natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The majority of dyspnoea adverse reactions were non-serious ( &lt; 5% of subjects had grade ≥ 3 events), resolved, rarely resulted in treatment discontinuation, and had an onset early in the course of study ( &lt; 3 cycles).
A dyspnoe a legtöbb esetben nem volt súlyos (a résztvevők &lt; 5%-ánál voltak az események ≥ 3. súlyossági fokozatúak), megszűnt, ritkán vezetett a kezelés megszakításához, és a vizsgálat korai szakaszában (a 3. ciklus előtt) jelentkezett.
The majority of enzyme elevations were &lt; 3 times the upper limit of normal (ULN).
Az enzimszint emelkedésének mértéke a legtöbb esetben nem érte el a normálérték felső határának (ULN) háromszorosát.
The majority of IRRs were mild or moderate in intensity and &lt; 1% resulted in discontinuation of study treatment.
Az IRR-ek többsége erősségét tekintve enyhe vagy közepesen erős volt, és kevesebb, mint 1%-uk vezetett a vizsgálati kezelés abbahagyásához.
The majority of patients (58%) had LDL- cholesterol &gt; 190 mg/dl at study entry, and 24% of patients with LDL-cholesterol &gt; 190 mg/dl were on lipid lowering medicinal products.
A betegek többségénél (58%) az LDL-koleszterin szintje 190 mg/dl feletti volt a vizsgálatba való belépéskor, és a 190 mg/dl feletti LDL-koleszterinszintű betegek 24%-a lipidszintcsökkentő gyógyszereket alkalmazott.
The majority of patients (81%) showed signs of B cell return, with counts &gt; 10 cells/μL by month 12, increasing to 87% of patients by month 18.
A betegek többsége (81%) a 12. hónapra a B- sejtek számánakvisszatérését mutatta, &gt; 10 sejt/μl értékkel, ami a 18. hónapra tovább növekedett, 87%-ra.
The majority of patients in this study had a baseline HbA1c of &gt; 8 % (see table 3).
Ebben a vizsgálatban a betegek többségének a kiindulási HbA1c-szintje &gt; 8% volt (lásd 3. táblázat).
The majority of patients with a baseline eGFR 45 mL/min/1.73 m2 to &lt; 60 mL/min/1.73 m2 were on insulin and/or a sulphonylurea (85% [614/721]).
A vizsgálat megkezdésekor 30 ml/perc/1,73 m2 – &lt; 60 ml/perc/1,73 m2 eGFR értékkel rendelkező betegek többsége inzulin és/vagy egy szulfonilurea kezelést kapott (85% [614/721]).
The majority of pirfenidone is excreted as the 5-carboxy-pirfenidone metabolite ( &gt; 95% of that recovered), with less than 1% of pirfenidone excreted unchanged in urine.
A pirfenidon túlnyomó része 5-karboxi-pirfenidon metabolit formájában választódik ki (a visszanyert mennyiség több mint 95%-a), és a pirfenidon kevesebb mint 1%-a ürül a vizelettel változatlan formában.
The majority of the patients showed sustained reversal of dabigatran plasma concentrations up to 12 hours ( &gt; 90%).
A betegek többségénél a dabigatrán plazmakoncentrációjának tartósan, akár 12 órán át fennálló felfüggesztése volt tapasztalható ( &gt; 90%).
The majority of treatment emergent adverse reactions were reported in &lt; 3% of subjects in any treatment group.
A kezeléssel összefüggő mellékhatások többségét mindkét csoportban a betegek kevesebb mint 3%-ánál jelentették.
The majority of undesirable effects experienced by patients treated with Refludan were generally related to bleeding ( &gt; 1/10).
A Refludannal kezelt betegek által tapasztalt nemkívánatos hatások többsége általában a vérzéssel volt összefüggésben ( &gt; 1/10) volt.
The majority of undesirable effects experienced by patients treated with Refludan were generally related to bleeding ( &gt; 1/10).
A Refludannal kezelt betegek által tapasztalt nemkívánatos hatások többsége általában a vérzéssel volt összefüggésben( &gt; 1/10).
The majority of vemurafenib-related material (94%) was recovered in faeces, and &lt; 1% in urine.
A vemurafenibbel összefüggő anyagok nagy része (94%) a faeces útján ürült ki, míg kevesebb, mint 1% a vizelettel.
The marketing authorisation holder shall submit periodic safety update reports for this product in accordance with the requirements set out in the list of Union reference dates (EURD list) ) provided for under Article 107c(7) of Directive 2001/83/EC and published on the European medicines web- portal.
&lt; A forgalomba hozatali engedély jogosultja az erre a termékre vonatkozó időszakos gyógyszerbiztonsági jelentéseket a 2001/83/EK irányelv 107c. cikkének (7) bekezdésében megállapított és az európai internetes gyógyszerportálon nyilvánosságra hozott uniós referencia- időpontok listája (EURD lista) szerinti követelményeknek megfelelően köteles benyújtani. &gt;
The marketing authorisation holder shall submit periodic safety update reports for this product in accordance with the requirements set out in the list of Union reference dates (EURD list) provided for under Article 107c(7) of Directive 2001/83/EC and published on the European medicines web-portal. &gt;
A forgalomba hozatali engedély jogosultja az erre a termékre vonatkozó időszakos gyógyszerbiztonsági jelentéseket a 2001/83/EK irányelv 107c. cikkének (7) bekezdésében megállapított és az európai internetes gyógyszerportálon nyilvánosságra hozott uniós referencia- időpontok listája (EURD lista) szerinti követelményeknek megfelelően köteles benyújtani.
The maternal NOAEL was 10 mg/kg/day, and the developmental NOAEL was &lt; 10 mg/kg/day (AUC24h was 418 ng•h/mL on Gestation Day 19 at this lowest dose tested, which was similar to that obtained from a 4 mg clinical dose).
A maternalis NOAEL 10 mg/kg/nap volt, a fejlődéstoxicitásra vonatkozó NOAEL pedig 10 mg/kg/nap alatti (a 19. gesztációs napon e legalacsonyabb vizsgált dózis mellett az AUC24h 418 ng×h/ml volt, ami hasonló a 4 mg-os klinikai dózis mellett kialakult expozícióhoz).
The maximum daily melphalan dose is 20 mg in patients &gt; 75 years of age (see Table 1).
A melfalán maximális napi adagja 75 évnél idősebb betegek esetében 20 mg (lásd 1. táblázat).
The maximum toxicity of diarrhoea was Grade 1 or 2 in 89% of patients, Grade 3 in 11% of patients; one patient ( &lt; 1%) experienced a Grade 4 event.
A betegek 89%-ánál legfeljebb 1. vagy 2. toxicitási fokozatú hasmenés, 11%-uknál 3. fokozatú, míg egy betegnél ( &lt; 1%) 4. fokozatú hasmenést észleltek.
The maximum volume which can be withdrawn at one time is 5 ml (equivalent to 500 mg tipranavir), which is the maximum single dose for a child with BSA &gt; 1.33 m2.
Az egyszerre kiszívható maximális mennyiség 5 ml (500 mg tipranavirnek megfelelő), ami egy 1,33 m2-nél nagyobb testfelületű gyermek maximális egyszeri adagja.
The maximum volume you can withdraw at one time is 5 ml (equivalent to 500 mg tipranavir), which is the maximum single dose for a child with BSA (Calculated body surface area) &gt; 1.33 m2
Az egyszerre kiszívható maximális mennyiség 5 ml (ami 500 mg tipranavirnak felel meg), ami egy 1,33 m2-nél nagyobb testfelületű gyermek maximális egyszeri adagja.
The mean (±SD) serum adalimumab trough concentrations achieved at Week 4 were 15.7 ± 6.6 g/ml for patients ≥ 40 kg (160/80 mg) and 10.6 ± 6.1 g/ml for patients &lt; 40 kg (80/40 mg).
A 4. hétre elért átlag (±SD) maradék szérum adalimumab-koncentráció 15,7±6,6 μg/ml volt a 40 kg-os, vagy annál nagyobb testtömegű betegeknél (160/80 mg), míg a 40 kg-nál alacsonyabb testtömegű betegeknél (80/40 mg) ez az érték 10,6±6,1 μg/ml volt.
The mean (±SD) serum adalimumab trough concentrations achieved at Week 4 were 15.7±6.6 g/mL for patients ≥ 40 kg (160/80 mg) and 10.6±6.1 g/mL for patients &lt; 40 kg (80/40 mg).
A 4. hétre elért átlag (±SD) maradék szérum adalimumab-koncentráció 15,7±6,6 μg/ml volt a 40 kg-os, vagy annál nagyobb testtömegű betegeknél (160/80 mg), míg a 40 kg-nál alacsonyabb testtömegű betegeknél (80/40 mg) ez az érték 10,6±6,1 μg/ml volt.
The mean (±SD) serum adalimumab trough concentrations achieved at Week 4 were 15.7±6.6 g/mL for patients  40 kg (160/80 mg) and 10.6±6.1 g/mL for patients &lt; 40 kg (80/40 mg).
A 4. hétre elért átlagos (±SD) maradék szérum adalimumab-koncentráció 15,7±6,6 μg/ml volt a 40 kg- os vagy annál nagyobb testtömegű betegeknél (160/80 mg), ami a 40 kg-nál alacsonyabb testtömegű betegeknél (80/40 mg) ez az érték 10,6±6,1 μg/ml volt.
The mean (±SD) serum adalimumab trough concentrations achieved at Week 4 were 15.7±6.6 g/mL for patients  40 kg (160/80 mg) and 10.6±6.1 g/mL for patients &lt; 40 kg (80/40 mg).
A 4. hétre elért átlagos (±SD) maradék szérum adalimumab-koncentráció 15,7±6,6 μg/ml volt a 40 kg-os vagy - annál nagyobb testtömegű betegeknél (160/80 mg), míg a 40 kg-nál alacsonyabb testtömegű betegeknél (80/40 mg) ez az érték 10,6±6,1 μg/ml volt.
The mean (±SD) serum adalimumab trough concentrations achieved at Week 4 were 15.7±6.6 g/mL for patients  40 kg (160/80 mg) and 10.6±6.1 g/mL for patients &lt; 40 kg (80/40 mg).
A 4. hétre elért átlagos (±SD) maradék szérum adalimumab-koncentráció 15,7±6,6 μg/ml volt a 40 kg-os vagy annál nagyobb testtömegű betegeknél (160/80 mg), míg a 40 kg-nál alacsonyabb testtömegű betegeknél (80/40 mg) ez az érték 10,6±6,1 μg/ml volt.
The mean absolute change in BMI from baseline in Trial 1 or Trial 2 at week 24 in Trial 3 was 0.56 kg/m2 (P &lt; 0.0001).
A 3. vizsgálat 24. hetében értékelve a BMI-ben bekövetkezett átlagos abszolút változás az 1., illetve 2. vizsgálat kezdetéhez képest 0,56 kg/m2 volt (P &lt; 0,0001).
The mean AUC for subjects with creatinine clearance &lt; 30 ml/min was approximately 2 - fold higher.
Olyan egyéneknél, akiknél a kreatinin-clearence 30 ml/perc alatti, az átlagos AUC körülbelül kétszer magasabb volt.
The mean baseline CD4 cell count was 427 cells/mm3, the mean baseline plasma HIV-1 RNA was 3.4 log10 copies/ml (78% of patients had a viral load of
A CD4 sejtszám kezdeti értéke átlagban 427 sejt/mm3, míg a HIV-1 RNS plazmakoncentráció kezdeti értéke átlagban 3,4 log10 kópia/ml (a betegek 78%-ánál a virális terhelés &lt; 5000 kópia/ml) volt.
The mean baseline CD4+ cell count was 427 cells/mm3 (range 0-1,360) and 13% had CD4+ cell counts &lt; 200 cells/mm3.
Az átlagos kiindulási CD4+ sejtszám 427 sejt/mm3 (tartomány: 0-1360) volt, és a betegek 13%-ánál állt fenn 200 sejt/mm3 alatti CD4+sejtszám3.
The mean baseline plasma HIV-1 RNA was 4.5 log10 copies/mL (range 1.3-7.0) and 23% of patients had baseline viral loads &gt; 100,000 copies/mL.
Az átlagos kiindulási plazma HIV-1 RNS-szint 4,5 log10 kópia/ml (tartomány: 1,3-7,0) volt, és a betegek 23%-ánál állt fenn 100 000 kópia/ml-t meghaladó kiindulási vírusterhelés.
The mean change from baseline at week 104 in total Sharp-Genant score was significantly lower for patients randomised to tocilizumab 8 mg/kg plus MTX (p &lt; 0.0001) compared with patients who were randomised to placebo plus MTX.
A kiindulási szinttől számított változás középértéke a teljes Sharp-Genant indexben kifejezve szignifikánsan alacsonyabb volt a 104. héten a 8 mg/ttkg tocilizumabbal és MTX-tal (p &lt; 0,0001) kezelt betegeknél, szemben azokkal, akiket placebo és MTX-kezelésre randomizáltak.
The mean change from baseline in LVMi at Month 18 to 24 in patients with left ventricular hypertrophy at baseline (females with baseline LVMi &gt; 95 g/m2 or males with baseline LVMi &gt; 115 g/m2) was -18.6 (95% CI: -38.2, 1.0; n=8).
A kiinduláskor bal kamra hipertrófiában szenvedő betegeknél (nők: kiindulási LVMi &gt; 95 g/m2, férfiak: kiindulási LVMi &gt; 115 g/m2) a kiinduláshoz képest az LVMi átlagos változása a 18–24. hónapban - 18,6 (95% CI: -38,2, 1,0; n = 8) volt.
The mean change in the global health status at week 24, as measured by EORTC QLQ C30 was +12.3 for Jakavi and -3.4 for placebo (p &lt; 0.0001).
Az EORTC QLQ-C30 kérdőívvel mért, a globális egészségi státuszban a 24. héten bekövetkezett átlagos változás +12,3 volt a Jakavi és -3,4 volt a placebo esetén (p &lt; 0,0001).
The mean difference in CFA-72h was 26 percentage points greater with Enzepi treatment with a 95% Confidence Interval of (19, 32) and p &lt; 0.001.
A CFA-72h átlagos különbsége 26 százalékponttal nagyobb volt az Enzepi-kezelés mellett (95%-os konfidencia intervallum: 19, 32; p &lt; 0,001).
The mean estimated vorapaxar Cmax and AUC were 35% and 33% higher, respectively, in patients with a body weight of &lt; 60 kg compared to those weighing 60-100 kg.
A vorapaxár átlagos becsült Cmax- és AUC-értéke 35%-kal illetve 33%-kal magasabb volt a 60 kg-nál alacsonyabb testtömegű betegeknél, mint a 60-100 kg közöttieknél.
The mean Ishak score of 2.2 (SD 1.1) at baseline improved (p &lt; 0.0001) to 0.9 (SD 1.0) with a mean change of -1.3 (SD 1.3).
A vizsgálat megkezdésekor 2,2-es (SD 1,1) Ishak-féle átlagpontszám 0,9-re javult (SD 1,0) (p &lt; 0,0001), és az átlagos változás -1,3 (SD 1,3) volt.
The mean Knodell necroinflammatory score of 7.6 (SD 2.9) at baseline improved (p &lt; 0.0001) to 1.4 (SD 0.9) with a mean change of -6.3 (SD 2.8).
A vizsgálat megkezdésekor 7,6-es (SD 2,9) Knodell-féle nekro-inflammatorikus átlagpontszám 1,4-re javult (SD 0,9) (p &lt; 0,0001), és az átlagos változás -6,3 (SD 2,8) volt.
The mean LVEF was 29% and there were 963 (11.4%) patients with a baseline LVEF &gt; 35% and ≤40%.
Az átlagos LVEF 29% volt, és volt 963 beteg (11,4%), akinek a kiindulási bal kamrai ejekciós frakciója &gt; 35% és
The mean number of symptomatic “flare” days (defined as a day in which the mean symptom score reported on the patient diary was greater than 3) during the 21-day pre-treatment baseline period and the on-treatment endpoint period, in Part A, decreased from 8.6 at baseline to 0.1 at endpoint for the group on rilonacept, compared to a change from 6.2 to 5.0 for the placebo group (p &lt; 0.0001 vs. placebo).
Az „A” részben a 21 napos kezelés előtti kiindulási időszakban és a végponti, kezelési periódusban azon napok átlagos száma, amikor a tünetek „fellángolását” észlelték (meghatározása szerint olyan nap, amikor a betegnaplóban az átlagos tünetpontszám 3-nál nagyobb volt) a kiindulási 8,6-ról a végpont idejére 0,1-re csökkent a rilonacepttel kezelt betegcsoportban, míg a placebo-csoportban 6,2-ről 5,0-re változott (p &lt; 0,0001 vs. placebo).
The mean oral clearance was slightly higher for paediatric patients, however the differences were minor in magnitude ( &lt; 20%).
Az átlagos oralis clearance kissé magasabb volt gyermek betegek esetében, a különbségek nagyságrendjüket tekintve azonban kismértékűek (20% alattiak) voltak.
The mean peak improvements in FEV1 within the first 6 hours following dosing relative to placebo were 130 ml (p &lt; 0.001*) at Week 24.
A FEV1 átlagos legnagyobb javulása az adagolást követő első hat órában a placebóhoz viszonyítva 130 ml (p &lt; 0,001*) volt a 24. héten.
The mean percentage of methylnaltrexone bromide resulting in any RFBM within 4 hours were 28.9% and 30.2% respectively for the once daily and every other day dose groups compared with 9.4% and 9.3% respectively for the corresponding placebo regimen (p &lt; 0.001).
A 4 órán belül bármilyen RFBM-et eredményező metilnaltrexon-bromid átlagos százalékaránya 28,9%, illetve 30,2% volt a napi egyszeri, illetve kétnaponkénti dózist kapó csoportoknál, szemben a 9,4%-kal, illetve 9,3%-kal, a megfelelő placebosémát kapó csoportok esetében (p &lt; 0,001).
The mean percentage of methylnaltrexone bromide resulting in any RFBM within 4 hours were 28.9% and 30.2% respectively for the once daily and every other day dose groups compared with 9.4% and 9.3% respectively for the corresponding placebo regimen for daily and every other day dosing (p &lt; 0.001) during the double blind phase.
A 4 órán belül bármilyen RFBM-et eredményező metilnaltrexon-bromid átlagos százalékaránya 28,9%, illetve 30,2% volt a napi egyszeri, illetve kétnaponkénti dózist kapó csoportoknál, szemben a 9,4%-kal, illetve 9,3%-kal, a megfelelő placebosémát kapó csoportok esetében (p &lt; 0,001).
The mean postural changes in systolic and diastolic blood pressure over time were small ( &lt; 10 mmHg) and returned towards baseline beyond 2 hours.
A systolés és diastolés vérnyomásban bekövetkezett átlagos posturalis változás csak kismértékű ( &lt; 10 Hgmm) volt, és két óra elteltével visszatért a kiindulási értékre.
The mean postural changes in systolic and diastolic blood pressure over time were small ( &lt; 10 mmHg) and returned towards baseline beyond 2 hours.
A systolés és diastolés vérnyomásban bekövetkezett átlagos posturális változás csak kismértékű ( &lt; 10 Hgmm) volt, és két óra elteltével visszatért a kiindulási értékre.
The mean pre-dose FEV1 (average of the values taken at -45 and -15 minutes prior to the morning dose of study medication) was statistically significant in favour of Ultibro Breezhaler at week 26 compared to fluticasone/salmeterol (100 ml, p &lt; 0.001), at week 52 compared to placebo (189 ml, p &lt; 0.001) and at all visits up to week 64 compared to glycopyrronium (70-80 ml, p &lt; 0.001) and tiotropium (60-70 ml, p &lt; 0.001).
Az átlagos, adagolás előtti FEV1 (a vizsgált gyógyszer reggeli adagja előtt -45 és -15 perccel mért értékek átlaga statisztikailag szignifikánsan kedvezőbb volt az Ultibro Breezhaler esetében a 26. héten a flutikazon/szalmeterol kezeléshez viszonyítva (100 ml, p &lt; 0,001), az 52. héten a placebóhoz viszonyítva (189 ml, p &lt; 0,001), valamint minden vizit alkalmával a 64. hétig a glikopirróniumhoz (70-80 ml, p &lt; 0,001) és a tiotropiumhoz viszonyítva (60-70 ml, p &lt; 0,001).
The mean pre-dose FEV1 (average of the values taken at -45 and -15 minutes prior to the morning dose of study medication) was statistically significant in favour of Ulunar Breezhaler at week 26 compared to fluticasone/salmeterol (100 ml, p &lt; 0.001), at week 52 compared to placebo (189 ml, p &lt; 0.001) and at all visits up to week 64 compared to glycopyrronium (70-80 ml, p &lt; 0.001) and tiotropium (60-70 ml, p &lt; 0.001).
Az átlagos, adagolás előtti FEV1 (a vizsgált gyógyszer reggeli adagja előtt -45 és -15 perccel mért értékek átlaga statisztikailag szignifikánsan kedvezőbb volt az Ulunar Breezhaler esetében a 26. héten a flutikazon/szalmeterol kezeléshez viszonyítva (100 ml, p &lt; 0,001), az 52. héten a placebóhoz viszonyítva (189 ml, p &lt; 0,001), valamint minden vizit alkalmával a 64. hétig a glikopirróniumhoz (70-80 ml, p &lt; 0,001) és a tiotropiumhoz viszonyítva (60-70 ml, p &lt; 0,001).
The mean pre-dose FEV1 (average of the values taken at -45 and -15 minutes prior to the morning dose of study medication) was statistically significant in favour of Xoterna Breezhaler at week 26 compared to fluticasone/salmeterol (100 ml, p &lt; 0.001), at week 52 compared to placebo (189 ml, p &lt; 0.001) and at all visits up to week 64 compared to glycopyrronium (70-80 ml, p &lt; 0.001) and tiotropium (60-70 ml, p &lt; 0.001).
Az átlagos, adagolás előtti FEV1 (a vizsgált gyógyszer reggeli adagja előtt -45 és -15 perccel mért értékek átlaga statisztikailag szignifikánsan kedvezőbb volt a Xoterna Breezhaler esetében a 26. héten a flutikazon/szalmeterol kezeléshez viszonyítva (100 ml, p &lt; 0,001), az 52. héten a placebóhoz viszonyítva (189 ml, p &lt; 0,001), valamint minden vizit alkalmával a 64. hétig a glikopirróniumhoz (70-80 ml, p &lt; 0,001) és a tiotropiumhoz viszonyítva (60-70 ml, p &lt; 0,001).
The median (min-max) renal clearance of adefovir in subjects with normal renal function (Clcr &gt; 80 ml/min) is 211 ml/min (172-316 ml/min), approximately twice calculated creatinine clearance (Cockroft-Gault method).
A normális veseműködésű (Clcr &gt; 80 ml/min) betegeknél az adefovir vese clearance mediánja (min-max) 211 ml/min (172-316 ml/min), vagyis körülbelül kétszerese a kreatinin clearance (Cockroft-Gault módszerrel kiszámított) értékének.
The median age of all patients receiving Odomzo 200 mg was 67 years (59.5% were &gt; 65 years of age), 60.8% were male and 89.9% Caucasian.
A 200 mg Odomzo-t kapó összes beteg medián életkora 67 év volt (59,5% volt &gt; 65 éves), 60,8% volt férfi, és 89,9% volt fehér bőrű.
The median average weekly dose of ALPROLIX was 59.40 IU/kg (interquartile range, 52.95 to 64.78 IU/kg) for subjects &lt; 6 years of age and 57.78 IU/kg (interquartile range, 51.67 to 65.01 IU/kg) for subjects 6 to &lt; 12 years of age.
Az ALPROLIX átlagos heti dózisainak mediánja a 6 év alatti vizsgálati alanyoknál 59,40 NE/kg volt (interkvartilis tartomány, 52,95-64,78 NE/kg), a 6 és &lt; 12 év közötti vizsgálati alanyoknál pedig 57,78 NE/kg (interkvartilis tartomány, 51,67-65,01 NE/kg).
The median dose of thalidomide was 217 mg and &gt; 40% of patients received 9 cycles.
A talidomid medián dózisa 217 mg volt, és a betegek több mint 40%-a kapott 9 ciklust.
The median duration of response was 37.7 months in the R-CVP group and was 13.5 months in the CVP group (p &lt; 0.0001, log-rank test).
Az R-CVP csoportban a válasz medián időtartama 37,7 hónap, míg a CVP csoportban 13,5 hónap volt (p &lt; 0,0001, log-rang próba).
The median duration of response was 37.7 months in the R-CVP group and was 13.5 months in the CVP group (p &lt; 0.0001, log-rank test).
Az R-CVP-csoportban a válasz medián időtartama 37,7 hónap volt, míg ez a CVP-csoportban 13,5 hónap volt (p &lt; 0,0001, log-rang-próba).
The median duration of Soliris therapy was 16 weeks (range 4 to 70 weeks) for children &lt; 2 years of age (n=5) and 31 weeks (range 19 to 63 weeks) for children 2 to &lt; 12 years of age (n=10).
Soliris-terápia medián időtartama 2 év alatti gyermekek (n = 5) esetében 16 hét (tartomány: 4-70 hét), 2 és &lt; 12 év közöttiek (n = 10) esetében pedig 31 hét volt (tartomány: 19-63 hét).
The median estimated CrCl was 62 mL/min and 66% of all patients had a CrCl &lt; 70 mL/min.
A becsült medián kreatinin-clearance 62 ml/perc volt, és az összes beteg 66%-nak kreatinin-clearance értéke volt 70 ml/perc-nél alacsonyabb.
The median increase from baseline for these parameters was greater in patients receiving emtricitabine+tenofovir alafenamide compared with patients receiving emtricitabine+tenofovir disoproxil fumarate, both given with elvitegravir+cobicistat as a fixed-dose combination tablet (p &lt; 0.001 for the difference between treatment groups for fasting total cholesterol, direct LDL- and HDL-cholesterol, and triglycerides).
A kiindulási értékhez képest a medián emelkedés ezeknél a paramétereknél nagyobb mértékű volt az emtricitabin+tenofovir-alafenamid csoportban, mint az emtricitabin+tenofovir-dizoproxil-fumarát csoportban, mindkettőnél elvitegravir+kobicisztát fix dózisú kombinációs tabletta adása mellett (az éhomi összkoleszterinszintben, a direkt LDL- és HDL-koleszterinszintben, valamint a trigliceridszintben a kezelési csoportok között tapasztalt különbség p-értéke &lt; 0,001).
The median lifetime cumulative dose of Myocet in combination with CPA to a cardiac event was &gt; 1260 mg/m2, compared to 480 mg/m2 for doxorubicin combination with CPA.
A CPA-val kombinált Myocet átlag életidő alatti kumulatív dózisa egy szívet érintő eseményre &gt; 1260 mg/m2 volt, a CPA-val kombinált doxorubicin 480 mg/m2 kumulált dózissal összehasonlítva.
The median radiographic progression-free survival was 5.6 months for patients treated with ZYTIGA and 3.6 months for patients who received placebo (HR = 0.673; 95% CI: [0.585; 0.776], p &lt; 0.0001).
A radiológiai progressziómentes túlélés medián értéke 5,6 hónap volt a ZYTIGA-val kezelteknél és 3,6 hónap a placebóval kezelt betegeknél (HR = 0,673; 95% CI: [0,585; 0,776], p &lt; 0,0001).
The median survival of all patients enrolled was 17 months (range &lt; 1 to 36+ months).
A vizsgálatba bevont betegek túlélési idejének mediánja 17 hónap ( &lt; 1 hónaptól több mint 36 hónap tartományban) volt.
The median time from aHUS diagnosis to first dose of Soliris was 14 months (range &lt; 1, 110 months).
Az aHUS diagnosztizálásától a Soliris első adagjáig eltelt idő mediánja 14 hónap volt (tartomány: &lt; 1 hónap, 110 hónap).
The median time from current thrombotic microangiopathy manifestation to first dose of Soliris was 1 month (range &lt; 1 to 16 months).
A thromboticus microangiopathia aktuális megnyilvánulási formájától a Soliris első adagjáig eltelt idő mediánja 1 hónap volt ( &lt; 1 hónap-16 hónap).
The median time to first skeletal-related event was 16.7 months for patients treated with enzalutamide and 13.3 months for patients who received placebo (HR = 0.688, 95% CI: [0.566, 0.835]; p &lt; 0.0001).
Az első csontrendszert érintő esemény megjelenéséig eltelt medián idő 16,7 hónap volt az enzalutamiddal kezelt betegek esetében és 13,3 hónap a placebóval kezeltek esetében (HR = 0,688, KI: 95%: [0,566, 0,835]; p &lt; 0,0001).