natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Elderly: ( &gt; 65 years) no dosage adjustment is necessary.
Idős betegek: (65 év felett) adagolásmódosítás nem szükséges.
Elderly: The clinical experience in patients &gt; 65 years of age is very limited.
Idős betegek: A 65 éven felüli betegeken kevés klinikai tapasztalat áll rendelkezésre.
Elderly: There is no experience in patients &gt; 65 years old.
Idősek: nincs tapasztalat 65 éves betegekkel.
Elevated aminotransferases prior to initiation of treatment (aspartate aminotransferase (AST) and/or alanine aminotransferase (ALT) &gt; 3 x ULN).
Emelkedett aminotranszferáz szintek a kezelés megkezdése előtt (az aszpartát-aminotranszferáz (ASAT) és/vagy alanin-aminotranszferáz (ALAT) szintje meghaladja a normálérték felső határának 3-szorosát).
Elevated direct bilirubin &gt; 2 x ULN prior to initiation of treatment.
Emelkedett, a normálérték felső határának 2-szeresét meghaladó direkt bilirubinszint a kezelés megkezdése előtt.
Elevated direct bilirubin &gt; 2 ×ULN
A direkt bilirubinszint a normálérték felső határának 2-szeresétmeghaladó emelkedése
Elevated levels of gadofosveset (e.g. repeated use in the short term [within 6-8 hours], or an inadvertent overdose &gt; 0.05 mmol/kg) may be associated with mild QT prolongation (8.5 msec by Fridericia correction).
A gadofoszvezet megnövekedett szintje (pl. rövid időn belüli ismételt adagolás [6-8 órán belül], vagy gondatlan túladagolás következtében - 0,05 mmol/kg-ot meghaladó mennyiségben) a QT szakasz enyhe megnyúlásával járhat (8,5 msec, Fridericia korrekcióval).
Elevation ( &gt; 3xULN) of serum aspartate aminotransferase (AST) was observed in 3.1% (30/958) of patients on tolvaptan and 0.8% (4/484) patients on placebo.
A szérum aszpartát-aminotranszferáz (AST) emelkedését (a normálérték felső határának több mint háromszorosa) figyelték meg a tolvaptánt kapó betegek 3,1%-ánál (30/958) és a placebót kapó betegek 0,8%-ánál (4/484).
Elevation in LDL &gt; 1.5 x ULN to 2 x ULN occurred in 1.9% of patients in the tocilizumab group, and in 0% of the placebo group.
A normálérték felső határának 1,5-2- szeresét meghaladó LDL emelkedés a tocilizumab-csoportban a betegek 1,9%-ánál fordult elő, a placebo-csoportban pedig nem fordult elő.
Elevation of AST and/or ALT values to &gt; 5 x ULN
Az AST és/vagy az ALT emelkedése a normál érték felső határának (ULN ) 5-szöröse fölé
Elevations in ALT and AST &gt; 3 × upper limit of normal (ULN) have been reported in patients receiving therapy with Esbriet.
Az ALT és az AST szintjének a normál érték felső határának 3-szorosát meghaladó emelkedését jelentették az Esbriet-tel kezelt betegeknél.
Elevations in ALT and AST of Grade 3 and 4 ( &gt; 5 x ULN) have been observed in clinical studies of idelalisib.
Az idelaliszibbel végzett klinikai vizsgálatok során az ALT- és AST-szint 3. vagy 4. súlyossági fokú emelkedését ( &gt; 5 x ULN) figyelték meg.
Elevations in ALT and/or AST &gt; 5 x ULN were managed with a dose reduction or temporary suspension of lomitapide dosing, and all patients were able to continue with study drug treatment.
Az ALT és/vagy AST értékeknek a normálérték felső határát legalább 5-szörösen meghaladó emelkedésének rendezéséhez csökkentették a dózist vagy átmenetileg megszakították a lomitapid kezelést, és így minden beteg képes volt folytatni a vizsgálati kezelést.
Elevations in ALT values &gt; 5 ULN were 4% (36/887) for sitaxentan 100 mg QD and 0.6% in the placebo group (1/155).
Az ALAT-nak a normálérték felső határának ötszörösét meghaladó emelkedése 4%-ban fordult elő a napi egyszeri 100 mg szitaxentánnal kezelt betegeknél (36/887) és 0,6%-ban a placebo csoportban (1/155).
Elevations of alanine aminotransferase and aspartate aminotransferase ( &gt; 5 times ULN), were reported in 1% and &lt; 1% of placebo-treated patients and 2% and &lt; 1% of patients treated with Plegridy respectively.
Az alanin-aminotranszferáz és az aszpartát-aminotranszferáz értékek (ULN ötszörösét meghaladó) emelkedése placebo alkalmazása esetén 1%, illetve &lt; 1%-ban fordult elő,
Elevations of ALT/AST &gt; 5 x ULN were observed in 0.7% of tocilizumab monotherapy patients and 1.4% of tocilizumab plus DMARD patients, the majority of whom were discontinued permanently from tocilizumab treatment.
Az ALT / AST értékeknek a normálérték felső határának ötszörösénél magasabb szintre történő emelkedése a tocilizumab monoterápiával kezelt betegek 0,7%-ánál, valamint a tocilizumab és DMARD kombinációval kezelt betegek 1,4%-ánál fordult elő, akik többségénél véglegesen abba kellett hagyni a tocilizumab kezelést.
Eleven (21%) patients had an increase from Baseline in QTcF value ≥30 to &lt; 60 msec and 1 (2%) patient had an increase from Baseline in QTcF value of ≥60 msec.
Tizenegy betegnél (21%) a QTcF a kiindulási értékhez képest ≥ 30 msec – &lt; 60 msec-mal, 1 betegnél (2%) a QTcF a kiindulási értékhez képest ≥ 60 msec-mal nőtt.
Eleven percent had an APACHE II score of &gt; 10, 9.5% had post-operative infections, 27% had single or multiple intra-abdominal abscesses and 4% had concurrent bacteraemia at baseline.
A betegek 11%-ánál volt az APACHE II. pontszám &gt; 10, 9,5%-nak volt posztoperatív fertőzése, 27%-nak volt egy vagy több hasi tályogja, és 4%-nak volt egyidejűleg bacteriaemiája a kiindulási állapotban.
Eleven percent of children (5/46) treated for 24 weeks and 13 % of children (6/48) treated for 48 weeks were observed to have a decrease from pre-treatment baseline &gt; 30 height for age percentiles to the end of the 5 year long term follow-up.
5 évig tartó hosszú távú követés végéig a 24 hétig kezelt gyermekek 11%-ánál (5/46) és a 48 hétig kezelt gyermekek 13%-ánál (6/48) a kezelés előtti, kiindulási értékekhez képest egy 30 percentilis értéket meghaladó, az életkoruknak megfelelő magassághoz viszonyított csökkenést mértek.
Eleven percent of subjects (5/46) treated for 24 weeks and 13 % of subjects (6/48) treated for 48 weeks were observed to have a decrease from pre-treatment baseline of &gt; 30 height-for-age percentiles to the end of the 5 year long-term follow-up.
A 24 hétig kezelt betegek 11%-ánál (5/46) és a 48 hétig kezelt betegek 13%-ánál (6/48) a kezelés előtti kiindulási értékhez képest &gt; 30, életkornak megfelelő testmagasság percentilcsökkenést figyeltek meg az ötéves hosszú távú követés végén.
Eligible patients for these trials had chronic hepatitis C confirmed by a positive HCV- RNA polymerase chain reaction assay (PCR) ( &gt; 30 IU/mL), a liver biopsy consistent with a histological diagnosis of chronic hepatitis with no other cause for the chronic hepatitis, and abnormal serum ALT.
Ezekbe a vizsgálatokba azok a betegek kerültek be, akiknek krónikus hepatitis C fertőzésük volt, amit pozitív HCV-RNS polimerázláncreakció-assay (PCR) ( &gt; 30 NE/ml) erősített meg, a májbiopszia eredménye megfelelt a krónikus hepatitis szövettani diagnózisának a krónikus hepatitis egyéb oka nélkül, és az ALT-érték kóros volt.
Eligible patients for these trials had chronic hepatitis C confirmed by a positive HCV-RNA polymerase chain reaction (PCR) assay ( &gt; 30 IU/ml), a liver biopsy consistent with a histological diagnosis of chronic hepatitis with no other cause for the chronic hepatitis, and abnormal serum ALT.
Ezekben a vizsgálatokban pozitív HCV-RNS (polimeráz-láncreakcióval bizonyított ( &gt; 30 NE/ml), krónikus hepatitis C-ben szenvedő betegek vettek részt, akiknél a májbiopszia szövettani lelete is krónikus (más okra vissza nem vezethető) hepatitist igazolt, és a szérum ALT-aktivitása is kóros volt.
Eligible patients for these trials had chronic hepatitis C confirmed by a positive HCV-RNA polymerase chain reaction assay (PCR) ( &gt; 100 copies/ml), a liver biopsy consistent with a histologic diagnosis of chronic hepatitis with no other cause for the chronic hepatitis, and abnormal serum ALT.
Ezekben a vizsgálatokban krónikus hepatitis C-ben szenvedő betegek vehettek részt, akiknél a diagnózist polimeráz-láncreakcióval (PCR) detektált HCV-RNS pozitivitással ( &gt; 100 kópia/ml) igazolták, és akiknél a májbiopszia szövettani lelete (más okra vissza nem vezethető) krónikus hepatitist bizonyított és a szérum ALAT-aktivitása is kóros volt.
Eligible patients for these trials had chronic hepatitis C confirmed by a positive HCV-RNA polymerase chain reaction assay (PCR) ( &gt; 100 copies/mL), a liver biopsy consistent with a histologic diagnosis of chronic hepatitis with no other cause for the chronic hepatitis, and abnormal serum ALT.
Ezekben a vizsgálatokban krónikus hepatitis C-ben szenvedő betegek vehettek részt, akiknél a diagnózist polimeráz-láncreakcióval (PCR) detektált HCV-RNS-pozitivitással ( &gt; 100 kópia/ml) igazolták, és akiknél a májbiopszia szövettani lelete (más okra vissza nem vezethető) krónikus hepatitist bizonyított, és a szérum ALT-aktivitása is kóros volt.
Eligible patients for these trials had chronic hepatitis C confirmed by a positive HCV-RNA polymerase chain reaction assay (PCR) ( &gt; 30 IU/ml), a liver biopsy consistent with a histological diagnosis of chronic hepatitis with no other cause for the chronic hepatitis, and abnormal serum ALT.
Ezekbe a vizsgálatokba azok a betegek kerültek be, akiknek krónikus hepatitis C fertőzésük volt, amit pozitív HCV-RNS polimerázláncreakció-assay (PCR) ( &gt; 30 NE/ml) erősített meg, a májbiopszia eredménye megfelelt a krónikus hepatitis szövettani diagnózisának a krónikus hepatitis egyéb oka nélkül, és az ALT-érték kóros volt.
Eligible patients had epithelial ovarian, fallopian tube or primary peritoneal cancer that progressed within &lt; 6 months of previous platinum therapy consisting of a minimum of 4 platinum therapy cycles.
A vizsgálatban olyan betegek vehettek részt, akiknek epithelialis petefészek-, petevezeték- vagy primer peritonealis karcinómája az előző, legalább négy terápiás ciklusból álló platina-kezelés befejezése után 6 hónapon belül progrediált.
Eligible patients had received chemotherapy for malignancy or had undergone hematopoietic stem-cell transplantation, and presented with neutropaenia ( &lt; 500 cells/mm3 for 96 hours) and fever ( &gt; 38.0°C) not responding to ≥96 hours of parenteral antibacterial therapy.
Bevonási kritérium volt a malignus megbetegedés miatt elvégzett kemoterápia vagy vérképző őssejt-transzplantáció, valamint a neutropenia jelenléte ( &lt; 500 sejt/mm3 96 órán keresztül) és a 96 órán át vagy annál tovább adott parenteralis antibakteriális kezelésre nem reagáló láz ( &gt; 38,0°C).
Elimination is primarily by the renal route ( &gt; 85% of the dose following oral or intravenous administration).
A kiválasztás elsődlegesen a veséken át történik (az orálisan vagy intravénásan beadott adag több mint 85%-a).
Elimination is primarily via faeces with renal elimination accounting for &lt; 4 % of the administered dose.
Az elimináció elsősorban a széklettel történik, míg a vesén keresztül a beadott adag &lt; 4%-a ürül.
Elimination through urine is negligible ( &lt; 1%).
A vizelet útján történő elimináció elhanyagolható mértékű ( &lt; 1%).
Elimination: Valsartan shows multiexponential decay kinetics (t½α &lt; 1 h and t½ß about 9 h).
Elimináció: A valzartán multiexponenciális bomlási kinetikát mutat (t½alfa &lt; 1 óra és t½béta körülbelül 9 óra).
Elimination: Valsartan shows multiexponential decay kinetics (t½α &lt; 1 h and t½ß about 9 h).
Elimináció: A valzartán multiexponenciális bomlási kinetikát mutat (t½α &lt; 1 óra és t½ß körülbelül 9 óra).
Eltrombopag is highly bound to human plasma proteins ( &gt; 99.9%), predominantly to albumin.
Az eltrombopag nagymértékben kötődik a humán plazmafehérjékhez ( &gt; 99,9%), elsősorban az albuminhoz.
Eluxadoline exists predominantly as the (S,S)-diastereomer ( &gt; 99%) and undergoes little or no chiral conversion in vivo.
Az eluxadolin főként ( &gt; 99%-ban) az S,S-diasztereomér formájában létezik és in vivo körülmények között nem, vagy csak kismértékben esik át királis átalakuláson.
Elvitegravir was non-inferior in achieving HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL when compared to raltegravir.
Az elvitegravir a raltegravirhoz viszonyítva nem volt kedvezőtlenebb hatású az 50/ml alatti HIV-1 RNS kópiaszám elérésében.
Emetogenic chemotherapies administered included doxorubicin, cyclophosphamide ( &lt; 1500 mg/m2), ifosfamide, cisplatin, dactinomycin, carboplatin, and daunorubicin.
Az alkalmazott emetogén kemoterápiák a doxorubicint, ciklofoszfamidot ( &lt; 1500 mg/m2), ifoszfamidot, ciszplatint, daktinomicint, karboplatint és daunorubicint foglalták magukba.
Empagliflozin as add-on to metformin, metformin and a sulphonylurea, or pioglitazone and metformin resulted in statistically significant (p &lt; 0.0001) reductions in HbA1c and body weight compared to placebo (Table 2).
A metformin mellé, metformin-szulfanilurea kombináció mellé vagy metforminnal együtt adott pioglitazon mellé kiegészítő kezelésként adott empagliflozin a HbA1c-szint és a testtömeg statisztikailag jelentős (p &lt; 0,0001) csökkenését okozta a placebóhoz képest (2. táblázat).
Empagliflozin as add-on to metformin, metformin and a sulphonylurea, or pioglitazone with or without metformin resulted in statistically significant (p &lt; 0.0001) reductions in HbA1c and body weight compared to placebo (Table 3).
A metformin mellé, metformin-szulfanilurea kombináció mellé vagy metforminnal együtt vagy anélkül adott pioglitazon mellé kiegészítő kezelésként adott empagliflozin a HbA1c-szint és a testtömeg statisztikailag jelentős (p &lt; 0,0001) csökkenését okozta a placebóhoz képest (3. táblázat).
Empagliflozin daily resulted in a statistically significant reduction in body weight, systolic and diastolic blood pressure and a statistically significantly lower proportion of patients with hypoglycaemic events compared to glimepiride (2.5% for empagliflozin, 24.2% for glimepiride, p &lt; 0.0001).
A naponta adagolt empagliflozin statisztikaliag jelentős mértékben csökkentette a testtömeget, a szisztolés és diasztolés vérnyomást, valamint statisztikailag szignifikáns mértékben kisebb volt a hypoglykaemiás eseményeket tapasztaló betegek aránya a glimepirid csoportban tapasztalhatóhoz képest (2,5 % az empagliflozin, 24,2 % a glimepirid esetén, p &lt; 0,0001).
Empagliflozin daily resulted in a statistically significant reduction in body weight, systolic and diastolic blood pressure and a statistically significantly lower proportion of patients with hypoglycaemic events compared to glimepiride (2.5% for empagliflozin, 24.2% for glimepiride, p &lt; 0.0001).
A naponta adagolt empagliflozin statisztikaliag jelentős mértékben csökkentette a testtömeget, a szisztolés és diasztolés vérnyomást, valamint statisztikailag szignifikáns mértékben kisebb volt a hypoglykaemiás eseményeket tapasztaló betegek aránya a glimepirid csoportban tapasztalhatóhoz képest (2,5% az empagliflozin, 24,2% a glimepirid esetén, p &lt; 0,0001).
Empliciti has not been studied in patients with moderate (TB &gt; 1.5 to 3 × ULN and any AST) or severe (TB &gt; 3 × ULN and any AST) hepatic impairment (see section 5.2).
Az Emplicitit nem vizsgálták közepesen súlyos (összbilirubin nagyobb, mint a normálérték felső határának 1,5–3-szorosa és bármilyen AST), vagy súlyos (összbilirubin nagyobb, mint a normálérték felső határának 3-szorosa, és bármilyen AST) májkárosodásban szenvedő betegeknél (lásd 5.2 pont).
Emtricitabine exposure may be markedly increased in patients with severe renal insufficiency (creatinine clearance &lt; 30 ml/min) receiving daily doses of 200 mg emtricitabine as hard capsules or 240 mg as the oral solution.
Súlyosfokú veseelégtelenségben szenvedő betegek esetében (kreatinin-clearance &lt; 30 ml/min), akik 200 mg-os kemény kapszula vagy 240 mg-os belsőleges oldat formájában kapják a napi dózist, az emtricitabin-expozíció jelentős mértékben megnövekedhet.
Emtricitabine/tenofovir disoproxil fumarate + rilpivirine hydrochloride has been shown to be non-inferior in achieving HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL compared to emtricitabine/tenofovir disoproxil fumarate + efavirenz.
Kimutatták, hogy az emtricitabin/tenofovir-dizoproxil-fumarát + rilpivirin-hidroklorid hasonló eredményeket ért el a HIV-1 RNS &lt; 50 kópia/ml érték elérésében, mint az emtricitabin/tenofovir- dizoproxil-fumarát +efivarenz.
Enbrel was significantly better than placebo in all measures of disease activity (p &lt; 0.001), and responses were similar with and without concomitant methotrexate therapy.
Az Enbrel a betegség aktivitásának minden paraméterében szignifikánsan jobb volt, mint a placebo (p &lt; 0,001), és a terápiás válaszok hasonlóak voltak, akár kapott egyidejűleg metotrexát-terápiát a beteg, akár nem.
End Stage Renal Disease (ESRD) (CLcr &lt; 30 mL/min, requiring dialysis)
Végstádiumú vesebetegség (End Stage Renal Disease, ESRD) (CLcr &lt; 30 ml/perc és dialízis szükséges)
end stage renal disease requiring dialysis, hypotension (blood pressure &lt; 90/50 mmHg),
végstádiumú, dialízist igénylő vesebetegség, hypotonia (RR &lt; 90/50 Hgmm),
Endpoints &amp; statistics
Végpontok és statisztika
Enrolled subjects were defined as refractory to a therapy if they met any of the following 3 criteria: nonresponsive ( &lt; minimal response) to any regimen; progression during any regimen; or progression within 60 days of completion of any regimen.
A bevont betegeket egy kezelésre refrakterként határozták meg, ha a következő 3 kritérium valamelyike teljesült: nem reagáló ( &lt; minimális válasz) bármely terápiás rezsimre; progresszió bármely terápiás rezsim alatt; vagy progresszió egy terápiás rezsim befejezte után 60 napon belül.
Enterobacteriaceae S  1 mg/l and R &gt; 4 mg/l
É ≤ 1 mg/l és R &gt; 4 mg/l
Enterobacteriaceae S  1(^) mg/L and R  2 mg/L
Enterobacteriaceae É  1 PP(^)PP mg/l és R &gt; 2 mg/l
Enterobacteriaceae: S ≤ 0.5 mg/L and R &gt; 1 mg/L
Enterobacteriaceae: érzékeny ≤ 0,5 mg/l és rezisztens &gt; 1 mg/l
Enzalutamide has not been evaluated in patients with severe renal impairment (CrCL &lt; 30 mL/min) or end-stage renal disease, and caution is advised when treating these patients.
Az enzalutamidot nem értékelték súlyos fokú vesekárosodásban (CrCL &lt; 30 ml/min) vagy végstádiumú vesebetegségben szenvedőknél, ezen betegek kezelésekor elővigyázatosság ajánlott.
Enzalutamide significantly decreased the risk of the first skeletal-related event by 28% [HR = 0.718 (95% CI: 0.610, 0.844) p-value &lt; 0.0001].
Az enzalutamid szignifikánsan, 28%-kal [HR = 0,718 (95%-os KI: 0,610, 0,844) p-érték &lt; 0,0001] csökkentette a csontrendszert érintő első esemény kockázatát.
Epidemiological studies in women who use low dose ( &lt; 50 µg ethinylestradiol) combined hormonal contraceptives have found that out of 10,000 women between 6 and 12 will develop a VTE in one year.
Epidemiológiai vizsgálatok alacsony dózisú ( &lt; 50 µg etinilösztradiolt) tartalmazó kombinált hormonális fogamzásgátlókat alkalmazó nőknél, úgy találták, hogy 10 000 nőből 6-12-nél alakul ki vénás thromboembolia (VTE) egy év alatt.
Epoetin alfa 300 IU/kg significantly reduced the risk of allogeneic transfusion in patients with a pre- treatment haemoglobin of &gt; 10 to ≤ 13 g/dl.
A 300 NE/kg alfa-epoetin szignifikáns mértékben csökkentette az allogén transzfúzió kockázatát azoknál a betegeknél, akiknél a kezelés előtti hemoglobinszint &gt; 10 és ≤ 13 g/dl között volt.
Epoetin alfa 300 IU/kg significantly reduced the risk of allogeneic transfusion in patients with a pretreatment haemoglobin of &gt; 10 to ≤ 13 g/dl.
A 300 NE/kg alfa-epoetin szignifikáns mértékben csökkentette az allogén transzfúzió kockázatát azoknál a betegeknél, akiknél a kezelés előtti hemoglobinszint &gt; 10 és ≤ 13 g/dl között volt.
Eptifibatide -treated patients who had a prothrombin time (PT) &gt; 14.5 seconds and received warfarin concomitantly did not appear to be at an increased risk of bleeding.
Azoknál az eptifibatiddel kezelt betegeknél, akiknek a prothrombin ideje (PT) &gt; 14,5 másodperc volt, és egyidejűleg warfarint kaptak, nem észlelték a vérzésveszély fokozódását.
Eptifibatide -treated patients who had a prothrombin time (PT) &gt; 14.5 seconds and received warfarin concomitantly did not appear to be at an increased risk of bleeding.
Azoknál az eptifibatiddelkezelt betegeknél, akiknek a prothrombin ideje (PT) &gt; 14,5 másodperc volt, és egyidejűleg warfarint kaptak, nem észlelték a vérzésveszély fokozódását.
Esbriet therapy should not be used in patients with severe renal impairment (CrCl &lt; 30 ml/min) or end stage renal disease requiring dialysis (see sections 4.3 and 5.2).
Az Esbriet-kezelés súlyos vesekárosodásban (kreatinin-clearance &lt; 30 ml/perc) vagy dialízist igénylő végstádiumú vesebetegségben szenvedő betegeknél nem alkalmazható (lásd 4.3 és 5.2 pont).
Escherichia coli (J5) inactivated .......................................................................... &gt; 50 RED60*
Inaktivált Escherichia coli (J5) ............................................................................ &gt; 50 RED60
Estimate of the treatment hazard ratio, where &lt; 1 indicates a lower risk with letrozole 2.5 mg + lapatinib 1500 mg compared with letrozole 2.5 mg + placebo.
A kezelés becsült relatív hazárdja, ahol a &lt; 1 érték a 2,5 mg letrozol + 1500 mg lapatinib kombináció 2,5 mg letrozol + placebóhoz viszonyított alacsonyabb kockázatát jelzi.
Etanercept was significantly better than placebo in all measures of disease activity (p &lt; 0.001), and responses were similar with and without concomitant methotrexate therapy.
Az etanercept a betegség aktivitásának minden paraméterében szignifikánsan jobb volt, mint a placebo (p &lt; 0,001), és a terápiás válaszok hasonlóak voltak, akár kapott egyidejűleg metotrexát-terápiát a beteg, akár nem.
Ethnicity: In clinical pharmacology studies, after adjusting for body weight, the AUC of the active metabolite was approximately 19% higher in Chinese, Japanese, and Korean subjects compared to that of Caucasians, predominantly related to higher exposure in Asian subjects &lt; 60 kg.
Etnikai sajátosságok: A klinikai farmakológiai vizsgálatokban a testtömegre vonatkoztatott korrekció után az aktív metabolit AUC értéke mintegy 19%-kal magasabb volt kínai, japán és koreai egyéneknél, a fehérbőrűekhez képest, ami túlnyomórészt a 60 kg alatti ázsiai betegeknél kialakult magasabb expozícióval volt kapcsolatos.
EU/1/03/270/001 &lt; 8 transdermal patches &gt; EU/1/03/270/002 &lt; 24 transdermal patches &gt; EU/1/03/270/003 &lt; 2 transdermal patches &gt;
EU/1/03/270/001 &lt; 8 transzdermális tapasz &gt; EU/1/03/270/002 &lt; 24 transzdermális tapasz &gt; EU/1/03/270/003 &lt; 2 transzdermális tapasz &gt;
EU/1/03/270/004 &lt; 30 sachets &gt;
EU/1/03/270/004 &lt; 30 tasak &gt;
EU/1/03/270/005 &lt; 1 metering pump &gt;
EU/1/03/270/005 &lt; 1 adagolópumpa &gt;
EU/1/10/661/002 &lt; – 10 sprayers &gt;
EU/1/10/661/002 &lt; 10 db permettartály &gt;
EU/1/12/779/001 &lt; 1 vial &gt; EU/1/12/779/007 &lt; 4 vials &gt;
EU/1/12/779/001 &lt; 1 vial &gt;
Eucreas is not recommended for use in children and adolescents ( &lt; 18 years).
Az Eucreas nem javasolt gyermekek és serdülők ( &lt; 18 év) számára.
Eucreas should not be used in patients with creatinine clearance &lt; 60 ml/min (see sections 4.3, 4.4 and 5.2).
Az Eucreas-t nem szabad alkalmazni olyan betegeknél, akiknek a kreatinin-clearance-e &lt; 60 ml/perc (lásd 4.3, 4.4 és 5.2 pont).
Evaluable subjects are defined as those who have reached the specified time point at the time of the interim analysis. pTVR: post-transplant virologic response (HCV RNA &lt; LLOQ at 12 weeks post-procedure).
Az értékelhető betegek a meghatározás szerint azok, akik az időközi elemzés idején elérték a meghatározott időpontot. pTVR: poszttranszplantációs virológiai válasz (HCV RNS-szint &lt; LLOQ 12 héttel a beavatkozás után).
Evaluate the electrolytes every 5–9 days until the Na⁺/K⁺ ratio is &lt; 32, and then administer 2.2 mg/kg of Zycortal.
Ellenőrizze az elektrolitok szintjét 5–9 naponta addig, amíg a Na⁺/K⁺ arány el nem éri a 32 alatti értéket, majd alkalmazzon 2,2 mg/kg Zycortalt.
Evaluations in juvenile rats (comparable to a &lt; 2 year old pediatric population) have not been performed.
Fiatal patkányoknál (amelyek egy &lt; 2 éves gyermekpopulációhoz hasonlíthatók) még nem került sor kiértékelésre.