natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Zaļās grāmatas pielikumā paustas īpašas bažas, kas saistītas ar ļoti atšķirīgo stāvokli dalībvalstīs attiecībā uz ieslodzīto skaitu, kas atrodas pirmstiesas apcietinājumā, to, ka ieslodzījuma vietas ir pārpildītas un tajās esošo notiesāto personu skaitu, tostarp bērnu un ārvalstnieku īpatsvaru ieslodzījuma vietās.
The Annexe to the Green Paper highlights a number of concerns related to the very diverse situation in Member States re numbers of pre-trial detainees, overcrowding, and the prison population rate, including the detention rates of children and non-nationals.
Eiropas Cilvēktiesību tiesa, ņemot vērā arī Eiropas Padomes Spīdzināšanas novēršanas komitejas ziņojumus, vairākkārt ES dalībvalstīm ir paudusi nosodījumu par apcietinājuma apstākļiem, pirmstiesas apcietinājuma un tiesas spriešanas ilgumu.
The European Court of Human Rights has repeatedly condemned EU Member States with regard to detention conditions, length of pre-trial detention and administration of justice, including on the basis of reports by the Council of Europe’s Committee for the Prevention of Torture.
Kā Padome domā risināt jautājumu par to pamattiesību aizsardzību, kuras nodrošina ES harta attiecībā uz visām personām, kas atrodas ieslodzījumā, un kuras saistītas ar apcietinājuma apstākļiem, jautājumiem par ieslodzījuma vietu nepietiekamību, to, ka šīs vietas ir pārpildītas, alternatīvu drošības līdzekļu piemērošanas ļaunprātīgu izmantošanu un nepareizu piemērošanu un ilgstošu pirmstiesas apcietinājumu, tā kā par šiem jautājumiem bieži tiek spriests Eiropas Cilvēktiesību tiesas nolēmumos?
How does the Council intend to address the protection of the fundamental rights enshrined in the EU Charter for all persons in detention that relate to detention conditions, lack of facilities, overcrowding, misuse and abuse of alternative measures, and long pre-trial detention, that have often been the subject of rulings by the ECHR?
Kā Padome ir paredzējusi risināt ES kompetences jautājumus, kura tieši vai netieši ietekmē apcietinājuma apstākļus un apcietināto pamattiesības, piemēram, pirmstiesas apcietinājuma nepareizu piemērošanu un alternatīvu pasākumu izmantošanas veicināšanu?
How does the Council intend to address the issues of EU competence that have a direct or indirect impact on detention conditions and fundamental rights of detainees, such as the abuse of pre-trial detention and the promotion of the use of alternative measures?
Kā Padome ir paredzējusi risināt jautājumu par apcietinājuma apstākļu ietekmi uz izšķirošu ES instrumentu, piemēram, Eiropas apcietināšanas ordera un Eiropas uzraudzības rīkojuma, piemērošanu tieslietu iestāžu sadarbībai krimināllietās?
How does the Council intend to address the issue of the impact that detention conditions have on the application of critical EU instruments for judicial cooperation in criminal matters, like the European Arrest Warrant or the European Supervision Order?
Kā Padome nodrošinās, lai tiktu veikti piemēroti pasākumi, ņemot vērā Komisijas zaļo grāmatu?
What will the Council do to ensure a proper follow-up to the European Commission Green Paper?
Jautājums, uz kuru jāatbild mutiski O-000297/2011
Question for oral answer O-000297/2011
Zaļās grāmatas pielikumā paustas īpašas bažas, kas saistītas ar ļoti atšķirīgo stāvokli dalībvalstīs attiecībā uz ieslodzīto skaitu, kas atrodas pirmstiesas apcietinājumā, to, ka ieslodzījuma vietas ir pārpildītas un tajās esošo notiesāto personu skaitu, tostarp bērnu un ārvalstnieku īpatsvaru ieslodzījuma vietās.
The Annex to the Green Paper highlights a number of concerns related to the very diverse situation in Member States re numbers of pre-trial detainees, overcrowding and the prison population rate, including the detention rates of children and non-nationals.
Eiropas Cilvēktiesību tiesa, ņemot vērā arī Eiropas Padomes Spīdzināšanas novēršanas komitejas ziņojumus, vairākkārt ES dalībvalstīm ir paudusi nosodījumu par apcietinājuma apstākļiem, pirmstiesas apcietinājuma un tiesas spriešanas ilgumu.
The European Court of Human Rights has repeatedly condemned EU Member States with regard to detention conditions, length of pre-trial detention and the administration of justice, including on the basis of reports by the Council of Europe’s Committee for the Prevention of Torture.
Kā Komisija domā risināt jautājumu par to pamattiesību aizsardzību, kuras nodrošina ES harta attiecībā uz visām personām, kas atrodas ieslodzījumā, un kuras saistītas ar apcietinājuma apstākļiem, jautājumiem par ieslodzījuma vietu nepietiekamību, to, ka šīs vietas ir pārpildītas, alternatīvu pasākumu piemērošanas ļaunprātīgu izmantošanu un nepareizu piemērošanu un ilgstošu pirmstiesas apcietinājumu?
How does the Commission intend to address the protection of the fundamental rights enshrined in the EU Charter for all persons in detention that relate to detention conditions, lack of facilities, overcrowding, misuse and abuse of alternative measures and long pre-trial detention?
Kā Komisija ir paredzējusi risināt ES kompetences jautājumus, kuri tieši vai netieši ietekmē apcietinājuma apstākļus un apcietināto pamattiesības, piemēram, pirmstiesas apcietinājuma nepareizu piemērošanu un alternatīvu pasākumu izmantošanas veicināšanu?
How does the Commission intend to address the issues of EU competence that have a direct or indirect impact on detention conditions and fundamental rights of detainees, such as the abuse of pre-trial detention and the promotion of the use of alternative measures?
Kā Komisija ir paredzējusi risināt jautājumu par apcietinājuma apstākļu ietekmi uz izšķirošu ES instrumentu, piemēram, Eiropas apcietināšanas ordera un Eiropas uzraudzības rīkojuma, piemērošanu tieslietu iestāžu sadarbībai krimināllietās?
How does the Commission intend to address the issue of the impact that detention conditions have on the application of critical EU instruments for judicial cooperation in criminal matters, like the European Arrest Warrant or the European Supervision Order?
Jautājums, uz kuru jāatbild mutiski O-000298/2011
Question for oral answer O-000298/2011
ECR grupas vārdā Temats: Eiropas Parlaments un parlamentārās neatkarības princips
on behalf of the ECR Group Subject: European Parliament and the principle of parliamentary autonomy
Pašlaik Eiropas Parlamenta izveides un reglamentēšanas institucionālā struktūra pilnībā neatbilst konstitucionālajam principam par parlamentāro neatkarību.
At present the institutional structure establishing and regulating the European Parliament does not accord fully with the constitutional principle of parliamentary autonomy.
Eiropas Parlamentam nav neierobežotu tiesību lemt par saviem iekšējiem jautājumiem, un ar šo brīvības ierobežojumu tas atšķiras no citām, ja ne visām, parlamentārajām sistēmām.
The European Parliament does not enjoy an unconstrained right to organise its own affairs, a restriction on its freedom which sets it apart from most, if not all, parliamentary systems.
Gan iepriekšējo sasaukumu laikā, gan pašreiz ir pausts būtisks atbalsts centieniem atrisināt šo problēmu, jo īpaši attiecībā uz Eiropas Parlamenta mītnes jautājumu.
Strong support has been shown both in previous parliamentary terms and during the current term for efforts to resolve this issue, particularly with regard to the question of the seat of the European Parliament.
Pirms pieciem gadiem „vienas mītnes” kampaņa guva ievērojamu atbalstu, saņemot vairāk nekā miljons ES pilsoņu parakstu, kas bija pietiekami, lai atbilstu nosacījumiem par Eiropas pilsoņu iniciatīvu, tomēr diemžēl tai neizdevās panākt šā jautājuma apspriešanu 2007. gada Valdību konferencē.
Five years ago, the 'one seat' campaign gained significant support, securing over one million signatures from EU citizens - enough to qualify as a European Citizens' Initiative (ECI) - but regrettably was unsuccessful in instigating a debate on the issue at the Intergovernmental Conference held in 2007.
Šogad līdzīga kampaņa izpelnījās plašu atbalstu dažādās Eiropas Parlamenta aprindās, un plenārsēdē tika apstiprināti grozījumi 2012. un 2013. gada sesiju kalendāros, kuros ierobežoja braucienus uz Strasbūru, lai mazinātu nevajadzīgās izmaksas un kaitējumu videi.
This year a similar campaign has attracted support from a wide range of sources within the European Parliament, and the plenary has approved a change to the part-session calendars for 2012 and 2013 to reduce the number of trips to Strasbourg, in an effort to cut unnecessary costs and damage to the environment.
Tomēr šīs izmaiņas neatrisina galveno jautājumu — to, ka pašlaik Eiropas Parlaments nevar pilntiesīgi izlemt savus iekšējos jautājumus.
This recent change, however, does not address the central issue, which is that at present the European Parliament does not enjoy full rights to decide how best to organise its affairs.
Vai Padome piekrīt, ka Eiropas Parlamentam jābūt pilnām tiesībām lemt par saviem iekšējiem jautājumiem, tostarp tiesībām noteikt savu mītnes vietu, kādas ir lielākajai daļai pasaules valstu parlamentu?
Does the Council agree that the European Parliament should enjoy full rights to organise its own affairs, including the right to determine its seat, like the vast majority of parliaments throughout the world?
Vai Padome piekrīt, ka izvēlēties vienu mītnes un atrašanās vietu visām politiskajām darbībām būtu pareizā pieeja, kas jāīsteno turpmākajās Eiropas Parlamenta darba metodikas pārskatīšanas reizēs?
Does the Council agree that the choice of a single seat and location for all its political functions would be the correct approach to adopt in any future revision of the European Parliament's working practices?
Jautājums, uz kuru jāatbild mutiski O-000299/2011
Question for oral answer O-000299/2011
Vai Komisija piekrīt, ka Eiropas Parlamentam jābūt pilnām tiesībām lemt par saviem iekšējiem jautājumiem, tostarp tiesībām noteikt savu mītnes vietu, kādas ir lielākajai daļai pasaules valstu parlamentu?
Does the Commission agree that the European Parliament should enjoy full rights to organise its own affairs, including the right to determine its seat, like the vast majority of parliaments throughout the world?
Vai Komisija piekrīt, ka izvēlēties vienu mītnes un atrašanās vietu visām politiskajām darbībām būtu pareizā pieeja, kas jāīsteno turpmākajās Eiropas Parlamenta darba metodikas pārskatīšanas reizēs?
Does the Commission agree that the choice of a single seat and location for all its political functions would be the correct approach to adopt in any future revision of the European Parliament's working practices?
Jautājums, uz kuru jāatbild mutiski O-000300/2011
Question for oral answer O-000300/2011
PPE grupas vārdā Temats: Akvakultūra Eiropā
on behalf of the PPE Group Subject: Aquaculture in Europe
Eiropas akvakultūras nozarē ir izveidoti 17 000 uzņēmumu, kas rada aptuveni 65 000 tiešu un netiešu darba vietu.
The European aquaculture industry has created around 17 000 firms, generating some 65 000 direct and indirect jobs.
Pieprasījums pēc akvakultūras produktiem pasaulē ir liels, un Eiropa saražo tikai 2 % no akvakultūras kopējās produkcijas pasaulē, bet vienlaikus tās iekšējais patēriņš sasniedz vairāk nekā piecus miljonus tonnu gadā; tādēļ tai no ārpuskopienas valstīm ir jāieved divas trešdaļas nepieciešamo produktu.
In a global context of high demand for aquaculture products, the EU contributes only to 2% of the world aquaculture production, while its internal consumption amounts to more than five million tonnes a year; it consequently has to import two-thirds of the products it needs from non-EU countries.
Jaunākajā priekšlikumā kopējās zivsaimniecības politikas reformai Komisija ir atzinusi, ka 2002. gadā uzsāktajā Eiropas akvakultūras ilgtspējīgas attīstības stratēģijā nav izdevies sasniegt cerēto mērķi, taču norāda, ka šai nozarei ir svarīga nozīme, lai panāktu nodrošinātību ar pārtiku, attīstītu nodarbinātības jomu un nodrošinātu labu teritoriālo plānošanu.
In the recent proposal for a reform of the CFP, the Commission itself recognised that the Strategy for the Development of European Aquaculture, launched in 2002, had not reached the expected objective, but noted the important role of this sector in ensuring food security, developing employment and ensuring good spatial planning.
Tomēr jaunajā priekšlikumā nav sniegta atsauce uz nepieciešamību piemērot kvalitātes kritērijus attiecībā uz akvakultūru.
The new proposal, nonetheless, does not make any reference to the need for qualitative criteria regarding aquaculture.
Tajā paredzēts arī akvakultūras attīstību atstāt dalībvalstu ziņā, lai gan neapšaubāmi ir vajadzīgs Eiropas Savienības regulējums.
It also leaves the development of aquaculture to Member States, when a European framework is strongly needed.
Kā Komisija ir nodomājusi radīt apstākļus akvakultūras ilgtspējīgas attīstības nodrošināšanai, ņemot vērā tiesību aktus, kas saistīti ar regulējumu vides jomā?
How does the Commission intend to create the conditions for the development of sustainable aquaculture, taking into account the legislative framework relating to environmental rules?
Ņemot vērā, ka kopējās zivsaimniecības politikas reforma ir iespēja piešķirt akvakultūrai būtisku nozīmi saistībā ar zivju produkcijas pieprasījuma un piedāvājuma līdzsvaru un citiem mērķiem, kas minēti stratēģijā „Eiropa 2020”, — kā Komisija var nodrošināt, ka tiks veikti pasākumi šādas būtiskas nozīmes garantēšanai?
Given that the CFP reform is an opportunity to give aquaculture a key role with regard to the fisheries production supply balance and the other objectives mentioned in the Strategy for Europe 2020, what measures will Commission apply to guarantee this key role?
Kā Komisija ir plānojusi veicināt ekstensīvās akvakultūras vai integrētās akvakultūras attīstību, lai samazinātu prasības attiecībā uz zivju olbaltumvielām audzēšanas procesa beigās?
How does the Commission intend to stimulate the development of an extensive or integrated aquaculture in order to minimise the requirements on fish proteins for the breeding process?
Iepriekšējos gados akvakultūras nozare smagi cieta tirgus krīzē.
In the past, the aquaculture industry suffered an important market crisis.
Tagad akvakultūras tirgus saskaras ar spiedienu saistībā ar ievestiem lētiem, nekvalitatīviem produktiem, kuru ražošanā netiek ievērotas tādas pašas vides, sociālās un sanitārās prasības kā Eiropas Savienības produktiem.
Now the aquaculture market is under the pressure from imported, cheap, low-quality products which do not respect the same environmental, social and sanitary requirements as European products.
Kādus pasākumus Komisija plāno veikt, lai nepieļautu negodīgu konkurenci tirgus kopējās organizācijas ietvaros?
How does the Commission intend to prevent unfair competition in the framework of the CMO?
Kāda veida marķējuma reģistrāciju un sertifikācijas shēmas akvakultūras ražojumiem Komisija ir plānojusi piemērot kopējās tirgus organizācijas ietvaros?
What kind of label register and certification schemes for aquaculture production does the Commission intend to establish in the framework of the CMO?
Vai Komisija varētu paskaidrot, kāds plāns tiek realizēts, lai nodrošinātu, ka ievestajiem akvakultūras produktiem ir atbilstīgs un uzticams marķējums?
And could the Commission point out what plan is being put in place to ensure that imported aquaculture products have adequate and trustworthy labelling?
Vai Komisija ir nodomājusi izstrādāt tiesisku regulējumu, kura mērķis būtu veicināt Eiropas akvakultūras nozares izaugsmi, palielināt tās ražošanu un diversifikāciju, lai panāktu tās konkurētspēju starptautiskajā tirgū?
Does the Commission intend to create a legislative framework aimed at allowing the growth of European aquaculture and increasing its production and diversification in order to ensure that it can compete on the international market?
Atzinīgi vērtējot priekšlikumu par jaunās akvakultūras konsultatīvās padomes izveidi, vēlas Komisijai jautāt, — kad tas tiks īstenots, kāda būs padomes misija, struktūra un finansējums?
While the proposal on the establishment of the new Advisory Council for Aquaculture is to be welcomed, when will it be implemented, and what will be its mission, its structure and its funding?
Jautājums, uz kuru jāatbild mutiski O-000301/2011
Question for oral answer O-000301/2011
ALDE grupas vārdā Temats: Nelegālo migrantu piekļuve veselības aprūpei
on behalf of the ALDE Group Subject: Access to health care for irregular migrants
ANO Starptautiskajā paktā par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām un par ekonomiskajām, sociālajām un kultūras tiesībām, ko parakstījušas visas 27 dalībvalstis, ir iekļautas tiesības uz veselību, kas ir ikviena cilvēka sociālās pamattiesības.
Signed by all 27 Member States, the UN International Covenant on Economic, Social and Cultural Rights sets out the right to health as a basic social right for everyone.
Šī pārliecība ir atspoguļota LESD un Eiropas Savienības pamattiesību hartā.
The TFEU and the Charter of Fundamental Rights of the EU echo this conviction.
Tomēr ES Pamattiesību aģentūras ( FRA ) nesen veiktais pētījums par desmit dalībvalstīm ir parādījis, ka valstu prakse attiecībā uz nelegālo migrantu piekļuvi veselības aprūpei ir ļoti atšķirīga.
Nonetheless, a recent study of ten Member States by the EU Agency for Fundamental Rights (FRA) has shown that national practices with regard to access to healthcare of irregular migrants are widely diverging.
Sešās no tām dalībvalstīm, par kurām veikts pētījums, nelegālajiem migrantiem nav bezmaksas piekļuve sabiedriskajiem veselības aprūpes pakalpojumiem.
In six of those Member States studied, irregular migrants have no cost-free access to public healthcare services beyond emergency care.
Vienā no šīm dalībvalstīm veselības aprūpe ir pieejama, bet slimnīcām jāziņo par nelegālajiem migrantiem valsts iestādēm.
In one of these Member States healthcare is available but hospitals have to report irregular migrants to national authorities.
Rezultātā nelegālie migranti izvēlas labāk pakļaut riskam savu veselību, jo viņi baidās tikt atklāti.
Consequently, irregular migrants choose to put their health at risk because of their fear of being discovered.
Dalībvalstis baidās no iespējamām izmaksām par nelegālo migrantu veselības aprūpi.
Member States dread the potential costs of free healthcare for irregular migrants.
Tomēr jo vairāk ieguldījumu tiek izdarīti, lai nodrošinātu bezmaksas veselības pamataprūpi visiem, jo mazākas ir izmaksas par dārgu neatliekamo medicīnisko palīdzību, kā arī mazāks ir risks sabiedrības veselībai.
However, the more one invests in free basic healthcare for all, the smaller the costs of expensive emergency care as well as the risks to public health are.
Tiesības uz veselības pamataprūpi ir vienas no pamattiesībām neatkarīgi no personas statusa.
The right to basic health care is a fundamental right regardless of the person’s status.
Atbildība ir jāuzņemas valstij, nevis nevalstiskām organizācijām un pilsoniskajai sabiedrībai, kā tas pašreiz notiek praksē vairākās dalībvalstīs, kuras nenodrošina piekļuvi veselības pamataprūpei pilnā apmērā.
The state must assume this responsibility instead of NGOs and civil society, as is currently the practice in several Member States which do not grant full access to basic health care.
Vai Komisijas rīcībā ir vispusīgs pētījums, kurā pārbaudīta pašreizējā situācija praksē visās 27 dalībvalstīs attiecībā uz nelegālu migrantu piekļuvi veselības aprūpei?
Can the Commission present a comprehensive study examining all the 27 Member States’ practices relating to access to healthcare for irregular migrants?
Vai Komisija jo īpaši var sniegt aptuvenu aprēķinu, cik ES gadā izmaksātu bezmaksas veselības aprūpe nelegāliem migrantiem?
In particular, can the Commission provide a rough estimate of how much free healthcare for irregular migrants in the EU would cost annually?
Vai Komisija var apstiprināt vai noraidīt jebkādu atbilstību starp bezmaksas veselības aprūpi dažās dalībvalstīs un nelegālu migrantu skaitu šajās valstīs?
Can the Commission confirm or reject any correlation between free healthcare in some Member States and the number of irregular migrants in those countries?
Citiem vārdiem sakot — vai ir kādi pierādījumi tam, ka veselības aprūpe ir migrāciju veicinošs faktors?
In other words, is there any evidence that free healthcare acts as a pull-factor?
Visbeidzot, vai Komisija var precīzi izklāstīt, kā FRA pētījums ietekmē veselības aprūpes noteikumus, kas pašreiz tiek apspriesti saistībā ar tiesību aktu paketi patvēruma jomā un bēgļu uzņemšanas direktīvām?
Finally, can the Commission detail what impact the FRA study has on the healthcare provisions currently negotiated in the asylum package’s procedures and reception directives?
FRA, Migranti nelegālā stāvoklī — piekļuve veselības aprūpei 10 Eiropas Savienības dalībvalstīs, Vīne, 2011. g.
FRA, Migrants in an irregular situation: access to healthcare in 10 European Union Member States, Vienna 2011.
Jautājums, uz kuru jāatbild mutiski O-000302/2011
Question for oral answer O-000302/2011
GUE/NGL grupas vārdā Temats: Pārredzamība un taisnīgums pārtikas piegādes ķēdē
on behalf of the GUE/NGL Group Subject: Transparency and fairness in the food supply chain
Lauksaimniecībā turpinās krīze, un lauksaimniekiem un lauksaimniecības uzņēmumiem grūtības rada arvien pieaugošais ražošanas izmaksu palielinājums, kas kļūst pārmērīgi liels un netiek kompensēts ar lauksaimnieku ieņēmumiem.
There is an ongoing crisis in the agriculture sector, with farmers and agricultural enterprises facing rising and unaffordable production costs which are not reflected in what farmers receive in return.
Ja lauksaimniekiem netiks nodrošināta taisnīga samaksa par saražotajiem produktiem, viņi vairs nenodarbosies ar lauksaimniecību.
If farmers are not guaranteed a fair price for their produce, many of them will leave the sector.
Taisnīga, pienācīga samaksa par lauksaimnieku darbu ir jānosaka par ES prioritāti, jo pretējā gadījumā izputēs daudzas mazas saimniecības.
A fair, decent wage for farmers must be an EU priority otherwise we risk the abandonment of many small farms.
Lauksaimniekiem un viņu organizācijām ir jājūt, ka būtiski palielinās viņu ietekme darījumos, un pārtikas apgādes ķēdei ir jābūt gan taisnīgai, gan pārredzamai, lai nepieļautu, ka tie iepircēji, kas nodarbojas ar produktu iepirkšanu vairumā, izmanto šo situāciju ļaunprātīgi.
Farmers and their organisations need to see a significant increase in their bargaining power and we need fairness and transparency in the food chain to avoid big-buyer abuses.
Parlaments par šiem jautājumiem ir paudis skaidru viedokli ziņojumos, piemēram, Jose Bové sagatavotajā ziņojumā „Labāka pārtikas apgādes ķēdes darbība Eiropā”.
Parliament has made its opinion on these matters clear through reports such as Jose Bové’s ‘A better functioning food supply chain in Europe’.
Taču situācija turpina pasliktināties.
However, the situation continues to deteriorate.
Cena, ko maksā patērētāji, neatspoguļojas cenā, kādu samaksā lauksaimniekiem.
The price paid by consumers is not reflected in the price paid to farmers.
Kā Komisija risinās šo jautājumu, kas ir ārkārtīgi nozīmīgs gan Eiropas Parlamentam, gan lauksaimniecības pārtikas produktu ražotājiem?
How will the Commission address this issue, which is of fundamental importance to both the European Parliament and the agri-food industry?
Kā Komisija panāks, lai tie iepircēji, kas nodarbojas ar produktu iepirkšanu vairumā, pārtikas apgādes ķēdē nerīkotos ļaunprātīgi?
How will the Commission tackle ‘big buyer’ abuses in the food supply chain?
Ko tā darīs, lai nodrošinātu taisnīgumu attiecībā uz pārtikas produktu mazumtirgotājiem un piegādātājiem?
What will it do to ensure fairness in the relationship between food producers retailers and suppliers?
Kāds progress ir panākts saistībā ar Eiropas Parlamenta prasību nodrošināt pārredzamību šajā nozarē un kāds ir progress attiecībā uz Komisijai izteikto ierosinājumu mudināt dalībvalstu ombudus pārraudzīt situāciju šajā nozarē?
What progress has been made on the European Parliament’s request for transparency in this area and the suggestion for the Commission to recommend national ombudsmen to monitor the situation in this area?
Jautājums, uz kuru jāatbild mutiski O-000303/2011
Question for oral answer O-000303/2011