natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Amitraz degrades on the haircoat of the dog into N-methyl-N’-(2,4-xylyl) formamidine ( &lt; 5 % of amitraz concentrations).
Az amitráz a kutya szőrében N-metil-N’-(2,4-xilil)-formamidinre bomlik le ( &lt; 5 % amitrázkoncentráció).
Among 480 patients with &gt; 2 log viral reduction but detectable virus at week 12, altogether 188 patients continued therapy.
A 12. héten 2 log-nál nagyobb vírusszintcsökkenést mutató 480 beteg közül összesen 188 folytatta a kezelést.
Among 480 patients with &gt; 2 log viral reduction but detectable virus at week 12, altogether 188 patients continued therapy.
A 12. héten &gt; 2 log vírusszintcsökkenést mutató, de detektálható vírusszinttel rendelkező 480 beteg közül összesen 188 folytatta a kezelést.
Among 49 patients who received at least one dose of Eviplera, 100% of patients remained suppressed (HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL) at week 12 and week 24.
A 49 beteg közül, akik legalább egy adagot kaptak az Eviplera-ból, a betegek 100%-ánál fennmaradt a szuppresszió (HIV-1 RNS-szint &lt; 50 kópia/ml) a 12. és 24. héten vizsgálva.
Among all randomised patients analysed according to ITT, primary events occurred in 269 on rivaroxaban (2.12% per year) and 306 on warfarin (2.42% per year) (HR 0.88; 95% CI, 0.74 – 1.03; P &lt; 0.001 for non-inferiority; P=0.117 for superiority).
A kezelési szándék szerint (intention to treat, ITT) elemzett összes randomizált beteg között az elsődleges végpont 269 rivaroxabannal kezelt betegnél (2,12% évente) és 306 warfarinnal kezelt betegnél (2,42% évente) fordultak elő (relatív hazárd 0,88; 95% CI, 0,74–1,03; non-inferioritási P &lt; 0,001; szuperioritási P = 0,117).
Among lamivudine-refractory patients with baseline HBV DNA &lt; 107 log10 copies/ml, 64% (9/14) achieved HBV DNA &lt; 300 copies/ml at Week 48.
A HBV DNS &lt; 107 log10 kópia/ml kiindulási értékkel rendelkező lamivudin-refrakter betegek 64%-a (9/14) &lt; 300 kópia/ml HBV DNS értéket ért el a 48. héten.
Among patients ( &gt; 50 % on protease inhibitors) with normal baseline liver function, 28 %, 43 % and 44 % had elevations in bilirubin, alkaline phosphatase and AST (SGOT), respectively.
Normál kiindulási májfunkciós értékekkel rendelkező betegek ( &gt; 50% proteáz inhibitort kapott) 28%-ánál megemelkedett a bilirubinszint, 43%-ánál az alkalikus foszfatáz, 44%-ánál pedig az AST (SGOT) érték.
Among patients in the SBR arm who maintained their baseline regimen for 24 weeks and then switched to Eviplera, 92% (140/152) of patients had HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL after 24 weeks of Eviplera, consistent with the week 24 results for patients who switched to Eviplera at baseline.
Az SBR-karon lévő betegek közül a kiinduláskor alkalmazott kezelést 24 héten át folytató, majd Eviplera-kezelésre áttérő betegek 92%-ának (140/152) volt &lt; 50 kópia/ml alatti HIV-1 RNS szintje 24 hetes Eviplera-kezelés után, ami megegyezett azon betegek 24 hetes eredményeivel, akik a kiinduláskor áttértek az Eviplera-kezelésre.
Among patients in the SBR arm who maintained their baseline regimen for 24 weeks and then switched to FTC/RPV/TDF, 92% (140/152) of patients had HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL after 24 weeks of FTC/RPV/TDF, consistent with the Week 24 results for patients who switched to FTC/RPV/TDF at baseline.
Az SBR-karon lévő betegek közül a kiinduláskor alkalmazott kezelést 24 héten át folytató, majd FTC/RPV/TDF-kezelésre áttérő betegek 92%-ának (140/152) volt 50 kópia/ml alatti HIV-1 RNS szintje 24 hetes FTC/RPV/TDF-kezelés után, ami megegyezett azon betegek 24 hetes eredményeivel, akik a kiinduláskor áttértek az FTC/RPV/TDF-kezelésre.
Among patients with a baseline HCV RNA &lt; 6 million IU/mL, the SVR was 97% (119/123) with 8-week treatment of ledipasvir/sofosbuvir and 96% (126/131) with 12-week treatment of ledipasvir/sofosbuvir.
A 6 millió NE/ml alatti kiindulási HCV RNS értékkel rendelkező betegek között az SVR 97% (119/123) volt 8 hetes ledipaszvir/szofoszbuvir-kezelés és 96% (126/131) 12 hetes ledipaszvir/szofoszbuvir-kezelés esetén.
Among subjects with a genotypic sensitivity score &gt; 1, 57% and 56% had HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL at week 48 in the elvitegravir and raltegravir treatment arms, respectively.
A 1-nél nagyobb genotípusos érzékenységi pontszámmal rendelkező vizsgálati alanyok körében a 48. héten, az 50/ml alatti HIV-1 RNS kópiaszámmal rendelkező vizsgálati alanyok aránya 57% volt az elvitegravir- és 56% a raltegravir-kezelési karon.
Among the subjects who received placebo during the double-blind period, the proportion of subjects with HBV DNA &lt; 400 copies/mL rose sharply after they began treatment with open-label TDF (PLB- TDF group): 74.1% (40/54) of subjects in the
Azok között, akik a kettős-vak időszakban placebót kaptak, a HBV DNS &lt; 400 kópia/ml értékű betegek aránya meredeken emelkedett a nyílt TDF kezelésre való áttérés után (PLB-TDF csoport): a PLB-TDF csoportban a betegek 74,1%-a (40/54) rendelkezett HBV DNS &lt; 400 kópia/ml értékkel a 192. héten.
Among the subjects who received placebo during the double-blind period, the proportion of subjects with HBV DNA &lt; 400 copies/mL rose sharply after they began treatment with open-label TDF (PLB-TDF group): 74.1% (40/54) of subjects in the
Azok között, akik a kettős-vak időszakban placebót kaptak, a HBV DNS &lt; 400 kópia/ml értékű betegek aránya meredeken emelkedett a nyílt TDF kezelésre való áttérés után (PLB-TDF csoport): a PLB-TDF csoportban a betegek 74,1%-a (40/54) rendelkezett HBV DNS &lt; 400 kópia/ml értékkel a 192. héten.
Among these, two cases of platelets &lt; 50 x 109/L were reported and attributed to the leukapheresis procedure.
Ezek közül két esetben &lt; 50 x 109/l vérlemezkeszámról számoltak be, amit a leukapheresis eljárásnak tulajdonítottak.
Among these, two cases of platelets &lt; 50 x 109/l were reported and attributed to the leukapheresis procedure.
Ezek közül két esetben &lt; 50 × 109/l vérlemezkeszámról számoltak be, amit a leukapheresis eljárásnak tulajdonítottak.
Among those patients who developed resistance to rilpivirine, 4/7 patients with baseline viral load ≤ 100,000 copies/mL and 28/30 patients with baseline viral load &gt; 100,000 copies/mL had cross-resistance to other NNRTIs.
Azon betegek esetében, akiknél rezisztencia alakult ki a rilpivirinnel szemben, a legfeljebb ≤ 100 000 kópia/ml kiindulási vírusterhelésű betegek közül 4/7, míg a &gt; 100 000 kópia/ml feletti vírusterhelésű betegek közül 28/30 mutatott keresztrezisztenciát más NNRTI-kkel szemben.
Amylase levels &gt; 3 times baseline occurred in 2% of patients, lipase levels &gt; 3 times baseline in 18% and platelets &lt; 50,000/mm3 in &lt; 1%.
A betegek 2%-ánál az amilázszint 3-szorosa volt a kiindulási értéknek, 18%-uknál a lipázszint több mint 3-szorosa volt a kiindulási értéknek, és a betegek kevesebb mint 1%-ánál a vérlemezkeszám 50 000/mm3 alatti volt.
An analysis of safety data in patients ≥ 60 years of age treated with capecitabine monotherapy and an analysis of patients treated with capecitabine plus docetaxel combination therapy showed an increase in the incidence of treatment-related grade 3 and 4 adverse reactions and treatment-related serious adverse reactions compared to patients &lt; 60 years of age.
A 60 éves és ennél idősebb, kapecitabin monoterápiával kezelt betegek biztonságossági adatainak analízise, valamint a kapecitabin és docetaxel kombinációval kezelt betegek analízise azt mutatta, hogy a 3. és 4. fokozatú, a kezeléssel összefüggő mellékhatások és a kezeléssel összefüggő súlyos mellékhatások gyakrabban fordultak elő, mint a 60 évesnél fiatalabb betegeken.
An analysis of safety data in patients ≥60 years of age treated with capecitabine monotherapy and an analysis of patients treated with capecitabine plus docetaxel combination therapy showed an increase in the incidence of treatment-related grade 3 and 4 adverse reactions and treatment-related serious adverse reactions compared to patients &lt; 60 years of age.
A 60 éves és ennél idősebb, kapecitabin monoterápiával kezelt betegek biztonságossági adatainak analízise, valamint a kapecitabin és docetaxel kombinációval kezelt betegek analízise azt mutatta, hogy a 3. és 4. fokozatú, a kezeléssel összefüggő mellékhatások és a kezeléssel összefüggő súlyos mellékhatások gyakrabban fordultak elő, mint a 60 évesnél fiatalabb betegeken.
An analysis of safety data in patients 60 years of age treated with capecitabine monotherapy and an analysis of patients treated with capecitabine plus docetaxel combination therapy showed an increase in the incidence of treatment-related grade 3 and 4 adverse reactions and treatment-related serious adverse reactions compared to patients &lt; 60 years of age.
A 60 éves és ennél idősebb, kapecitabin monoterápiával kezelt betegek biztonságossági adatainak analízise, valamint a kapecitabin és docetaxel kombinációval kezelt betegek analízise azt mutatta, hogy a 3. és 4. fokozatú, a kezeléssel összefüggő mellékhatások és a kezeléssel összefüggő súlyos mellékhatások gyakrabban fordultak elő, mint a 60 évesnél fiatalabb betegeken.
An analysis of the inhibitory activity of entecavir against a panel of laboratory and clinical HIV-1 isolates using a variety of cells and assay conditions yielded EC50 values ranging from 0.026 to
Az entekavir laboratóriumi és klinikai HIV-1 izolátumok paneljével szembeni, gátló hatékonyságának egy elemzése különböző sejteket és teszt körülményeket használva, 0,026-tól &gt; 10 μM-ig terjedő EC50 értékeket eredményezett.
An apparent hypersensitivity reaction has been reported ( &lt; 1 %).
Nyilvánvaló túlérzékenységi reakcióról számoltak be ( &lt; 1 %).
An ECG should be performed on all patients prior to initiation of treatment: patients with a QT interval &gt; 450 msec should not use ritonavir-boosted Invirase.
A kezelés megkezdése előtt minden betegnél EKG-vizsgálatot kell végezni: ritonavirral támogatott Invirase nem alkalmazható olyan betegeknél, akiknél a QT-intervallum
An ECG should be performed prior to initiation of the concomitant therapy: patients with a QT interval &gt; 450 msec should not initiate the concomitant therapy (see section 4.5).
Az egyidejű kezelés megkezdése előtt EKG-vizsgálatot kell végezni: az egyidejű kezelés nem kezdhető el olyan betegnél, akiknél a QT-intervallum &gt; 450 msec (lásd 4.5 pont).
An improvement of 20% was seen in 48% of the subjects receiving rotigotine and in 19% of the subjects receiving placebo (Difference 29%, CI95% 18%; 39%, p &lt; 0.0001).
A rotigotinnal kezelt betegek 48%-ánál, a placebóval kezelt betegek 19%-ánál mutatkozott 20%-os javulás. (különbség: 29%; CI95% 18%; 39%, p &lt; 0,0001).
An increase in the concentration of enoxaparin sodium after using prophylactic doses (non-weight adjusted) has been observed in low-weight female patients ( &lt; 45 kg) and low-weight male patients ( &lt; 57 kg), which may lead to a higher risk of bleeding.
Alacsony testtömegű ( &lt; 45 kg) nőbetegeknél, illetve alacsony testtömegű ( &lt; 57 kg) férfibetegeknél prophylacticus (nem testtömegre illesztett) dózisok alkalmazása után az enoxaparin-nátrium koncentrációjának emelkedését figyelték meg, ami magasabb vérzési kockázathoz vezethet.
An increase of &gt; 3 x ULN in alanine aminotransferase or aspartate aminotransferase was recorded in 12.8% of subjects in the cobicistat- boosted group and 9.0% in the ritonavir-boosted group.
Az alanin-aminotranszferáz vagy aszpartát-aminotranszferáz szintjének &gt; 3 x ULN emelkedését a kobicisztáttal hatásnövelt csoport betegeinek 12,8%-ánál, míg a ritonavirrel hatásnövelt csoport betegeinek 9,0%-ánál észlelték.
An increased dose was administered more frequently to patients aged 2 to &lt; 4 years and to patients with NOMID/CINCA symptoms compared with FCAS or MWS.
A 2 - &lt; 4 éves és a NOMID/CINCA tünetekkel bíró betegeknek gyakrabban adtak emelt dózist, mint a FCAS vagy MWS betegeknek.
An increased incidence of congestive heart failure is associated with doxorubicin therapy at cumulative lifetime doses &gt; 450 mg/m2 or at lower doses for patients with cardiac risk factors.
A 450 mg/m2-t meghaladó - cardialis rizikó jelenléte esetén ennél kisebb - kumulatív dózisban kapott doxorubicin-kezelés – beleértve bármely életszakaszban kapott kezelést - a pangásos szívelégtelenség előfordulási gyakoriságának növekedésével jár.
An increased incidence of infections and serious infections was not observed in patients with lymphocyte counts &lt; 0.8x109/l or
A fertőzések és a súlyos fertőzések gyakoriságának emelkedése nem volt megfigyelhető a 0,8 × 109/l-nél vagy 0,5 × 109/l-nél alacsonyabb lymphocyta- számú betegeknél.
An increased incidence of serious colitis ( &lt; 1%) was reported in patients treated with Zinbryta in clinical studies.
A klinikai vizsgálatokban Zinbryta-val kezelt betegeknél a súlyos colitis fokozott előfordulásáról ( &lt; 1%) számoltak be.
An increased risk of cervical cancer in long-term users of COCs ( &gt; 5 years) has been reported in some epidemiological studies, but there continues to be controversy about the extent to which this finding is attributable to the confounding effects of sexual behaviour and other factors such as human papilloma virus (HPV).
Epidemiológiai vizsgálatokban a cervix carcinoma fokozott kockázatáról számoltak be a kombinált orális fogamzásgátlókat (COC) hosszú távon ( &lt; 5 év) alkalmazóknál, de folyik a vita arról, hogy ezt milyen mértékben befolyásolja a szexuális magatartás és az egyéb tényezők, úgy mint a human papillomavírus (HPV) hatása.
An infusion time of &gt; 2 hours should be considered to help reduce symptoms of anxiety and irritability, and to avoid unduly high maximum concentrations of clofarabine (see section 5.2).
A szorongás és az ingerlékenység gyakoriságának csökkentése és a túlságosan magas maximális klofarabin koncentrációk elkerülése érdekében megfontolandó a 2 óránál hosszabb infúziós idő (lásd pont).
An initial daily dose of 10 mg/kg may be considered for patients who do not require reduction of body iron levels and who are also receiving less than 7 ml/kg/month of packed red blood cells (approximately &lt; 2 units/month for an adult).
10 mg/ttkg kezdő adag alkalmazása megfontolandó olyan betegek esetében, akiknél nem szükséges a vasszint csökkentése, és akik havonta kevesebb mint 7 ml/kg vörösvértest-koncentrátum transzfúziót kapnak (felnőtt beteg esetében ez megközelítőleg havonta &lt; 2 egységnek felel meg).
An initial daily dose of 21 mg/kg may be considered for patients who require reduction of elevated body iron levels and who are also receiving more than 14 ml/kg/month of packed red blood cells (approximately &gt; 4 units/month for an adult).
21 mg/ttkg kezdő adag alkalmazása megfontolandó olyan betegek esetében, akiknél a cél az emelkedett vasszint csökkentése, és akik havonta több mint 14 ml/kg vörösvértest-koncentrátum transzfúziót kapnak (felnőtt beteg esetében ez megközelítőleg havonta &gt; 4 egységnek felel meg).
An initial daily dose of 30 mg/kg may be considered for patients who require reduction of elevated body iron levels and who are also receiving more than 14 ml/kg/month of packed red blood cells (approximately &gt; 4 units/month for an adult).
30 mg/ttkg kezdő adag alkalmazása megfontolandó olyan betegek esetében, akiknél a cél az emelkedett vasszint csökkentése, és akik havonta több mint 14 ml/kg vörösvértest-koncentrátum transzfúziót kapnak (felnőtt beteg esetében ez megközelítőleg havonta &gt; 4 egységnek felel meg).
An initial daily dose of 7 mg/kg may be considered for patients who do not require reduction of body iron levels and who are also receiving less than 7 ml/kg/month of packed red blood cells (approximately &lt; 2 units/month for an adult).
7 mg/ttkg kezdő adag alkalmazása megfontolandó olyan betegek esetében, akiknél nem szükséges a vasszint csökkentése, és akik havonta kevesebb mint 7 ml/kg vörösvértest-koncentrátum transzfúziót kapnak (felnőtt beteg esetében ez megközelítőleg havonta &lt; 2 egységnek felel meg).
An insufficient number of patients has been studied with creatinine clearance of below 45 ml/min.
Nem vizsgáltak elegendő számú olyan beteget, akiknél a kreatinin-clearance &lt; 45 ml/perc.
An odds ratio (OR) &gt; 1 indicates an advantage for VcR-CAP.
Az &gt; 1 esélyhányados (OS) az VcR-CAP előnyét mutatja.
An updated OS analysis, carried out at 89% (N = 712) of events, confirmed the clinically meaningful and statistically significant survival benefit of Lonsurf plus BSC compared to placebo plus BSC (hazard ratio: 0.69; 95% CI [0.59 to 0.81]; p &lt; 0.0001) and a median OS of 7.2 months vs 5.2 months; with 1-year survival rates of 27.1% and 16.6%, respectively.
Egy frissített teljes túlélés analízis, melyet az esetek 89%-ában (n= 712) végeztek el, a Lonsurf plusz BSC teljes túlélésre vonatkozó, klinikailag jelentős, statisztikailag szignifikáns előnyét igazolta a placebo plusz BSC-vel összehasonlítva (relatív hazárd: 0,69; 95% CI [0,59-0,81]; p &lt; 0,0001), továbbá sorrendben 7,2 hónap, illetve 5,2 hónap medián teljes túlélést, valamint 27,1% és 16,6% 1 éves túlélési arányt mutatott.
Anaemia (haemoglobin &lt; 9.4 g/dL) was reported in 12 % (23/194) of patients treated with ribavirin in combination with peginterferon alfa-2b.
Az anaemiát (haemoglobin &lt; 9,4 g/dl) a ribavirin és peginterferon alfa-2b kombinációs kezelésben részesülő betegek 12%-ánál (23/194) jelentettek.
Anaemia (haemoglobin &lt; 9.4 g/dl) was reported in 12 % (23/194) of patients treated with ribavirin in combination with peginterferon alfa-2b.
Az anaemiát (hemoglobin &lt; 9,4 g/dl) a ribavirin és peginterferon alfa-2b kombinációs kezelésben részesülő betegek 12 %-ánál (23/194) jelentettek.
Anaemia (haemoglobin &lt; 9.4 g/dl) was reported in 12% (23/194) of patients treated with ribavirin in combination with peginterferon alfa-2b.
Az anaemiát (hemoglobin  9,4 g/dl) a ribavirin és peginterferon alfa-2b kombinációs kezelésben részesülő betegek 12%-ánál (23/194) jelentettek.
Anaemia (haemoglobin &lt; 8.0 g/dl) occurred in 100% of patients.
Anaemia (haemoglobin &lt; 8,0 g/dl) a betegek 100%-ánál lépett fel.
Anaemia (haemoglobin &lt; 8.0 g/dl) occurred in 69% of patients.
Anaemia (haemoglobin &lt; 8,0 g/dl) a betegek 69%-ában lépett fel.
Anaemia (Hb &lt; 10 g/dl) was observed in 46% of patients on Abraxane, and was severe (Hb &lt; 8 g/dl) in three cases.
Anaemiát (Hgb &lt; 10 g/dl) az Abraxane-t szedő betegek 46%-ánál figyeltek meg, és ez három esetben volt súlyos (Hgb &lt; 8 g/dl).
Anaemia (Hb &lt; 11 g/dL) was observed in 61 % of patients and was severe (Hb &lt; 8 g/dL) in 10 %.
Anémia (Hb &lt; 11 g/dl) a betegek 61%-ában alakult ki, súlyos anémia (Hb &lt; 8 g/dl) 10%-ukban jelentkezett.
Anaemia (hemoglobin &lt; 9.4 g/dl) was reported in 12 % (23/194) of patients treated with PegIntron in combination with ribavirin.
Anaemiát (haemoglobin  9,4 g/dl) a PegIntron és ribavirin kombinációs kezelésben részesülő betegek 12%-ánál (23/194) jelentettek.
Anaemia (hemoglobin &lt; 9.4 g/dl) was reported in 12 % (23/194) of patients treated with ViraferonPeg in combination with ribavirin.
Anaemiát (haemoglobin  9,4 g/dl) a ViraferonPeg és ribavirin kombinációs kezelésben részesülő betegek 12%-ánál (23/194) jelentettek.
Anaemia a (haemoglobin &lt; 9.4 g/dl) was reported in 12 % (23/194) of patients treated with ribavirin in combination with peginterferon alfa-2b.
Az anaemiát (hemoglobin &lt; 9,4 g/dl) a ribavirin és peginterferon alfa-2b kombinációs kezelésben részesülő betegek 12%-ánál (23/194) jelentették.
Anaemia due to lack of regeneration, i.e. haemoglobin &lt; 10 g/dl and reticulocytes &lt; 80,000/mm3.
Regeneráció hiánya miatt fellépő anémia, azaz hemoglobin &lt; 10 g/dl és retikulociták &lt; 80 000/mm3.
Analyses for both primary and secondary endpoints on various subgroups including age ( &lt; 65 years and ≥ 65 years); race (White and Non-White); region (North America, Europe, Middle East and Africa, and Asia Pacific); baseline corticosteroid use (yes and no); prior therapy (yes and no); and MCD histology (plasmatic and mixed histology) consistently showed that the treatment effect favoured the siltuximab arm except for the hyaline vascular subgroup in which no patient achieved the definition of the primary endpoint.
Az elsődleges és a másodlagos végpontok különböző alcsoportokon, köztük az életkor ( &lt; 65 év és ≥ 65 év), a rassz (fehér bőrű és nem fehér bőrű), régió Észak-Amerika, Európa, Közel-kelet és Afrika, Ázsia, valamint a Csendes-óceáni térség), a kortikoszteroid alkalmazása a vizsgálat megkezdésekor (igen és nem), a korábbi kezelések (igen és nem), valamint a multicentrikus Castleman-betegség szövettana (plazmasejtes és kevert hisztológia) alapján végzett analízisei következetesen azt mutatták, hogy a terápiás hatás a hyalin vascularis alcsoport kivételével, amelyben nem volt olyan beteg, aki elérte volna az elsődleges végpont definícióját, kedvezőbb volt a sziltuximab-karon.
Analysis of the composite endpoint in the All ACS population (combined UA/NSTEMI and STEMI cohorts) was contingent on showing statistical superiority of prasugrel versus clopidogrel in the UA/NSTEMI cohort (p &lt; 0.05).
Minden ACS populáció (kevert IA/NSTEMI és STEMI csoport) összesített végpontjának elemzése kontingens volt a prasugrel IA/NSTEMI csoportban kimutatott statisztikai előnyével a klopidogréllel összehasonlítva (p &lt; 0,05).
ANC 1,000 to &lt; 1,500/mm3
ANC: 1000- &lt; 1500/mm3
ANC 500 to &lt; 1,000/mm3
ANC: 500- &lt; 1000/mm3
ANC &lt; 0.5 x 109/l lasting more than 7 days
7 napnál tovább tartó 0,5 × 109/l alatti abszolút neutrophil granulocytaszám
ANC &lt; 1 x 109/l neutropenia complicated by fever or infection
1 x 109/l alatti abszolút neutrophil granulocytaszámmal járó, lázzal vagy fertőzéssel szövődött neutropenia
ANC &lt; 1.0 x 109/l
ANC &lt; 1,0 x 109/l és/vagy thrombocytaszám
ANC &lt; 1.0 x 109/L and/or platelets &lt; 50 x 109/L
ANC &lt; 1,0 × 109/l és/vagy thrombocytaszám
ANC &lt; 250/μl and/or platelet count ≤25,000/μl
Abszolút neutrophil-szám (ANC) &lt; 250/μl és/vagy vérlemezkeszám &lt; 25 000/μl
ANC &lt; 250/μl and/or platelet count ≤25,000/μl
Abszolút neutrophilszám (ANC) &lt; 250/μl és/vagy vérlemezkeszám &lt; 25 000/μl
ANC &lt; 500/mm3
&lt; 500/mm3
ANC &lt; 500/mm3
ANC: &lt; 500/mm3
ANC &gt; 1
ANC &gt; 1
ANC &gt; 1.0 x 109/L for 3 consecutive days
ANC &gt; 1,0 × 109/l három egymást követő napon keresztül
ANC* &lt; 0.5 x 109/l or Febrile neutropenia (fever ≥38.5°C and ANC
ANC* 0,5 x 109/l alatt vagy lázas neutropenia (legalább 38,5°C-os láz és az ANC 1 x 109/l alatt)
ANC* &lt; 0.5 x 109/l or Febrile neutropenia (fever ≥38.5°C and ANC &lt; 1 x 109/l)
ANC* 0,5 x 109/l alatt vagy lázas neutropenia (legalább 38,5°C-os láz és az ANC 1 x 109/l alatt)
ANC* &lt; 0.5 x 109/l and/or platelet counts &lt; 10 x 109/l
ANC* &lt; 0,5 x 109/l, és/vagy a vérlemezkeszám &lt; 10 x 109/l
ANC* &lt; 1.0 x 109/l and/or platelet counts &lt; 50 x 109/l
ANC* &lt; 1,0 x 109/l, és/vagy a vérlemezkeszám &lt; 50 x 109/l
and Hb increase &lt; 1 g/dl
és Hb-emelkedés &lt; 1 g/dl
and/or platelets &lt; 10 x 109/1
 1 x 109/l és a thrombocytaszám
and/or platelets &lt; 10 x 109/l
és/vagy thrombocytaszám &lt; 10 x 109/l
and/or platelets &lt; 50 x 109/l
és/vagy thrombocytaszám &lt; 50 x 109/l
and/or platelets &lt; 50x109/1
és/vagy thrombocytaszám
Angiox is contraindicated in patients with severe renal insufficiency (GFR &lt; 30 ml/min) and also in dialysis-dependent patients (see section 4.3).
Az Angiox ellenjavallt súlyos veseelégtelenségben szenvedő (GFR &lt; 30 ml/perc), valamint dialízisre szoruló betegek számára (lásd 4.3 pont).
Angiox is contraindicated in patients with severe renal insufficiency (glomerular filtration rate (GFR) &lt; 30 ml/min) and in dialysis-dependent patients.
Az Angiox ellenjavallt súlyos veseelégtelenségben szenvedő (GFR &lt; 30 ml/perc), valamint dialízisre szoruló betegek számára.
Anidulafungin has negligible renal clearance ( &lt; 1%).
Az anidulafungin renális clearance-e elhanyagolható ( &lt; 1%).
Anidulafungin is extensively bound ( &gt; 99%) to human plasma proteins.
Az anidulafungin nagymértékben kötődik ( &gt; 99%) az emberi plazmafehérjékhez.