natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The highly successful display was later also presented in Rio de Janeiro, while her most recent works were put on display in Philadelphia at a show called Forty-Nine Days in the Bardo.
A nagy sikerű tárlat később átutazott Rio de Janeiróba, legújabb műveit Forty-Nine Days in the Bardo címmel pedig Philadelphiában állította ki.
Paintings she made with a traditional technique were presented by the Vito Schnabel Gallery, New York.
Hagyományos technikával készített festményeiből a New York-i Vito Schnabel Galéria rendezett tárlatot.
One of America's best-known and boldest creative innovators, Laurie Anderson's work in literature, visual art and music fuses the most diverse fields of art, and she is particularly original in employing the latest technologies in her productions.
Amerika egyik legismertebb - és legmerészebb - kreatív újítója, Laurie Anderson íróként, képzőművészként és énekesként a legkülönbözőbb művészeti ágakat kapcsolja össze, a legújabb technológiákat különösen innovatív módon építi be produkcióiba.
Her shows dissolve the boundaries of experimental music, theatre and the visual arts.
Előadásaiban feloldódnak a kísérleti zene, a színház és a vizuális művészetek közötti határok.
In the 1980s, Anderson, a virtuoso of multimedia technologies, seemed to be presenting utopias, but reality eventually came to live up to her artistic visions.
Az 1980-as években még úgy tűnhetett, hogy a multimediális technológiákat virtuóz módon kezelő Laurie Anderson utópiákat fogalmaz meg, ám a hétköznapok fokozatosan utolérték művészi vízióit.
In the meantime, she herself became increasingly simple and informal.
Ő pedig ezzel párhuzamosan egyre egyszerűbbé és közvetlenebbé vált.
As Tamás Szőnyei, an expert on her oeuvre, has put it, Laurie Anderson is the ideal example of how a little can be a lot, how simplicity can be very powerful.
Életművének egyik legjobb magyarországi ismerője, Szőnyei Tamás találó jellemzése szerint Laurie Anderson eszményi példája annak, milyen sok lehet a kevés, mennyire hatásos az egyszerű.
Not that she would shy away from guitars, drums, winds, choruses and danceable rhythms whenever the need arises.
De ha szükséges, megpakolja gitárral, dobbal, fúvóssal, kórussal, táncos ritmusokkal.
And we haven't even mentioned her voice.
És akkor a hangjáról még nem beszéltünk.
Haydn: F minor ('La Passione') symphony, Hob.
Haydn: f-moll ("La Passione") szimfónia, Hob.
Weinberg: Violin Concerto, op. 67
Weinberg: Hegedűverseny, op. 67
(F major) symphony, op. 93
(F-dúr) szimfónia, op. 93
Born in Riga, Kremer began playing the violin at age four under the guidance of his father and grandfather.
A rigai születésű Kremer - hegedűművész nagyapja és édesapja irányításával - négyéves korában kezdett hegedülni.
He won his first international award in 1967 at the Queen Elizabeth Competition in Brussels, before going on to win many more international accolades through the years.
Első nemzetközi díját a brüsszeli Erzsébet Királyné Zenei Versenyen nyerte 1967-ben, majd több nemzetközi megmérettetésen diadalmaskodott.
Gidon Kremer founded the Kremerata Musica chamber music festival in Austria in 1981, and created the Kremerata Baltica chamber orchestra in 1996, which consists of the most talented young musicians from the Baltic countries.
1981-ben megalapította a Kremerata Musica elnevezésű kamarazene-fesztivált Ausztriában, 1996-ban pedig létrehozta a Kremerata Baltica kamarazenekart, mely a Baltikum legtehetségesebb fiatal zenészeiből válogatja tagjait.
The world-renowned violinist has an extraordinarily broad repertoire extending from Vivaldi and Bach as far as contemporary composers, several of whom have dedicated works to him.
Gidon Kremer repertoárja rendkívül széles, Vivalditól Bachon át egészen a kortárs alkotásokig terjed; több zeneszerző ajánlotta neki kompozícióját.
At this concert he performs a work by the Polish Mieczysław Weinberg, who passed away in 1996, using a Guarneri del Gesù violin from 1730.
Ezen a koncerten először az 1996-ban elhunyt lengyel komponista, Mieczysław Weinberg darabját szólaltatja meg 1730-ból származó Guarneri del Gesù-hegedűjén.
Presented by: Concerto Budapest
Rendező: Concerto Budapest
Gábor Máté, Andrea Fullajtár
komolyzene, opera, színház
Béla Földi
Földi Béla
Andrea Kováts
Ajánlom Twitteren
Their genre is usually described as instrumental theatre or stage music, a form that emerged in the 20th century from a fusion of concert, theatre and dance.
A 20. században megszülető, a koncert, a színház és a tánc keveredéséből létrejött „műfajt” általában hangszeres színháznak vagy stage music-nak nevezik.
The plot of White Rose concerns the drama of a family, with "the actors reciting excerpts from diaries or letters, which thus outline the action.
A Fehér rózsa cselekménye egy családi drámát körvonalaz, a „színészek napló- illetve levélrészleteket mondanak el, ezekből alakul ki a történet.
The singers sing snatches of these texts, a few words and turns of phrases.
Az énekesek a szövegrészletek szavakká, szófordulatokká lecsupaszított emlékfoszlányait éneklik.
This was meant to illustrate the two voices of the human soul, the external and the internal one,” says the composer.
Az emberi lélek kétféle, külső és belső hangját akartam így szemléltetni” - mondta el a zeneszerző.
"Japanese culture has had a great impression on me,” he said apropos of Red Glow.
A Vörös izzás című darabbal kapcsolatban így fogalmazott: „a japán kultúra nagyon nagy hatást tett rám.
"I detect a likeable symbiosis of tradition and modernity in contemporary Japan which I find exemplary.
A hagyomány és a modernitás olyan szimpatikus szimbiózisát látom a mai japán életben, amely példaértékű.
This also informs day-to-day human relations: rather than smothering normal human behaviour, the omnipresent ritualism enriches it.”
Ez a napi emberi kapcsolatokban is jelen van: a mindent átható ceremonialitás nem megfojtja, hanem gazdagítja a normális emberi viselkedésmódot.”
Prokofiev: Overture on Hebrew Themes, op. 34
Prokofjev: Nyitány héber témákra, op. 34
Stravinsky: Jeu de cartes
Stravinsky: Kártyajáték
Iván Fischer has put together the programme for this concert from works by two great Russian composers of the 20th century, Sergei Prokofiev and Igor Stravinsky.
Két 20. századi klasszikus orosz komponista, Szergej Prokofjev és Igor Stravinsky műveiből állította össze a hangverseny műsorát Fischer Iván.
Prokofiev composed his Overture on Hebrew Themes in the United States in autumn 1919.
Prokofjev Nyitány héber témákra című darabja 1919 őszén, Amerikában született.
The original version was written for a sextet of Jewish musicians called the Zimro Ensemble, and Prokofiev produced an arrangement for chamber orchestra after its successful New York première.
Az eredeti változat a zsidó zenészekből álló Zimro Szextettnek készült, de a New York-i bemutató sikere után Prokofjev kiszenekarra is átdolgozta.
His Violin Concerto in G minor was written for the French violinist Robert Soetens in 1935.
G-moll hegedűversenyét 1935-ben, Robert Soetens francia hegedűművész számára írta.
Originally, the piece was intended to be a sonata for violin and piano, but it outgrew these limits during composition.
A darab eredetileg hegedű-zongora szonátának készült, ám a komponálás során kinőtt a neki szánt keretből.
The suite performed at this concert presents "three deals” one after another: all three begin with a march-like introduction, symbolising the shuffling and dealing of the cards.
A hangversenyeken felhangzó szvit a „három játszmát” egyvégtében szólaltatja meg: mindhárom indulószerű bevezetéssel kezdődik, amely a kártyák keverését és osztását jelképezi.
The protagonists in the stage action are all cards in a game of poker, where the joker disturbs the peace.
A színpadi cselekmény főszereplői egy pókerjátszma kártyái, amelyek békés nyugalmát megzavarja a dzsóker.
Stravinsky's ballet The Firebird, written to accompany Mikhail Fokine's choreography, was described as a "Fairy-tale ballet in two tableaux”.
„Tündérmese-balett két jelenetben”, így szól a Mihail Fokin forgatókönyvére írott balett, a Tűzmadár műfaji meghatározása.
The work was premièred in Paris in 1910 by Diaghilev's Ballets Russes.
A művet 1910-ben Párizsban mutatta be Gyagilev társulata, az Orosz Balett.
A year later he produced an orchestral suite from the ballet, which he would revise twice later on.
Egy évvel később a balett zenéjéből zenekari szvitet komponált, majd ezt kétszer átdolgozta.
The second suite, dating from 1919, is the one most commonly heard in concert halls.
A hangversenytermekben leggyakrabban az 1919-ből származó második szvit csendül fel.
Presented by: Budapest Festival Orchestra
Rendező: Budapesti Fesztiválzenekar
Müpa Budapest
Liszt-Kodály-Bartók: Mesteri átiratok
CAFe Budapest Contemporary Arts Festival
Bartók-Szabó Balázs: A csodálatos mandarin - szvit
Nina Hagen
Kodály: Marosszéki táncok
Presented by: Palace of Arts
- Ebben a tizenéves csodagyerek, Roberto Benzi felfedezését követhetjük végig.
Parking information
Bach, az orgona és Liszt számomra egységet jelent.”
The Müpa Budapest underground garage gates will be operated by an automatic number plate recognition system.
A koncerten magyarországi bemutatóként elhangzó Mors et vita című kompozíció, amelyet a halál és az élet harcának ősi, máig érvényes emberi tapasztalta ihletett, a freiburgi katedrálisban ötven éve átadott orgonák jubileumára született, a város felkérésére.
Parking is free of charge for visitors with tickets to any of our paid performances on that given day.
Kodály zenekari darabjának saját maga által készített orgonaátiratáról pedig így vall a hetvenhét esztendős Szathmáry Zsigmond: „Ezeket a marosszéki nép lelkéből áradó, az egész nép szívéhez szóló csodálatos melódiákat az orgona mint »fúvós hangszer«, éneklő karakterével és a népi furulyák hangjának hű imitálásával kitűnően vissza tudja adni.
Müpa Budapest
A Sinfonietta Cracovia hangversenye
Since 1992, their artistic director has been the violinist Robert Kabara.
Művészeti irányítását 1992 óta Robert Kabara hegedűművész végzi.
Since 1994, the ensemble has attracted the support of several distinguished patrons, including the Penderecki couple, and have worked with leading world artists and at major festivals.
1994-től az együttes egyre több neves támogatót nyert meg magának - köztük a Penderecki házaspárt -, világhírű vendégművészekkel dolgozik együtt, és rangos fesztiválokon szerepel.
In 1998 they won the European Cultural Prize that is given by the European Cultural Foundation under the patronage of the Council of Europe.
1998-ban elnyerték az Európai Parlament és az Európa Tanács védnökségével az Európai Kulturális Alapítvány által adományozott Európai Kulturális Díjat.
The author of Hiroshima and the Polish Requiem has now passed his seventieth birthday but is still looking for new paths - he also wants to express this with his famous hedge maze on his country estate.
A Hiroshima és a Lengyel requiem világhírű alkotója hetvenedik életévén túl is mindig új utakat keres - ezt kívánja kifejezni a vidéki birtokán kialakított sövénylabirintus is.
His Concerto Grosso only alludes to the Baroque genre in its title and structure, which originally featured instrumental groups and soloists in competition and dialogue with each other.
Concerto grosso című műve csak címében és szerkezetében utal a barokk műfajra, amelyben a zenekar hangszercsoportjai, szólistái versenyeznek, beszélgetnek egymással.
The musical language of the piece is individual but there are several neo-Romantic moments, Prokofiev like sarcasm and a number of dramatic sections.
A darab zenei nyelvezete egyéni, ugyanakkor néhány neoromantikus pillanat, prokofjevi szarkazmus és több drámai szakasz jellemzi.
In Budapest, the Cracow orchestra will perform with three top European cellists.
Budapesten három európai hírű csellista közreműködésével szólaltatja meg a krakkói zenekar.
Krzysztof Penderecki has been an active conductor since the nineties and besides his own works, frequently and gladly conducts romantic masters, such as the symphonies of Felix Mendelssohn.
A kilencvenes évek óta karmesterként is aktív Krzysztof Penderecki saját művein kívül sokszor és szívesen vezényli a romantikus mesterek, így például Felix Mendelssohn szimfóniáit is.
Mendelssohn visited Scotland in 1829 and not only produced pencil sketches but also musical sketches that eventually became his Symphony in A minor.
Mendelssohn 1829-ben járt Skóciában, s akkor vázolta fel nemcsak ceruzarajzait, hanem az a-moll szimfóniába került témákat is.
However, this was a lengthy process and he only completed it in 1842, largely because he was unhappy working with such a moody work.
A művet azonban nem dolgozta ki rögtön - csak 1842-ben fejezte be -, mert saját bevallása szerint nem szívesen foglalkozott a borongós hangulatú szimfóniával.
Its four movements, unusually, are performed without a break, as if the movements were merely episodes in a continuous travelogue, progressing from the description of misty land to a joyous Scottish folkdance.
Tételei - rendhagyó módon - szünet nélkül követik egymást, mintha egy élménybeszámoló különböző szakaszai lennének a ködös táj leírásától a vidám skót néptáncig.
Equally successful was her album Szájról szájra (“Mouth to Mouth”) in collaboration with fellow singers Ági Szalóki and Szilvia Bognár.
Amikor a hetvenes években hazatért, a punk és a pop ragadta magával, majd ismét más kultúrák dallamai vonzották.
Herczku observes that her new album, Tüzet viszek (“I Carry Fire”), “is not merely a collection of pretty folk songs.
Számos zenésszel dolgozott együtt a világzene területén, így Sinead O'Conorral, Natacha Atlassal és Peter Gabriellel.
Just as with my first album, Arany és kék szavakkal, I have attempted to pass on a message with every note and go past the beauty of the catchy tunes themselves.”
Producerként több zenekart is felkarolt, s a francia LO'JO és a tuareg Tinariwen is az ő kiadásában jelentetett meg albumokat.
Opera Performed by the Szemző Cinematic Music Company; Storyteller: Mari Törőcsik
Előadja a Szemző Cinematic Music Company, mesélő: Törőcsik Mari
The most curious Hungarian, Alexander Csoma de Körös set off into Asia in the early 19th century to hunt for the origins of the Hungarians.
A legkíváncsibb magyar, Kőrösi Csoma Sándor valamikor a 19. század elején elindult Ázsiába, a maradék magyarok nyomában.
But what exactly happened to him on this immense journey?
Vajon mi történt vele a mérhetetlen úton?
Whatever it was, his thousands of adventures and experience have all been lost in time.
Akármi is, a százféle kaland, seregnyi élmény az időben mind elenyészett.
A scholar-artist-minstrel group now discover this unique path and the stories of an adventurous soul using their own devices: Tibor Szemző went there, István “Taikyo” Szaladják photographed it, Gábor Roskó drew it, while Mari Törőcsik tells the story - as in the Szekler legends and as the heroic deeds of Csoma were brought to life in the imagination of Tibet scholar László Sári.
Egy tudós-művész-vándorcsapat e különös út és kalandos lélek történéseit most a maga eszközeivel fölidézte: Szemző Tibor végigjárta, Szaladják "Taikyo" István lefényképezte, Roskó Gábor lerajzolta, Törőcsik Mari pedig - ahogyan a székely legendákban, valamint Sári László tibetológus fantáziájában Csoma hőstettei megelevenedtek - elmeséli.
During the performance, the “action” of the opera is brought to life on a huge film screen while at the same time, the composer's troop of singers, instrumentalists and the story teller, give voice to Csoma's inner voice and the marvellous stories about him, in perfect harmony with the projection.
Az előadás során az operai "cselekmény" hatalmas filmvásznon kel életre, egyidejűleg Csoma belső hangját és a róla szóló varázslatos történeteket a vetítéssel teljes összhangban a szerző - énekesekből, hangszeresekből, mesemondóból álló - társulata szólaltatja meg.
The film version of the opera, A Guest of Life (www.csomafilm.hu) won many important awards both in Hungary and abroad; its director and composer, Tibor Szemző, was awarded the Hungarian Critics' Prize in 2006.
Az opera filmváltozata, Az élet vendége (www.csomafilm.hu) több jelentős díjat nyert el itthon és külföldön; rendezőjét és zeneszerzőjét, Szemző Tibort 2006-ban a magyar kritikusok díjával jutalmazták.
The film has been shown and premièred at various international festivals all over the world.
A filmet világszerte számos rangos nemzetközi fesztivál mutatta és mutatja be.
Stravinsky Marathon - Violin concerto, Song of the Nightingale
Stravinsky-maraton - Hegedűverseny; A csalogány éneke
Joint production by the Budapest Festival Orchestra and the Palace of Arts - Artistic Director: Iván Fischer
A Budapesti Fesztiválzenekar és a Művészetek Palotája közös produkciója - Művészeti vezető: Fischer Iván
Stravinsky: Violin concerto
Stravinsky: Hegedűverseny
Stravinsky: Song of the Nightingale (Le chant du rossignol)
Stravinsky: A csalogány éneke (Le Chant du Rossignol)
In the summer of 1931, after finishing the Symphony of Psalms, Stravinsky composed his only violin concerto, commissioned by the violinist Samuel Dushkin.
A Zsoltárszimfónia komponálása után, 1931 nyarán írta Stravinsky egyetlen hegedűversenyét, amelynek megrendelője Samuel Dushkin hegedűművész volt.
The creative collaboration of the virtuoso performer and the composer is not uncommon when it comes to concerti.
A hangszeres versenyművek történetében nem ritka a virtuóz előadóművész és a zeneszerző alkotó együttműködése: ezúttal Dushkin volt az, aki a hegedűszólam technikai problémáinak megoldásában Stravinsky segítségére volt.
This time it was Dushkin who assisted Stravinsky in overcoming the technical problems of the violin part. The composer received his first encouragement from the music publisher Schott of Mainz: the head of the publishing house, Willy Stecker, suggested that the composer write a concerto for the gifted young American violinist of Polish descent, Samuel Dushkin.
Az első impulzust a komponista a mainzi Schott Zeneműkiadótól kapta: a kiadót irányító Willy Strecker javasolta a zeneszerzőnek, írjon hegedűversenyt a rendkívül tehetséges fiatal, orosz származású amerikai hegedűművésznek, Samuel Dushkinnak.
Eventually Stravinsky and Dushkin met in the beginning of 1931 and talked it over.
Végül Stravinsky és Dushkin 1931 elején találkozott és konzultált is.
Dushkin premiered the concerto on Berlin Radio in 1931, under the direction of the composer.
A Hegedűversenyt 1931-ben a berlini rádióban mutatta be Dushkin, a zeneszerző vezényletével.
The suite Le chant du rossignol (Song of the Nightingale) was written after the sensational appearance of Le Sacre du Printemps.
A csalogány éneke szvit a nagy szenzációt keltő Tavaszi áldozat után keletkezett.
This was the time when the composer, earlier a follower of Rimsky-Korsakov, found his own, new, revolutionary musical tongue and broke loose from his master.
A Rimszkij-Korszakovot követő komponista ez idő tájt találta meg saját, forradalmian új nyelvét és szakadt el mesterétől.
When, after a five-year break, Stravinsky returned to The Nightingale, he wasn't the same composer as he had been before.
Mire öt év megszakítás után visszatért A csalogányhoz, Stravinsky már nem ugyanaz a zeneszerző volt, mint korábban.
This fact made Diaghilev's proposition to produce a ballet version of the play even more attractive to the composer.
Stravinskynak ezért kapóra is jött az Orosz Balett igazgatójától, Gyagilevtől kapott ajánlat, hogy a darabból írjon balettverziót.
This is how Le chant du rossignol (Song of the Nightingale) came into being, mainly relying upon material from the later, second and third, acts of the opera.
Így jött létre A csalogány éneke ("Le chant du rossignol”), melynek anyaga nagyrészt az opera későbbi, második és harmadik felvonásából származik.
Following Diaghilev's initiative, the sets, curtain and costumes of the ballet were painted by Henri Matisse.
A balett ősbemutatójának színpadképét, függönyét és jelmezeit - Gyagilev kezdeményezésére - Henri Matisse festette.
In 1973, when the Kronos Quartet was founded in San Francisco, a new chapter opened up in the history of string quartets.
1973-ban, amikor a Kronos Quartet megalakult San Franciscóban, új fejezet nyílt a vonósnégyesek történetében.
This ensemble was not content to simply make do with the classical repertoire, instead they concentrated exclusively on the 20th century and not just on the music of contemporary classical composers.
Ez a társaság ugyanis nem volt a hajlandó a klasszikus repertoárral "bajlódni", kizárólag a 20. századra összpontosított, ám abban sem csupán a kortárs zene mestereire.
Besides performing works by Bartók, Schoenberg, Webern, Stravinsky, Shostakovich, Cage, Boulez, Kurtág, Ligeti and others, they have also programmed works of jazz, rock, world music and even music that can't be defined at all in their programmes.
Bartók, Schönberg, Webern, Stravinsky, Sosztakovics, Cage, Boulez, Kurtág, Ligeti (és mások) mellett műfaji vagy stílusbeli határok nélkül korunk legjelentősebb dzsessz-, rock- és világzenei szerzőinek a műveit is műsorára tűzte.
They have now released nearly thirty albums and have a repertoire of 450 pieces, among them compositions by Ornette Coleman, Charles Mingus, Thelonious Monk, Jimi Hendrix, John Zorn, Philip Glass, Steve Reich, István Márta, as well as Argentineans Astor Piazzolla and Osvaldo Golijov, Gambian Foday Musa Suso, Sudanese Hamza El Din, Azerbaijani Franghiz Ali Zadeh and Pakistani Pandit Pran Nath.
Így a közel harminc albumot jegyző zenekar repertoárjában ma 450 darab szerepel, többek közt Ornette Coleman, Charles Mingus, Thelonious Monk, Jimi Hendrix, John Zorn, Philip Glass, Steve Reich, Márta István, továbbá az argentin Astor Piazzolla és Osvaldo Golijov, a gambiai Foday Musa Suso, a szudáni Hamza El Din, az azerbajdzsáni Franghiz Ali Zadeh és a pakisztáni Pandit Pran Nath szerzeményei.
There is no leading concert venue in the world which the Kronos Quartet has not visited in the past thirty years and yet they have come to the Palace of Arts with a unique programme.
Nincs a világon olyan rangos koncertterem, amelyben nem fordultak meg az elmúlt harminc évben, a Művészetek Palotájába mégis unikális programmal érkeznek.
It comprises of those pieces which were largely inspired by folk music.
Azokkal a darabokkal, amelyeket túlnyomórészt a népzene inspirált.
She became first famous nationally in 1965 when she won the seminal TV talent show “Who Knows What?”.
Országosan ismertté 1965-ben vált, amikor megnyerte a Ki mit tud?-ot.
Since then she has enjoyed great success and her career is still going strong, and her songs still pull the nation's heartstrings.
Sikerei azóta sorra követik egymást, pályája mindmáig töretlen, dalai pillanatok alatt befészkelik magukat a fülekbe.
This is her third concert at the Palace of Arts but the first in the Béla Bartók National Concert Hall.
A Művészetek Palotájában immár harmadszor lép fel, s most először ad hangversenyt a Bartók Béla Nemzeti Hangversenyteremben.
As she says, she feels honoured to again be able to give a concert here.
Mint elmondta, megtiszteltetésnek érzi, hogy újra a Müpában koncertezhet.
But to be able to condense her favourite tunes into just ninety minutes, well that is not easy task since her repertoire contains over four hundred songs.
Az viszont, hogy másfél órába kell sűrítenie legkedvesebb melódiáit, nem lesz számára egyszerű feladat, hiszen repertoárján négyszáznál is több dal szerepel.
Besides singing, Kati Kovács also writes lyrics.
Kovács Kati az éneklés mellett dalszövegeket is ír.
One of her best known works which she also performed is the lyrics to Vangelis' composition 1492: The Conquest of Paradise.
Egyik legismertebb munkája, amelynek előadója is egyben, a világhírű görög zeneszerző, Vangelis 1492: A paradicsom meghódítása című szerzeményére készített szöveg.
This song, and many others, will be performed at the concert.
A koncerten sok más mellett ez a dal is felcsendül majd.
“Organ Duel” - Wolfgang Seifen (Berlin), Thierry Escaich (Paris)
"Orgona-párbaj" - Thierry Escaich (Párizs) és Fassang László (Budapest)
Host: András Batta
komolyzene, opera, színház