāt”.
People power is working in different ways than governments that are either incapable or unwilling to exercise their responsibility to protect, outlined in at least three UN resolutions.
Mēs aicinām neveikt investīcijas Sudānā, un vismaz ASV vairākas pavalstis ir izņēmušas savus ieguldījumus no kompānijām, kas slēdz darījumus ar Hartumu un tādējādi atbalsta karu.
People are pushing for divestment, and at least in the US a number of states have taken their pension funds out of companies that do business with Khartoum and thereby deal with the war.
Kāpēc šī traģēdija piesaista pasaules uzmanību mazāk nekā citas?
Why does this tragedy still seem to capture world attention less than others?
ASV Dārfūrai tiek pievērsta ļoti liela uzmanība.
In the US, Darfur has a very high profile.
Es uzskatu, ka tas parāda starptautiskās sabiedrības nespēju uzņemties „atbildību aizsargāt” (kas pirmoreiz tika noteikta Tūkstošgades sammitā 2000. gadā).
In my view it shows complete failure by the international community to exercise its "responsibility to protect" (first elaborated in the Millennium Summit in 2000).
Vispirms jau atbildība aizsargāt iedzīvotājus no etniskās tīrīšanas, kara noziegumiem, noziegumiem pret cilvēci un genocīda gan ir jāuzņemas valstij pašai, taču, ja tā to nespēj izdarīt, tad atbildīga ir starptautiskā sabiedrība.
Primarily, responsibility to protect its own citizens from ethnic cleansing, war crimes, crimes against humanity and genocide lies with a state itself, but when the state cannot protect its own people, responsibility lies with the international community.
Ka var būt, ka starptautiskā sabiedrība kaut ko tādu izsaka, bet pēc tam pie tā nepieturas.
There's something wrong with an international community that makes the pronouncement and then doesn't follow it through.
Ja tā to nedomā darīt, tad lai tā labāk klusē.
If they are not going to do it, they should just shut up.
Vai jūs domājat, ka citas valstis ir atbildīgas par Dārfūras krīzes izveidošanos?
Inaction by the international community is one thing, but do you think outside powers actively share in the responsibility for creating the man-made disaster in Darfur?
Ne par krīzes izveidošanos, taču tās valstis, kas iegulda Hartumā, ir līdzatbildīgas.
Not for creating the disaster, but the states that continue to invest in Khartoum share responsibility.
Kā, piemēram, Ķīna un Japāna.
China does, Japan does.
Japāna un Ķīna lielos daudzumos iepērk Sudānas naftu.
China is one of the biggest investors in Khartoum, and a huge percentage of Khartoum's oil is consumed by China.
Arī kompānijām un akcionāriem ir sava daļa līdzatbildības.
Companies and shareholders have their responsibility too.
Attieksme „ja neieguldīsim mēs, to izdarīs kāds cits” ir nepieņemama.
The attitude "if we don't invest somebody else will" is unacceptable.
Kur šeit ir morāle?
Where is the morality in that?
Vēl pavisam nesen Ķīna apgalvoja, ka tā nemēdz iejaukties.
Until recently China insisted on its policy of non-interference.
Taču Ķīnu ļoti traucēja kāds raksts, kas nesen tika publicēts Wall Street Journal .
What seemed to hit China's nerve more than anything else was an opinion piece that appeared recently in the Wall Street Journal.
Tā virsraksts bija „Genocīda Olimpiskās spēles”, un tā autore bija UNICEF labās gribas vēstniece Mia Farrow .
It was titled "Genocide Olympics" and written by UNICEF goodwill ambassador Mia Farrow.
Ķīna bija ļoti uztraukusies un uzskatīja, ka tas ir uzbrukums Olimpiskajām spēlēm.
China was really upset and considered it an attack on the Olympics.
Taču, ja Ķīna neuzņemsies proaktīvāku lomu attiecībās ar Hartumu, lai darītu galu nesodāmībai un kaut ko mainītu, man šķiet, ka šāda diskusija ir ļoti piemērota.
Unless China takes a more proactive role in dealing with Khartoum to end its impunity and bring about change, I think it's appropriate to have this debate
Ko šī institūcija var darīt, lai efektīvāk cīnītos par humānāku pasauli?
What can the EP do to fight for a more humane world more effectively?
Vai es varu atbildēt godīgi?
Can I answer that honestly?
Es esmu patiešām nogurusi no tā, ka Eiropa nemitīgi sūdzas par amerikāņiem, tā vietā, lai veidotu kopēju fronti.
I'm really tired of listening to Europeans complaining about the US instead of having a united front.
Kad ASV Eiropu aicina lēkt, tā prasa: „Cik augstu?”
When the US says jump, they say - "how high"?
Ja ES patiešām vēlas būt ASV atsvars, tad tai tam vienkārši jābūt.
If the EU really wants to be a counterweight to the US, it has to be one.
Publiska pozēšana bez atbilstošas rīcības ir tukša.
Public posturing without consistent action is empty.
Esmu nogurusi no retorikas bez rīcības, vienalga, vai to piekopj valstis, indivīdi vai NVO.
I am really tired of rhetoric without action, whether by states, individuals or NGOs.
Ko jūs domājat par to, ka Dārfūra kļuvusi par modes lietu slavenību vidū?
Governments need to represent the views of their people, that means really doing something.
Viņi var dot lielu artavu.
They can make a real contribution.
Man tomēr nepatīk, ja iesaistās neizglītotas slavenības un to viedoklis tiek uzklausīts kā pirmais.
However, I don’t like when uneducated or ignorant celebrities get involved and their opinions are heard ahead of others.
Mīnu līguma gadījumā mēs apzināti nolēmām slavenības neiesaistīt, jo tas varēja novest pie pārpratumiem.
In the case of the landmine treaty, there was a conscious decision not to involve them.
Desmond Tutu: Āfrikas problēmām nav gala
Archbishop Desmond Tutu: No end to the challenges in Africa
Bijušais Dienvidāfrikas arhibīskaps Desmond Mpilo Tutu kļuva pasaulslavens un 1984. gadā saņēma Nobela Miera prēmiju par cīņas pret aparteīdu vadīšanu.
Desmond Tutu Desmond Mpilo Tutu is a South African Archbishop and activist who received the Nobel Peace Prize in 1984 and rose to worldwide fame as a leading opponent of apartheid.
Kāpēc jūs pieņēmāt Eiropas Parlamenta ielūgumu?
Why have you decided to take up the invitation to come to the European Parliament?
Kā šī tikšanās var palīdzēt Dārfūras iedzīvotājiem?
How can this occasion help people in Darfur?
Eiropas Parlaments pasaulē ir ļoti nozīmīga institūcija.
The EP is a very significant institution in the world.