natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If UPC ratio &gt; 2, or creatinine &gt; 1.5 upper limit of normal (ULN), or albumin &lt; 0.75 lower limit of normal (LLN) or blood urea nitrogen (BUN) &gt; 1.5 ULN, discontinue treatment.
Ha az UPC arány &gt; 2, vagy a kreatinin &gt; 1,5 normálérték felső határ (ULN), vagy az albumin &lt; 0,75 normálérték alsó határ (LLN), vagy a vér karbamid nitrogén (BUN) &gt; 1,5 ULN, a kezelést le kell állítani.
If UPC ratio &gt; 2, or creatinine &gt; 1.5 upper limit of normal (ULN), or albumin &lt; 0.75 lower limit of normal (LLN) or blood urea nitrogen (BUN) &gt; 1.5 ULN, discontinue treatment.
Ha az UPC arány &gt; 2, vagy a kreatinin &gt; 1,5 normálérték felső határ (ULN), vagy az albumin &lt; 0,75 normálérték alsó határ (LLN), vagy a vér karbamid nitrogén (BUN) &gt; 1,5 ULN, a kezelést meg kell szüntetni.
if you are breast-feeding; if you have a low white blood cell count (baseline neutrophil counts &lt; 1500 cells/mm3 - your doctor will advise you on this).
ha szoptat; ha alacsony a fehérvérsejtszáma (a kiindulási neutrofilszáma &lt; 1500 sejt/mm3 – kezelőorvosa megfelelő felvilágosítást ad majd ezzel kapcsolatban).
If you do not see a stream or several drops come from the needle tip, repeat Steps C &amp; D.
Ha nem lát folyadéksugarat vagy néhány cseppet kiürülni a tű hegyén, ismételje meg a C. és D. lépést.
If you notice any side effects, please inform your doctor or pharmacist.
Ha bármilyen mellékhatást észlel, kérjük, értesítse orvosát vagy gyógyszerészét &gt; .
If you or your child have a side effect after vaccination with measles, mumps, or rubella vaccine (in a single component vaccine or a combined vaccine, such as the measles, mumps, and rubella vaccine manufactured by Merck &amp; Co., Inc., or M-M-RVAXPRO) that involved easy bruising or bleeding for longer than usual
Ha Önnél vagy gyermekénél kanyaró, mumpsz, illetve rubeola védőoltás beadását követően (önálló vagy olyan kombinált oltóanyag esetén, mint például a Merck &amp; Co., Inc. által gyártott kanyaró, mumpsz és rubeola oltóanyag, vagy M-M-RVAXPRO) bőrbevérzéssel vagy a szokásosnál hosszabb ideig tartó vérzéssel együttjáró mellékhatás jelentkezett.
If you or your child have a side effect after vaccination with measles, mumps, or rubella vaccine (in a single component vaccine or a combined vaccine, such as the measles, mumps, and rubella vaccine manufactured by Merck &amp; Co., Inc., or M-M-RVAXPRO) that involved easy bruising or bleeding for longer than usual
Ha Önnél vagy gyermekénél kanyaró, mumpsz, illetve rubeola védőoltás beadását követően (önálló vagy olyan kombinált oltóanyag esetén, mint például a Merck &amp; Co., Inc. által gyártott kanyaró, mumpsz és rubeola oltóanyag, vagy M-M-RVAXPRO), ami bőrbevérzéssel vagy a szokásosnál hosszabb ideig tartó vérzéssel együttjáró mellékhatás jelentkezett.
If you take this medicine while taking EDURANT, please carefully read how to take EDURANT in section 3 “Instructions for proper use in adults ( &gt; 18 years)”.
Ha ezt a gyógyszert kell szednie miközben EDURANT-kezelést kap, akkor figyelmesen olvassa el a 3. pontban, hogy hogyan kell szedni az EDURANT-ot „Útmutatások felnőtteknek (18 év felett) a helyes használatra vonatkozóan”.
Ifirmacombi should not be used in patients with severe renal impairment (creatinine clearance
Az Ifirmacombi nem alkalmazható súlyos vesekárosodásban (kreatinin-clearance &lt; 30 ml/perc) (lásd
IGHV mutated &amp; ZAP-70 negative (n=60)
Mutálódott IGHV és ZAP-70 negatív (n=60)
IGHV mutated &amp; ZAP-70 positive (n=35)
Mutálódott IGHV és ZAP-70 pozitív (n=35)
IGHV unmutated &amp; ZAP-70 negative (n=27)
Nem mutálódott IGHV és ZAP-70 negatív (n=27)
IGHV unmutated &amp; ZAP-70 positive (n=122)
Nem mutálódott IGHV és ZAP-70 pozitív (n=122)
IGHV unmutated ( &gt; 98%) (n=227)
Nem mutálódott IGHV ( &gt; 98%) (n=227)
Immediate-release exenatide should be used with caution and dose escalation from 5 mcg to 10 mcg should proceed conservatively in patients &gt; 70 years.
70 éves kor felett az azonnali hatóanyagleadású exenatid alkalmazásakor elővigyázatosság szükséges, az adagot óvatosan kell 5 µg-ról 10 µg-ra emelni.
Immune system disorders: Angioedema and allergic oedema (In the pooled phase III trials, these events were uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100)).
Immunrendszeri betegségek és tünetek: Angioedema és allergiás oedema (az összesített fázis III vizsgálatokban ezek az események „nem gyakoriak” (≥1/1000 - &lt; 1/100) voltak).
Immunogenicity of Synflorix in very preterm (gestation period of 27-30 weeks) (N=42), preterm (gestation period of 31-36 weeks) (N=82) and full term (gestation period &gt; 36 weeks) (N=132) infants was evaluated following a 3 dose primary vaccination course at 2, 4, 6 months of age.
A Synflorix immunogenitását sokkal a terminus előtt (27–30 hetes gesztációs idővel) született (n = 42), koraszülött (31–36 hetes gesztációs idő) (n = 82) és időre született ( &gt; 36 hónapos gesztációs idő) (n = 132) csecsemők körében értékelték egy 3 adagos alapimmunizálási séma 2, 4 és 6 hónapos életkorban történt alkalmazását követően.
Impetiginous lesions &gt; 10 in number and exceeding 100 cm2 in total surface area.
Impetigoszerű léziók, melyek száma több mint 10, teljes területük pedig meghaladja a 100 cm2-t.
Improved ( &lt; grade 3)
A tünetek javulnak ( &lt; 3-as fokozatú)
Improvement in HbA1C was not affected by, gender, ethnicity, age, diabetes duration ( &lt; 10 years and ≥10 years), HbA1c value at baseline ( &lt; 8% or ≥8%) or baseline body mass index (BMI).
A HbA1c javulását nem befolyásolta a nem, az etnikai hovatartozás, a kor, a diabetes fennállásának időtartama ( &lt; 10 év és ≥10 év), a kiindulási HbA1C érték ( &lt; 8% vagy ≥8%) vagy a kiindulási testtömeg index (BMI).
Improvements in functional class were observed across all studies (STRIDE-1, STRIDE-2 &amp; STRIDE-4).
A funkcionális beosztást illetően mindegyik vizsgálat során (STRIDE-1, STRIDE-2 és STRIDE-4) javulás volt tapasztalható.
Improvements observed in PFS were consistent across subsets regardless of age ( &lt; 65 versus ≥ 65), risk status, presence or absence of cytogenetic categories del17p or t(4;14), ISS stage, number of prior therapies, prior immunomodulatory exposure, prior bortezomib exposure, relapsed or refractory status or renal function as shown in Table 6.
A progressziómentes túlélésben megfigyelt javulás konzisztens volt az alcsoportok esetén, tekintet nélkül az életkorra ( &lt; 65 év versus ≥ 65 év), a kockázat státusára, a del17p vagy t(4;14) citogenetikai kategóriák jelenlétére vagy hiányára, az ISS stádiumra, a korábbi kezelések számára, a korábbi immunmodulációs expozícióra, a korábbi bortezomib expozícióra, a relabált vagy refrakter státuszra vagy a vesefunkcióra, amint azt a 6. táblázat mutatja.
In 10-15% of patients, thickening of the endometrium ( &gt; 16 mm by ultrasound or MRI at end of treatment) was observed with ulipristal acetate by the end of the first 3-month treatment course.
A betegek 10-15%-ánál endometrium megvastagodást figyeltek meg ( &gt; 16 mm ultrahang vagy MRI meghatározással a kezelés végén) az uliprisztál-acetát alkalmazásakor az első 3 hónapos kezelési periódus végén.
In 119 imiquimod-treated female patients, the combined total clearance rate was 60% as compared to 20% in 105 vehicle-treated patients (95% CI for rate difference: 20% to 61%, p &lt; 0.001).
119 imikimoddal kezelt nőbetegben együttesen a szemölcsök teljes eltűnésének aránya 60% volt, a 105 vivőanyaggal kezelt beteg 20%-os arányával összehasonlítva (az aránykülönbség KI-a 95%: 20% 61%-hoz képest, p &lt; 0,001).
In 157 imiquimod-treated male patients, the combined total clearance rate was 23% as compared to 5% in 161 vehicle-treated patients (95%CI for rate difference: 3% to 36%, p &lt; 0.001).
157 imikimoddal kezelt férfibetegben együttesen a szemölcsök teljes eltűnésének aránya 23% volt, a 161 vivőanyaggal kezelt beteg 5%-os arányával összehasonlítva (az aránykülönbség KI-a 95 %: 3% 36%-hoz képest, p &lt; 0,001).
In 2 pivotal, double-blind, placebo-controlled, clinical trials, a total of 424 patients with euvolaemic or hypervolaemic hyponatraemia (serum sodium &lt; 135 mEq/l) due to a variety of underlying causes (heart failure [HF], liver cirrhosis, SIADH and others) were treated for 30 days with tolvaptan (n=216) or placebo (n=208) at an initial dose of 15 mg/day.
Két pivotális, kettős-vak, placebo-kontrollos klinikai vizsgálat során összesen 424, különböző alapbetegségek által okozott (szívelégtelenség, májcirrózis, SIADH vagy más betegség), normovolaemiás vagy hypervolaemiás hyponatraemiában (szérum nátriumszint &lt; 135 mEq/l) szenvedő beteget kezeltek 30 napig tolvaptánnal (n=216) vagy placebóval (n=208) 15 mg/napos kezdő dózisban.
In 2008, H275Y was found in &gt; 99 % of circulating H1N1 influenza isolates in Europe.
2008-ban az Európában terjedő H1N1 influenza izolátumok &gt; 99%-ában a H275Y mutáció volt megtalálható.
In 3 patients with severe hepatic impairment (total bilirubin &gt; 3 ULN), a 39% decrease in clearance was observed when compared to patients with mild hepatic impairment, indicating some effect of severe hepatic impairment on cabazitaxel pharmacokinetics.
Három, súlyos fokú májkárosodásban szenvedő betegnél (összbilirubin &gt; 3 x ULN), 39%-os clearance-csökkenést figyeltek meg az enyhe fokú májkárosodásban szenvedő betegekkel összehasonlítva, amely arra utal, hogy a súlyos fokú májkárosodás hatással van a kabazitaxel farmakokinetikájára.
In 34 % of courses with severe neutropenia, the duration was &gt; 7 days.
A súlyos neutropeniával járó kezelési ciklusok 34%--ában annak időtartama több mint hét nap volt.
In 34 % of courses with severe neutropenia, the duration was &gt; 7 days.
A súlyos neutropeniával járó kezelési ciklusok 34%-ában annak időtartama több mint hét nap volt.
In 44 patients with schizophrenia &gt; 65 years of age, dosing from 5 to 20 mg/day was not associated with any distinguishing profile of adverse events.
65 évesnél idősebb 44 schizophreniás beteg esetében az alkalmazott 5-20 mg/nap adag olanzapin kapcsán megfigyelt nemkívánatos események nem különböztek a fiatalabb populációnál megfigyeltektől.
In 44 patients with schizophrenia &gt; 65 years of age, dosing from 5 to 20 mg/day was not associated with any distinguishing profile of adverse events.
65 évesnél idősebb 44 schizophreniás beteg esetében az alkalmazott 520 mg/nap adag olanzapin kapcsán megfigyelt nemkívánatos események nem különböztek a fiatalabb populációnál megfigyeltektől.
In 44 patients with schizophrenia &gt; 65 years of age, dosing from 5 to 20 mg/day was not associated with any distinguishing profile of adverse events.
Negyvennégy schizophreniában szenvedő, 65 évesnél idősebb betegnél, 5-20 mg/nap olanzapin adagolása kapcsán a nemkívánatos események jellegzetességei nem különböztek a fiatalabb populációnál megfigyeltektől.
In 46 % of courses with moderate to severe anaemia, the duration was &gt; 7 days.
A közepesen súlyos és súlyos anaemiával járó kezelési ciklusok 46%-ában a neutropenia időtartama &gt; hét nap volt.
In 46 % of courses with moderate to severe anaemia, the duration was &gt; 7 days.
A közepesen súlyos és súlyos anaemiával járó kezelési ciklusok 46%-ában a neutropenia időtartama több mint hétnap volt.
In a 104-week clinical trial, 57% of patients with type 2 diabetes treated with Tresiba (insulin degludec) in combination with metformin achieved a target HbA1c &lt; 7.0% and the remaining patients continued in a 26-week open label trial and were randomised to add liraglutide or a single dose of insulin aspart (with the largest meal).
Egy 104 hetes klinikai vizsgálatban a Tresiba (degludek inzulin) és metformin kombinációjával kezelt, 2-es típusú diabetes mellitusban szenvedő betegek 57%-a elérte a HbA1c &lt; 7.0% célértéket, a többi beteg egy 26 hetes nyílt klinikai vizsgálatban folytatta a kezelést és őket kiegészítő liraglutidra, vagy (a legnagyobb étkezéskor alkalmazott) egyszeri adag aszpart inzulinra randomizálták.
In a 104­week clinical trial, 57% of patients with type 2 diabetes treated with insulin degludec in combination with metformin achieved a target HbA1c &lt; 7% and the remaining patients continued in a 26­week open label trial and were randomised to add liraglutide or a single dose of insulin aspart (with the largest meal).
Egy 104 hetes klinikai vizsgálatban a degludek inzulin és metformin kombinációjával kezelt 2-es típusú diabetes mellitusban szenvedő betegek 57%-a elérte a HbA1c &lt; 7,0% célértéket, a többi beteg egy 26 hetes nyílt klinikai vizsgálatban folytatta a kezelést, és őket kiegészítő liraglutidra vagy (a legnagyobb étkezéskor alkalmazott) egyszeri adag aszpart inzulinra randomizálták.
In a 3-year clinical trial with budesonide in COPD, skin bruises and pneumonia occurred at a frequency of 10% and 6%, respectively, compared with 4% and 3% in the placebo group (p &lt; 0.001 and p &lt; 0.01, respectively).
Egy budezoniddal végzett 3 éves, COPD-re vonatkozó klinikai vizsgálat során a véraláfutások és tüdőgyulladás 10%-os, illetve 6%-os gyakorisággal fordultak elő, a placebo csoportban tapasztalt 4%-hoz, illetve 3%-hoz viszonyítva (p &lt; 0,001, illetve p &lt; 0,01).
In a 52-week, active-controlled non-inferiority study (with 52- and 104-week extension periods), dapagliflozin 10 mg was evaluated as add-on therapy to metformin compared with a sulphonylurea (glipizide) as add-on therapy to metformin in subjects with inadequate glycaemic control (HbA1c &gt; 6.5% and ≤ 10%).
Egy 52 hetes (52 és 104 hetes kiterjesztési időszakokkal bővített), aktív-kontrollos non-inferioritási vizsgálatban a 10 mg dapagliflozint a metforminhoz adott kiegészítő kezelésként értékelték, és a metforminhoz kiegészítő kezelésként adott szulfonilureával (glipizid) hasonlították össze a nem megfelelően beállított szénhidrátanyagcsere-egyensúlyú betegeknél (HbA1c &gt; 6,5% és ≤ 10%).
In a clinical study 11 of 17 (65 %) healthy volunteers developed severe hepatocellular toxicity with transaminase elevations up to &gt; 20- fold the upper limit of normal after 1 to 5 days of co-administration.
Egy klinikai vizsgálatban, 17 egészséges önkéntesből 11-nél (65%) 1- 5 nap együttes alkalmazás után, a normálérték felső határát akár több mint 20-szorosan meghaladó transzaminázszint emelkedéssel járó súlyos hepatocelluláris toxicitás alakult ki.
In a clinical study 11 of 17 (65 %) healthy volunteers developed severe hepatocellular toxicity with transaminase elevations up to &gt; 20- fold the upper limit of normal after 1 to 5 days of co-administration.
Egy klinikai vizsgálatban, 17 egészséges önkéntesből 11-nél (65%) 15 nap együttes alkalmazás után, a normálérték felső határát akár több mint 20-szorosan meghaladó transzaminázszint emelkedéssel járó súlyos hepatocelluláris toxicitás alakult ki.
In a clinical study designed to assess granisetron exposure from SANCUSO in subjects with differing levels of body fat, using BMI as a surrogate measure for body fat, no differences were seen in the plasma pharmacokinetics of SANCUSO in male and female subjects with a low BMI [ &lt; 19.5 kg/m2 (males), &lt; 18.5 kg/m2 (females)] and a high BMI (30.0 to 39.9 kg/m2 inclusive) compared to a control group (BMI 20.0 to 24.9 kg/m2inclusive).
Egy klinikai vizsgálat során, melynek célja a SANCUSO-ból eredő graniszetron-expozíció felmérése volt különböző mértékű, a BMI mint közelítő paraméter segítségével meghatározott testzsírral rendelkező személyeknél, nem figyeltek meg különbségeket a SANCUSO plazmában tapasztalt farmakokinetikájában alacsony [ &lt; 19,5 kg/m2 (férfiak), &lt; 18,5 kg/m2 (nők)] és magas (30,0-tól legfeljebb 39,9 kg/m2–ig) BMI-vel rendelkező férfiaknál és nőknél a kontrollcsoporthoz képest (BMI 20,0-tól legfeljebb 24,9 kg/m2-ig)
In a clinical study in patients without advanced cancer, 19% of patients with severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30 ml/min) and 63% of patients receiving dialysis developed hypocalcaemia despite calcium supplementation.
Egy előrehaladott daganatos betegségben nem szenvedő betegekkel végzett klinikai vizsgálat során a súlyos vesekárosodásban (kreatinin-clearance &lt; 30 ml/perc) szenvedő betegek 19%-ában, a dialízis-kezelésben részesülő betegek 63%-ában a kalciumpótlás ellenére hypocalcaemia alakult ki.
In a clinical study including 43 adult and paediatric patients (36 patients aged 8 months to &lt; 18 years) with severe CAPS (NOMID/CINCA and MWS), a clinical response to anakinra was seen within 10 days after initiation of treatment in all patients and was sustained for up to 5 years with the continued administration of Kineret.
Egy 43, súlyos CAPS betegségben (NOMID/CINCA és MWS) szenvedő felnőttel és gyermekkel (36 beteg kora 8 évtől &lt; 18 évig terjedt) végzett klinikai vizsgálat során, az anakinra klinikai válaszreakciója az összes betegnél a kezelés kezdetét követő 10 napon belül jelentkezett, és a Kineret folyamatos adása mellett akár 5 évig fennmaradt.
In a clinical study investigating the interaction of rifampicin 600 mg once daily and saquinavir 1000 mg with ritonavir 100 mg twice daily in healthy volunteers, severe hepatocellular toxicity with transaminase elevations up to &gt; 20-fold the upper limit of normal after 1 to 5 days of co-administration was noted.
Egy klinikai vizsgálatban, amelyben egészséges önkénteseknek naponta egyszer 600 mg dózisú rifampicint és 1000 mg szakinavirt 100 mg ritonavirrel együtt adagoltak naponta kétszer, súlyos hepatocelluláris toxicitást tapasztaltak a transzamináz normálérték felső határának &gt; 20-szoros emelkedésével 1-5 napig tartó adagolást követően.
In a clinical study of patients without advanced cancer with severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30 ml/min or receiving dialysis, there was a greater risk of developing hypocalcaemia in the absence of calcium supplementation.
Egy klinikai vizsgálatban, amelyet súlyos vesekárosodásban (kreatinin-clearance &lt; 30 ml/perc) szenvedő vagy dialízis-kezelésben részesülő, előrehaladott daganatos betegségben nem szenvedő betegeknél végeztek, kalciumpótlás hiányában nagyobb volt a hypocalcaemia kialakulásának kockázata.
In a clinical trial in children with de novo ALL (study MC-ASP.4/ALL) it was shown that immediately after the end of infusion of asparaginase mean asparagine concentrations in serum dropped from the pre-dose concentrations of about 40 µM to below the lower limit of quantification of the bioanalytical method ( &lt; 0.5 µM).
Egy de novo ALL-ban szenvedő gyermekekkel végzett klinikai vizsgálatban (MC-ASP.4/ALL vizsgálat) igazolták, hogy a szérumban az átlagos aszparagin-koncentráció közvetlenül az aszparagináz-infúzió befejeződése után az adag előtt mért körülbelül 40 µM-os koncentrációról a bioanalitikai módszerre vonatkozó alsó kimutathatósági határ alá ( &lt; 0,5 µM) esett.
In a clinical trial of 110 paediatric patients (neonates to &lt; 16 years of age) undergoing percutaneous intravascular procedures, the safety, pharmacokinetic and pharmacodynamic profile of bivalirudin was evaluated [TMC-BIV-07-01].
A bivalirudin biztonságosságát, farmakokinetikáját és farmakodinámiás profilját egy klinikai vizsgálatban [TMC-BIV-07-01] értékelték, amelybe 110, percutan intravascularis beavatkozáson áteső gyermek- és serdülőkorú beteget vontak be.
In a clinical trial with ReFacto, 32 out of 101 (32%) PUPs (FVIII:C &lt; 2%) developed inhibitors.
Egy ReFacto-val végzett klinikai vizsgálat szerint 101, korábban nem kezelt beteg (FVIII:C &lt; 2%) közül 32-nél (32%) alakultak ki inhibitorok a ReFacto kezelés során.
In a combined analysis of VIKING-3 and VIKING-4 (n=186, VO population), the proportion of subjects with HIV RNA &lt; 50 copies/mL at Week 48 was 126/186 (68%).
A VIKING-3 és a VIKING-4 kombinált analízisében (n=186, VO populáció) a &lt; 50 kópia/ml HIV RNS szinttel rendelkezők aránya a 48. héten 126/186 (68%) volt.
In a double-blind, placebo-controlled trial in patients with ADPKD, elevation ( &gt; 3 x upper limit of normal [ULN]) of ALT was observed in 4.4% (42/958) of patients on tolvaptan and 1.0% (5/484) of patients on placebo, while elevation ( &gt; 3xULN) of AST was observed in 3.1% (30/958) of patients on tolvaptan and 0.8% (4/484) patients on placebo.
Egy kettős vak, placebo-kontrollos vizsgálatban az ADPKD-s betegeknél emelkedett GPT-szintet (a normál tartomány felső határértékének [ULN] több mint háromszorosát) figyeltek meg a tolvaptánnal kezelt betegek 4,4%-ánál (42/958) és a placebót szedő betegek 1,0%-ánál (5/484), illetve emelkedett GOT-szintet ( &gt; 3 × ULN) a tolvaptánnal kezelt betegek 3,1%-ánál (30/958) és a placebót szedő betegek 0,8%-ánál (4/484).
In a double-blind, randomized, active-controlled clinical study of 516 patients with invasive fungal disease caused by Aspergillus species or other filamentous fungi, elevated liver transaminases (alanine aminotransferase or aspartate aminotransferase) &gt; 3 × Upper Limit of Normal (ULN) were reported at the end of study treatment in 4.4% of patients who received CRESEMBA.
Egy kettős-vak, randomizált, aktív-kontrollos klinikai vizsgálatban, amelyben 516, az Aspergillus faj vagy más fonalas gombák okozta invazív gombás betegségben szenvedő beteget kezeltek CRESEMBA-val, a betegek 4,4%-nál jelentettek a normálérték felső határának 3-szorosánál magasabb máj-transzamináz értékeket (alanin-aminotranszferáz vagy aszpartát-aminotranszferáz) a vizsgálat befejezése után.
In a few pre-specified subgroups, the OS HR reached statistical significance including patients with poor cytogenetic risk, patients with AML with myelodysplasia-related changes, patients &lt; 75 years, female patients and white patients.
A teljes túlélésre vonatkozó relatív hazárd statisztikai szignifikanciát ért el néhány előre meghatározott alcsoportban, köztük a nagy citogenetikai kockázatú betegeknél, az AML-ban szenvedő betegeknél, a 75 év feletti betegeknél, a nőbetegeknél, valamint a fehérbőrű betegeknél.
In a Japanese pharmacoepidemiological case control study in 3,159 patients with NSCLC receiving gefitinib or chemotherapy who were followed up for 12 weeks, the following risk factors for developing ILD (irrespective of whether the patient received IRESSA or chemotherapy) were identified: smoking, poor performance status (PS≥ 2), CT scan evidence of reduced normal lung (≤ 50%), recent diagnosis of NSCLC ( &lt; 6 months), pre-existing ILD, older age (≥ 55 years old) and concurrent cardiac disease.
Egy japán farmako-epidemiológiai eset–kontroll vizsgálatban, melyben 3159 nem kissejtes tüdőrákban szenvedő és gefitinibbel kezelt vagy kemoterápiában részesülő beteget vizsgáltak, 12 hétig tartó utánkövetési idővel, az intersticiális tüdőbetegség kialakulására vonatkozóan az alábbi rizikó faktorokat állapították meg (függetlenül attól, hogy a beteget Iressával kezelték vagy kemoterápiában részesült-e): dohányzás, gyenge teljesítmény-státusz (PS („performance status”) ≥ 2), CT-felvétellel igazolt csökkent tüdő parenchyma (≤ 50%), a közelmúltban diagnosztizált nem kissejtes tüdőrák ( &lt; 6 hónap), korábban már fennálló intersticiális tüdőbetegség, idős kor (≥ 55 év), valamint az egyidejűleg fennálló szívbetegség.
In a large, randomised clinical trial of Tyverb monotherapy (n=1,194), the cumulative frequency of severe liver injury (ALT &gt; 5 times the upper limit of normal, NCI CTCAE grade 3) at 1 year of treatment was 2.8% overall.
Egy nagy, randomizált Tyverb monoterápiával végzett klinikai vizsgálatban (n = 1194) a súlyos májkárosodás (a normálérték felső határát több, mint 5-szörösen meghaladó ALT- szint, 3-as súlyossági NCI CTCAE fokozat) kumulatív gyakorisága 1 éves kezelés után összességében 2,8% volt.
In a mass balance study in male subjects using radiolabeled telavancin, 3 hydroxylated metabolites were identified with the predominant metabolite (THRX-651540) accounting for &lt; 10% of the radioactivity in urine and &lt; 2% of the radioactivity in plasma.
Egy a férfiakon radioaktívan jelölt telavancinnal végzett tömegegyensúlyvizsgálat során, a fő bomlástermék (THRX-65154) mellett három hidroxilált metabolitot azonosítottak, mely a vizelet radioaktivitásának &lt; 10%-át, míg a plazma radioaktivitásának &lt; 2%-át tette ki.