natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Reglaments nosaka Parlamenta iekšējās organizācijas un darbības noteikumus.
The Rules of Procedure are the Parliament's internal organisation and operational rules.
Parlaments pats pieņem savu reglamentu.
Parliament adopts its own rules.
Pašreizējais reglaments ir 16. noteikumu kopums, ko pieņēmis EP, un ir spēkā kopš 2008. gada februāra.
The current Rules of Procedure are the 16th set adopted by the EP and date from October 2008.
20081107NOT41572 Eiropas Parlamenta Reglaments
20081107NOT41572 Rules of Procedure of the European Parliament
Saharova balvas 20. gadadiena: brīvi domāt, ziņot, publicēt
Sakharov prize at 20: Thinking, reporting, publishing in freedom
Reportieri bez robežām (2005) Oslobodjenje (1993) Baltkrievijas Žurnālistu asociācija (2004) Salima Gezali (1997) Līdzās likumdevējvarai, izpildvarai un tiesu varai pastāv tā sauktā ceturtā vara jeb plašsaziņas līdzekļi.
Reporters without borders Sakharov slideshow - OSLOBODENJE Sakharov slideshow - Belarusian association of journalists Sakharov slideshow - Salima Ghezali The press and media are said make up the fourth estate, after government, parliament and the courts.
Vairāki Saharova balvas laureāti ir aizstāvējuši žurnālistus un viņu darbu visgrūtākajos apstākļos.
No surprise then that past Sakharov winners include several who have stood up for journalists and their work in the most challenging circumstances.
Reportieri bez robežām
Reporters without borders
Žurnālista darbs var būt bīstams, jo īpaši tad, ja ir jāstrādā nedemokrātiskā valstī vai kara zonā.
The work of a journalist can be pretty dangerous, especially, if you operate in a non-democratic country or a war zone.
Viena no vispazīstamākajām brīvas preses aizstāvju grupām ir NVO Parīzē "Reportieri bez robežām" (RSF).
One of the best known promoters of free media is the Paris based NGO Reporters without Borders.
Viņu mērķis ir informēt sabiedrību par preses brīvības nozīmi un žurnālistiem, kuri tiek pakļauti kriminālvajāšanai, cenzūrai vai turēti ieslodzījumā.
Their campaigns aim at raising awareness of the importance of press freedom and on the journalists who are victims of prosecution, imprisonment or censorship.
Organizācijai ir plašs nacionālo un reģionālo filiāļu tīkls, un tās darbība aptver piecus kontinentus.
Throughout a wide network of national and regional branches, the organisation is active on five continents.
Cīnoties pret cenzūru, organizācija arī publicē rakstus, kas ir bijuši aizliegti to izcelsmes valstī, un finansiāli atbalsta ieslodzīto žurnālistu ģimenes, lai pievērstu sabiedrības uzmanību tiem preses pārstāvjiem, kas strādā kara zonās.
In its fight against censorship, it also publishes articles which have been banned in their country of origin and offers practical support from grants to the family of imprisoned journalists to "press" flack jackets for those working in war zones.
Saharova balva organizācijai tika piešķirta 2005. gadā.
The organisation received the Sakharov Prize in 2005.
Vairums žurnālistu uzskata, ka viņu darbs vairāk līdzinās misijai.
Many journalists do not see their work as a job but as a mission.
Kas nodrošinās jaunākās ziņas, ja ne mēs?
Who will bring the latest news if not us?
Tā domāja arī aptuveni 70 Balkānu laikraksta Oslobodjenje darbinieku, kuru centieni un neatlaidība, aizstāvot Bosniju un Hercegovinu kā daudznāciju valsti, tika novērtēti 1993. gadā, kad laikrakstam piešķīra Saharova balvu.
This was the case for some 70 employees of the Balkan newspaper Oslobodjenje, which was awarded the 1993 Sakharov Prize for its efforts and perseverance in defending Bosnia-Herzegovina as a multi-ethnic state.
Šī balva tika piešķirta kā atzinība par laikraksta darbinieku drosmi, kuri riskēja ar savu dzīvību, lai ik dienas nodrošinātu laikraksta izdošanu arī serbu artilērijas uzbrukumu laikā.
The prize was awarded to show appreciation to the brave employees of the newspaper, who risked their own lives to ensure that the newspaper appeared daily, even while under fire.
Kad uzbrukumā tika sagrautas redakcijas telpas, žurnālisti bija spiesti slēpties atombumbu patvertnē ēkas pagrabā, tomēr viņi turpināja savu darbu arī tur.
The offices of the newspaper were destroyed and the employees forced to hide in a nuclear shelter in the basement of a building, from where they continued their work.
Baltkrievijas Žurnālistu asociācija
Belarusian Association of Journalists
Cīņa par preses brīvību Eiropā nav beigusies.
The fight for a free media in Europe is not over yet.
Cenzūra, fiziska ietekmēšana, ekspatriācija un kriminālvajāšana ir visbiežāk īstenotā prakse attiecībā uz žurnālistiem Baltkrievijā.
Censorship, harassment, expatriation and criminal prosecution are common practise for journalists in Belarus.
Tomēr viņi nav vieni.
Fortunately, they are not alone.
Baltkrievijas Žurnālistu asociācija izceļas ar savu ieguldījumu vārda brīvības un cilvēktiesību informācijas brīvības jomā.
The Belarusian Association of Journalists is known for its commitment and struggle for the freedom of speech and freedom of information on human rights.
Tās mērķis ir izveidot un veicināt neatkarīgu un profesionālu žurnālistiku Baltkrievijā.
Their goals include building up and promoting independent and professional journalism in Belarus.
Asociācijai balva tika piešķirta 2004. gadā.
The association was awarded the prize in 2004.
Salima Gezali (Salima Ghezali)
Salima Ghezali
Daži cilvēki uzskata, ka par savām idejām viņi vislabāk var informēt plašāku sabiedrību, izmantojot plašsaziņas līdzekļus.
Some people find the media is the best way to spread their message.
Alžīriete Salima Gezali, 1997. gada Saharova balvas laureāte, nodibināja pati savu žurnālu, lai veicinātu plašsaziņas līdzekļu brīvību un aizstāvētu sieviešu tiesības.
The 1997 winner, Algerian Salima Ghezali, founded her own newspaper in order to promote freedom of media and the rights of women.
Savās publikācijās viņa rakstīja par cenzūras problēmu un sliktajiem apstākļiem, kādos ir jāstrādā Alžīrijas žurnālistiem, kā arī par nepieciešamību atrisināt Alžīrijas krīzi, kas bija prasījusi lielu skaitu cilvēku, tostarp arī žurnālistu, dzīvību.
In her articles, she spoke out against censorship and the bad treatment of journalists in Algeria and also about the need to find a solution to the crisis in Algeria, pointing out the large number of victims among citizens and journalists.
Alžīrijas varas iestādes kritizēja viņas darbu un laikrakstu slēdza.
Her work brought criticism from Algerian authorities, who closed the paper.
Tomēr viņa turpina cīņu par saviem mērķiem un demokrātisku Alžīriju nākotnē.
Yet, she continues fighting for her goals and for a future democratic Algeria.
20081107STO41552 Cilvēktiesības un izlīgšana Apvienojot spēkus Balvas pasniegšanas ceremonijas: video Saharova balvas mājas lapa
20081107STO41552 Human rights and reconciliation A look at groups who made a stand Award ceremonies: video Sakharov webpage
-//EP//TEXT IM-PRESS 20081103STO41193 0 NOT XML V0//LV
-//EP//TEXT IM-PRESS 20081103STO41193 0 NOT XML V0//EN
Eiropas vēlēšanas — pirms 30 gadiem un tagad
MEP class of '79 on how things have changed
2009. gada vēlēšanas
2009 elections
Parlamenta plenārsēžu zāle 1979. gadā un šodien 2009. gada jūnijā, kad notiks septītās tiešās Eiropas Parlamenta vēlēšanas, apritēs 30 gadi kopš pirmajām.
(top) The Strasbourg Chamber in 1979. (below) present day In 1979 the first direct elections to the European Parliament were held.
Šajos 30 gados Parlaments no padomdevēja ir pārvērties par līdztiesīgu likumdevēju.
Europe was still divided by the Iron Curtain and Jimmy Carter was in the White House.
Uz sarunu aicinājām eiroparlamentāriešus, kuri Parlamentā piedzīvojuši arī „vecos laikus”.
In the last 3 decades much has changed for Europe and its parliament.
Šobrīd Parlamentā lēmumus pieņem 785 deputāti no 27 valstīm.
That figure now stands at 785 from 27 countries.
2009. gada vēlēšanās tiks ievēlēti 736 deputāti.
In 2009, 736 MEPs will be elected.
No padomdevēja par likumdevēju
From opinions to policies
„Toreiz mūsu uzdevums bija dalībvalstīs pārliecināt cilvēkus par kopējas Eiropas ideju,” stāsta Ingo Friedrich (Eiropas Tautas partijas grupa, Vācija).
German Christian Democrat Ingo Friedrich stresses the great importance of the Parliament's role in 2009: "Back in 1979 it was about enlisting people in the Member States to the idea of a common Europe.
Šodien mēs lemjam par plašu jautājumu gammu, sākot ar pašu smalkāko direktīvas detaļu un beidzot ar Eiropas politikas galvenajam līnijām pasaules spēku koncertā.”
Today we decide on a broad range of issues, about the tiniest detail of a directive to the great lines of European policies in the concert of world powers."
„Mēs arī esam kļuvuši daudz nozīmīgāki medijiem, tas mums liek būt profesionālākiem,” viņš turpina. „Arī kolēģi reģionālajos un nacionālajos parlamentos vēlas ciešāku sadarbību ar mums, jo daudzas problēmas vairs nevar atrisināt reģionālā vai nacionālā līmenī.”
Bill Newton Dunn, a UK member of the Liberal ALDE group, also underlined the distinct power shift towards the Parliament over the past 30 years: "We are elected and we have the right to say 'yay or nay'.
Elmar Brok (Eiropas Tautas partijas grupa, Vācija) uzskata, ka 1979. gada vēlēšanas vairāk atgādinājušas praktisku vingrinājumu skolā. „Tagad Eiropas Parlaments nodarbināts ar konkrētiem jautājumiem, piemēram, klimata pārmaiņām un sociālo politiku.”
We've seen how a parliament can start with few powers and turn into an institution that is very powerful."
„Mēs redzējām, ka parlaments var sākt ar nedaudzām pilnvarām un kļūt ļoti spēcīgs,” saka Bill Newton Dunn (Liberāļu grupa, Apvienotā Karaliste). „Mūsu darbs tagad ikvienu iedzīvotāju ietekmē daudz vairāk nekā 1979. gadā, kad vienīgais, ko Parlaments varēja darīt, bija piedāvāt viedokli.”
For German Christian Democrat Elmar Brok of the centre right EPP-ED group, "the EP is dealing with concrete issues as for example are climate change and social policy" as opposed to its original role of opinion giver.
„Šodien, mēs galvenokārt pievēršamies konkrētām rīcības iespējām, nevis ilgtermiņa vīzijām,” viņš paskaidro. „Politiskās partijas ir attīstījušas taustāmas koncepcijas un sniedz atbildes uz ļoti precīzām problēmām.”
In 1979 Sony had just launched the portable cassette player for around €150 and as Mr Newton Dunn recalls, the typewriter was the number one office tool: "In 1979 we had no assistants, no typewriters, no offices, nothing.
Elmar Brok uzskata, ka Parlamenta darba uzdevumos ietilpst arī pienākums paskaidrot cilvēkiem, ko un kā tas dara un var izdarīt.
Technology is a driving force behind many things and the 2009 EP elections will be no exception.
No rakstāmmašīnām uz e-pasta kampaņām
MEPs are already canvassing voters through e-mail campaigns with the letter and stamp approach seemingly obsolete.
„1979. gadā mums nebija palīgu, mašīnrakstītāju, kabinetu — nekā,” atceras Bill Newton Dunn . „Uz četriem deputātiem bija viena mašīnrakstītāja, par kuru mēs cīnījāmies…”
Mr Newton Dunn said, "If you look at how Obama conducted his campaign with e-mails and TV, the next EU election will be more centred on E-technology to reach the electorate."
Manuprāt, 2039. gadā viss būs daudz savādāk, un būs ļoti interesanti!”
"We also have become much more relevant for the media which requires us to be more professional.
20081107STO41554 Ingo Friedrich Elmar Brok Bill Newton Dunn Parlaments, tā pilnvaras un procedūras
20081107STO41554 Ingo Friedrich MEP Elmar Brok MEP Bill Newton Dunn MEP Parliament`s powers and procedures MEP
Atskaņas no Eiropas Jaunatnes nedēļas 2008
Young people eager to have their say
Dažādos semināros jaunieši diskutēja par tādiem jautājumiem kā izglītība, nodarbinātība, brīvprātīgo darbs, sociālā iekļaušana un jauniešu tiesības.
As part of European Youth Week across the EU, the EP event had workshops on education, employment, volunteering, social inclusion and the rights of young people.
Jauniešu idejas un secinājumus ņems vērā Eiropas Komisija, sagatavojot jauno likumprojektu Eiropas sadarbībai jaunatnes jomā.
So what do young people think about the EU and will they be voting in next year's European elections?
Kultūras komitejas priekšsēdētāja Katerina Batzeli (Sociāldemokrātu grupa, Grieķija) sanāksmi atklāja, norādot, ka ES iesaistījusies jaunatnes politikas veidošanā vairāk nekā jelkad.
The Chair of the Committee Katerina Batzeli noted that there is strong support for youth projects with "EU financing for 33 programs".
Viņš piebilst, ka eiroparlamentārieši kopā ar Sarkano Krustu un Skautu kustību ir ierosinājusi pasludināt 2011. gadu par „Eiropas Brīvprātīgo gadu”.
Hungarian MEP Pál Schmitt (EPP-ED) stressed the importance of sports project, with 70% of young people doing no sports outside the school curriculum, and 25–30% of children overweight.
Julian (29, Bulgārija) uzskata, ka Eiropas Parlaments varētu balsot par vairāk tādam programmām kā „Jaunatne darbībā”.
Bulgarian Julian (29), who is involved in a project to provide information about sexual diseases in orphanages in Bulgarian villages said, "The EP could vote for more programs like Youth in Action."
Slovēniete Sonia (26) vēlas, lai Eiropas Parlaments vairāk darītu to jauniešu labā, kas ienāk darba tirgū, kā arī palīdzētu jaunām ģimenēm, kam vajadzīgs mājoklis.
Slovenian Sonia (26) wants parliament to do more for young people entering the labour market and young families in need of housing.
Eiropas Savienība…
What sort of Europe would you like to live in?
Ungāriete Réka (21) vēlētos dzīvot „Eiropā, kurā svarīga nav tikai nauda un ekonomiskās intereses, bet arī tādi jautājumi kā klimata pārmaiņas, Eiropā, kur jaunatne netiek uzskatīta par problēmu, bet gan par problēmu risinājuma atslēgu.”
Réka, a 21-year old Hungarian girl doing Communication and Media Studies said, "I would like to live in a Europe, where it is not only money and economic interests that matter, but also issues such as climate change."
Īrs Paddy , šīgada Jaunatnes nedēļas oficiālais blogeris, norāda, ka „Eiropai ir slikta reputācija; bieži ir sastopams viedoklis, ka tā par daudz iejaucas, bet citreiz tai nav jurisdikcijas.
Paddy, a 22-year old Irish broadcaster, journalist, youth trainer and the official blogger of this year's European Youth Week, said, "The EP could do more explaining to people what goes on in Europe.
Tā ir kā ķēniņš, kurš nespēj kontrolēt jūru.”.
The EU has a bad reputation, often seen as too interventionist, and at other times seen as having no jurisdiction.
Eiropas Parlamenta vēlēšanas…
It’s like a king who cannot control the sea."
Paddy saka, ka noteikti ies vēlēt: „Svarīgu lomu spēlēja Baraks Obama.
Paddy would definitely vote: "Barack Obama has been a great help.
Viņš ir panācis to, ka tagad piedalīties ir modē.”
Sonia, who represents the Youth Forum of Social Democrats in Slovenia, is also eager to vote in June.
Pat Marta, kura netic jaunatnes līdzdalībai politiskajā dzīvē ar balsošanas palīdzību, nodos savu balsi.
Even 25-year-old Lithuanian Marta, who does not believe in taking part in political life would cast her ballot.
Viņa vēlētos, lai demokrātijā būtu augstāks pilsoņu līdzdalības līmenis, lai notiku vairāk diskusiju ar politiķiem.
She wants a more participative democracy, "where you keep talking with your politicians".
Viņa aizrādīja, ka „ar jauniešu iesaistīšanu politikā nevajadzētu sākt pusgadu pirms vēlēšanām, bet gan daudz agrāk”.
The 20th anniversary of European Youth Week was celebrated in 31 European countries, November 2-9.
Atzīmē Pirmā pasaules kara beigu 90. gadadienu
90 years since World War I Armistice
Pirmajā pasaules karā bojā gāja aptuveni 20 miljoni eiropiešu 1918. gada 11. mēneša 11. dienā, plkst.
Verdun: some of the estimated 250,000 who died 1918, on the 11th hour of the 11th day of the 11th month the armistice that ended the fighting in the First World War came into effect.
11.00 tika pārtraukta karadarbība abās Pirmā pasaules kara frontēs. „90 gadus pēc Pirmā pasaules kara beigām laikmets, kad Eiropas Savienības valstis karoja savā starpā, pieder vēsturei,” šodien teica Eiropas Parlamenta priekšsēdētājs Hanss-Gerts Poterings.
A ceremony this morning in Verdun - scene of some of the worst slaughter - will be attended by Parliament's President Hans-Gert Pöttering.
Viņš piedalījās Francijas pilsētā Verdunā rīkotajā Pirmā pasaules kara beigu 90. gadadienas atceres pasākumā.
Paying tribute to the millions who lost their lives in the "Great War" and changed circumstances, he said "90 years after the end of the First World War, the era of wars between countries of the European Union belongs to history."
Pirmajā pasaules karā (1914-1918) bojā gāja aptuveni 20 miljoni eiropiešu.
The war resulted in an estimated 40 million casualties - including approximately 20 million military and civilian deaths.
Verdunā notika viena no visasiņainākajām kara kaujām.
Political, economic and moral devastation brought turmoil to interwar Europe and left many grievances that were later exploited in the run up to the Second World War.
Piemiņas pasākumā piedalījās arī Francijas prezidents Nikolā Sarkozī un Francijas premjerministrs Fransuā Filjons, Eiropas Komisijas priekšsēdētājs Žozē Manuels Barrozu, Luksemburgas lielhercogs Henrijs, Austrālijas ģenerālgubernatore lēdija Kventina Braisa, Velsas princis Čārlzs un Kornvolas hercogiene Kamilla, ka arī Vācijas Bundesrāta priekšsēdētājs Pēteris Millers.
Also attending the ceremony in Verdun are French President Nicolas Sarkozy, French Prime Minister Francois Fillon, Commission President José Manuel Barroso, Prince Charles and his wife Camilla, Grand Duc Henri de Luxembourg, Lady Quentin Bryce - Governor General of Australia and Peter Müller, President of the German Bundesrat.
20081107STO41556 Paziņojums presei
20081107STO41556 Pöttering webpage Verdun- wikipedia
ANO komisāre AbuZayd bažījas par palestīniešu bēgļu stāvokli
UN's Palestinian Refugee chief on "grim" situation
Karen Koning AbuZayd: "Bēgļi izjūt bezcerību, frustrāciju un dusmas."
Ms AbuZayd oversees health & education aid for 4.6 million Palestinian refugees "Hopelessness, frustration and anger" are how a senior UN official described the feelings of Palestinians in Gaza and the West Bank.
Karen Koning AbuZayd ir ANO komisāre, kura pārrauga palestīniešu bēgļu situāciju Gazā, Rietumkrastā un apkārtējās valstīs.
Karen Koning AbuZayd spoke to us on 11 November after she had met MEPs on the Foreign Affairs and Development Committees.
Ārlietu komitejas sanāksmē Jūs runājāt par sliktajiem palestīniešu dzīves apstākļiem Gazā un Rietumkrastā.
How bad is the situation of Palestinians in Gaza and the West Bank?
Situācija, jo īpaši Gazā, ir ārkārtīgi slikta un kļūst vēl sliktāka, jo slēdz aizvien vairāk robežpāreju un var ievest mazāk preču.
The situation, especially in Gaza, is extremely bad and it's getting worse all the time because of closures meaning fewer things are allowed in.
Tiek piegādāts humanitārās pārtikas un medicīnas minimums.
There's a basic allowance of humanitarian food and medicine.
Cilvēkiem ir atņemts gandrīz viss: internets, elektrība utt.
People are deprived of almost everything: internet, electricity, etc.
Mēs darām visu iespējamo, lai divām trešdaļām iedzīvotāju nodrošinātu pamatizglītību un medicīniskās palīdzības minimumu.
We are doing our best to give two thirds of the population primary education and primary health.
Palestīniešu bēgļi vēlētos dzīvot nometnēs, galvenokārt bērnu dēļ, lai viņu bērniem būtu nākotne.
The Palestinian refugees would like to leave the camps, mainly for their children's sakes, so their children can have a future.
Tā ir baisa situācija, un tā nepārtraukti pasliktinās.
It's a grim situation and it's getting worse all the time.
Kāda ir palestīniešu bēgļu situācija Tuvajos Austrumos?
How is the situation of the Palestinian refugees in the Near East? (not Gaza and the West Bank).
Vai, Jūsuprāt, starptautiskā sabiedrība dara pietiekoši daudz, lai, piemēram, uzlabotu bēgļu situāciju Libānā pēc 2006. un 2007. gada bruņotajiem konfliktiem?
Is the international community doing enough to improve the situation of the refugees in Lebanon after the conflicts in 2006 and 2007?
Palestīniešu situācija Libānā allaž bijusi viena no sliktākajām, jo viņiem nebija atļauts strādāt, bet mums neļāva uzlabot dzīves apstākļus viņu nometnēs… 2005. gadā tas mainījās — mums atļāva bēgļiem palīdzēt.
The situation for Palestinians in Lebanon has always been among the worst, because they were not allowed to work and we were not allowed to improve the living conditions in their camps.
Taču līdz ar konfliktiem 30 000 bēgļu, kuri nu jau dzīvoja samērā labos apstākļos, bija spiesti atkal meklēt jaunu patvērumu.
But since 2005 this has changed: the 30,000 people that fled due to the conflicts were living in fairly good conditions.
Lai uzlabotu situāciju, būs daudz jāstrādā, taču ar attiecīgajiem līdzekļiem tam vajadzētu izdoties.
So it will take a lot of work to improve their situation, but with the necessary money they will be ok.
Par bēgļiem Sīrijā un Jordānijā mēs tikpat kā nerunājam, jo viņi dzīvo zonās, kurās nav konfliktu un kur valdības pret viņiem izturas ļoti labi — viņi ir tādas pašas tiesības kā pilsoņiem.
As for the refugees in Syria and Jordan, we hardly ever talk about them since they live in areas where there’s no conflict and where the governments are very good with them - they enjoy full citizens' rights.
Viņi var strādāt un mācīties universitātē… viņi arī nedzīvo nometnēs kā Libānā.
They can get jobs, go to university…they don’t live in camps as they do in Lebanon.
Šie bēgļi var par sevi parūpēties paši, viņiem nevajag humanitāro palīdzību.
So the refugees there can take care of themselves and do not need all this humanitarian aid.
Attiecībā uz Izraēlas un palestīniešu konfliktu — vai, Jūsuprāt, tagad, kad ievēlēts jauns ASV prezidents, gaidāmas pārmaiņas?
Do you foresee any change in the conflict between Israel and the Palestinians now that a new US president has been elected?
Tādēļ mēs visi viņam to atgādināsim!
So we will all remind him of that.
Mēs ceram, ka viņš vismaz iecels kādu augstu amatpersonu, kas ar šo jautājumu nodarbosies pilnu laiku.
We hope that he will at least appoint someone of a very high level who will pay attention to this issue full time.
Mūsuprāt, tas ir svarīgi.
We think that that’s important.
Ko Eiropas Savienība vēl var darīt Tuvo Austrumu miera procesa labā?
What can the EU do to increase its contribution to the peace process in the Middle East?
Mums vienmēr vajag vairāk naudas (smejas).
Talking about contributions, we always need more money (laughs).
Protams, ņemot vērā pašreizējo pasaules finanšu situāciju, mēs esam noraizējušies par to, vai mēs nākamgad saņemsim naudu.
Of course, with the financial situation in the world we are worried about whether we are going to get more money next year.
Mēs arī uzskatām, ka eiropieši ir līderi cilvēktiesību un starptautisko humanitāro tiesību aktu jomā, un to prasa arī no saviem partneriem, ieskaitot mūs un valdības.
We also think of Europeans as champions of human rights and international humanitarian law who are demanding these things from their partners, including us and the governments.
Mums vajag iekļaujošu, principiālu procesu, kurš balstītos uz tiesībām — gan palestīniešu, gan izraēliešu.
We need an inclusive process, a principled one, which is based on rights, the rights of the Palestinians as well as the rights of the Israelis.
Mēs uzskatām, ka eiropieši atrodas izdevīgā vietā, lai virzītu šādu pieeju, un uz to mēs arī aicinām.
We believe Europeans are well placed to be able to push that kind of approach and that's what we are appealing for.
48 stundu darba nedēļa bez izņēmumiem — par vai pret?
48 hr hour week: To opt in or out
Cik daudz mums būs jāstrādā?
MEPs have backed a 48 hr week.
Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas deputātu vairākums uzskata, ka maksimālais nedēļas darba laiks ES nedrīkst pārsniegt 48 stundas un ka izņēmumi no šī noteikuma jāatceļ 3 gadu laikā.
'European workers should be limited to a 48 hour week', this was the view of the majority of MEPs at the Employment and Social Affairs Committee held Wednesday 5 November.
Apvienotajai Karalistei tika piešķirtas izņēmuma tiesībās, kas ļauj dalībvalstīm ar zināmiem priekšnosacījumiem neievērot 48 stundu darba laiku.
This opt-out would have allowed workers to agree to work longer, subject to certain limits.