natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Patlaban Eiropas iedzīvotāju vidējais vecums ir 39 gadi.
It is in response to the Commission Communication "The demographic future of Europe" that Parliament's Employment and Social Affairs Committee is drafting a report.
2050. gadā tas varētu sasniegt 49 — vairāk nekā desmitdaļa eiropiešu būs vecāki par 80 gadiem.
Earlier this week MEPs on Parliament's Industry Committee discussed a draft report on "Enhancing the quality of life of older people through the use of new Information and Communication Technologies".
Kādas tam ir sekas?
This is due to be voted on in the full Committee on 19 December.
Pārmaiņas demogrāfiskajā struktūrā apdraud ekonomisko dinamismu un varētu novest pie Eiropas ekonomiskās izaugsmes samazināšanos līdz pat 1,2% laika posmā no 2031. līdz 2050. gadam.
Just as a strong economy will be needed to cope with the extra strain staring it is envisaged that the EU's GDP could fall by up to 1.2% between 2031 and 2050 as the population ages.
Kā problēmu risināt?
What can be done?
Viens no iespējamiem risinājumiem demogrāfiskā deficīta novēršanai varētu būt imigrācija.
There have been a number of suggestions as to what could be done to alleviate the situation, including:
Taču tas nav tik vienkārši, kā izklausās — arī imigranti novecos un prasīs savu tiesu no sociālās nodrošināšanas sistēmas.
Immigration: to the South and East of Europe lie counties considerably poorer with young and growing populations.
Cits risinājums būtu palielināt darba ražīgumu, pagarināt darba dzīvi un pensijas sākt izmaksāt vēlāk.
However, immigration is a growing issue in its own right.
Taču vai tas ir pieņemami eiropiešiem, kas vēlas vairāk laika atpūtai?
Also the immigrants themselves will eventually age.
Arī jauna dzimstības veicināšanas politika varētu sniegt atbildi uz sasāpējušo jautājumu — būtu jāizvērtē, kādi pasākumi bijuši veiksmīgi pagātnē.
Work longer and start receiving your pension later - but are Europeans willing to vote for governments that suggest this?
Taču vai tas nenozīmē, ka sievietēm, kurām būs vairāk bērnu, būs jāatgriežas pie pavarda?
New birth policies - encourage people to have more children using the tax system perhaps?
Demogrāfija un Eiropas Parlaments
This envisages a scheme whereby skilled immigrants are allowed to work and live in the EU.
Eiropas Parlaments jau pieņēmis dažādus ziņojumus, kas pievēršas sabiedrības novecošanas problēmai un veicamajiem pasākumiem — par mūžizglītību, migrāciju, darba likumiem, solidaritāti paaudžu starpā utt.
The European Commission has already raised the possibility of a US style "Blue Card" to offer future skilled workers.
Patlaban Parlamenta Nodarbinātības un sociālo jautājumu komiteja sagatavo ziņojumu par Eiropas demogrāfisko nākotni, bet Rūpniecības komiteja — par vecāku cilvēku dzīves kvalitātes uzlabošanu ar jauno informācijas un saziņas tehnoloģiju palīdzību.
Living longer is a sign of a healthy and successful society, but when this is coupled with a low birth rate it raises issues that need to be considered now.
Turpmāko nedēļu laikā publicēsim rakstus par Eiropas Parlamenta ierosinājumiem attiecībā uz demogrāfisko pārmaiņu radīto problēmu risināšanu.
Over the next few weeks we will be considering the issues raised by demographic changes in a series of articles.
-//EP//TEXT COMPARL PE-392.248 01 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT COMPARL PE-392.248 01 NOT XML V0//EN
Vairāk fizkultūras stundu — risinājums bērnu aptaukošanās problēmai?
Is more sport in schools the answer to child obesity?
Fiziskā izglītība ir vienīgais priekšmets skolā, kura mērķis ir sagatavot bērnu veselīgam dzīvesveidam.
There are already 3 million obese children in Europe and this figure is rising by an estimated 400,000 a year.
Tomēr tai veltītais laiks skolās pakāpeniski samazinās, neskatoties uz to, ka Eiropas Savienībā ir aizvien vairāk bērni ar lieko svaru.
Bad diet and a lack of physical activity are believed to be the causes.
Vai vairāk sportisku nodarbību skolās pieaugošo aptaukošanos varētu apturēt?
They form a part of the 14 million overweight people in the EU.
Pieaugošā aptaukošanās Eiropā, jo īpaši jaunu cilvēku vidū, ir svarīga sabiedrības veselības problēma.
Next week MEPs will debate measures to tackle obesity.
Liekais svars, ko rada sēdošs dzīvesveids un nepareizs uzturs un kas ir augsta asinsspiediena un diabēta priekšvēstnesis, skar aizvien lielāku Eiropas iedzīvotāju daļu, tostarp aptuveni vienu ceturtdaļu bērnu (3 miljonus).
One option being considered is guidelines to ensure that children exercise at least 3 times a week at school.
To skaits turklāt nepārtraukti aug — par vairāk nekā 400 000 gadā.
A report by Hungarian MEP and former Olympic Fencer Pál Schmitt (EPP-ED) forms the basis of the debate in Strasbourg on Monday 12 November.
Aptaukošanās izraisa arī ievērojamas sekas ekonomikā.
The report identifies a number of problems across the Union, including;
Ir aprēķināts, ka ES aptaukošanās problēma veido 7 % no veselības aprūpes izmaksām, un, ņemot vērā aptaukošanās pieauguma tendences, šī summa turpmāk pieaugs.
Less time being available for sport: The average amount of time available is 109 minutes per week for primary school and 117 minutes for secondary school.
Mazāk ēst ... vai vairāk kustēties?
Both of these have fallen since 2002.
Lieko svaru tomēr ne tik daudz izraisa lielāka kaloriju daudzuma uzņemšana, kā fizisku aktivitāšu trūkums – bērni neēd vairāk, viņi mazāk kustas.
Sport options at school are not diverse or interesting enough for young people.
Taču vai tai tiek piegriezta pelnītā vērība?
Often the sport offered is too competitive.
Novembra plenārsesijā deputāti izskatīs bijušā paukošanas olimpiskā čempiona ungāru deputāta Pál Schmitt sagatavoto ziņojumu par sporta lomu izglītībā.
Under-funding of sports facilities.
Saistošākas, apjomīgākas un labāk aprīkotas fizkultūras programmas
Insufficient coordination between sport at school and outside of school.
Turklāt pēdējo gadu laikā ES fiziskajai izglītībai veltītais laiks ir pakāpeniski samazināts: kopš 2002. gada tai atvēlētais laiks ir samazināts no 121 līdz 109 minūtēm nedēļā sākumskolā un no 117 līdz 101 minūtei vidusskolā.
A study commissioned by the Parliament's Culture and Education Committee said that "in some member states the lack of sporting facilities...and PE (physical education) teachers put physical education in a difficult situation".
Ziņojums arī vērš uzmanību uz to, ka patlaban nepietiekami ir gan fizkultūras skolotāju apmācība, gan sporta aprīkojuma finansējums.
It concluded that "PE is often sacrificed to other academic subjects".
Esiet sportiski… vismaz 3 reizes nedēļā!
Physical exercise - 3 times a week!
Tajā arī uzsvērts, ka jānostiprina saikne starp skolas un ārpusskolas fiziskajām aktivitātēm.
Physical education becomes compulsory in all primary and secondary schools.
„Ka bijušais olimpietis es ieteiktu bērniem ar fiziskajām aktivitātēm nodarboties katru dienu, vai nu skolā vai ārpus tās, bet pieaugušajiem — vismaz trīs reizes nedēļā,” saka Pál Schmitt . „Es pats regulāri eju uz baseinu un bieži trenējos sporta zālē.”
Pál Schmitt has his own advice on how to tackle obesity and keep fit: "as a former Olympian, I'd suggest children exercise on a daily basis, taking part either in or out-of-school sport activities, and adults at least 3 times a week".
Eiropas Parlaments pārstāv arī Jūs, tāpēc mēs vēlētos uzklausīt arī Jūsu viedokli.
His report will be put to a vote as a motion for a Parliamentary resolution on Tuesday 13 November.
Vai, pēc Jūsu domām, skolās fizisko nodarbību pietiek?
In your view and based on your experience, do you think that there are enough sports activities at school?
Komentāru iesūtīšana ir noslēgusies.
Thanks in advance for your comments.
-//EP//TEXT REPORT A6-2007-0415 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20070122STO02302 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT IM-PRESS 20070122STO02302 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20070206STO02781 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT IM-PRESS 20070206STO02781 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20070531STO07250 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT IM-PRESS 20070531STO07250 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT REPORT A6-2007-0415 0 NOT XML V0//EN
Aiz kadra: Eiropas Parlamenta deputāts Rihards Pīks
Latvian film director turned MEP Rihards Pīks on film and politics
Kinomākslinieks un politiķis -- Rihards Pīks
Singing, Directing, Debating; Rihards Pīks MEP
Taču tautā viņš kļuva pazīstams kā kinomākslinieks.
In the late 1980's he and others like him seized their freedom from Moscow in the "Singing Revolution".
Kino Rihards Pīks veltījis vairāk nekā trīsdesmit gadus no savas dzīves, darbojoties kā režisors, operators, producents, pasniedzējs un uzņēmējs.
His career as a film producer, cameraman and director took him into politics.
Vai šajā nozarē gūtā pieredze noder arī Eiropas Parlamentā?
This led him from the Latvian Cultural Ministry to the Foreign Ministry and then from 2004 to the European Parliament.
Mēs lūdzām viņu pastāstīt par sevi, par kino un arī par politiku.
We spoke to him about politics and film.
Kad un kāpēc Jūs izlēmāt pievērsties politikai?
Q. When and how did you enter politics?
Kopš bērnības esmu audzis tādā vidē, kurā tika uzturētas dzīvas atmiņas par pirmskara neatkarīgo Latvijas valsti, kā arī cerības par Latvijas neatkarības atgūšanu.
Since my childhood I have been living in an environment where memories about pre-war independent Latvia and hope of regaining the independence were kept alive.
Mans tēva brālis darbojās pagrīdē līdz pat 1950. gadu vidum.
My uncle was active underground until the mid 1950s.
Agrā jaunībā mēs ģimenē slepeni klausījāmies radiokanālus Amerikas Balss un BBC, lai kaut nedaudz sadzirdētu, kas notiek pasaulē aiz "dzelzs priekškara".
When I was young my family listened secretly to radio channels like Voice of America and the BBC, to hear about the other side of the "Iron curtain".
Atmodas un Tautas Frontes laikā kopā ar citiem aktīvi iesaistījos "dziesmotajā revolūcijā".
During the time of "Atmoda" ("The Third Awakening" - an independence movement) and "Tautas Fronte " ("The Popular Front of Latvia" - a 1980's independence organisation) I was actively involved in the "Singing revolution".
Pēc tam pievērsos manas profesionālās nozares — kino — pārveidošanai atbilstoši demokrātijas principiem un tirgus likumiem.
My professional field - cinema - was transformed by democratic principles and market forces.
Izveidoju Nacionālo kinematogrāfijas centru, strādāju pie autortiesību likuma.
I founded the National Cinematography Centre and worked on intellectual property law.
1996. gadā mani uzaicināja iesaistīties Latvijas valdībā kultūras ministra postenī.
In 1996 I was invited to be a member of the Latvian government as the Minister of Culture.
Tā arī aizsākās mana darbība politikā.
That is how my political work began.
Kā Jūs kino nozarē gūto pieredzi varat izmantot darbā Eiropas Parlamentā?
Q. How does your experience of the Cinema help with your work as an MEP?
Politikā un kino nepieciešamas līdzīgas iemaņas un zināšanas — dramaturģijā, psiholoģijā, aktiera meistarībā, retorikā.
Similar abilities and knowledge are needed in politics and cinema - drama, psychology, acting and rhetoric.
Tas pats attiecas uz politiskām diskusijām — jāieklausās sarunu partnerī, jāuztver galvenā doma, jāatbild atbilstoši situācijai un diskusijas mērķim.
You also have to structure the speech, exactly the same way as when introducing the actors into the process of creating a film.
Šīs iemaņas un likumības darbojas kā kino, tā politikā — gan novērtējot situāciju, gan izvēloties pareizāko veidu un formu, kā atbildēt.
As I have also studied in Moscow, I have the additional advantage of understanding the Russian mentality and character.
Tā kā esmu studējis arī Maskavā, tad kā papildu priekšrocību uzskatu spēju saprast krievu mentalitāti un raksturu, kas man palīdz, veidojot attiecības ar Krievijas parlamenta deputātiem starpparlamentu delegāciju līmenī.
That helps me to build relationship with the MPs of the Russian Parliament at the level of Inter-parliamentary delegations.
Vienlaikus savu kinorežisora un kinooperatora pieredzi esmu izmantojis, veidojot video pētījumus, lai izzinātu savu vēlētāju domas un varētu to intereses labāk pārstāvēt Eiropas Parlamentā.
I have applied my experience as film director and cameraman by doing a video aimed at representing my voter's interests better in the European Parliament.
Piemēram, pagājušajā gadā un šī gada pavasarī izveidoju 20 minūtes garu dokumentālu filmu "Eiropa kafijas biezumos", kuru izplatīju Latvijā un visām Eiropas Parlamenta pārstāvniecībām dažādās ES dalībvalstīs.
Last year I made a 20 minute documentary called “Europe in coffee-grounds” which I distributed in Latvia and among the information offices of the European Parliament in different countries.
Saņēmu labas atsauksmes — video pētījums esot palīdzējis iepazīt Latvijas cilvēkus un to attieksmi pret savu valsti un pret Eiropu.
I received good feedback and the video research had helped other Europeans to better understand Latvians and their attitude to their country and Europe.
Kādu Jūs redzat Eiropas kino nākotni, it īpaši jaunajās dalībvalstīs?
Q. How do you see the future of the European cinema, especially in States that joined in 2004?
Kinematogrāfs ir katras valsts kultūras neatņemama sastāvdaļa, un tādēļ tas ir jāatbalsta un jāstimulē.
Cinematography is an integral part of the culture of every country and must be supported and stimulated.
Taču Eiropas filmu industrija diemžēl globālajā konkurences cīņā zaudē Amerikai.
Unfortunately, the European film industry loses to America.
Jau no iepriekšējā gadsimta pirmās puses Amerikas kino ir veidots plašam, masu patēriņam, respektējot tirgus pieprasījumu.
Since the first half of the last century American cinema has been made for broad, mass consumption, respecting the demand of the market.
Eiropas tradīcija ir kopt un atbalstīt individuālu mākslinieku redzējumu, taču Eiropas filmas bieži paliek tikai šaurā interesentu lokā un nesasniedz plašāku auditoriju.
The European tradition is to foster and support individual visions of the artists but European films often remain in a narrow circle of the interested and don’t reach wider public.
Jau šobrīd Eiropā pastāv dažādas formas Eiropas kino atbalstam, tajā skaitā Eiropas Savienības finansējums, taču, manuprāt, tas nav pietiekams, lai palīdzētu Eiropas kino iekarot labākas pozīcijas pasaulē.
There is already support for European cinema, including EU financing, but in my opinion the latter is not enough to help European cinema to a better position in the world.
Vai, Jūsuprāt, kino varētu palīdzēt pietuvināt Eiropu tās iedzīvotājiem?
Q. Do you think cinema could help to bring Europe closer to the citizens?
Lai kino varētu vienot tautas, jāveido vairāk kopražojuma filmu, kas dotu tiesības un iespējas filmas izplatīt visās valstīs, kas piedalījušās kopražojumos.
To bring nations together more co-production films should be made.
Eiropas filmas būtu jāveido plašākam skatītāju lokam, ne tikai vienas nācijas pārstāvjiem.
European films should be made for a broader range of spectators not only for the representatives of one nation.
Manuprāt būtu lietderīgi izveidot Eiropas dokumentālo filmu un izglītojošo raidījumu televīzijas kanālu, kurš saistošā un profesionālā veidā vēstītu par dažādu Eiropas valstu vēsturi, cilvēkiem, ģeogrāfiju, parādībām un tikumiem.
I think it would be useful to establish a television channel for European documentaries and educational programs which would recount the history of EU countries, people, geography and habits in an interesting and professional way.
Šāds televīzijas kanāls noteikti palīdzētu tuvināt Eiropas tautas un ļautu Eiropas iedzīvotājiem labāk iepazīt vieniem otrus.
Such a TV channel would certainly bring European nations closer and would help European citizens know each other better.
20071107STO12741 Rihards Pīks: deputāta profils
20071107STO12741 Rihards Pīks
Klimata pārmaiņas: no Ķīnas atgriežas Parlamenta delegācija
Climate change: why China matters
Ķīna ir pasaules lielākais ogļu un naftas patērētājs
As the economy grows apace in China, so does pollution and it looks set to be a global problem.
Gatavojoties gaidāmajai ANO Konferencei par klimata pārmaiņām, Eiropas Parlaments nosūtīja delegāciju uz Ķīnu — vienu no lielākajām siltumnīcefekta gāzu ražotājām pasaulē.
Ahead of the December UN Climate Change Conference in Bali a delegation from the Parliament's Temporary Committee on Climate Change, led by Chairman Guido Sacconi, visited Beijing to meet with key officials, politicians and experts.
Delegācijas locekļi no 5. līdz 7. novembrim tikās ar amatpersonām, politiķiem un ekspertiem.
The delegation concluded that China is politically committed to fighting climate change, but not yet ready to accept quantitative targets.
Atgriežoties no Pekinas, tie secināja, ka Ķīna ir apņēmusies cīnīties pret klimata pārmaiņām, taču nav neatzīst kvantitatīvu mērķu noteikšanu.
"As a fast growing economy China is also rapidly becoming one of the biggest polluters," said Mr Sacconi.
„Kā strauji augoša ekonomika Ķīna vienlaicīgi kļūst par vienu no lielākajiem piesārņotājiem,” saka delegācijas vadītājs un Klimata pārmaiņu komitejas priekšsēdētājs Guido Sacconi . „Pēc Kioto protokola termiņa izbeigšanās 2012. gadā izveidot jaunu starptautisku režīmu cīņai pret klimata pārmaiņām būs iespējams tikai tad, ja arī tādas valstis kā Ķīna vai Indija — kurām spēkā esošais Kioto protokols neuzliek nekāda veida saistības — kļūs par šāda nolīguma dalībniecēm.”
"Establishing a new international climate change regime after the expiry of the Kyoto Protocol in 2012 will only be possible if countries like China or India which do not have emission reduction commitments under the current Kyoto Protocol are part of such an agreement."
Ķīnas nozīme — fakti un skaitļi
Why China matters
Ķīna ir pasaules otrā lielākā siltumnīcefekta gāzu ražotāja pēc ASV.
In 1990 China's CO2 emissions were around 50% of US (the biggest producer) levels.
1990. gadā Ķīnas CO2 izmešu daudzums nesasniedza pat pusi no ASV emisijām, taču tagad tā ASV gandrīz panākusi un turpmāko gadu laikā visticamāk apsteigs.
Now China lies just behind the US and is expected to overtake it as the largest emitter of greenhouse gases.
Ķīna, kuras ekonomika strauji attīstās un kurā mīt 1.3 miljardi iedzīvotāju, jau tagad ir pasaules lielākais ogļu un naftas patērētājs.
With a booming economy and 1.3 billion people, China is the world's largest consumer of coal and oil consumption has doubled in the last 20 years.
Lai gan tā 2002. gadā ratificēja Kioto protokolu, kura ietvaros tiek uzstādīti mērķi maksimāli samazināt ogļskābās gāzes emisijas, kā jaunattīstības valstij tai tomēr nav uzliktas nekādas saistības.
However, as a developing country it is not required to cut emissions under the 2002 Kyoto Protocol.
Ķīna iesaistās cīņā pret globālo sasilšanu
"China is strongly committed in the fight against climate change and to engage in the area of emissions reductions, energy-saving, and energy-efficiency.
Man radās iespaids, ka jau Ķīna pieņem un īsteno attiecīgus likumus.”
"China has recently adopted a Climate Change Programme and is strongly committed to improve its energy efficiency.
„Ķīnas nesen apstiprinātā Klimata pārmaiņu programma ir ļoti ambicioza, izvirzot tādus mērķus kā līdz 2010. gadam uzlabot enerģijas efektivitāti par 20% un palielināt atjaunīgo enerģiju izmantošanu par 10%,” viņš paskaidro. „Protams, tā tagad ir jāīsteno; tam mums būs uzmanīgi jāseko līdzi.”
Our visit to Beijing...allowed us to establish personal contacts with government officials, members of the People's National Congress, as well as business and civil society representatives and to better understand the Chinese position towards climate change," Mr Sacconi said.
„Mēs priecājāmies uzzināt, ka Ķīna, tāpat kā Eiropas Savienība, uzskata, ka Apvienoto Nāciju Klimata pārmaiņu konvencija ir vienīgais piemērotais forums starptautiskajām sarunām par klimata pārmaiņām,” stāsta K.H. Florenz . „ Ķīnas varas iestādes arī līdzīgi Eiropas Savienībai domā, ka jaunais nolīgums būtu jānoslēdz vēlākais līdz 2009. gadam, izvairoties no plaisas starp pašreizējo saistību posmu, ko regulē Kioto protokols, un nākamā starptautiskā nolīguma darbības sākumu.”
The draftsman for the Committee, German Christian Democrat Karl-Heinz Florenz said, "From our discussions with representatives from the National People's Congress, from the government and also from civil society, we understood that climate change is one of the political priorities for the Chinese authorities.
K.H. Florenz uzsvēra nepieciešamību veidot partnerattiecības un iesaistīt cīņā pret klimata pārmaiņām tādus jaunus pasaules spēkus kā Ķīna un Indija un norādīja, ka tāpēc Eiropas Parlaments pievērš lielu uzmanību ārpolitikai vides jomā.
I have the impression that the Chinese authorities are adopting and implementing legislation to successfully start the fight against climate change."
Viņš pauda pārliecību, ka Ķīna kļūs par uzticamu Eiropas Savienības partneri sarunās par nolīgumu pēc 2012. gada, un piebilda, ka veiksmīga cīņa pret klimata pārmaiņām ir abu interesēs.
The recently-adopted Climate Change Programme is very ambitious with targets to cut energy consumption 20% and increase the share of renewables to 10% of energy supplies by 2010.
Emisiju samazināšana — jā, kvantitatīvi mērķi — nē
Chinese position towards post-Kyoto climate protection?
G. Sacconi rezumē Pekinā notikušās diskusijas: „Ķīna ir cieši apņēmusies cīnīties pret klimata pārmaiņām un samazināt emisijas, taupīt enerģiju un to efektīvāk izmantot.
"We were happy to learn that for China, like the EU, the UN Climate Change Convention is the only appropriate forum for the international negotiations on climate change.
Tā arī atzīst, ka ir svarīgi sadarboties ar rūpnieciski attīstītajām valstīm tehnoloģijas un tās pārnešanas jomā un ka šai nozarei vajadzīgs finansiāls atbalsts.
The Chinese authorities also share the EU view that the negotiations for such a new agreement should be concluded by 2009 at the latest, thus avoiding any gap between the current commitment period under the Kyoto Protocol and the future international framework", Mr Florenz added.
Šīs noteikti ir ārkārtīgi pozitīvas ziņas.”
Stressing the need to build partnerships and involve new world powers like China and India in the fight against climate change, Mr Florenz said: "This is why the EP attaches such importance to environmental foreign policy".
„Viens kritisks jautājums tomēr vēl nav atrisināts,” referents saka, „Proti, tas, ka Ķīna vēl joprojām uzskata, ka jāpatur Kioto protokola pašreizējā struktūra un ka jaunattīstības valstīm, tostarp tādām ar plaukstošu ekonomiku, nevajadzētu noteikt kvantitatīvas saistības.”
Convinced that China will be a close and key partner of the EU in the negotiations for a post-2012 agreement, he added: "It is in our mutual interest to succeed in the fight against climate change".
Šī bija pirmā no vizītēm, ko Klimata pārmaiņu komiteja veiks ārvalstīs, lai veicinātu parlamentu sadarbību un veidotu spēcīgu aliansi klimata problēmu risināšanai.
The visit was the first of a series to non-EU countries meant to develop parliamentary contacts and forge a strong alliance to address climate change issues.
Klimata pārmaiņu komiteja gatavojas Bali konferencei
What the EP is doing
Deputāti arī aicina rūpnieciski attīstītās valstis rādīt piemēru un apņemties samazināt emisijas vismaz par 30 % līdz 2020. gadam un vismaz par 80 % līdz 2050. gadam.
MEPs also call on industrialised countries to lead by example and commit themselves to reducing emissions "by at least 30% by 2020 and 60% - 80% by 2050 compared to 1990".
20071107STO12743 Vairāk par delegācijas vizīti (angļu valodā) Klimata pārmaiņu komitejas rezolūcijas priekšlikums Eirodeputāti noraizējušies par klimata aizsardzību pēc Kioto protokola Kioto protokola darbības beigām jāgatavojas laikus Klimata pārmaiņu komiteja
20071107STO12743 China committed to fighting climate change, but not yet to quantitative targets, says EP delegation Halving greenhouse gas emissions by 2050: Climate Change Committee sets out aims for Bali MEPs told "no rewind" button on climate change ahead of post Kyoto talks Climate change committee Strategy for the Bali Conference on Climate Change
-//EP//TEXT IM-PRESS 20071107IPR12737 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20071107IPR12737 0 NOT XML V0//EN