natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A similar improvement in PFS based on investigator assessments was observed in the pazopanib arm compared with the placebo arm (in the overall ITT population HR: 0.39; 95 % CI, 0.30 to 0.52, p &lt; 0.001).
A PFS vizsgálatot végző orvosok értékelésén alapuló hasonló javulását figyelték meg a pazopanib karban a placebo karral összehasonlítva (a teljes ITT populációban a HR: 0,39; 95 % CI, 0,30 to 0,52, p &lt; 0,001).
A similar trend was observed in a sub-group analysis of treatment-experienced patients with baseline HIV-1 RNA &lt; 75 copies/ml from a retrospective cohort study (data collected over 20 months, see Table 5).
Hasonló tendenciát figyeltek meg egy alcsoport-analízisben azoknál, a korábban már kezelésben részesült betegeknél, akiknek a kiindulási HIV-1-RNS-értéke &lt; 75 kópia/ml volt egy retrospektív kohorsz vizsgálat során. (20 hónapon keresztül gyűjtött adatok, lásd: 5. táblázat).
A single 6 mcg (0.5 ml) booster dose was administered at 11 or 23 months after the first dose to subjects, which were determined to be seronegative (PRNT50 titers &lt; 1:10) at month 6 and/or month 12 after the primary immunization.
Egyetlen, 6 μg-os (0,5 ml-es) emlékeztető oltást adtak az első oltást követő 11. vagy 23. hónapban olyan személyeknek, akik az első adagot követő 6. és/vagy 12. hónapban szeronegatívak voltak (PRNT50-titer &lt; 1:10).
A single dose of 20 mg or two doses of 10 mg given 12 hours apart is recommended for MF patients with platelet count of &gt; 200,000/mm3.
Egyszer 20 mg, vagy kétszer 10 mg adása 12 óra különbséggel azoknál a myelofibrosisos betegeknél javasolt, akiknek a thrombocyta-száma &gt; 200 000/mm3.
A single dose of 50 mg alogliptin was administered to 4 groups of patients with varying degrees of renal impairment (creatinine clearance (CrCl) using the Cockcroft-Gault formula): mild (CrCl = &gt; 50 to ≤ 80 mL/min), moderate (CrCl = ≥ 30 to ≤ 50 mL/min), severe (CrCl = &lt; 30 mL/min) and end-stage renal disease on haemodialysis.
50 mg alogliptin egyetlen dózisát adták 4 betegcsoportnak, akik különböző fokú vesekárosodásban szenvedtek (a kreatinin clearance-hez (CrCl) a Cockcroft-Gault képletet használva): enyhe (CrCl = &gt; 50 - ≤80 ml/perc), közepes (CrCl = ≥30 - ≤50 ml/perc), súlyos (CrCl = &lt; 30 ml/perc) és hemodializált végstádiumú vesebetegség.
A single dose of 50 mg alogliptin was administered to 4 groups of patients with varying degrees of renal impairment (creatinine clearance (CrCl) using the Cockcroft-Gault formula): mild (CrCl = &gt; 50 to ≤ 80 mL/min), moderate (CrCl = ≥ 30 to ≤ 50 mL/min), severe (CrCl = &lt; 30 mL/min) and end-stage renal disease on haemodialysis.
50 mg alogliptin egyszeri dózisát adták 4 betegcsoportnak, akik különböző fokú vesekárosodásban szenvedtek (a kreatinin-clearance-hez (CrCl) a Cockcroft-Gault képletet használva): enyhe (CrCl = &gt; 50 - ≤80 ml/perc), közepes (CrCl = ≥30 - ≤50 ml/perc), súlyos (CrCl = &lt; 30 ml/perc) és dialízist igénylő végstádiumú vesebetegség.
A single ivacaftor-treated patient (2.5%) in this age range had an elevation of ALT and AST &gt; 8 x ULN.
Ebben a korcsoportban az ALT-ben és az AST-ben bekövetkezett emelkedés egyetlen ivakaftorral kezelt betegnél (2,5%) haladta meg az ULN 8-szorosát.
A single-dose of 50 mg alogliptin was administered to 4 groups of patients with varying degrees of renal impairment (creatinine clearance (CrCl) using the Cockcroft-Gault formula): mild (CrCl = &gt; 50 to ≤ 80 mL/min), moderate (CrCl = ≥ 30 to ≤ 50 mL/min), severe (CrCl = &lt; 30 mL/min) and end-stage renal disease on haemodialysis.
50 mg alogliptin egyetlen dózisát adták 4 betegcsoportnak, akik különböző fokú vesekárosodásban szenvedtek (a kreatinin clearance-hez (CrCl) a Cockcroft-Gault képletet használva): enyhe (CrCl = &gt; 50 - ≤80 ml/perc), közepes (CrCl = ≥30 - ≤50 ml/perc), súlyos (CrCl = &lt; 30 ml/perc) és hemodializált végstádiumú vesebetegség.
A slight ( &lt; 10%) decrease in the percentage of morphologically normal sperms was noted at 300 mg/kg/day but not at 100 mg/kg/day ( &gt; 9-fold clinical exposure at 10 mg/day).
A morfológiailag normális spermiumok százalékos arányának enyhe ( &lt; 10%) csökkenését figyelték meg 300 mg/kg/nap dózis mellett, míg 100 mg/kg/nap dózisnál (a napi 10 mg-os klinikai expozíció több mint 9-szerese) ezt nem észlelték.
A slight generalised delay in ossification was observed at doses of &gt; 50 mg/kg/day.
Az ossificatio enyhe, generalizált késését figyelték meg &gt; 50 mg/kg/nap dózis mellett.
A small amount of cortisol is excreted in the urine unchanged ( &lt; 0.5% of the daily production), meaning that cortisol is eliminated completely by metabolism.
A kortizol egy kis része (a naponta termelődött mennyiség &lt; 0,5%-a) változatlan formában a vizelettel kerül kiválasztásra, ami azt jelenti, hogy a kortizol eliminációja kizárólag metabolizmus útján történik.
A small amount of unstabilised tetrameric haemoglobin ( &lt; 5 %) may be excreted through the kidneys, resulting in transient haemoglobinuria for &lt; 4 hours.
Kis mennyiségű ( &lt; 5 %) nem stabilizálódott tetramer haemoglobin ürülhet a vesén keresztül, kevesebb mint négy órán át tartó, múló haemoglobinuriát okozva.
A small number of patients ( &lt; 1%) in clinical trials and in the commercial setting developed anaphylactic shock and/or cardiac arrest during Myozyme infusion that required life-support measures.
A klinikai vizsgálatokban és a forgalomba hozatalt követően kisszámú betegnél ( &lt; 1%) életmentő beavatkozást igénylő anafilaxiás sokk és/vagy szívmegállás lépett fel a Myozyme infúzió alkalmazása során.
A small statistically significant increase in the PCE was observed in a pre-specified subgroup of patients with angina patients in CCS class II or higher at baseline (n=12049) (annual rates 3.4% versus 2.9%, relative risk ivabradine/placebo 1.18, p=0.018), but not in the subgroup of the overall angina population in CCS class ≥ I (n=14286) (relative risk ivabradine/placebo 1.11, p=0.110).
A PCE tekintetében kicsi, statisztikailag szignifikáns növekedést figyeltek meg az anginás betegek előre meghatározott, kiinduláskor CCS II-es vagy magasabb stádiumú alcsoportjában (n=12 049) (éves arány 3,4% versus 2,9%, relatív kockázat ivabradin/placebo 1,18, p=0,018), nem úgy az összes anginás beteg CCS stádium &gt; 1 alcsoportjában (n=14 286) (relatív kockázat ivabradin/placebo 1,11, p=0,110).
A smaller proportion of patients treated with ibrutinib experienced a clinically meaningful worsening of lymphoma symptoms versus temsirolimus (27% versus 52%) and time to worsening of symptoms occurred more slowly with ibrutinib versus temsirolimus (HR 0.27, p &lt; 0.0001).
Az ibrutinibbel kezelt betegek kisebb arányánál tapasztalták a lymphoma tüneteinek klinikailag jelentős romlását, mint temszirolimusz esetén (27%, illetve 52%), és a tünetek romlása is lassabban jelent meg az ibrutinib mellett, mint a temszirolimusz esetén (HR 0,27; p &lt; 0,0001).
A smaller treatment effect was observed in those with baseline PSA &gt; 134.1 ng/mL [HR=0.853 (95% CI: 0.554, 1.315)].
Kisebb mértékű terápiás hatást figyeltek meg a 134,1 ng/ml-t meghaladó kiindulási PSA értékkel rendelkező betegek körében [relatív hazárd [HR] = 0,853 (95% KI: 0,554; 1,315)].
A solid performance status expressed as Body Mass Index (BMI) &gt; 17 (to be assessed after drainage of ascites fluid) and Karnofsky Index &gt; 60 is required prior to Removab therapy.
A Removab-kezelés előtt megfelelő performance státus szükséges, amit 17 feletti testtömeg-index (BMI) (az ascites lecsapolása után határozandó meg) és 60 feletti Karnofsky-index jellemez.
A statistically significant benefit (p &lt; 0.001) in favour of the BzmbR-CAP treatment group over the R-CHOP group was observed for TTP (median 30.5 versus 16.1 months), TNT (median 44.5 versus 24.8 months) and TFI (median 40.6 versus 20.5 months).
Statisztikailag szignifikáns előnyt (p &lt; 0,001) figyeltek meg a BzmbR-CAP terápiás csoport javára az R-CHOP terápiás csoporthoz képest a TTP-t (mediánérték 30,5, illetve 16,1 hónap), a TNT-t (mediánérték 44,5, illetve 24,8 hónap) és a TFI-t (mediánérték 40,6, illetve 20,5 hónap) illetően.
A statistically significant benefit (p &lt; 0.001) in favour of the BzR-CAP treatment group over the R-CHOP group was observed for TTP (median
A BzR-CAP terápiás csoportnak kedvező, statisztikailag szignifikáns előnyt figyeltek meg a TTP (median érték 30,5 vs.
A statistically significant benefit (p &lt; 0.001) in favour of the VcR-CAP treatment group over the R-CHOP group was observed for TTP (median
A VcR-CAP terápiás csoportnak kedvező, statisztikailag szignifikáns előnyt figyeltek meg a TTP (median érték 30,5 vs.
A statistically significant better improvement was shown for once daily and twice daily 0.03% tacrolimus ointment compared to twice daily hydrocortisone acetate ointment (p &lt; 0.001 for both).
Statisztikailag szignifikánsan nagyobb javulást észleltek a naponta egyszer és a naponta kétszer alkalmazott 0,03% takrolimusz kenőcs kezelés mellett, mint a naponta kétszer alkalmazott hidrokortizon-acetát kenőcs kezelés mellett (p &lt; 0,001 mindkettőre).
a Statistically significant for non-inferiority, with the entire confidence interval for HR well below the 1.17645 non-inferiority margin (p &lt; 0.001).
a Statisztikailag szignifikáns a “nem rosszabb” (non-inferiority) típusú vizsgálatban, a relatív hazárd teljes konfidencia intervalluma jóval az 1,17645 “nem rosszabb” (non-inferiority) határ alatt (p &lt; 0,001)
a Statistically significant for non-inferiority, with the entire confidence interval for HR well below the 1.17645 non-inferiority margin (p &lt; 0.001).
a Statisztikailag szignifikáns a „nem rosszabb” (non-inferiority) típusú vizsgálatban, a relatív hazárd teljes konfidencia intervalluma jóval az 1,17645 „nem rosszabb” (non-inferiority) határ alatt (p &lt; 0,001)
a Statistically significant for non-inferiority, with the entire confidence interval for HR well below the 1.17645 non-inferiority margin (p &lt; 0.001).
a Statisztikailag szignifikáns a „nem rosszabb” típusú (non-inferiority) vizsgálatban, a relatív hazárd teljes konfidencia intervalluma jóval az 1,17645 „nem rosszabb” (non-inferiority) határ alatt (p &lt; 0,001).
A statistically significant improvement compared with placebo in the TDI focal score at Week 24 was demonstrated for Incruse (1.0 units, p &lt; 0.001) in the 24-week study.
A 24 hetes vizsgálat során a TDI fokális pontszámában statisztikailag szignifikáns javulást mutattak ki a 24. héten az Incruse (1,0 egység, p &lt; 0,001) esetében a placebóhoz képest.
A statistically significant prolongation in PFS was demonstrated in lenvatinib-treated patients compared with those receiving placebo (p &lt; 0.0001) (see figure 1).
A lenvatinibbel kezelt betegeknél a PFS statisztikailag szignifikáns meghosszabbodását igazolták a placebóval kezelt betegekhez képest (p &lt; 0,0001) (lásd 1. ábra).
A study in subjects with severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30 ml/min/1.73 m² and not requiring dialysis) revealed that the plasma AUC of brivaracetam was moderately increased (+21 %) relative to healthy controls, while the AUC of the acid, hydroxy and hydroxyacid metabolites were increased 3-, 4-, and 21-fold, respectively.
Egy súlyos vesekárosodásban szenvedő egyéneken (kreatinin clearance &lt; 30 ml/perc/1,73 m² és dialízist nem igényel) végzett vizsgálatban megállapították, hogy a brivaracetám plazma AUC-értéke mérsékelten magasabb volt (+21%) az egészséges kontrollokéhoz képest, ugyanakkor az acid-, a hidroxi- és a hidroxi-acid metabolitok AUC-értéke 3-, 4-, illetve 21-szeresére emelkedett.
A study of the pharmacokinetics of dolutegravir was performed in subjects with severe renal impairment (CLcr &lt; 30 mL/min).
Egy vizsgálatban a dolutegravir farmakokinetikáját súlyos vesekárosodásban szenvedő betegeken (kreatinin-clearance &lt; 30 ml/perc) tanulmányozták, és egészséges kontrollszemélyekhez hasonlították.
A subgroup analysis of the virologic response ( &lt; 50 HIV-1 RNA copies/mL) at both 48 weeks and 96 weeks, and virologic failure by baseline viral load (pooled data from the two Phase III clinical studies, C209 and C215, for patients receiving the emtricitabine/tenofovir disoproxil fumarate background regimen) is presented in Table 5.
Az 5-ös táblázat a 48. heti és 96. heti virológiai válasz ( &lt; 50 HIV-1 RNS kópia/ml) alcsoport elemzését, és a vírusválasz elmaradását a kiindulási vírusterhelés függvényében (a két fázis-III vizsgálat, C209 és C215, összesített adatai emtricitabin/tenofovir-dizoproxil-fumarát háttérkezelést kapó betegek számára) mutatja be.
A subgroup analysis of the virologic response (defined as a viral load &lt; 50 HIV-1 RNA copies/ml) at week 48 by baseline viral load and baseline CD4 count (pooled DUET data) is presented in table 4.
A kiindulási vírusterhelés és kiindulási CD4-szám szerinti 48. heti virológiai válasz (amit a vírusterhelés &lt; 50 HIV-1 RNS kópia/ml értékben határoztak meg) alcsoport analízisének eredményeit (összesített DUET adatok) a 4. táblázat mutatja be.
A subsequent study (NV18209) in patients co-infected with HCV genotype 1 and HIV compared treatment using Pegasys 180 mcg/week and either ribavirin 800 mg or 1000 mg ( &lt; 75 kg)/1200 mg (75 kg) daily for 48 weeks.
1-es genotípusú HCV- HIV társfertőzésben szenvedő betegeken végzett újabb vizsgálatban (NV18209) a következő kezeléseket hasonlították össze: Pegasys 180 mikrogramm/hét és ribavirin naponta 800 mg vagy 1000 mg ( &lt; 75 kg)/1200 mg (75 kg), 48 héten át.
A substudy of patients with baseline HbA1c &gt; 10% to ≤ 12% with canagliflozin as monotherapy resulted in reductions from baseline in HbA1c (not placebo-adjusted) of -2.13% and -2.56% for canagliflozin 100 mg and 300 mg, respectively.
A vizsgálat megkezdésekor HbA1c &gt; 10 % – ≤ 12% értékű, monoterápiában kanagliflozinnal kezelt betegek alvizsgálatában a kanagliflozin 100 mg-os és 300 mg-os adagja a HbA1c (placebóra nem korrigált) -2,13%-os illetve -2,56%-os csökkenését eredményezte a vizsgálat megkezdésekor mért értékhez képest.
A substudy of patients with baseline HbA1c &gt; 10% to ≤ 12% with canagliflozin as monotherapy resulted in reductions from baseline in HbA1c (not-placebo-adjusted) of -2.13% and -2.56% for canagliflozin 100 mg and 300 mg once daily, respectively.
A vizsgálat megkezdésekor HbA1c &gt; 10% - ≤ 12% értékű, monoterápiában kanagliflozinnal kezelt betegek alvizsgálatában a kanagliflozin 100 mg-os és 300 mg-os napi egyszeri adagjai a HbA1c (placebóra nem korrigált) -2,13%-os illetve -2,56%-os csökkenését eredményezték a vizsgálat megkezdésekor mért értékhez képest.
A sufficient surveillance period with stable anti-HBs trough serum levels of &gt; 100 IU/l as well as a fixed dosage regimen is required: the monitoring schedule of patients anti-HBs antibody levels (see above) needs to be closely followed.
A szérum stabil, 100 NE/l fölötti anti-HBs völgykoncentrációjához a megfelelő ellenőrzési periódusok és a meghatározott adagolás szükséges: a betegek anti-HBs antitestszintjének monitorozási rendjét (lásd fent) szorosan követni kell.
A supportive efficacy analysis was conducted in which patients were further classified into 3 response categories regardless of up-titration at month 3: Fully controlled (UFC ≤1.0 x ULN), partially controlled (UFC &gt; 1.0 x ULN but with a reduction in UFC ≥50% compared to baseline) or uncontrolled (reduction in UFC &lt; 50%).
Egy igazoló hatásossági analízist is végeztek, amelyben a betegeket tovább osztályozták 3 válaszadási kategóriába, tekintet nélkül a 3. hónapban végzett dózisemelésre: teljes mértékben reagált (UFC nem magasabb, mint a normálérték felső határának 1,0-szerese), részben reagált (UFC magasabb, mint a normálérték felső határának 1,0-szerese, de a kiindulási értékhez képest az UFC csökkenése ≥50%) vagy nem reagált (az UFC csökkenése &lt; 50%).
A tabulated list of frequencies was defined using the following convention: very common (≥1/10); common (≥1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000) and not known (cannot be estimated from the available data).
Az előfordulási gyakoriságok táblázatos felsorolását a következő megállapodás szerint határozzák meg: nagyon gyakori (≥1/10); gyakori (≥1/100 – &lt; 1/10); nem gyakori (≥1/1000 – &lt; 1/100); ritka (≥1/10 000 – &lt; 1/1000); nagyon ritka ( &lt; 1/10 000) és nem ismert (a rendelkezésre álló adatokból nem állapítható meg).
A tabulated list of frequencies was defined using the following convention: very common (≥1/10); common (≥1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000) and not known (cannot be estimated from the available data).
Az előfordulási gyakoriságok táblázatos felsorolását a következő megállapodás szerint határozzák meg: nagyon gyakori (≥1/10); gyakori (≥1/100 − &lt; 1/10); nem gyakori (≥1/1000 − &lt; 1/100); ritka (≥1/10 000 − &lt; 1/1000); nagyon ritka ( &lt; 1/10 000) és nem ismert (a rendelkezésre álló adatokból nem állapítható meg).
A temporary small ( &lt; 2 cm) nodule may appear at the site of injection which regresses within 1 to 4 weeks
A beadási helyen egy ideiglenes, kis ( &lt; 2 cm) duzzanat jelentkezhet, amely 1-4 héten belül elmúlik.
A temporary small ( &lt; 2 cm) nodule may appear at the site of injection which regresses within 1 to 4 weeks.
A beadási helyen egy ideiglenes, kis ( &lt; 2 cm) duzzanat jelentkezhet, amely 1-4 héten belül elmúlik.
A therapeutic scheme higher than the approved posology was used (starting dose 7.5 mg b.i.d. (5 mg b.i.d, if age ≥
Az elfogadott adagolásnál magasabb dózisokat alkalmazó terápiás tervet használtak (kezdő dózis 7,5 mg naponta kétszer (5 mg naponta kétszer, ha az életkor &gt; 75 év) napi kétszer
A titre of 1:80 was achieved in 84.2% of subjects aged 18-60 years and in 92.6% of subjects aged &gt; 60 years.
A 18 – 60 évesek 84,2%- a és a 60 év felettiek 92,6%-a ért el 1 : 80 titert.
a To calculate the volume of injection (mL) for patients &lt; 60 kg, use the following formula: body weight (kg) x 0.0083 (mL/kg) or see Table 2.
a A &lt; 60 kg-os betegeknél az injekció térfogatának (ml) kiszámításához használja az alábbi képletet: testtömeg (kg) x 0,0083 (ml/kg) vagy lásd a 2. táblázatot.
A total of 10 paediatric patients with ages 12 to 16 years who had resolving infections were given single doses of either dalbavancin 1000 mg (body weight ≥ 60 kg) or dalbavancin 15 mg/kg (body weight &lt; 60 kg).
Az összesen tíz, 12 és 16 éves kor közötti, javuló fertőzésben szenvedő gyermekgyógyászati beteg egyszeri 1000 mg-os adag dalbavancint (60 kg vagy afeletti testsúly) vagy 15 mg/kg dalbavancint (60 kg testsúly alatt) kapott.
A total of 1006 patients with KPS ≥ 60 were randomized to the following treatment groups:
Az 1006 betegből azokat, akiknél a KPS &gt; 60, a következő terápiás csoportokba randomizálták:
A total of 152 children (1 month to &lt; 16 years of age) were treated with brivaracetam in a pharmacokinetic study and the related follow up study.
Összesen152 (1 hónapostól &lt; 16 éves) gyermeket kezeltek brivaracetámmal egy farmakokinetikai vizsgálatban és az ehhez kapcsolódó utánkövetéses vizsgálat során.
A total of 195 subjects with severe haemophilia A (baseline factor VIII &lt; 1%) provided PK parameters that were included in the Per-Protocol PK analysis set.
Összesen 195, súlyos haemophilia A-ban (a vizsgálat kezdetekor mért VIII-as faktor szint 1%-nál alacsonyabb) szenvedő betegektől származnak a farmakokinetikai paraméterek, amelyek bekerültek a protokoll szerinti farmakokinetikai analízis készletbe.
A total of 204 subjects have been included in the clinical trial program, 153 subjects ≥ 12 years and 51 subjects &lt; 12 years.
Összesen 204 vizsgálati alanyt vontak be a klinikai vizsgálati programba, 153 vizsgálati alany volt 12 éves vagy idősebb, és 51 vizsgálati alany volt 12 évesnél fiatalabb.
A total of 259 (16%) of 1666 patients with at least 1 postbaseline vital sign assessment had a pulse rate &lt; 50 bpm.
1666 olyan betegből, akiknél a vizsgálat megkezdése után legalább egyszer elvégezték az élettani paraméterek vizsgálatát, összesen 259 (16%) betegnek a szívfrekvenciája volt &lt; 50/perc.
A total of 2640 adult patients with severe sepsis who were at low risk of death (e.g. patients with APACHE II &lt; 25 or with only one sepsis-induced organ failure) were enrolled in a randomised, double- blind, placebo-controlled trial (ADDRESS).
Összesen 2640 olyan súlyos szepszisben szenvedő felnőtt beteget vontak be egy randomizált, kettős vak, placebo-kontrollos vizsgálatba (ADDRESS), akiknél a halálozás kockázata alacsony volt (pl. akiknél az APACHE II &lt; 25, illetve csak egyetlen szepszis által okozott szervi elégtelenséget észleltek náluk).
A total of 29 major surgical procedures were performed and assessed in 19 subjects (17 adults, 1 adolescent and 1 paediatric patient &lt; 12 years of age) in study I and an extension study.
Összesen 29 nagy műtéti beavatkozást végeztek és értékeltek az I. vizsgálatban és egy meghosszabbított vizsgálatban részt vevő 19 vizsgálati alanynál (17 felnőtt, 1 serdülőkorú és 1 gyermekkorú, 12 év alatti beteg).
A total of 4,550 women (2,343 Prolia &amp; 2,207 placebo) who missed no more than one dose of investigational product in the pivotal study described above and completed the month 36 study visit agreed to enrol in a 7-year, multinational, multicentre, open-label, single-arm extension study to evaluate the long-term safety and efficacy of Prolia.
Összesen 4550 olyan nőt (2343 Prolia-t és 2207 placebót kapót), akik a fent leírt kulcsfontosságú vizsgálatban nem hagyták ki a vizsgálati készítmény egynél több adagját, a vizsgálat 36. hónapjában tartott viziten megjelentek, és abba beleegyezésüket adták, választottak be egy, a Prolia hosszú távú biztonságosságát és hatásosságát értékelő, 7 évig tartó, nemzetközi, többcentrumos, nyílt, egy karú kiterjesztett vizsgálatba.
A total of 445 patients with KPS &gt; 70 were treated with either docetaxel (T) (75 mg/m2 on day 1) in combination with cisplatin (C) (75 mg/m2 on day 1) and 5-fluorouracil (F) (750 mg/m2 per day for 5 days) or cisplatin
A kezelés ciszplatinnal (C) (75 mg/m2 az első napon) és 5-fluorouracillal (F) (750 mg/m2 naponta 5 napig) kombinált docetaxellel (T) (75 mg/m2 az első napon) történt, vagy ciszplatinnal 100 mg/m2 az első napon) és 5-fluorouracillal (1000 mg/m2 naponta 5 napig).
A total of 445 patients with KPS &gt; 70 were treated with either docetaxel (T) (75 mg/m2 on day 1) in combination with cisplatin (C) (75 mg/m2 on day 1) and 5-fluorouracil (F) (750 mg/m2 per day for 5 days) or cisplatin (100 mg/m2 on day 1) and 5-fluorouracil (1000 mg/m2 per day for 5 days).
A kezelés ciszplatinnal (C) (75 mg/m2 az első napon) és 5-fluorouracillal (F) (750 mg/m2 naponta 5 napig) kombinált docetaxellel (T) (75 mg/m2 az első napon) történt, vagy ciszplatinnal 100 mg/m2 az első napon) és 5-fluorouracillal (1000 mg/m2 naponta 5 napig).
A total of 5.8% of patients experienced an elevation of indirect bilirubin of &gt; 1 to 2 x ULN and 0.4% had an elevation of &gt; 2 x ULN.
A betegek összesen 5,8%-ánál a normálérték felső határának 1-2-szeresét meghaladó, 0,4%-ánál pedig a normálérték felső határának 2-szeresénél magasabb indirekt bilirubin emelkedést tapasztaltak.
A total of 5.8% of patients experienced an elevation of indirect bilirubin of &gt; 1 to 2 x ULN and 0.4% had an elevation of &gt; 2 x ULN.
A betegek összesen 5,8%-ánál a normálérték felső határát meghaladó, de annak kétszeresénél nem magasabb értéket, 0,4%-ánál pedig a normálérték felső határának 2-szeresénél magasabb indirekt bilirubinszint emelkedést tapasztaltak.
A total of 54 (39.7%) patients received treatment for &gt; 12 months in the olaparib group compared with 14 (10.9%) patients in the placebo group.
Összesen 54 (39,7%) beteg kapott kezelést &gt; 12 hónapig az olaparib-csoportban, szemben a placebo-csoport 14 betegével (10,9%).
A total of 85 patients (15.2%) who started treatment at &lt; /= 500 mg (n= 558) received dose escalations to 600 mg of bosutinib.
Összesen 85 beteg (15,2%) kapott 600 mg-ra növelt bozuitinib dózist azok közül (n = 558), akik a kezelést ≤ 500 mg dózissal kezdték meg.