natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Maria Laura Franciozi ( Ansa News Agency, Itālija): „Nemitīgi jāpārvietojas no vienas institūcijas uz citu, jānomin daudzi kurpju pāri, jāuzklausa dažādi avoti un tad jāapsēžas un tas viss jāuzraksta loģiski un sakarīgi, tā, lai to saprastu mani lasītāji. […] Institūciju radīto materiālu daudzums un komunikācijas apjoms ir milzīgs.
"The quantity of material and the volume of communication generated by the institutions is enormous," she said.
Grūtības tādēļ rodas, nošķirot svarīgo un par jaunumu uzskatāmo no „pļāpām”.
"The difficulty is therefore to sort things out and to sort what is important and newsworthy from 'chatter'".
Nikoss Belloss ( Cyprus News Agency , Kipra): „Grūtākais mūsu darbā kā Briseles korespondentiem ir ziņot par notiekošo savlaicīgi, vienlaikus ievērojot precizitātes prasības.
Nikos Bellos, head of the Cyprus News Agency in Brussels, said, "the toughest part of our work as Brussels correspondents is covering the news on schedule while maintaining the necessary standards of accuracy and the reason its tough is that so many things happen at more or less the same time."
Tas ir grūti tādēļ, ka vairāk vai mazāk vienlaicīgi notiek vairāki pasākumi.
He added, "this in turn can lead to situations where one has to cover an event without actually being physically present, in which case technology, for example, the web streaming of press conferences, contacts within the institution's press services and other journalist colleagues prove invaluable."
Tas savukārt var novest pie situācijām, kad jāraksta par kādu notikumu, neesot tur fiziski klāt.
Domestic and EU politics - "two sides of same coin"
Šajā gadījumā neatsveramu palīdzību sniedz tehnoloģija, piemēram preses konferenču straumēšana internetā, kontakti institūciju preses dienestos vai kolēģi žurnālisti.”
Many journalists find it tough trying to communicate what is going on in the EU in a way that means something to people in their country.
Daži žurnālisti tādēļ vairās iedziļināties ES tēmās.
"Some journalists therefore are not daring to engage closer with EU topics.
Pienācīgai reportāžai par Eiropu vajadzīgs gan skatījums no Briseles, gan no dalībvalstīm.”
Therefore good coverage about Europe needs both: the perspective from Brussels and from the member countries," he added.
Nav svarīgi, cik labi protam uzrakstīt par institūciju darbību — cilvēkus interesē tikai tas, ko ES lēmums nozīmē viņu dzīvēm.”
No matter how well one can cover the activity of the institutions, people are only interested in knowing what the EU’s decision will mean for their lives".
Anna Kahilla: „Tas viss ir jākomunicē publikai, lai cilvēkiem būtu redzams, ka tas viņiem ir būtiski, un lai viņi varētu to saprast, pat ja viņiem par ES nav nekādu zināšanu.”
This is backed up by Anna Cahill who told us that "there is then the job of communicating it to the public so that they can see that it is relevant to them and they can understand it, even if they do not understand anything about the EU."
Sadarbība ar ES iestādēm
Cooperation with EU Institutions
Franss Bogārds: „Mediju varenie ekonomisku apsvērumu dēļ samazina korespondentu skaitu.
Frans Boogaard also elaborated on the changes in the media scene: "Those who rule the media are cutting down the number of correspondents for economic reasons.
20100226STO69653 Sākusies darbu iesniegšana Eiropas Parlamenta Balvai žurnālistikā Žurnālistikas balvas vietne
20100226STO69653 European Parliament Prize for Journalism 2010: applications open European Parliament Prize for Journalism International Press Agency
-//EP//TEXT IM-PRESS 20100115STO67374 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20100115STO67374 0 NOT XML V0//EN
Intervija: Teiss Bermans par Afganistānu
Dutch Social Democrat Thijs Berman on Afghanistan
Pēc Karzaja lēmuma pārņemt kontroli pār vēlēšanu komiteju ar Teisu Bermanu sarunājāmies par to, kādas sekas ir šādam solim, nepieciešamību koncentrēties uz valsts struktūru veidošanu un par to, kādēļ, viņaprāt, sūtīt vairāk kareivju uz Afganistānu ir bezjēdzīgi.
He tells us of his concerns about President Karzai's decision to appoint the election commission, the need to help the Afghans build a credible administration and why he believes sending more troops would be a "mistake".
Kā jūs aprakstītu pašreizējo situāciju Afganistānā?
Where does Afghanistan stand now?
Manuprāt, mēs atrodamies tādā Afganistānas attīstības fāzē, kurā iespējams ir viss.
TB: I think we are in a phase in the development of Afghanistan where everything is open.
Taču ir zīmes, kas liek raizēties.
But there are worrying signs.
No vienas puses, prezidents Karzajs solīja tikt galā ar korupciju, uzlabot situāciju un iestādes savā valstī.
Afghan President Hamid Karzai promised to tackle corruption, to improve the situation in his country, to improve the institutions.
No otras puses, prezidents ir izlēmis nemainīt veidu, kādā tiek iecelta neatkarīgā vēlēšanu komiteja — viņš to darīs pats.
Yet you see that the President has decided not to change the way the independent election commission is appointed: he will do it himself.
Tāpat viņš nolēma, ka viņš iecels arī vēlēšanu sūdzību komitejas locekļus.
He decided that he will appoint the members of the electoral complaints commission.
Tā vietā, lai stiprinātu varas līdzsvara kontroli, tā tiek vājināta.
Instead of strengthening checks and balances, strengthening counter power, these are weakened.
Tas ir ārkārtīgi satraucoši.
And that is extremely worrying.
Jo Afganistānai ir vajadzīgas iestādes, kam uzticas iedzīvotāji.
What Afghanistan needs is institutions that are credible in the eyes of its own population.
90% tiesisko strīdu Afganistānas iedzīvotāju starpā neizskata oficiāls tiesnesis, bet gan talibu tiesnesis, jo cilvēki oficiālajiem tiesnešiem neuzticas.
Ninety per cent of current civil disputes between citizens in Afghanistan do not appear before a formal judge, but before a Taliban judge, because people do not trust the official judge.
Viņi uzskata, ka tie ir pārlieku korumpēti.
They think they are too corrupt.
Vai starptautiskā kopiena vēl joprojām var cerēt, ka tās darbība Afganistānā nesīs rezultātus, kas apmierinās visas iesaistītās puses?
Can the international community still hope that there will be a win-win situation in Afghanistan?
Eiropa var spēlēt lielu lomu, vairāk un labāk ieguldot iestāžu veidošanā, pašvaldībā, policijas un armijas spēku apmācībā, kas ir ļoti nepieciešama.
TB: Europe can play a big role in investing more - and better - in institution building, in local government, in the training of police and military, which is badly needed.
Mums uz turieni jāsūta apmācītāji.
We need to send trainers over there.
Un, manuprāt, tā vietā, lai koncentrētos, vēl joprojām koncentrētos uz militāro aspektu, kā to dara amerikāņi, mums būtu aizvien vairāk jākoncentrējas uz šīs valsts celšanu — kopā ar afgāņiem.
I think that instead of concentrating on the military aspect, as the Americans do, we should concentrate much more on building this country - with the Afghans.
Tādēļ Eiropai jāspēlē milzu loma.
So there is a huge role for Europe to play.
Un ne tik daudz militārā jomā, jo mēs kopš 2001.gada pastāvīgi esam sūtījuši kareivjus, sākot ar 20 000-30 000 cilvēkiem, kuru tagad jau tur ir 121 000 — un tas drošību nepalielināja.
And not so much military because we have sent in troops consistently since 2001, it started with 20, 000 - 30, 000 people, and by now there is 121, 000 - and it did not improve security.
Tas neuzlaboja situāciju.
It has not improved the situation.
Talibi kontrolē divas trešdaļas valsts.
The Taliban are controlling two thirds of the country.
Tas noved pie nākamā jautājuma — vai papildu vienību nosūtīšana ir risinājums?
Sending more troops - is that the solution?
Manā skatījumā sūtīt vēl vairāk kareivju ir bezjēdzīgi.
TB: Sending more troops is, in my view, useless.
Tā būtu kļūda.
It would be a mistake.
Pentagons domā, ka var atrisināt problēmas, nosūtot vairāk kareivju.
The Pentagon thinks that you can solve problems by sending in more troops.
Āmuram visas problēmas izskatās pēc naglas.
To a hammer, every problem looks like a nail.
Tas noteikti nav pareizais ceļš.
It is clearly not the way.
Mums ir jāveido afgāņu uzticēšanās.
Not so much in the coalition because we are there to disappear as soon as possible.
Ne tik daudz koalīcijai, jo mums no turienes jāpazūd pēc iespējas ātrāk, bet gan uzticēšanās viņu pašu līderiem, pašu politiskajai sistēmai.
But trust in their own leaders, in their own political system.
Un to vajag darīt, apkarojot korupciju un opija ražošanu.
And you do that by tackling corruption and tackling, of course, the opium production.
Vai iespējams panākt saskaņotu rīcību starp ES un ASV?
Can co-ordination between the EU and the US be achieved?
Tas ir nepieciešams.
It is necessary.
Pagājušo pirmdien man bija sarunas ar amerikāņiem.
I had talks with the Americans last Monday.
Es tikos ar Amerikas vēstnieku NATO.
I saw the American Ambassador to NATO.
Manuprāt, mums ļoti, ļoti cieši jāsadarbojas tādās jomās kā iestāžu veidošana, pašvaldību sakārtošana, Afganistānas ekonomiskā attīstība un lauku attīstība, nodrošinot iespējas gan vīriešiem, gan sievietēm.
I do think that we have to cooperate very, very closely in institution building and straightening local governments and economic development of Afghanistan, rural development of Afghanistan by getting chances to men and women.
Taču, ciktāl redzu, Amerikas pieeju vēl joprojām nosaka militāri apsvērumi.
But as far as I can see, the American approach is still dominated by the military approach.
Ko jūs sagaidāt no jūsu nākamās vizītes Afganistānā?
So what do you expect from your upcoming visit to Afghanistan?
Kā ES galvenais vēlēšanu novērotājs es uzskatu, ka mans pienākums ir pārliecināties, kā tiek īstenoti mūsu ieteikumi, tādēļ es galvenokārt koncentrēšos uz to, kas notika ar mūsu ieteikumiem pēc pērnā gada krāpšanas vēlēšanās, un pārbaudīšu, vai kaut kas tiek darīts, lai nodrošinātu, ka nākamreiz tās būs mazāk.
TB: As the EU chief observer to the elections, I feel that it is my duty to see the follow up of our recommendations, so my main concentration will be on what has happened with our recommendations after the fraudulent elections of last year and to check whether anything has been done to improve the likelihood that there will be less fraud next time.
20100226STO69656 Teiss Bermans: Afganistānas valdībai jāatgūst uzticēšanās (09/11/2009) Paziņojums presei par drošību Afganistānā (26/01/2010, angļu valodā) Teiss Bermans EP Delegācija attiecībām ar Afganistānu
20100226STO69656 Afghan Government must win trust of people, say MEPs, Nov 2009 Security situation in Afghanistan, Jan 2010 Thijs Berman, MEP Parliament's delegation to Afghanistan
-//EP//TEXT IM-PRESS 20091030STO63486 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20091030STO63486 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT IM-PRESS 20100125IPR67961 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20100125IPR67961 0 NOT XML V0//EN
Erasmus — pieredze visai dzīvei
Erasmus: exchanging skills for life
Erasmus programmā piedalās aptuveni 4% ES studentu. ©BELGA_Eureka Erasmus ir ES galvenā studentu un pasniedzēju apmaiņas programma, kurā katru gadu piedalās vairāk nekā 180 000 studentu.
Over one million students have benefitted from the Erasmus exchange programme ©Belga Every year over 180,000 students across Europe study in the Erasmus University exchange programme.
Programmas pamatuzdevums ir izveidot Eiropas augstākās izglītības zonu un veicināt inovāciju visā Eiropā.
Students spend a semester or academic year at a foreign university to develop their language skills and for new experiences abroad.
Uz sarunu aicinājām vienu Eiropas Parlamenta deputātu un vienu praktikantu, kuri abi guvuši labumu no programmas.
Here Scottish MEP Alyn Smith and a Lithuanian intern Eglė Draugelytė at the European Parliament talk about their experiences.
Alins Smits (Zaļo grupa, Apvienotā Karaliste) programma ietvaros 1992.gadā devās uz Vāciju, kur viņš pavadīja vienu akadēmisko gadu Ruprehta Kārļa universitātē Heidelbergā.
A recent study by the European Commission which looked at the 2007-2008 academic year found that German students were the most enthusiastic Erasmus students.
Lietuviete Egle Draugelīte patlaban stažējas Parlamentā.
They were followed by France and Spain.
Viņa pērn pusgadu mācījās Bordo, Francijā.
All three countries are also the biggest recipients of Erasmus students.
Erasmus programmas dalībnieki iegūst ne tikai akadēmisku pieredzi, bet arī „dzīves iemaņas”.
He spent the academic year at Ruprecht-Karls Universität in Heidelberg.
„19 gadu vecumā es daudz ko iemācījos par to, kā dzīvot prom no mājām un būt neatkarīgākam,” norāda Alins Smits.
As he explains "at 19 I learned a lot about living away from home and about how to be more independent".
Viņš atzīst, ka lielākās grūtības sagādājusi vācu valoda, taču „mēs tikām galā, turklāt Erasmus studenti viens otram palīdzēja”.
Mr Smith pointed out that the main "difficulty" was the German language.
Pēc universitātes beigšanas A.Smits strādāja Briselē Skotijas pārstāvniecībā ES.
He later worked in Brussels for the Scottish government's representation to the EU.
Tagad, būdams Eiropas Parlamenta deputāts, viņš ir uzsācis informācijas kampaņu, lai iedrošinātu Erasmus semestrim pieteikties vairāk skotu studentu.
Now, as a MEP, he has started an information initiative to encourage more Scottish students to apply for an Erasmus semester.
Egle uzskata, ka, „Erasmus semestris liecina, ka esi vairāk iesaistīts un ieinteresēts Eiropas jautājumos nekā tavi sāncenši.
Eglė Draugelytė from Lithuania is currently an intern in the Parliament.
Manuprāt, Bordo pavadītais semestris man palīdzēja nokļūt tur, kur esmu šodien.
She applied for Erasmus last year and studied half a year in Bordeaux in France.
Eiropas Komisija pagājušomēnes publiskoja statistikas pārskatu par programmas īstenošanu 2007./2008. akadēmiskajā gadā.
Eglė is hopeful of the effect Erasmus will have on her future job prospects: "Doing an Erasmus semester indicates that you are more involved and interested in European issues than your competitors.
Tajā norādīts, ka šajā gadā programmā piedalījās 183 000 studenti un 27 000 pasniedzēji.
I believe that my semester in Bordeaux helped me to get where I am today.
2008.gadā Parlaments balsoja par programmas Erasmus Mundus otrās fāzes īstenošanu.
On October 21, 2008, the Parliament voted in favor of establishing the second phase of the Erasmus Mundus (2009-2013).
Šīs programmas mērķis ir veicināt sadarbību starp Eiropas un trešo valstu augstākās izglītības iestādēm un augstskolu mācību spēkiem, lai izveidotu izcilības centrus un sagatavotu augsti kvalificētus darbiniekus.
Erasmus Mundus aims at promoting European higher education as a centre of excellence in the world.
20100226STO69660 Erasmus Eurpostat ziņojums EP rezolūcija par Erasmus Mundus Erasmus Mundus Alins Smits
20100226STO69660 European Parliament legislative resolution of 21 October 2008 Eurostat report Erasmus Mundus - Scholarships and Academic Cooperation Alyn Smith MEP
-//EP//TEXT TA P6-TA-2008-0497 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT TA P6-TA-2008-0497 0 NOT XML V0//EN
Intervija: Eva Brita Svensone par vardarbību pret sievietēm
Violence against women: MEP says "You can build a new life"
EuroparlTV: Ja es iešu mājās, viņš mani nogalinās Gatavojoties Starptautiskajai sieviešu dienai, Eiropas Parlaments šogad īpašu uzmanību pievērš jautājumam par vardarbību pret sievietēm.
If I go home he will kill me The upcoming International Women's Day has thrown attention towards what can be done to help women who suffer domestic violence.
Parlamenta Sieviešu tiesību komitejas priekšsēdētāja Eva Brita Svensone ļoti labi zina, kā jūtas cietušās sievietes — viņa bija viena no viņām.
As leftwing Swedish MEP Eva-Britt Svensson knows only too well, the violence can often be perpetrated by partners in a relationship or marriage.
Ko ES un jo īpaši Eiropas Parlaments ir darījuši, lai izskaustu vardarbību pret sievietēm?
What has the European Union and the European Parliament done so far to eliminate violence against women?
Pirmkārt, es uzskatu, ka ar to, ko esam darījuši, nepietiek, jo vēl arvien ir daudz uz dzimumu balstītas vardarbības.
First of all I think we haven’t done enough because we still have a lot of gender based violence and violence against women.
Dažām dalībvalstīm ir ļoti labi likumi par vardarbību.
Some of our member states have very good legislation concerning violence towards women.
Tagad pienācis laiks likumdošanai ES līmenī.
Now is the time to have legislation at an EU level.
Ja jums būtu jāizvēlas tikai trīs instrumenti, ko ES būtu jāpieņem, lai palīdzētu upuriem — kuri tie būtu?
If you had to choose only three tools that EU should adopt in the future to help victims, what would they be?
Pirmkārt, palīdzība upuriem.
Firstly, support for the victims.
Jābūt likumiem, lai sievietes visās dalībvalstīs zinātu, ka tas ir noziegums.
You must have legislation so that women in all member states know that it (violence) is a crime.
Un jābūt iespējai saņemt palīdzību no sociālajām iestādēm, no policijas un tiesneša.
And you must have the possibility to get support from social authorities, from police and from judges.
Otrkārt, Spānijas prezidentūra ir ierosinājusi ieviest kopīgu telefona numuru — tas ir labi, jo, ja tev galvā ir telefona numurs un tas ir viens un tas pats, neatkarīgi no tā, kur tu atrodies, tad upuriem varētu būt vieglāk saukt pēc palīdzības.
Secondly, the Spanish EU presidency has proposed a common telephone number - this is good because if you have telephone number in your head and it is the same wherever you are, it could be easier for victims to call for help.
Numur trīs ir labi dati par vardarbību no visām dalībvalstīm — par to, cik daudz ir upuru, un analīze, kādēļ šī vardarbība pastāv.
Number three is to have a good data from all countries about violence: how many victims we have and analyse why we have this violence.
Statistikas dati liecina, ka viena no četrām vai piecām sievietēm vismaz reizi mūžā ir cietusi no fiziskas vardarbības un viena no desmit — seksuālu vardarbību.
Statistics say that every 4th or 5th women in her lifetime suffers physical violence and every 10th suffers sexual violence.
Arī jums ir nācies piedzīvot vardarbību.
You personally also have an experience with violence.
Ko jūs teiktu upuriem?
What would you say to the victims?
Visām sievietēm, kas dzīvo vardarbīgās attiecībās, vēlos pateikt: ir iespējams pamest šīs sliktās attiecības un uzsākt pašai savu dzīvi.
I want to say to all women living today in violent relationship: it is possible to leave this bad relationship and make your own life.
Es zinu, kā tas ir.
I know how it is like.
Tu vaino sevi, viņš visu kontrolē, un tu katru dienas un nakts mirkli izjūti bailes.
You blame yourself, he has control of everything and you are afraid every moment of the day and night.
Iedomājieties, kā ir dzīvot un katru dzīves mirkli baidīties no tās personas, ar kuru jums ir attiecības, kuru jūs esat mīlējusi, ar kuru jums ir bērni.
Imagine living and every moment of your life being afraid of the person you have a relationship with, you have been in love with, you have children with.
Viņš ir svarīgākā persona jūsu dzīvē, bet vienlaicīgi arī jūsu apdraudējums.
He is the most important person in your life but he is your threat.
Tādēļ apzinieties, ka nevarat to pieņemt, jūs varat atstāt šīs attiecībās un veidot jaunu dzīvi.
So realize that you cannot accept it, you can leave this relationship and build a new life.
Vai tuvāko mēnešu laikā tiks izskatīts kāds likumprojekts, kas varētu palīdzēt upuriem?
Do you see in few months any EU legislation that could help the victims?
Jā, ir likumprojekts par Eiropas aizsardzības orderi.
Yes, we have a proposal concerning a European protection order.
Es, piemēram, esmu zviedriete.
For example I come from Sweden.
Kad man nācās saskarties ar vardarbību, es gāju uz policiju un tā aizliedza manam pāridarītājam atrasties mana dzīvokļa vai darba vietas tuvumā.
When I had experience with violence, I went to the police and they denied the perpetrator the right to be close to my apartment and working place.
Man pat bija „panikas poga”, kuru varēju izmantot, ja gadījumā viņš parādītos manā dzīvoklī.
I even had a panic button that I could use if he came to my apartment.
Balsos par Globalizācijas fonda līdzekļu piešķiršanu Vācijai un Lietuvai
MEPs set to vote on help for German & Lithuanian workers
"Opel" darbinieku demonstrācija Briselē. © EPA/OLIVIER HOSLET/Belga Rīt, 9.martā, Eiropas Parlamenta deputāti balsos par priekšlikumu no Eiropas Globalizācijas fonda (EGF) līdzekļiem kopumā 7,6 miljonus eiro piešķirt Vācijas automobiļu ražotnes "Karmann" un Lietuvas ledusskapju ražošanas un būvniecības nozares atlaisto darbinieku apmācībām, individuālās uzņēmējdarbības uzsākšanai un profesionālajai orientācijai.
Opel car workers demonstrating in Brussels, Belgium © EPA/O Hoslet/Belga Over €7.6 million in financial aid for training and self-employment could be available to former workers in Germany and Lithuania if MEPs back the measures Tuesday.
Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda uzdevums ir palīdzēt personām, kas zaudējušas darbu globālajā tirgū notiekošo pārmaiņu dēļ.
Workers at the Karmann car company and construction workers in Lithuania have lost their jobs, due in part to the economic crisis.
Ja Parlaments dos savu jāvārdu, Komisija 15 dienu laikā pēc balsojuma plenārsesijā pārskaitīs līdzekļus dalībvalstīm.
They may benefit from the European Globalisation Adjustment Fund (EGF) under which MEPs approved aid worth euro 52.3 million to help 15,000 people who lost their jobs in eight States in 2009.
Sākot no šī brīža, dalībvalstīm būs 12 mēneši laika, lai līdzekļus izlietotu.
With the rapid decline in worldwide demand for cars, those working in the car industry have been seriously affected by the economic crisis.
Galvenie cietušie pērn — autoražotāji un būvstrādnieki
Among last year's beneficiaries were Swedish Volvo Cars workers, as well as Austrian and Spanish automotive enterprises.
Pērn Eiropas Parlaments apstiprināja 10 iesniegumus no astoņām dalībvalstīm par summu 52 349 047 eiro apmērā pasākumiem 15 827 atlaistu darbinieku nodarbināšanai.
The construction industry has also been hard hit, with falling demand for houses and increasing raw material prices.
Visā pasaulē strauji samazinoties pieprasījumam pēc automašīnām, krīze smagi skāra autoražošanas nozari.
Among the beneficiaries of the EGF were Dutch construction workers.
Pērnā gada palīdzības saņēmēju vidū bija Zviedrijas Volvo , kā arī Austrijas un Spānijas uzņēmumu darbinieki.
In 2009, further aid went to workers in traditional industries like textiles in Belgium, Portugal and Spain, and more modern ones such as telecommunications with Nokia shifting its German production to Asia and Latin America.
Tāpat nopietnas sekas krīze atstāja uz būvniecības nozari — samazinājās pieprasījums pēc jaunbūvēm, turklāt cēlās būvmateriālu cenas.
Similarly, when Dell decided to close its computer factory in Ireland and move to China, Dell employees benefited from EGF support.
ES palīdzību saņēma Nīderlandes būvstrādnieki.
European Ministers meeting are expected to vote on latest package on Monday 8 March.
Fonda rīcībā ik gadu ir līdz 500 miljoniem eiro.
Each government has the right to apply for the European Globalisation Adjustment Fund if a company has had at least 500 redundancies over a 4-9 month period.
Pieteikumus fondam iesniedz dalībvalstis.
The money is mainly used for job searches, trainings and to help people start their own business.
Privātpersonām, pārstāvības organizācijām vai uzņēmumiem, ko skar atlaišana un kas vēlas izmantot fonda piedāvātās iespējas, jāvēršas savas valsts iestādēs.
The Fund can pay up to 65% of the total cost with the rest paid by the State, the region or the local authority.
EGF var segt līdz pat 65% kopizmaksu.
In 2009 EP approved € 52.3 million
Pārējo apmaksā valsts, reģions vai pašvaldība.
The EGF has a maximum of € 500 per year
-//EP//TEXT AGENDA 20100309 SIT NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT AGENDA 20100309 SIT NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT IM-PRESS 20100226BRI69636 ITEM-009-LV NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20100223IPR69385 0 NOT XML V0//EN
Negadījumu un incidentu izmeklēšana un novēršana civilajā aviācijā
Investigation and prevention of accidents and incidents in civil aviation