natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tables 1–6 show the adverse reactions ranked under headings of System Organ Class and frequency using the following convention: very common (≥1/10); common (≥1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000); not known (cannot be estimated from the available data) for each of the indicated conditions.
Az 1-6. táblázatok mutatják be a mellékhatásokat szervrendszerek és a következő gyakorisági kategóriák szerint osztályozva: nagyon gyakori (1/10); gyakori (1/100 - &lt; 1/10); nem gyakori (1/1000 - &lt; 1/100); ritka (1/10 000 - &lt; 1/1000); nagyon ritka ( &lt; 1/10 000); nem ismert (a rendelkezésre álló adatokból nem állapítható meg) a jelzett állapotok mindegyikére vonatkozóan.
Tablet coating for 300 mg/25 mg strength: hypromellose, titanium dioxide, polyethylene glycol 6000 (macrogol), polyethylene glycol 400 (macrogol), iron oxide red, Indigotine (Indigo carmine aluminium lake FD &amp; C blue #2) and iron oxide black.
Tabletta bevonat a 300 mg/25 mg hatáserősség esetén: hipromellóz, titán-dioxid, polietilén-glikol 6000 (makrogol), polietilén-glikol 400 (makrogol), vörös vas-oxid, indigotin (indigókármin alumínium lakk FD &amp; C blue #2) és fekete vas-oxid.
Tadalafil 40 mg increased cardiac output (0.6 L/min) and reduced pulmonary artery pressures (-4.3 mmHg) and pulmonary vascular resistance (-209 dyn.s/cm5) compared to baseline (p &lt; 0.05).
A 40 mg tadalafil növelte a perctérfogatot (0,6 l/perc) és csökkentette a pulmonalis artériás nyomást (-4,3 Hgmm) és a pulmonalis vascularis rezisztenciát (-209 dyn·s/cm5) a kiindulási értékhez képest ( &lt; 0,05).
Tadalafil is also &gt; 10,000-fold more potent for PDE5 than for PDE7 through PDE10.
Ugyancsak több mint 10 000-szer szelektívebben kötődik a PDE5-höz, mint a PDE7-hez, a PDE8-hoz, a PDE9-hez és PDE10-hez.
Taltz was associated with a fast onset of efficacy with &gt; 50 % reduction in mean PASI by Week 2 (Figure 1).
A Taltz a hatásosság gyors kialakulását eredményezte, az átlagos PASI érték 50%-ot meghaladóan csökkent a második hétre (1. ábra).
Telbivudine is eliminated primarily by renal excretion, therefore dose interval adjustment is recommended in patients with creatinine clearance &lt; 50 ml/min, including patients on haemodialysis.
A telbivudin elsősorban a veséken keresztül ürül, ezért az adagolási intervallum módosítása javasolt, ha a betegek kreatinin-clearance-e &lt; 50 ml/perc, beleértve a hemodializált betegeket is.
Telmisartan is characterised by biexponential decay pharmacokinetics with a terminal elimination half- life of &gt; 20 hours.
A telmizartán eliminációja biexponenciálisan csökkenő görbével jellemezhető, terminális felezési ideje &gt; 20 óra.
Telmisartan is characterised by biexponential decay pharmacokinetics with a terminal elimination half-life of &gt; 20 hours.
A telmizartán eliminációja biexponenciális görbével jellemezhető, terminális felezési ideje &gt; 20 óra.
Telmisartan is characterised by biexponential decay pharmacokinetics with a terminal elimination half-life of &gt; 20 hours.
A telmizartán eliminációja biexponenciálisan csökkenő görbével jellemezhető, terminális felezési ideje &gt; 20 óra.
Telmisartan is highly bound to plasma proteins ( &gt; 99.5 %) mainly albumin and alpha l- acid glycoprotein.
A telmizartán nagymértékben ( &gt; 99,5%) kötődik a plazmafehérjékhez, elsősorban az albuminhoz és az alfa-1-savanyú glikoproteinhez.
Telmisartan is highly bound to plasma proteins ( &gt; 99.5 %) mainly albumin and alpha l-acid glycoprotein.
A telmizartán nagymértékben ( &gt; 99,5%) kötődik a plazmafehérjékhez, elsősorban az albuminhoz és az alfa-1-savanyú glikoproteinhez.
Telmisartan is largely bound to plasma protein ( &gt; 99.5%), mainly albumin and alpha-1 acid glycoprotein.
A telmizartán nagymértékben ( &gt; 99,5%) kötődik a plazmafehérjékhez, elsősorban az albuminhoz és az alfa-1-savanyú glikoproteinhez.
Telmisartan is largely bound to plasma protein ( &gt; 99.5 %), mainly albumin and alpha-1 acid glycoprotein.
A telmizartán nagymértékben ( &gt; 99,5%) kötődik a plazmafehérjékhez, elsősorban az albuminhoz és az α1-savanyú glikoproteinhez.
Telmisartan is largely bound to plasma protein ( &gt; 99.5 %), mainly albumin and alpha-1 acid glycoprotein.
A telmizartán nagymértékben ( &gt; 99,5%) kötődik a plazmafehérjékhez, elsősorban az albuminhoz és az 1- savanyú glikoproteinhez.
Telmisartan: Following either intravenous or oral administration of 14C-labelled telmisartan most of the administered dose ( &gt; 97 %) was eliminated in faeces via biliary excretion.
Telmizartán: az intravénásan vagy per os adott, 14C-izotóppal jelzett telmizartán dózis túlnyomó része ( &gt; 97%) az epébe választódott ki és a széklettel ürült.
Telmisartan: Following either intravenous or oral administration of 14C-labelled telmisartan most of the administered dose ( &gt; 97 %) was eliminated in faeces via biliary excretion.
Telmizartán: az intravénásan vagy per os adott, 14C-izotóppal jelzett telmizartán dózis túlnyomó része ( &gt; 97%) az epébe választódott ki, és a széklettel ürült.
Telmisartan: Following either intravenous or oral administration of 14C-labelled telmisartan most of the administered dose ( &gt; 97 %) was eliminated in faeces via biliary excretion.
Telmizartán: az intravénásan, vagy szájon át adott, 14C-izotóppal jelzett telmizartán dózis túlnyomó része ( &gt; 97%) az epébe választódott ki és a széklettel ürült.
Temporal association of olanzapine treatment and venous thromboembolism been reported uncommonly (≥ 0.1% and &lt; 1%).
Az olanzapin-kezelés és a vénás thromboembolisatio (VTE) időbeni összefüggéséről nem gyakran (≥ 0.1% és &lt; 1%) beszámoltak.
Temporal association of olanzapine treatment and venous thromboembolism has been reported uncommonly (≥ 0.1 % and &lt; 1 %).
Az olanzapin-kezelés és a vénás thromboembolisatio (VTE) időbeni összefüggéséről nem gyakran (≥ 0.1% és &lt; 1%) beszámoltak.
Temporal association of olanzapine treatment and venous thromboembolism has been reported uncommonly (≥ 0.1% and &lt; 1%).
Az olanzapin-kezelés és a vénás thromboembolisatio (VTE) időbeni kapcsolatát nem gyakran (≥ 0.1% és &lt; 1%) jelentették.
Temporal association of olanzapine treatment and venous thromboembolism has been reported uncommonly (≥ 0.1% and &lt; 1%).
Az olanzapin-kezelés és a vénás thromboembolisatio (VTE) időbeni összefüggéséről nem gyakran (≥ 0,1% és &lt; 1%) beszámoltak.
Temporal association of olanzapine treatment and venous thromboembolism has been reported uncommonly (≥ 0.1% and &lt; 1%).
Az olanzapin-kezelés és a vénás thromboembolisatio (VTE) időbeni összefüggéséről nem gyakran (≥ 0.1% és &lt; 1%) beszámoltak.
Temporal association of olanzapine treatment and venous thromboembolism has been reported uncommonly (≥ 0.1% and &lt; 1%).
Az olanzapinkezelés és a vénás thromboembolisatio (VTE) időbeni összefüggéséről nem gyakran (≥ 0.1% és &lt; 1%) beszámoltak.
Temporal association of olanzapine treatment and venous thromboembolism has been reported uncommonly (≥ 0.1% and &lt; 1%)..
Az olanzapin-kezelés és a vénás thromboembolisatio (VTE) időbeni kapcsolatát összefüggéséről nem gyakran (≥ 0.1% és &lt; 1%) beszámoltak.
Temporal association of treatment with IM olanzapine with hypotension, bradycardia, respiratory depression and death has been very rarely ( &lt; 0.01 %) reported particularly in patients who have received benzodiazepines and/or other antipsychotics (see section 4.8).
Nagyon ritkán ( &lt; 0,01%) jelentették az im. olanzapin-kezelés hypotoniával, bradycardiával, légzésdepresszióval és halállal való időbeli társulását főként olyan betegeknél, akik egyidejűleg benzodiazepineket és/vagy egyéb antipszichotikumokat kaptak (lásd 4.8 pont).
Temporarily discontinue Fexeric if the serum phosphorus is &lt; 3 mg/dl and resume at a lower dose once the serum phosphorus has returned to the target range.
Ha a szérum foszforszint 3 mg/dl alá csökken, a Fexeric szedését átmenetileg fel kell függeszteni, majd egy alacsonyabb adaggal újrakezdeni, amint a foszforszint visszatért a céltartományba.
Temporarily suspend Caelyx treatment in patients when the ANC count is &lt; 1,000/mm3 and/or the platelet count is &lt; 50,000/mm3.
A kezelést ideiglenesen fel kell függeszteni, ha az abszolút neutrophil leukocytaszám (ANC) &lt; 1000/mm³ és/vagy a thrombocyta-szám &lt; 50 000/mm3.
Tenofovir disoproxil fumarate was associated with significantly greater proportions of patients with undetectable HBV DNA ( &lt; 169 copies/ml [ &lt; 29 IU/ml]; the limit of quantification of the Roche Cobas Taqman HBV assay), when compared to adefovir dipivoxil (study GS-US-174-0102; 91%, 56% and study GS-US-174-0103; 69%, 9%), respectively.
A tenofovir-dizoproxil-fumarát az adefovir-dipivoxil-kezeléshez viszonyítva a nem kimutatható HBV DNS-szintű ( &lt; 169 kópia/ml [ &lt; 29 NE/ml]; a Roche Cobas Taqman HBV mérés kimutatási határértéke) betegek jelentősen magasabb arányával társul, (GS-US-174-0102 vizsgálat: 91%, illetve 56% és GS-US-174-0103 vizsgálat: 69%, illetve 9%).
Tenofovir exposure achieved in 8 paediatric patients (12 to &lt; 18 years of age) receiving oral daily doses of tenofovir disoproxil fumarate 300 mg (tablet) was similar to exposures achieved in adults receiving once-daily doses of 300 mg.
Az orálisan naponta 300 mg-os (tabletta) tenofovir-dizoproxil-fumarát dózist szedő 8 gyermekgyógyászati beteg (12 és &lt; 18 év közötti) esetében elért tenofovir-expozíció hasonló volt a naponta egyszer 300 mg-ot szedő felnőtteknél elért expozíciókhoz.
Teriflunomide is extensively bound to plasma protein ( &gt; 99%), probably albumin and is mainly distributed in plasma.
A teriflunomid erősen kötődik a plazmaproteinekhez ( &gt; 99%), valószínűleg az albuminhoz, és főként a plazmában oszlik el.
Terminal elimination half-life was &gt; 20 hours.
A terminális elminiációs felezési idő &gt; 20 óra volt.
Terms marked with a star (*) refer to the adverse reactions that were additionally reported in &gt; 2 % of diabetic hypertensive patients with chronic renal insufficiency and overt proteinuria and in excess of placebo.
A csillaggal (*) jelzett kifejezések azokra a mellékhatásokra vonatkoznak, amelyeket diabéteszes, hipertóniás, krónikus veseelégtelenségben szenvedő és manifeszt proteinuriás betegek több mint 2%ánál, és a placebóét meghaladó gyakorisággal jelentettek.
Terms marked with a star (*) refer to the adverse reactions that were additionally reported in &gt; 2% of diabetic hypertensive patients with chronic renal insufficiency and overt proteinuria and in excess of placebo.
A csillaggal (*) jelzett kifejezések azokra a mellékhatásokra vonatkoznak, amelyeket diabéteszes, hipertóniás, krónikus veseelégtelenségben szenvedő és manifeszt proteinuriás betegek több mint 2%- ánál, és a placebóét meghaladó gyakorisággal jelentettek.
Terms marked with a star (*) refer to the adverse reactions that were additionally reported in &gt; 2% of diabetic hypertensive patients with chronic renal insufficiency and overt proteinuria and in excess of placebo.
A csillaggal (*) jelzett kifejezések azokra a mellékhatásokra vonatkoznak, amelyeket diabéteszes, hipertóniás, krónikus veseelégtelenségben szenvedő és manifeszt proteinuriás betegek több mint 2%-ánál, és a placebóét meghaladó gyakorisággal jelentettek.
Terms marked with a star (*) refer to the adverse reactions that were additionally reported in &gt; 2% of diabetic hypertensive patients with chronic renal insufficiency and overt proteinuria and in excess of placebo.
A csillaggal jelzett kifejezések azokra a mellékhatásokra vonatkoznak, amelyeket diabéteszes, hipertóniás, krónikus veseelégtelenségben szenvedő és manifeszt proteinuriás betegek több mint 2%- ánál, és a placebóét meghaladó gyakorisággal jelentettek.
Tetanus toxoid, adsorbed &gt; /= 40 IU
Intramusculáris
That Bronchitol has not been studied in patients with a history of significant haemoptysis ( &gt; 60 ml) in the previous three months.
Azt, hogy olyan betegek esetében, akik kórtörténetében az előző három hónapban jelentős ( &gt; 60 ml) haemoptoe szerepel, a Bronchitol-t nem vizsgálták.
That if serum phosphate is confirmed to be &lt; 3.0 mg/dl (0.96 mmol/l) in any paediatric patient receiving tenofovir disoproxil fumarate, renal function should be re-evaluated within one week.
Ha bármelyik, tenofovir-dizoproxil-fumaráttal kezelt gyermekgyógyászati beteg szérum foszfátszintje igazoltan &lt; 3,0 mg/dl (0,96 mmol/l), egy héten belül meg kell ismételni a vesefunkció-vizsgálatot.
That it is recommended that Stribild is discontinued in patients with creatinine clearance that falls to &lt; 70 mL/min while on treatment unless it is considered that the potential benefit of this combination of antiretroviral agents for the individual patient outweighs the possible risks of continuing with therapy.
Javasolt a Stribild-kezelés megszakítása olyan betegeknél, akiknek a kezelés során a kreatinin-clearance–e &lt; 70 ml/min alá esik, kivéve, ha úgy vélik, hogy az adott beteg tekintetében az antiretrovirális hatóanyagok ezen kombinációjának potenciális előnyei meghaladják a kezelés folytatásából fakadó lehetséges kockázatokat.
The 10 pneumococcal serotypes included in this vaccine represent the major disease-causing serotypes in Europe covering approximately 56% to 90% of invasive pneumococcal disease (IPD) in children &lt; 5 years of age.
A vakcinában megtalálható 10 pneumococcus szerotípus megfelel az Európában leggyakrabban betegséget okozó szerotípusoknak, lefedi az 5 éven aluli gyermekekben előforduló invazív pneumococcus megbetegedések (IPD) körülbelül 56–90%-át.
The 12.5 mg dose in the LIR subgroup also demonstrated shorter time to first post-dose SBM as compared to placebo in Kodiac 4 (p=0.002) and Kodiac 5 (p &lt; 0.001).
A Kodiac 4 (p = 0,002) és a Kodiac 5 (p &lt; 0,001) vizsgálatban a 12,5 mg-os dózis esetén a laxatívumra inadekvát módon reagáló alcsoportban, az első dózis bevétele és a spontán székletürítés között eltelt idő szintén rövidebb volt, mint a placebo esetén.
The 16 viruses that displayed &gt; 20-fold change in susceptibility all contained mutations at positions 10, 54, 63 plus 82 and/or 84.
Azon 16 vírus mindegyike, amelyek érzékenysége &gt; 20-szoros változást mutatott, mindegyike rendelkezett a 10-es, 54-es, 63-as plusz 82-es és/vagy 84-es pozíciókon lévő mutációkkal.
The 25 mg dose in the LIR subgroup improved rectal straining (Kodiac 4 p=0.043, Kodiac 5 p &lt; 0.001).
A 25 mg-os dózis a laxatívumra inadekvát módon reagáló alcsoportban a székelés közbeni erőlködést (Kodiac 4 p = 0,043, Kodiac 5 p &lt; 0,001).
The 25 mg dose in the LIR subgroup increased mean days per week compared with placebo with at least 1 complete spontaneous bowel movement (CSBM) in both studies (Kodiac 4 p=0.002, Kodiac 5 p &lt; 0.001).
A 25 mg-os dózis a placebóhoz képest mindkét vizsgálatban növelte azoknak a napoknak a hetenkénti számát a laxatívumra inadekvát módon reagáló alcsoportban, amikor legalább 1 spontán székletürítés volt (Kodiac 4 p = 0,002, Kodiac 5 p &lt; 0,001).
The 300 microgram dose resulted in a 170-180 ml increase compared to placebo (p &lt; 0.001) and a 100 ml increase compared to formoterol 12 microgram twice a day (p &lt; 0.001).
A 300 mikrogrammos adag a placebóhoz képest 170-180 ml-es emelkedést (p &lt; 0,001) és a napi kétszeri 12 mikrogramm formoterolhoz képest 100 ml-es emelkedést eredményezett (p &lt; 0,001).
The 540 enrolled patients had a median age of 51 years (range: 19 to 70); 60% of the patients were male; 32% had a body mass index ≥ 30 kg/m2; 14% were Black; 10% were Hispanic or Latino; 82% had baseline HCV RNA levels &gt; 800,000 IU/ml; 16% had bridging fibrosis; 11% had cirrhosis; 72% had HCV genotype 1a; and 27% had HCV genotype 1b.
A vizsgálatba bevont 540 beteg átlagéletkora 51 év volt (19-tól 70-ig); 60%-a férfi; 32%-ának volt a testtömeg indexe ≥ 30 kg/m2; 14%-a feketebőrű; 10%-a hispán vagy latin; 82%-ának volt a kiindulási HCV RNS-szintje ≥ 800 000 NE/ml; 16%-ának volt előrehaladott fibrosisa; 11%-ának cirrhosisa; 72%-ának volt 1a genotípusú HCV fertőzése; és 27%-ának volt 1b genotípusú HCV fertőzése.
The 662 enrolled patients had a median age of 51 years (range: 21 to 70); 70% of the patients were male; 26% had a body mass index ≥ 30 kg/m2; 5% were Black; 11% were Hispanic or Latino; 89% had baseline HCV RNA levels &gt; 800,000 IU/ml; 22% had bridging fibrosis; 26% had cirrhosis; 54% had HCV genotype 1a; and 46% had HCV genotype 1b.
A vizsgálatba bevont 622 beteg átlagéletkora 51 év volt (21-tól 70-ig); 70%-a férfi; 26%-ának volt a testtömeg indexe ≥ 30 kg/m2; 5%-a feketebőrű; 11%-a hispán vagy latin; 89%-ának volt a kiindulási HCV RNS-szintje &gt; 800 000 NE/ml; 22%-ának volt előrehaladott fibrosisa; 26%-ának cirrhosisa; 54%-ának volt 1a genotípusú HCV fertőzése és 46%-ának volt 1b genotípusú HCV fertőzése.
The &gt; 100 IU/l safety margin is the generally accepted level of effective prevention against HBV re-infection in liver transplant patients at risk.
A májtranszplantáción átesett, veszélyeztetett betegeknél a HBV-reinfekció elleni hatékony megelőzés általánosan elfogadott biztonsági szérumszintje 100 NE/l felett van.
The absolute difference in objective soft tissue response between enzalutamide and placebo arms was 53.9% (95% CI: 48.5%, 59.1%, p &lt; 0.0001).
Az objektív lágyrész válasz tekintetében az enzalutamiddal kezelt csoport és a placebóval kezelt csoport közötti abszolút különbség 53,9% volt (95%-os KI: 48,5%, 59,1%, p &lt; 0,0001).
The absolute oral bioavailability is &gt; 90%.
Szájon át adva abszolút biológiai hasznosulása meghaladja a 90%-ot.
The accumulation ratios were 1.05 and 1.16 for AUC4weeks, and 1.43 and 2.22 for Cmin for 10 mg/kg (body weight &lt; 30 kg) and 8 mg/kg (body weight ≥ 30 kg) doses, respectively.
Az AUC4 hét-re vonatkozó akkumulációs arány 1,05, és 1,16 volt, míg a Cmin-ra vonatkozó akkumulációs arány 1,43 illetve 2,22 volt a 10 mg/ttkg ( &lt; 30 kg testtömeg) ill. a 8 mg/ttkg (≥30 kg testtömeg) dózist kapó betegeknél.
The adjusted mean change in CD4+ T cell count from baseline were 267 cells versus 208 cells/mm3, respectively (p &lt; 0.001).
A CD4+ T-sejtszám változásának korrigált átlagértéke a kiindulási értéktől 267 sejt/mm3 versus 208 sejt/mm3 volt (p &lt; 0,001).
The adjusted mean change in the pain VAS after 12 weeks of tocilizumab treatment was a reduction of 41 points on a scale of 0 - 100 compared to a reduction of 1 for placebo patients (p &lt; 0.0001).
A korrigált átlagos változás a VAS fájdalomban 12 hét tocilizumab-kezelés után 41 pontos csökkenés volt egy 0-tól 100-ig terjedő skálán, míg a placebo-csoportban ez a csökkenés 1 pont volt (p &lt; 0,0001).
The adjusted mean dietary phenylalanine tolerance in the Kuvan plus phenylalanine -restricted group was 80.6 mg/kg/day and was statistically significantly greater (p &lt; 0.001) than the adjusted mean dietary phenylalanine tolerance in dietary phenylalanine therapy alone group (50.1 mg/kg/day).
A korrigált átlagos étrendi fenilalanin-tolerancia a Kuvan-t csökkentett fenilalanin tartalmú étrend mellett alkalmazó csoportban napi 80,6 mg/kg volt, ami statisztikailag szignifikánsan magasabb (p &lt; 0,001), mint a csökkentett fenilalanin-tartalmú étrendet önmagában alkalmazó kezelési csoportban tapasztalt, korrigált átlagos étrendi fenilalanin-tolerancia (napi 50,1 mg/kg).
The administered dose should be reduced by 50 % in case of occurrence of haematological disorders (white blood cells &lt; 1,500/mm3, granulocytes &lt; 1,000/mm3, thrombocytes &lt; 100,000/mm3).
Vérképzőszervi rendellenesség (fehérvérsejtszám &lt; 1500/mm³, granulocytaszám &lt; 1000/mm³, thrombocytaszám &lt; 100 000/mm³) észlelésekor 50%-kal csökkenteni kell a Viraferon adagját.
The administered dose should be reduced by 50 % in case of occurrence of haematological disorders (white blood cells &lt; 1,500/mm3, granulocytes &lt; 1,000/mm3, thrombocytes &lt; 100,000/mm3).
Vérképzőszervi rendellenesség (fehérvérsejtszám &lt; 1500/mm³, granulocytaszám &lt; 1000/mm³, thrombocytaszám &lt; 100 000/mm³) észlelésekor 50%-kal csökkenteni kell az IntronA adagját.
The administration of a second half adult or an adult dose did not enhance the reactogenicity, except for rates of general symptoms which were higher after the second dose, particularly for rates of fever in &lt; 6 year olds.
A második felezett vagy teljes felnőtt adag alkalmazása nem növelte a reaktogenitást, leszámítva az általános tünetek arányát, amely a második adag után magasabb volt, különösen a 6 évesnél fiatalabb gyermekek lázas mellékhatásának arányát illetően.
The administration of a second half adult or an adult dose did not enhance the reactogenicity, except for rates of general symptoms which were higher after the second dose, particularly for rates of fever in &lt; 6 year olds.
A második felezett, vagy teljes felnőtt adag alkalmazása nem növelte a reaktogenitást, leszámítva az általános tünetek arányát, mely a második adag után magasabb volt, különösen a 6 évesnél fiatalabb gyermekek lázas mellékhatásának arányát illetően.
The administration of sunitinib should be interrupted and/or the dose reduced in patients without clinical evidence of CHF but with an ejection fraction &lt; 50% and &gt; 20% below baseline.
Amennyiben a pangásos szívelégtelenség tünetei nem észlelhetők, de az ejekciós frakció a kiinduláshoz képest 20-50%-kal csökkent, javasolt a szunitinib alkalmazásának szüneteltetése és/vagy az adag csökkentése.
The ADRs in the pJIA and sJIA patients treated with tocilizumab are described below and are presented in the Table 2 by system organ class and frequency categories, defined using the following convention: very common (≥ 1/10); common (≥ 1/100 to &lt; 1/10) or uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100)
A tocilizumabbal kezelt pJIA-s és sJIA-s betegeknél észlelt mellékhatások leírása szervrendszerenként az alábbiakban, a 2. táblázatban található a következő egyezményes gyakorisági kategóriák szerint: nagyon gyakori (≥1/10); gyakori (≥1/100 - &lt; 1/10) vagy nem gyakori (≥1/1,000 - &lt; 1/100)
The ADRs listed in Table 1 are presented by system organ class and frequency categories, defined using the following convention: very common (≥ 1/10); common (≥ 1/100 to &lt; 1/10), uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100) rare ( &gt; 1/10,000 to &lt; 1/1,000) or very rare ( &lt; 1/10,000).
Az 1. táblázatban felsorolt gyógyszermellékhatások szervrendszerenként és a következő egyezményes gyakorisági kategóriák szerint vannak feltüntetve: nagyon gyakori (≥1/10); gyakori (≥1/100 - &lt; 1/10), nem gyakori (≥1/1000 - &lt; 1/100), ritka ( &gt; 1/10,000 - &lt; 1/1000) vagy nagyon ritka ( &lt; 1/10,000).
The adverse reaction profile reported in patients &gt; 75 years of age treated with thalidomide 100 mg once daily was similar to the adverse reaction profile observed in patients ≤75 years of age treated with thalidomide 200 mg once daily (see Table 3).
A 75 évesnél idősebb, napi egyszer 100 mg talidomiddal kezelt betegeknél tapasztalt mellékhatásprofil hasonló volt a 75 évesnél fiatalabb, napi egyszer 200 mg talidomiddal kezelt betegeknél megfigyelthez (lásd 3. táblázat).
The adverse reactions are classified according to MedDRA system organ class and frequency; very common (≥ 1/10), common (≥ 1/100 to &lt; 1/10), uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100).
A mellékhatások besorolása megfelel a MedDRA szervrendszeri csoportosításnak és gyakorisági kategóriáknak: nagyon gyakori (≥1/10), gyakori (≥1/100 - &lt; 1/10), nem gyakori (≥1/1000 - &lt; 1/100).
The adverse reactions are classified by System Organ Class and frequency, using the following convention: Very common (≥ 1/10), Common (≥ 1/100 to &lt; 1/10), Uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; /100), Rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000), Very rare ( &lt; 1/10,000), not known (cannot be estimated from the available data)
A mellékhatásokat szervrendszerek és gyakoriság szerint osztályozták az alábbi megegyezés szerint: nagyon gyakori (≥ 1/10); gyakori (≥ 1/100- &lt; 1/10); nem gyakori (≥ 1/1000- &lt; 1/100); ritka (≥ 1/10 000- &lt; 1/1000); nagyon ritka ( &lt; 1/10 000), nem ismert (a rendelkezésre álló adatokból nem állapítható meg).