natgillin/translations-raw huggingface dataset:
EuroparlTV: Lēts internets Eiropā?
The News: Cheap Internet for Europeans?
Lietotāja piekļuvi internetam varēs ierobežot tikai, ja tāda sankcija ir nepieciešama un proporcionāla un ja ir ievērota taisnīga procedūra un tiesības tikt uzklausītam.
After nearly 2 years of legislative work the Telecom Package is due to be put to a final vote in Parliament on 24 November in Strasbourg.
Par šo pēdējo, neatrisināto jautājumu telekomunikāciju likumprojektu paketē Eiropas Parlamenta deputāti un ES Padome beidzot ir panākuši vienošanos.
Under a deal reached between MEPs and Council negotiators earlier this month public authorities will only be allowed to cut users' internet access after a “fair and impartial” procedure including the user's "right to be heard".
Eiropas Parlamenta deputāti un ES Padomes pārstāvji vienojās, ka lietotāja piekļuvi internetam var ierobežot tikai, ja tas ir atbilstoši, proporcionāli un demokrātiskā sabiedrībā nepieciešami.
From the start of negotiations, Parliament has demanded the establishment of adequate procedural safeguards for internet access, in line with the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms.
Turklāt tas iespējams, tikai pienācīgi ievērojot nevainības prezumpciju un tikai tad, ja lēmums pieņemts pēc taisnīgas, neitrālas procedūras, garantējot tiesības tikt uzklausītam, kā arī apstrīdēt lēmumu.
Restrictions on a user's internet access may now "only be imposed if they are appropriate, proportionate and necessary”.
Interneta lietotāju tiesību un adekvātas procedūras nodrošināšana bija viena no Parlamenta sarunu vedēju galvenajām prasībām, kuru viņi izvirzīja, balsoties uz Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību konvencijas noteikumiem.
Swedish Pirate MEP Christian Engström , who for years have been fighting for internet users rights, said after the compromise was reached: "To be honest, I never thought this would happen.
Pēc kompromisa noslēgšanas Zviedrijas Pirātu partijas pārstāvis Eiropas Parlamentā Kristians Engstrēms ( Christian Engström ), kurš gadiem ilgi ir cīnījies par interneta lietotāju tiesībām, atzina, ka nekad nebūtu domājis, ka tas reiz notikšot: „Tas nav viss, ko mēs būtu vēlējušies ideālā pasaulē, un cīņa par brīvu un atvērtu internetu vēl nav beigusies.
It is not everything that we would have wanted in the best of worlds, and this is not the end of the fight for a free and open internet.
Taču tas ir daudz lielāks solis pareizajā virzienā, nekā es jebkad būtu uzdrīkstējies cerēt.”
But it is a much bigger step in the right direction than I would have dared to hope for."
Parlamenta trešā lasījuma balsojums ir paredzēts 24. novembrī.
Parliament's final vote is scheduled for 24 November.
Gan Parlaments, gan Padome kompromisa tekstu var apstiprināt vai noraidīt tikai kopumā — grozījumus izdarīt vairs nav iespējams.
Parliament and Council may only approve or reject the current proposal, they may not amend it.
Ja Parlaments vai Padome tekstu neapstiprinās, tad elektronisko komunikāciju pamatdirektīva netiks pieņemta.
If Parliament or ministers decide not to approve the legislation, the electronic communications framework directive will not be adopted.
Šajā gadījumā koplēmuma procedūru varēs atjaunot tikai pēc jauna Komisijas priekšlikuma.
That means to make any changes to the existing rules, the Commission will have to come up with a new proposal.
20091113STO64409 Paziņojums presei Intervija ar samierināšanas procedūras vadītāju Alehandro Vidalu-Kvadrasu Kompromisa teksts Fona informācija
20091113STO64409 Background note on The Telecoms Package Press release "Pirate" MEP Christian Engström Interview with EP conciliation delegation leader Vidal- Quadras
-//EP//TEXT IM-PRESS 20091105IPR63793 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20091112BKG64357 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT JOINT-TEXT C7-2009-0273 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20091105IPR63793 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT IM-PRESS 20091112BKG64357 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090709STO57831 0 NOT XML V0//EN
8 lietas, kas jāzina par iepriekšējo plenārsesiju
8 things that caught our eye during the Brussels November Plenary session
17. un 18. novembrī ES un Krievijas līderi Stokholmā apspriedīs tādus jautājumus kā klimata pārmaiņas, enerģijas drošība un jaunais partnerības nolīgums starp abām pusēm.
The meeting is expected to focus on climate change, energy security and a new general cooperation agreement between the two.
20091113STO64412 11.-12. novembra plenārsesija Paziņojumi presei Plenārsesijas videoieraksts
20091113STO64412 Rundown of 11-12 November Parliamentary sitting Press releases Watch the last plenary session Flickr photo reportage of the sitting
Finanses un klimata pārmaiņas — jārod ilgtspējīgi risinājumi
"Finance and climate change" - a challenge for the future
Daži eksperti pareģo, ka nākotnes kari tiks izcīnīti nevis par naftu, bet gan par ūdeni. ©BELGA_DPA_Oliver Berg Eiropas Parlamenta Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas pagājušonedēļ rīkotajā uzklausīšanā deputāti, ekonomikas eksperti un klimata speciālisti diskutēja par tēmu „Finanses un klimata pārmaiņas". „Patiesais izaicinājums ir radīt apstākļus, kas nodrošinātu ilgtspējīgu attīstību nākotnē," atklājot sanāksmi, sacīja komitejas priekšsēdētāja vietniece Anni Podimata (Sociālisti un demokrāti, Grieķija).
Drying aquifers and the impact they will have on agriculture and drinking water will be a major problem caused by a warming climate. ©Belga "Finance and climate change" was under discussion at a 10 November hearing in parliament's Industry, Research and Energy Committee.
Klimata pārmaiņu un globālās sasilšanas sekas: ierobežota dabas resursu pieejamība vai to deficīts, kas var izraisīt reģionālos konfliktus, nabadzības palielināšanās, klimata imigrantu skaita pieaugums.
Greek Socialist Vice-Chair Anni Podimata said, "the real challenge is to create sustainable living conditions for the future".
Viss minētais padara resursu lietderīgāku izmantošanu un atkārtotu pārstrādi par nepieciešamību, lai nodrošinātu ilgtspējīgu planētas attīstību nākotnē.
The hearing focused on the likely effects of climate change: limited access to and scarcity of natural resources leading to a multiplication of regional conflicts.
Privātā un publiskā sektora sadarbība
In addition there will be more poverty and an upsurge in climate immigrants.
Uzklausīšanas dalībnieki bija vienispr ā tis, ka jaunā ekonomiskā modeļa pamatā jābūt privātā-publiskā sektora partnerībai un sadarbībai, kas ļautu attīstīt jaunas biznesa iniciatīvas un veicin ā t uzņēmumu globālo konkurētspēju — radot jaunas darba vietas un nepieļaujot nevienlīdzību.
There was agreement that the new economic model should be based on public-private cooperation, allowing new business opportunities to boost global competitiveness, while creating new jobs and fighting inequalities.
Tas nozīmē investīcijas tehnoloģijā un jaunin ā jumos."
She also stressed the importance of new modes of transport and recycling.
Atbildība pret nākamajām paaudzēm
"This is about investing in technologies and innovations."
Runātāji nor ā d ī ja, ka lielākā atbildība par aktīvu rīcību jāuzņemas attīstītajām un industrializētākajām valstīm. „Tās nacionālo valstu valdības, kas šodien noliedz vai negribīgi atzīst savu atbildību cīņā pret klimata pārmaiņām, ir tās pašas, kas nodrošina miljardus eiro finanšu sektoram.
Many speakers said that developed and industrialised countries have the greatest responsibility to act.
Ir nepieņemami, ka valstu vadītāji nespēj parādīt šādu pašu gatavību rīkoties, kad runa ir par planētas bojāejas briesmām.
"The same national governments that are denying or are reluctant today to assume their responsibilities concerning the fight against climate change are the ones that have provided billions of Euros, to the financial sector," Ms Podimata told us.
Mūsu atbildība pret nākamajām paaudzēm ir milzīga," A. Podimata pauda viedokli pēc uzklausīšanas.
"The responsibility we have for future generations is enormous," she added.
Izcels katra indivīda loma
Paul McCartney joins Dr Rajendra K. Pachauri on 3 December
3. decembrī Eiropas Parlamentā notiks vērienīgs pasākums par globālās sasilšanas un pārtikas politikas jautājumiem.
The impact of global warming on the world's food supply will be debated in the European Parliament on 3 December.
Plānots, ka Starpvaldību paneļa klimata pārmaiņu jautājumos vadītājs Dr. Rad ž endra K. Pa č auri un vides aktīvists sers Pols Makartnijs mudinās likumdevējus un ekspertus vērst uzmanību uz katra indivīda iespējām rīkoties, lai cīnītos pret klimata pārmaiņām.
Former Beatle and environmental campaigner Sir Paul McCartney and the head of the UN's intergovernmental Panel on Climate Change Dr Rajendra K. Pachauri will discuss the issues with MEPs.
20091113STO64413 Jo Lainens par klimata konferenci: jāsper solidaritātes solis Līdz Kopenhāgenas klimata konferencei palikušas 40 dienas EP Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komiteja
20091113STO64413 Hearing Programme Jo Leinen on Copenhagen Copenhagen countdown Industry, Research and Energy Committee Anni Podimata Global Warming Hearing with Sir Paul McCartney and Dr Rajendra K. Pachauri
-//EP//TEXT IM-PRESS 20091030STO63474 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20091030STO63474 0 NOT XML V0//EN
NATO šefs Rasmusens: jāveido ciešāka sadarbība ar ES
NATO boss Rasmussen calls for stronger security cooperation with EU
Jaunais NATO ģenerālsekretārs Anderss Fogs Rasmusens astoņus gadus bija Dānijas premjerministrs.
Anders Fogh Rasmussen cited Kosovo and Bosnia as good examples of the EU and NATO acting together.
Ekskluzīvā intervijā Eiropas Parlamenta mājas lapai NATO ģenerālsekretārs Anderss Fogs Rasmusens pauda viedokli, ka „ir loģiski”, ka ES un NATO jāsadarbojas gan politiski, gan militāri.
NATO HQ, Brussels, 16 November In an exclusive interview, NATO Secretary General Anders Fogh Rasmussen says it "makes sense" for the EU and NATO to cooperate politically and militarily.
Attiecībā uz Afganistānu viņš izteica cerību, ka jau nākamgad atbildību par drošību pārņems paši afgāņi.
On Afghanistan, he hopes for a transfer of responsibility for security to the Afghans to start next year and on relations with Moscow, he points to common threats and says that "NATO is not an enemy of Russia".
Runājot par Maskavu, viņš norādīja uz kopīgajiem apdraudējumiem un uzsvēra, ka „NATO nav Krievijas ienaidniece”.
Finally, he likens his present job to his former role as Danish prime minister in that it is all about "consensus building".
Ņemot vērā, ka Eiropa veido pati savu drošības un aizsardzības politiku — kāda, jūsuprāt, nākotnē būs sadarbība starp ES un NATO?
As Europe develops its own separate security and defence policy, how do you see future cooperation between the EU and the North Atlantic Treaty Organisation?
Vispirms man gribētos uzsvērt, ka spēcīgākas aizsardzības un drošības politikas pīlāra veidošanu Eiropas Savienībā vērtēju ļoti pozitīvi.
First of all I would like to stress that I have a very positive attitude to the development of a stronger defence and security policy pillar within the EU.
Es uzskatu, ka tā ir virzība uz priekšu.
I think that it is the way forward.
Ļoti vēlētos, lai ES būtu spējīga veikt krīzes pārvaldības un miera uzturēšanas operācijas sadarbībā ar NATO.
I would very much like to see an EU capable of conducting crisis management and peacekeeping operations in cooperation with NATO.
Manuprāt, Eiropas Drošības un aizsardzības politika nekonkurē ar NATO, bet gan to papildina.
I do not consider the development of ESDP (European Security and Defence Policy) as competition with NATO, but complementary to NATO.
Es uzskatu, ka gan politikas, gan militārajā jomā ir vajadzīga pastiprināta sadarbība.
I think that strengthened cooperation makes sense politically as well as militarily.
Politikā — tādēļ, ka vairums dalībvalstu ir abu organizāciju locekles.
Politically, it could be because a majority of the member states are members of both organisations.
Bosnijā ir otrādi — atbildību par militārajām darbībām esam nodevuši ES.
In Bosnia it’s the other way around: we have handed over the responsibility for the military operation to the EU.
Tas ir lielisks piemērs tam, kā mēs varam panākt politisku sinerģiju.
So it's an excellent example of how we can achieve political synergies.
Militārajā jomā būtu vērts apvienot centienus.
Militarily it makes sense that we join efforts.
Manuprāt, kopīgi aprīkojuma iepirkuma konkursi un iegāde, kā arī kolektīva pieeja problēmām mums sniegtu efektīvākus risinājumus un ļautu lietderīgāk izmantot līdzekļus.
I think common procurement (of equipment), common acquisition, collective solutions in general would provide us with more efficient solutions.
NATO ir sava Parlamentārā asambleja.
And we could make more efficient use of money.
Kādu lomu šodienas drošības un aizsardzības politikā var spēlēt tādas institūcijas kā Eiropas Parlaments un dalībvalstu parlamenti?
NATO has its own Parliamentary Assembly, what role can the European Parliament and national parliaments play in security and defence policy?
Dalībvalstu parlamentu iesaistes līmenis drošības un aizsardzības politikā ir atšķirīgs.
Well, there are differences among our members as to how strongly parliaments are engaged in security and defence policy.
Tas ļoti lielā mērā ir atkarīgs no attiecīgo konstitūciju noteikumiem.
It very much depends on constitutional arrangements.
Tomēr, tā kā pats ilgu laiku esmu bijis parlamenta deputāts, stingri atbalstu pastiprinātu parlamentāriešu iesaisti aizsardzības un drošības jautājumos.
Having said that, as a long-serving parliamentarian, I’m strongly in favour of strengthened engagement from parliamentarians in defence and security matters.
Manuprāt, šodienas pasaulē ir ārkārtīgi svarīgi nostiprināt saikni starp cilvēkiem un lēmumu pieņemšanu drošības un aizsardzības jomās.
I think in today’s world it is of crucial importance to strengthen the link between the people and decision-making in security and defence policy areas.
Vecos laikos diplomātisko un militāro korpusu un cilvēku no ielas šķira milzīgs attālums.
In ancient times there was a very long distance between the diplomatic and military establishments and the man on the street.
Taču šodienas pasaulē ārējā, drošības un aizsardzības politika savijas un mijiedarbojas ar cilvēku ikdienas dzīvi savādāk, nekā tas notika pagātnē.
But in today’s world foreign policy, security policy and defence policy are intertwined and interlinked with people's daily lives.
Decembra sākumā jūs dosieties uz Maskavu vest sarunas ar Krievijas līderiem.
In early December you visit Moscow for talks with the Russian leadership.
Kāds ir jūsu redzējums par NATO un Krievijas nākotnes sadarbību?
How do you see the future structure of cooperation between NATO and Russia?
Mans ilgtermiņa redzējums ir NATO un Krievijas stratēģiskās partnerības izveide.
My long term vision is to establish a strategic partnership between NATO and Russia.
Krievijai un NATO sabiedrotajiem galu galā ir kopējas drošības intereses.
My analysis is that at the end of the day Russia and the allies within NATO share common security interests.
Skaidrs, ka mums ir atšķirīgi viedokļi par zināmiem jautājumiem — mums ar Krieviju ir nesaskaņas, piemēram, Gruzijas jautājumā.
I know that we have our disagreements, we have our disputes with Russia, for instance on Georgia - we have to insist on the territorial integrity and the sovereignty of Georgia.
Taču es nedomāju, ka šī domstarpībām būtu jāaizēno fakts, ka mums jāsaskaras ar vienādiem apdraudējumiem.
But these disputes should not overshadow the fact that we are faced with the same security threats in a number of areas.
Viens no tiem ir Afganistāna.
One of them is Afghanistan.
Krievija ļoti labi zina, ka, ja Afganistāna tiks atstāta novārtā un ja tajā atkal saknes dzīs terorisms, tad teroristi varētu no Afganistānas caur Centrālāziju viegli nokļūt Krievijā.
The Russians know very well, based on experience, that if Afghanistan is left behind, and if terrorism once again gets rooted there, the terrorists could easily spread from Afghanistan through Central Asia to Russia.
Terorisms ir nākamais piemērs — Krievija pati ir cietusi no terora uzbrukumiem.
Russia has also suffered from internal terrorist attacks.
Masu iznīcināšanas ieroči un to piegādes ceļi ir trešais piemērs.
Proliferation of weapons of mass destruction and their means of delivery is a third example.
Mēs visi zinām, ka Irānas raķetes var sasniegt Krieviju.
We all know that Russia is within reach of Iranian missiles.
Pirātisms ir ceturtā joma, kurā mēs saskaramies ar vienādiem drošības apdraudējumiem.
Piracy is a fourth area, where we are faced with the same security threats.
Tātad, kad decembrī došos uz Krieviju, viens no maniem galvenajiem uzdevumiem būs censties pārliecināt Krievijas politiskos līderus, ka NATO nav Krievijas ienaidniece, ka tā nevēršas pret Krieviju.
So when I go to Russia in December it will be a very important task to try to convince the political leadership that NATO is not an enemy of Russia, NATO is not directed against Russia.
Tieši pretēji — mums ir kopējas intereses vairākās jomās.
On the contrary: we share interests in a number of areas.
Afganistānas vēlēšanu laikā jūs teicāt, ka tikai 3% vēlēšanu iecirkņu cieta no uzbrukumiem, tātad NATO bija veikusi lielisku darbu attiecība uz drošību.
At the time of the Afghan election you were quoted as saying that as only about 3% of polling stations had been attacked NATO had done an excellent job in terms of security.
Ņemot vērā sekojošās apsūdzības par krāpšanos — vai jūs uzskatāt, ka Afganistānas iestādes NATO zināmā mērā ir pievīlušas?
With the subsequent accusations of fraud, do you think NATO has been let down by the Afghan authorities?
Joprojām spēkā paliek fakts, ka no drošības viedokļa vēlēšanas bija diezgan izdevušās, jo gandrīz visi vēlēšanu iecirkņi tika atvērti un tikai 3% cieta no tiešiem uzbrukumiem.
It's still true that from a security point of view the elections were quite successful as nearly all polling stations opened and only 3% were directly attacked.
Taču nav iemesla slēpt, ka vēlēšanu process bija smags laiks mums visiem — tas bija pārāk ilgs, un tas, kā tas tika vadīts, atstāja ticamības trūkuma iespaidu.
But there's no reason to hide the fact that the election process has been a tough time for all of us, it has taken too long and the way it has been conducted has left the impression of lack of credibility.
Tātad, būsim atklāti, tā ir problēma.
So, let's face it, that's a problem.
Tas mums ir izaicinājums un arī iemesls, kādēļ mums jāatjauno attiecības starp starptautisko kopienu un prezidentu Karzaju un viņa valdību, ar mērķi nodrošināt, lai viņš un viņa valdība gādātu par labu pārvaldi un cilvēkiem sniegtu pamatpakalpojumus, kā arī efektīvi cīnītos pret korupciju.
It's now our challenge, and this is the reason that we have to renew the contract between the international community and President Karzai and his government, to ensure that they provide good governance and deliver basic services to the Afghan people and not least, that they fight corruption effectively.
Šim nolūkam ir vajadzīga pastiprināta starptautiskās kopienas iesaiste.
To that end we need a strengthened engagement from the international community.
Dažviet Eiropā sabiedriskā doma kļūst nemierīga, skaitot bojā gājušos kareivjus.
Public opinion in Europe is getting nervous about troop casualties in Afghanistan.
Kurā brīdi NATO paziņos, ka tās misija Afganistānā ir pabeigta?
At what point does NATO say the mission is accomplished?
Kādi būtu kritēriji, lai teiktu: „Mēs savu darbu esam izdarījuši”?
What would be the criteria to say "we have done our job?"
Misija būs galā tad, kad Afganistāna būs gatava uzņemties atbildību par savu drošību un pārvaldīt savu valsti.
Well, it will be mission accomplished when the Afghans are ready to take responsibility for their own security and run their own country.
Taču ir skaidrs, ka nespēju piedāvāt precīzu grafiku, lai gan varu aprakstīt turpmāko ceļu.
Obviously I am not able to present an exact timetable but I can describe the way ahead.
Turpmākais ceļš ir nodot atbildību Afganistānas rokās — provinci pēc provinces, attīstoties viņu spējām uzņemties atbildību.
That is to hand over responsibilities to the Afghans, province by province as their capacity to take responsibility develops.
Tādēļ mums jāapmāca un jāizglīto afgāņu kareivji, afgāņu policija un jāpalielina Afganistānas drošības spēku apjoms.
Therefore we need to train and educate Afghan soldiers and police and increase the Afghan security force.
NATO ir nolēmusi izveidot apmācības misiju, un ir ārkārtīgi svarīgi nodrošināt, lai tā tiktu uzsākta un būtu pilnībā aprīkota.
NATO has decided to establish a training mission and it is of crucial importance to ensure that it is up and running and is fully equipped.
Domājot reāli, es uzskatu, ka atbildības nodošana afgāņiem varētu sākties nākamgad zonās un rajonos, kur apstākļi to ļaus.
Realistically, I believe that the transfer of responsibilty to the Afghans can start next year in areas and districts where conditions permit it.
Šo pakāpenisko atbildības par drošību pārnešanu koordinēs NATO un Starptautisko drošības atbalsta spēku (ISAF ).
This gradual transfer of responsibly for security will take place in a coordinated manner within NATO and ISAF (International Security Assistance Force).
ASV prezidents Obama gatavojas pieņemt ļoti svarīgu lēmumu par kareivju skaita palielināšanu Afganistānā.
President Obama is on the verge of deciding whether to send more troops to Afghanistan.
Vai jūs domājat, ka tas notiks, un, ja tā — kādas sekas būs šādam gājienam?
Do you have a feeling about what he will do and the implications?
Manuprāt, būs vairāk resursu un kareivju, taču ir mazliet par agru nosaukt precīzu skaitli.
I think we will end up with more resources, more troops, but its a bit too early to present any exact figure.
Patlaban notiek ļoti intensīvas konsultācijas starp sabiedrotajiem un partneriem starptautiskās ISAF koalīcijas ietvaros, kurā ietilpst 43 valstis — tātad tas prasa vairāk laika.
We are now in a very intense phase of consultation among allies and partners within the international ISAF coalition made up of 43 countries so its takes time.
Manuprāt, pietiekami daudz laika jāiegulda pareizā lēmuma pieņemšanā.
I think it is necessary to spend a sufficient amount of time to make sure we really take the right decision.
Īpaši es koncentrējos uz apmācības misiju, jo uzskatu, ka pāreja uz afgāņu vadību ir pareizais ceļš.
I have a particular focus on the training mission because I really think the transition to Afghan lead is the way ahead.
Taču ir par agru nosaukt precīzus skaitļus.
But it is still too early to present exact figures.
Kopumā ņemot, NATO ir pārslogota — vai gadījumā, ja izceltos jauns konflikts, būtu iespējams atrast nepieciešamos līdzekļus?
Is NATO overstretched, if there were another conflict would it be able to find the resources?
NATO patlaban ir pasaules spēcīgākā militārā alianse ar lielu veiktspēju, taču, protams, tieši tagad mēs ļoti koncentrējamies uz misiju Afganistānā — tādēļ, ka uz spēles likts afgāņu liktenis, taču galvenokārt mūsu pašu un starptautiskās kopienas drošības dēļ.
NATO is currently the world's strongest military alliance with a huge capacity, but of course right now we are very much focused on our mission in Afghanistan, because a lot is at stake for the Afghan people, but first and foremost for our own security and for the international community.
Misija vēl nav izpildīta.
The mission is still not accomplished - so right now we are focused on Afghanistan.
NATO patlaban attīsta jaunu stratēģijas konceptu.
NATO is in the process of developing a new strategic concept.
Dažas valstis — ASV, Apvienotā Karaliste, Nīderlande un Dānija — dod priekšroku globālākai stratēģijai, bet Francija un daudzas no jaunākajām dalībvalstīm vēlas reģionālāku pieeju.
Countries like the US, the UK, Holland and Denmark prefer a more global strategy, while France and many of the newer member states would prefer a more regional focus.
Kāds ir jūsu viedoklis?
What would you prefer?
Es šeit nesaskatu pretrunu.
I don't see any contradiction.
Šis būs viens no galvenajiem darba kārtības jautājumiem, veidojot mūsu jauno stratēģisko konceptu.
This will be one of the core items on the agenda in our new strategic concept exercise.