natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Parlamenta Konservatīvo bloka līderis Hans-Gert Poettering sacīja, ka nespēja vienoties nav ‘’traģiska’’ pati par sevi, taču, ņemot vērā divus noraidošos balsojumus, Eiropa atrodas ‘’krīzes situācijā’’.
The leader of the Conservative block in the Parliament, Hans-Gert Poettering, said that the failure to reach an agreement was not "tragic" in itself, but combined with the two "no" votes, Europe was "in a crisis".
Raugoties no pozitīvā viedokļa, ‘’tas ir demokrātijas sasniegums, jo cilvēki var piedalīties un piedalās diskusijās’’.
On a positive note "it was a triumph for democracy as people can and are participating in the debate".
Parlamenta Sociālistu grupas līderis Martin Schulz aicināja ‘’radīt pienācīgas darba vietas, kas piedāvā drošību un drošas algas.’’
The leader of the Socialist group in the Parliament, Martin Schulz, called for "decent jobs that offer security and secure wages".
Attiecībā uz diskusijām par lauksaimniecības izdevumu pārbaudi viņš sacīja, ka ‘’tā ir tukša salmu kulšana.’’
As to the debate over research versus agricultural spending, he said "it is like comparing chalk and cheese."
Graham Watson Liberāļu grupas vārdā paziņoja, ka ‘’lielākās problēmas ir trešās pasaules attīstība, klimata pārmaiņas un cīņa pret starptautisko noziedzību’’.
Graham Watson for the Liberal group stated that "third world development, climate change and the fight against international crime are the biggest challenges".
Viņš izteica viedokli, ka šīs problēmas nevar efektīvi risināt, nepalielinot valstu ieguldījumu budžetā.
He wondered how these could be tackled if countries would not contribute more to the budget.
Visi šie politiskie viedokļi ir pārstāvēti Parlamenta Budžeta komitejā, kas apstiprina ES ikgadējos izdevumus.
All of these political viewpoints are represented in the Parliament's Budget Committee which approves the annual expenditure of the EU.
Kāpēc lauksaimniecība ir ‘’svētā govs’’?
Agriculture - why is it such a sacred cow?
Kāpēc lauksaimniecība ir tik īpaša?
Why is agriculture so special?
Kāpēc lauksaimniecībai ir īpaša nozīme ES un tā ietverta ES pamatlīgumos?
Why does it have a special place in the EU and is enshrined in the founding Treaties of the Union?
Paaugstinoties cenām, palielinās inflācija, jo izdevumi par pārtiku ir 20% no mājsaimniecību izdevumiem.
If prices go up, it will fuel inflation, as food generally accounts for 20% of a household budget.
Otrkārt, pārtikas nodrošinājuma pašpietiekamība ir politiski, ekonomiski un psiholoģiski vēlama.
The second argument is that self sufficiency in food supply is desirable politically, economically and from a psychological point of view.
Tā aizsargā Eiropu no mainīgajiem starptautiskās tirdzniecības apstākļiem.
This will protect Europe from international trading conditions.
Treškārt, pēdējais arguments ir veicināt lauksaimnieku palikšanu lauku apgabalos, lai tie apsaimniekotu un saglabātu lauku vidi un ainavu.
Finally, the third is to encourage farmers to stay on the land to manage and sustain the rural environment and landscape.
Šie argumentiem ir gan spēcīgi atbalstītāji, gan kritiķi.
These arguments have powerful supporters and critics.
Valstis, kuras visbiežāk saista ar lauksaimniecības aizsardzību, ir Francija (25% lauksaimniecības produkcijas), Īrija, Beļģija un Spānija.
The countries most often associated with protecting agriculture are France, (which accounts for 22.5 percent of agricultural production) Ireland, Belgium and Spain.
Pastāv arī organizēts lauksaimnieku lobijs, kurā apvienojušās 130 atsevišķas lauksaimnieku grupas visā Eiropā.
There is also the organised farm lobby - with over 130 EU-wide agriculture groups alone.
KLP kritiķiem nepatīk vienotība un spēks, kas tām ļauj izvirzīt spēcīgus pretargumentus.
The critics of the CAP do not enjoy the unity or vigour that would allow them to make a powerful counter argument.
KLP parastie pretinieki parasti ir patērētāji un vides aizsardzības aktīvisti, kas ir salīdzinoši vāja opozīcija.
The "natural opponents" of the CAP - mainly consumers and environmentalists - are relatively weak in comparison.
Pretēji lauksaimnieku kopienai, kas ir skaidri redzama iedzīvotāju grupa, tiem nav skaidri noteiktu kopīgu interešu un vienotības.
Unlike the farming community who constitute a clear section of the population, they do not have a clearly defined common interest and are more widely dispersed.
KLP arī aizvien vairāk nonāk cīnītāju pret nabadzību uzmanības lokā, kuri pārmet, ka lauksaimniekiem jaunattīstības valstīs tiek liegti godīgi tirgus nosacījumi to produkcijas pārdošanai.
Increasingly, the CAP also finds itself under the spotlight from anti-poverty campaigners who claim that it prevents farmers in developing countries having a fair market for their produce.
Daži ir apvienojušies ‘’padarīt nabadzību par vēsturi’’ grupā, kas cīnās par godīgāku tirdzniecību un jaunattīstības valstu mazo lauksaimniecības ražotāju vieglāku pieeju rietumu tirgum.
Some have coalesced around the "make poverty history" group which campaigns for fairer trade and better access to western markets for small farmers in the developing world.
Novērtējums -– KLP sekas
Assessment - the consequences of the CAP
Vai tas ir izdevies?
Has it succeeded?
Efektivitāte ir būtiski pieaugusi modernizācijas dēļ.
Efficiency has certainly increased due to modernisation.
Ja kopš KLP izveides lauksamniecībā nodarbināto skaits ir krities par 60 %, tad ražošanas apjoms kopš 1970. gadiem ir stabili pieaugusi par aptuveni 1,7% gadā.
While the number of people engaged in agriculture has fallen by 60 percent since the CAP was created - output has increased steadily by about 1.7 per annum since the 1970's.
Lauksaimnieku ienākumi ir pieauguši atbilstīgi citu nozaru attīstībai – lielākām saimniecībām veicies labi, kā arī sekmīgi darbojušās tās saimniecības, kas ražo piena, graudu un liellopu gaļas produktus (pretstatā Vidusjūras preču ražotājiem).
Agricultural incomes have grown according to other sectors - larger farms have done particular well, as have those who produce dairy products, cereal and beef (relative to those that produce Mediterranean goods).
Bez tam tirgus ir stabilizējies un ES ir pašpietiekama tās pārtikas ražošanas jomā, ko var saražot tās klimatiskajos apstākļios.
In addition markets have been stabilised and the EU is self-sufficient in the food that its climate could support.
Par cenu saprātīgumu var diskutēt.
As for reasonable prices, that's a matter of debate.
Neskatoties uz šiem panākumiem, KLP vadošā loma ES liek šķēršļus citu politiku īstenošanai.
Despite these successes, the dominance that the CAP has had over the EU has made it difficult to pursue other policies.
Lai gan 1960. un 1980. gados ir veiktas reformas, KLP joprojām ir gandrīz puse ES budžeta.
Despite the reforms of the 1960's and 1980's it still accounts for almost half of the Union's budget.
KLP Eiropas Savienībā ir radījusi spriedzi un strīdus par dažādiem lauksaimniecības politikas aspektiem, un pašreizējā diskusija ir pagaidām pēdējā.
The CAP has fuelled tensions and arguments within the EU over different aspects of agriculture policy - the current dispute being just the latest.
KLP arī bijusi par iemeslu daudziem tirdzniecības strīdiem ne tikai ar Ameriku.
The CAP has also led to many trading disputes, not least with America.
Visbeidzot, KLP veicinātā intensīvā lauksaimniecības prakse ir nešaubīgi nodarījusi kaitējumu videi un tai ir ietekme uz pārtikas drošumu.
Finally, the intensive farming practices that the CAP encourages have undoubtedly damaged the environment and had food safety implications.
Visspilgtākais piemērs ir GSE uzliesmojums.
The most obvious would be the outbreak of BSE.
Šīs problēmas ir mēģināts risināt ar 1992. un 1999. gada reformu, kā arī, 2002. gadā dibinot Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi.
These concerns have attempted to be addressed in the reforms of 1992 and 1999 and the creation of a European Food Safety Authority in 2002.
Attiecībā uz nākotni, skaidrs ir vienīgi tas, ka lauksamniecības politika turpinās spēlēt vadošo lomu Eiropas Savienībā.
The only certainty for the future is that agriculture policy will continue to dominate the European Union.
Vai jūsu attieksme pret eiro ir skeptiska?
Are you sceptical about the euro?
Vai atceraties 2002. gada janvāri, kad eiro tika laists apgrozībā kā skaidra nauda?
Do you remember January 2002 when the euro was launched as cash?
Pāreja bija biedējoša: 300 miljoni cilvēku ieguva jauno valūtu dažās nedēļās.
The changeover from the old currencies was truly daunting; 300 million people had a new currency in a matter of weeks.
Neskatoties uz nelielām problēmām, pāreja noritēja gludāk, nekā vislielākie eiro atbalstītāji to būtu vēlējušies.
Despite a few glitches, the changeover was smoother than even the most enthusiastic supports of the euro could have wished.
Tomēr kādas izjūtas izraisa eiro kā valūta pēc 3 gadiem?
However, three years later, how do we feel about it as a currency?
Vai tā ir iekarojusi mūsu sirdis līdzīgi “vecajām” valūtām?
Has it forced its way into our affections the way the "old" currencies did?
Saskaņā ar neseno EP ziņojumu noteikta sabiedrības daļa 12 eiro zonas valstīs “eiro uztver negatīvi”.
According to a recent report by the European Parliament some members of the public in the 12 countries of the euro zone "have a negative perception of the euro".
Bažas izraisa ziņojumā teiktais, ka “šī tendence pastiprinās”.
Ominously, the report goes on to state that "this tendency is on the rise".
Saskaņā ar pēdējo ziņojumu 66% no visiem iztaujātajiem atbalsta jauno valūtu, kas ir par 11 punktiem mazāk nekā 2002. gadā, kad valūta tika ieviesta.
In the last report, 66% of people questioned expressed their support for the currency, that's 11 points down since its introduction in 2002.
Tas pamudināja vairākumu Parlamenta deputātu balsot par informatīvās kampaņas atjaunošanu ar mērķi uzsvērt eiro priekšrocības, tostarp:
This has prompted the Parliament to vote overwhelmingly in support of a renewed communication campaign to emphasise what it sees as the benefits of the euro.
Cilvēks, kas bija atbildīgs par šī ziņojuma virzību Parlamentā — holandiešu liberālais EP deputāts Jules Maaten —, uzskata, ka “eiro, iespējams, ir viens no visveiksmīgākajiem ES projektiem.
The man who steered the report through the Parliament, the Dutch liberal MEP Jules Maaten, believes that "the euro is probably one of the most successful European projects ever.
Pateicoties eiro, mēs novērojam visgarāko zemas inflācijas un monetārās stabilitātes periodu, neskatoties pat uz to, ka pasaulē šie pēdējie gadi bija visai nemierīgi”.
Thanks to the euro we have had the longest period of low inflation, low interest rates and monetary stability ever, even if the world has been very turbulent these last few years".
Jules Maaten vēlas, lai Eiropas Centrālā banka un Eiropas Komisija vada šo kampaņu.
Mr Maaten wants the European Central Bank and the European Commission to spearhead the campaign.
Paralēli aicinājumam uzlabot informācijas sniegšanu par eiro, ziņojumā tiek izteikts lūgums sīkāk izpētīt ne īpaši iecienītā 1 centa monētas saglabāšanas nepieciešamību, kā arī to, vai 500 eiro banknote nebūs pārāk liels kārdinājums afēristiem un naudas atmazgātājiem.
As well as better communication about the euro, the report also calls for greater scrutiny to be paid to whether the euro zone needs to keep the unloved 1 cent coin and whether the 500 euro note is proving too tempting for fraudsters and money launderers.
Šis pēdējais ierosinājums parādījās laikā, kad pastāv bažas par finansiālo nedisciplinētību dažās ES dalībvalstīs, kā arī par to, vai balsojums pret Eiropas konstitūciju Francijā un Nīderlandē negraus ticību eiro.
This latest initiative comes amid concerns that fiscal indiscipline in some EU member states and the results of the French and Dutch "No" votes to the European constitution have damaged confidence in the euro.
Kopš valūtas laišanas apgrozībā, iespējams, visnegatīvāko iespaidu atstāja patērētāju, it īpaši Vācijas, uzskats, ka tirgotāji negodīgā veidā izmantoja valūtas maiņu, cenas noapaļojot uz augšu.
Since the launch of the currency perhaps the most damaging aspect has been the perception by consumers, particularly in Germany, that retailers were unfairly taking advantage of the changeover to round up prices.
Ņemot vērā šo pieredzi, Igaunijas valdība, kas guva mācību no šīs pieredzes, nolēma nodokļus noapaļot uz leju, bet valsts subsīdijas — uz augšu.
Learning from this experience, the Estonian government has decided to round taxes down and round government subsidies up.
No desmit jaunajām dalībvalstīm, kas pievienojās ES 2004. gadā, Igaunija kopā ar Lietuvu un Slovēniju būs pirmās, kas pāries uz eiro.
Estonia, along with Lithuania and Slovenia, are frontrunners of the ten new countries that joined the EU in 2004 to change over to the euro.
Līdz šim savu valūtu eiro ir piesaistījušas septiņas valstis.
Thus far seven countries have linked their currencies to the euro.
Līdz pēdējai izpētei, kas parādīs vai šīs valstis ir tik tiešām gatavas pievienoties eiro zonai, divu gadu laikā tās būs dalībvalstis “bez īpaša saspringuma”.
They will have to be members for two years "without severe tensions" prior to final examination on whether they are really ready to join the euro.
Pieņemot vienoto valūtu, šīs valstis pievienosies divpadsmit eiro zonas valstīm un tām valstīm un teritorijām ārpus ES, kas izmanto šo valūtu praktisku iemeslu dēļ — Kosovai, Melnkalnei, Vatikānam, Monako un Sanmarīno.
When they do join the single currency, they will join the existing twelve countries of the present euro zone plus the non-EU countries that use the currency for practical reasons - Kosovo, Montenegro, Vatican City, Monaco and San Marino.
Tādējādi tikai Lielbritānija, Zviedrija un Dānija būs tās ES dalībvalstis, kas nav pieņēmušas eiro.
That will leave only the UK, Sweden and Denmark as EU members who have not joined the euro.
“Iztaustīt, apskatīt un ieliekt”
"Feel, look and tilt"
Šī gada aprīlī Parlaments izteica visai atturīgu atbalstu pasākumiem, kuru mērķis ir uzlabot sadarbību starp dažādām valstīm cīņā pret naudas viltošanu.
In April of this year the Parliament gave a cautious welcome to moves aimed at improving cooperation between different countries in combating currency fraud.
Tikai pagājušā gada laikā vien, lai cīnītos pret viltošanu, Eiropas Centrālā banka izņēma no apgrozības vairāk nekā 44 miljonus eiro.
Last year alone the European Central Bank withdrew over 44 million euro from circulation to combat fraud.
Problēmu padziļina augstās kvalitātes digitālie skaneri un fotokopētāji, kas ražo atdarinājumus, kuri ir tik labi, ka spēj maldināt daudzus cilvēkus.
The problem has been aggravated by high quality digital scanners and photocopiers producing replicas good enough to fool some people.
Atbildot uz šo situāciju, sešas valstis aicināja iecelt Eiropolu par Eiropas centrālo biroju naudas viltošanas apkarošanas pasākumiem.
In response to this six states have called for Europol to be named Europe's central authority for anti forgery measures.
Parlaments noraidīja šo priekšlikumu un nobalsoja par rekomendāciju sniegšanu Eiropolam attiecībā uz sadarbības palielināšanu ar dalībvalstu iestādēm, kas nodarbojas ar viltošanas apkaroanu.
This view was rejected by the Parliament who voted to recommend that Europol increase cooperation with the existing national authorities charged with combating fraud.
Šaubu gadījumā par kādu eiro banknoti, oficiālā rekomendācija ir to iztaustīt, rūpīgi apskatīt un tad ieliekt, lai redzētu, vai hologramma ir pareiza.
If you are concerned about a euro note, the official advice is to feel it, examine it closely and then tilt it to see if the hologram works correctly.
Galileo — vienotais tirgus dodas orbītā
Galileo - the single market goes into orbit
Jūs droši vien esat dzirdējuši par ES lauksaimniecības vai zivsaimniecības politiku, bet vai zināt kaut ko par ES kosmosa politiku?
You may have heard of European agriculture policy, or European fisheries policy - but how about European space policy?
Šķiet nereāli, taču jau pēc dažiem gadiem ES būs pašai savi mākslīgie zemes pavadoņi.
It all sounds somewhat unworldly - until you realise that the EU is just a few years away from having its own orbiting satellites.
Šā gada septembrī Eiropas Parlaments gatavojas apstiprināt vēl 1 miljarda eiro finansējumu līdz šim visplašākā projekta — Galileo kosmosa programmas — tālākai nodrošināšanai.
This September, the European Parliament is set to authorise a further €1 billion in funding to ensure the continued development of the Galileo space programme - arguably the EU's most ambitious project so far.
Galileo ir ES mēģinājums radīt pašai savu satelītu radionavigācijas sitēmu civilai izmantošanai, kas būtu pilnīgi neatkarīga no esošās amerikāņu tehnoloģijas.
Galileo is an attempt by the EU to create its own civilian satellite navigation system that will be entirely independent of existing American technology.
Pašlaik pasaulē ir divas šādas satelītu navigācijas sistēmas — ASV ( GPS ) un Krievijas ( GLONASS ) sistēmas.
At present the world has two such satellite navigation systems, the American (GPS) and the Russian (GLONASS) system.
Abas sistēmas izveidoja militārie dienesti, taču tikai ASV sistēma tiek sekmīgi izmantota civilajām vajadzībām.
Both were developed by the military although only the American system has successfully been applied to civilian usage.
Ņemot to vērā, kāpēc gan būtu jāveido īpaša Eiropas sistēma?
Given this, why develop a specifically European system?
Galvenais iemesls ir Eiropas transporta infrastruktūras — dzelzceļu, sauszemes un jūras ceļu — pārvaldība.
The main purpose is the management of Europe's transport infrastructure - railways, roads and sea lanes.
Galileo programmas atbalstītāji uzskata, ka to var efektīvāk veikt, izmantojot satelītu tehnoloģiju.
Supporters of Galileo argue that these can be more effectively managed using satellite technology.
Turklāt šo tehnoloģiju var izmantot telekomunikācijā un civilajā aizsardzībā, kur savukārt var atrast daudzveidīgu komerciālu pielietojumu.
In addition, the technology has telecommunication and civil protection usages which in turn should lead to diverse commercial uses.
Tādējādi būs iespējams gūt nepieciešamos finansiālos ienākumus Galileo sistēmas uzturēšanai.
Hopefully will bring the necessary financial revenues to maintain Galileo.
Saskaņā ar informāciju, ko sniegusi Eiropas Komisija, kura koordinē šo programmu, ka sabiedrības guvums no šīs programmas “būs reāli pakalpojumi, iespējas civilai izmantošanai un lielāka precizitāte”.
According to the European Commission who are coordinating the project, the relative benefits of Galileo "are that it will provide a real public service, be specifically for civilian use and offer greater precision".
Tas var notikt, pateicoties satelītu zvaigznājam un uztveršanas iekārtu uzstādīšanai uz zemes.
This is thanks to the constellation of satellites and ground based receivers.
Galileo sistēma būtībā izveidojusies, pateicoties Globālās satelītu navigācijas sistēmas ( GNSS ) infrastruktūras attīstības lielajiem apjomiem.
Galileo has in essence grown out of the massive increase in Global Satellite Navigation System (GNSS) infrastructure.
Lēš, ka šīs tehnoloģijas pieaugums gadā ir 25 % un ka līdz 2020. gadam tiks uzstādīti 3 miljardi uztvērēju, kas patiesi ir pārsteidzoši.
It is estimated that the annual growth rate of this technology is 25% and that by 2020 there will be a staggering 3 billion receivers in place.
Galileo sistēmas satelītu palaišana orbītā dubultos pieejamās infrastruktūras apjomu.
The launching of the Galileo satellites will double the amount of available infrastructure.
Esošais EGNOS (Eiropas Ģeostacionārais navigācijas pārklājuma dienests) savu darbību sācis 1993. gadā.
The existing EGNOS system (European Geostationary Navigation Overlay Service) has been developing since 1993.
Tas būtībā ir sākums Eiropas satelītnavigācijā, un šī sistēma izmanto 40 zemes stacijas visā Eiropas teritorijā, lai ierakstītu, koriģētu un uzlabotu datus no ASV GPS sistēmas.
It is in effect Europe's first step in satellite navigation and uses 40 ground stations scattered throughout Europe designed to record, adjust and improve data from the American system GPS.
Galileo sistēma ir izveidota, izmantojot un pilnveidojot šo tehnoloģiju.
Galileo has been developed using and improving upon this technology.
Vai ES un ASV sacensības kosmosā?
EU-US space race?
Dabiski, ka Galileo programmas rašanās ir izvirzījusi jautājumu, kā tieši tā darbosies līdzās ASV GPS sistēmai.
Naturally, the development of Galileo has prompted questions about exactly how it will work alongside the American GPS system.
Vai šīs sistēmas konkurēs savā starpā vai viena otru papildinās?
Will they be competitors or are they mutually complementary?
Pēdējo dažu gadu laikā sasniegtais politiskais un tehnoloģiskais konsenss parādījis, ka savienojamības princips GPS un Galileo sadarbībā ir vislabākais un ka tas ir vienīgais veids, kā virzīties uz priekšu.
Over the last few years a political and technological consensus has emerged that compatibility between GPS and Galileo is the best, and indeed only, way forward.
Tehniski mērķis ir nodrošināt ikvienam iespēju izmantot gan GPS , gan Galileo signālus ar viena uztvērēja palīdzību.
The technical objective is to ensure that everyone will be able to use both GPS and Galileo signals with a single receiver.
Tomēr, lasot par Galileja programmu, nevar neievērot vārdus “civiliem mērķiem,” kuri uzkrītoši bieži parādās oficiālās publikācijās.
Nevertheless, when reading about Galileo it is impossible to miss the words "civilian use" which appear conspicuously frequently in the official literature.
Tas acīmredzot darīts ar nolūku, lai izklīdinātu jebkuras šaubas, ka šī tehnoloģija varētu nākotnē arī nekalpot civiliedzīvotāju interesēm, gadījumā, ja ES turpinātu attīstīt savu militāro potenciālu un tai nebūtu vajadzīgs ASV tehnoloģijas atbalsts.
This is clearly to play down any suspicion that the technology could one day be used for non-civilian purposes should the EU continue to develop its own military capabilities - independent of the need for American technology.
“Brisele, mēs to esam palaiduši”
" Brussels, we have lift off "
Šīs programmas izveides posms triju gadu garumā tuvojas noslēgumam, nākošais — “izvēršanas” posms (satelītu būvēšana un palaišana orbītā) sāksies 2006. gadā un tiks pabeigts 2013. gadā.
The development phase of the programme is drawing to a close after three years and the "deployment" phase (building and launching the satellites) will begin in 2006 and be completed in 2013.
Domājams, ka pilnīga Galileo satelītu komerciāla pielietošana varētu sākties ne agrāk kā 2010. gadā.
It is expected that the full commercial application of the Galileo satellites can begin in 2010 at the earliest.
Eiropas Kosmosa aģentūra ( ESA ) un ārējo līgumu slēdzēji būs atbildīgi par satelītu palaišanas loģistiku.
The European Space Agency (ESA) and outside contractors will be responsible for the logistics of putting the satellite in orbit.
Kas par to maksās?
Who will pay for it?
Praktiskie ieguvumi no Galileo sistēmas ir labi aprakstīti, tomēr vērts atzīmēt, ka kosmiskā tehnoloģija nav lēta.
While the practical benefits of Galileo are well laid out, it is worth considering that space technology does not come cheap.
Tāpēc Eiropas Parlaments ir rūpīgi apsvēris izdevumus.
This is why the European Parliament has been giving careful consideration to the cost.
Līdz šim ES ir iztērējusi 650 miljonus eiro 1 no budžeta līdzekļiem šīs programmas izveidei.
Thus far, the EU has spent €650 million (1) of its budget on developing the project.
Līdzfinansējumu devušas Eiropas Kosmosa aģentūras ( ESA ) dalībvalstis.
This funding has been matched by the countries who are members of the ESA.
Lai ievadītu 30 satelītus orbītā, vajadzēs 2, 1 miljardu eiro, no kuriem 500 miljoni eiro būs no ES finansējuma.
To put the satellites in orbit will cost €2.1 billion, of which €500 million will come from EU funds.
Privātais sektors nodrošinās pārējo daļu.
The private sector will provide the rest.
Šo posmu noslēdzot, vajadzēs vēl 500 miljonus 2 eiro, lai šos satelītus varētu izmantot komerciāli, sākot ar 2010. gadu.
Once this is completed a further €500 million (2) will be needed to operate the satellite commercially from 2010.