natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Her articles constantly called for a peaceful and democratic solution to the crisis in Algeria, which has cost the lives of tens of thousands of people, including many journalists.
Cikkeiben békés és demokratikus megoldást sürgetett az algériai válságra, amely többtízezer ember – köztük számos újságíró – halálát követelte.
As a result, she became a target for criticism from both the Algerian authorities and Islamic extremists. The appearance in Le Monde Diplomatique of her report on the human rights situation in Algeria prompted the authorities to order the closure of her magazine in 1996.
Ezzel az algériai hatóságok és az iszlám szélsőségesek kereszttűzébe került.Az algériai emberi jogi helyzetről írt, a„Le Monde Diplomatique”-ban megjelent cikke 1996-ban ürügyet szolgáltatott a hatóságoknak újsága leállítására.
The“father of the Chinese democracy movement”was the 1996 winner of the Sakharov Prize.China’s most prominent dissident was born into the family of a civil servant on 20 May1950, initially joined the Red Guard as an enthusiastic supporter of the ideals of the Maoist Cultural Revolution, but, disillusioned by the atrocities committed in the name of the class struggle, turned instead to humanism and democracy.When Deng Xiaoping came to power in 1978, Wei Jingsheng helped to create the“Wall of Democracy”.
A „kínai demokrácia atyja”1996-ban kapta meg a Szaharov-díjat.A legismertebb kínai ellenzéki 1950. május 20-án született tisztviselőcsalád gyermekeként, először vörösgárdistaként lelkesedett a kulturális forradalom eszméiért, majd az osztályharc szörnyűségeitől kijózanodva a humanizmus és a demokrácia felé fordult.1978-ban, Teng Hsziao-ping hatalomátvétele után segédkezett a demokrácia alapjainak lerakásában.
In wall newspapers, Chinese citizens called for the injustices they had suffered to be made right.“What is real democracy?”, asked Wei on a poster, attracting attention and the wrath of the Chinese Government.
A polgárok faliújságokon követelték az elszenvedett igazságtalanságok jóvátételét.
When, in 1979, he called Deng Xiaoping a dictator in the mould of Mao Zedong, he was arrested, convicted of counter-revolutionary crimes at a show trial and sentenced to 15 years’imprisonment and hard labour. After his release in 1993, Wei Jingsheng did not give up.
„Mi az igazi demokrácia?”- kérdezteVej egy plakáton, amivel kivívta a kínai kormány haragját.1979-ben, amikor Teng Hsziao-pinget Mao Ce-tungot követő diktátornak nevezte, letartóztatták és ellenforradalmi bűncselekmény vádjával egy kirakatperben 15 év börtönre és munkatáborra ítélték.Vej Csing-seng 1993-as szabadulása után sem adta fel elveit.
He set up links with theWestern media and continued to denounce the flagrant human rights violations in China.
Kereste a kapcsolatot a nyugati médiával, és továbbra is pellengérre állította az emberi jogok egyértelmű megsértését Kínában.
In 1994 he vanished into police custody, and at the end of 1995 he was once again sentenced to 14 years’imprisonment for plotting to overthrow Communism.
1994-ben az állambiztonsági szervek elhurcolták, majd 1995 végén kommunizmusellenes összeesküvés vádjával további 14 év börtönre ítélték.
His health steadily deteriorated as a result of inhuman prison conditions and illtreatment by fellow prisoners.On 16 November 1997, as a result of persistent international pressure, Wei Jingsheng was released from prison and deported to the USA.
Egészségi állapota a fogvatartás embertelen körülményei és a fogolytársaitól elszenvedett bántalmazások miatt jelentősen megromlott.Vej Csing-senget nemzetközi nyomásra 1997. november 16-án szabadon bocsátották és kitoloncolták az USA-ba.
As chairman of the Overseas Chinese Democracy Coalition (OCDC), founded in1998, and through his own Wei Jingsheng Foundation, he is still campaigning to achieve his overriding objective: human rights and democracy in China.
Az 1998-ban alapított „Tengerentúli Kínai Demokrácia Koalíció” (Overseas Chinese Democracy Coalition, OCDC) elnökeként és a Vej Csing-seng Alapítvány létrehozójaként továbbra is küzd elsődleges céljáért, az emberi jogok és a demokrácia megerősítéséért Kínában.
In1998, as the armed conict between Serbian units and the Kosovo Liberation Army escalated, the European Parliament sent out a message by awarding the Sakharov Prize to the political leader of the Kosovo Albanians.
1998-ban, amikor a szerb egységek és a koszovói felszabadítási hadsereg között kiéleződött a konfliktus, az Európai Parlament a koszovói albánok politikai vezetőjének ítélte oda a Szaharov-díjat.
That year, Belgrade abolished the autonomous status of the province of Kosovo; the Albanians found themselves subjected to oppression, and opposition leaders werearrested.
Egy év múlva Belgrád megszüntette Koszovó tartomány autonómiáját, az albánokat elnyomták, az ellenzékieket letartóztatták. 1990-ben a kétmillió koszovói albán megfogalmazta saját alkotmányát.
In 1990 the two million Kosovo Albanians adopted their own constitution, in a 1991 referendum 97% of them voted for an independent Kosovo, and in 1998 they confirmed Ibrahim Rugova as President of their self-proclaimed “Republic of Kosovo”.The pacifist Rugova stuck doggedly to his approach based on non-violent opposition to the Serbian regime, constantly reiterating his willingness to enter into dialogue with Belgrade.
1991-ben 97 százalékos többséggel Koszovó függetlenségére szavaztak, Ibrahim Rugovát pedig 1998-ban az általuk kikiáltott „Koszovói Köztársaság”elnökének választották.A pacifista Rugova makacsul ragaszkodott a szerb rezsimmel szembeni erőszakmentes ellenzéki magatartásra épülő elképzeléseihez, közben többször is hangsúlyozva párbeszédkészségét Belgráddal.
At the same time, he endeavoured to win over world opinion to his people’s cause.
Közben igyekezett a világot népe ügye mellé állítani.
He never faltered in urging the international community to step up its pressure and offer Kosovo protection.Convinced that his people could achieve self-determination only through peace, on 18March 1999 Ibrahim Rugova signed the Rambouillet peace agreement as the chief negotiator for the Kosovo Albanians.
Az a törekvése, hogy a nemzetközi közösség növelje nyomását és nemzetközi védelmet nyújtson Koszovó számára, azóta is érezteti hatását.Abbéli meggyőződésében, hogy népe önrendelkezését csak békében lehet elérni, Ibrahim Rugova a koszovói albánok vezetőjeként 1999. március 18-án aláírta Rambouillet-ben a békeszerződést.
Belgrade’s refusal to endorse the agreement led on 24 March to the launch of NATO attacks onYugoslavia which were intended to last three months.
Belgrád vonakodása, hogy a megállapodást aláírja, március 24-én három hónaposra tervezett NATO-légitámadások megindításához vezetett.
On 28 March Rugova’s key adviser in the peace negotiations, Fehmi Agani, was murdered in Priština.
Március 28-án Rugova legfontosabb tanácsadóját, Fehmi Aganit Pristinában meggyilkolták.
Rugova himself was forced to go underground.
Magának Rugovának is el kellett menekülnie.
In March 2002 Ibrahim Rugova was elected as the first President of Kosovo.
2002 márciusában Ibrahim Rugova lett Koszovó első elnöke.
President Rugova died of cancer on 21January 2006.
Rugova elnök 2006. január 21-én halt meg rákbetegségben.
Xanana Gusmão was born on 20 June 1946 in Laleia, East Timor.
Xanana Gusmão 1946. június 20-án született Laleiában, Kelet-Timorban.
When the Portuguese withdrew, Indonesia began a policy of destabilising East Timor. On 7December 1975, Indonesia invaded.
A portugálok kivonulása után Indonézia megkezdte Kelet-Timor politikai destabilizálását, majd 1975. december 7-én bevonult Kelet-Timorba.
Gusmão went underground and in1978 became leader of the military wing of the Revolutionary Front for the Independence of East Timor (FRETILIN).The violence which accompanied the invasion cost an estimated 200000 lives, but failed to break the people’s determination to resist.
Xanana Gusmão illegalitásba vonult, és 1978-ban a „Forradalmi Front Kelet-Timor Függetlenségéért”fegyveres erejének vezetője lett.A megszállással együtt járó erőszak a becslések szerint 200 ezer ember halálához vezetett, de az ellenállás tovább folytatódott.
Xanana Gusmão sought to secure a peaceful solution to the conict by proposing a peace plan and talks under UN supervision to the Indonesian Government.
Xanana Gusmão megpróbált békés megoldást elérni: az indonéz kormánynak béketervet és ENSZ-felügyelet melletti tárgyalásokat ajánlott.
In 1986 he managed to bring together the various political and social groupings to form the Timorese National Resistance Council (TNRC).
1986-ban sikerült egyesítenie a politikai és társadalmi erőket a „Timori Ellenállás Nemzeti Tanácsában” (CNRT).
On 20 November 1992 Xanana Gusmão was arrested.
1992. november 20-án Xanana Gusmãót letartóztatták.
He was sentenced to life imprisonment, subsequently reduced to 20 years, on charges of separatism and illegal possession of arms and ultimately, in February 1999, was placed under house arrest.
Szeparatizmus és illegális fegyverbirtoklás miatt először életfogytig tartó, később húszéves börtönre ítélték, végül pedig 1999 februárjában házi őrizetbe helyezték.
Even the imprisonment of Xanana Gusmão, who is also known as the “Mandela of Timor”, failed to break the opposition in East Timor.
De még a „Timor Mandelájaként” is emlegetett Gusmão bebörtönzése sem tudta megtörni a kelet-timori ellenállást.
In releasing Xanana Gusmão on 7September 1999 – shortly after the referendum of 30 August, in which 80% of the population of East Timor had voted for independence – Indonesia’s President Habibie was responding to massive international pressure.
A nagy nemzetközi nyomásra Indonézia elnöke, Habibie 1999. szeptember 7-én Gusmão szabadlábra helyezésével reagált – nem sokkal az augusztus 30-i népszavazás után, ahol a lakosság több mint 80 százaléka Kelet-Timor függetlenségére voksolt.
Xanana Gusmão, who has become a symbol of resistance in East Timor and the embodiment of the hopes of the international solidarity movement, said on his release: “As a free man, I promise to do everything in my power to bring peace to East Timor and my people”.
Xanana Gusmão, aki a béke és párbeszéd szóvivőjeként a kelet-timori ellenállás jelképe és a nemzetközi szolidaritási mozgalom reményének megtestesítője lett, a szabadlábra helyezésekor azt mondta:„szabad emberként megígérem, mindent megteszek azért, hogy Kelet-Timornak és népemnek elhozzam a békét”.
In April 2002 the first free presidential elections were held in East Timor.
2002 áprilisában lezajlott az első szabad elnökválasztás Kelet-Timorban.
Xanana Gusmão was elected with almost 83% of the votes and the same year he received the North-South Prize of the Council of Europe.
Xanana Gusmãót a szavazatok csaknem 83%-ával elnökké választották, s még ugyanabban az évben odaítélték neki az Európa Tanács Észak-Dél díját.
On 20 May 2002 Kofi Annan officially declared the Democratic Republic of East Timor an independent state.
2002. május 20-án K o Annan hivatalosan is kihirdette a Kelet-Timori Demokratikus Köztársaság függetlenségét.
While José Xanana Gusmão served as President of East Timor until May 2007, he became Prime Minister of the country following the legislative elections of 30 June 2007.In 2008 Xanana Gusmão survived an assassination attempt against him and remains Prime Minister of East Timor to this day.
José Xanana Gusmão 2007 májusáig Kelet-Timor elnöke volt. A 2007. június 30-i választásokon az ország miniszterelnökévé választották.2008-ban merényletet kíséreltek meg Gusmão ellen, aki ezt túlélte, és a mai napig Kelet-Timor miniszterelnöke.
The pressure group BASTA YA (Stop it now), which was granted consultative status with the United Nations Economic and Social Council in July 2004, consists of people who work for basic human rights, democracy and tolerance in the Basque country.
A ¡BASTA YA! polgári kezdeményezés – amely 2004 júliusától az Egyesült Nemzetek Gazdasági és Társadalmi Tanácsának tanácsadói státuszával rendelkezik – polgárok olyan nyílt csoportja, amely aktívan harcol az emberi jogok, a demokrácia, az egyetértés és a tolerancia ügyéért Baszkföldön.
Members of the group come from different ideological backgrounds but agree on three principles:
A különböző világnézetet valló tagok három alapelvben egyetértenek:
_BAR_ They actively oppose terrorism._BAR_ They support all victims of terrorism and political violence._BAR_ They uphold the rule of law, as enshrined in the Constitution and Statute of Autonomy.
_BAR_ Aktív ellenállás a terrorizmus leküzdésére._BAR_ A terrorizmus és a politikai erőszak áldozatainak támogatása. _BAR_ Az alkotmányban és az autonómia-statútumban lefektetett jogállam védelme.
A Palestinian born in 1951, Izzat Ghazzawi was a professor at Birzeit University and held a master’s degree in English literature.
Az 1951-ben palesztin családban született Izzat Gazzavi angol irodalomból magiszteri fokozatot szerzett, majd a birzeiti egyetemen tanított.
He chaired the Union of PalestinianWriters, wrote novels and short stories, was a literary critic and organised and chaired the first International Writers’ Conference in Palestine (1997).Izzat Ghazzawi was a member of the Executive Bureau of the Palestinian Council for Justice and Peace and was awarded the International Prize for Freedom of Expression in Stavanger in 1995.
A palesztin írószövetség elnöke, regények és novellák szerzője, irodalomkritikus és az első palesztinai írói konferencia elnöke (1997).Izzat Gazzavi tagja volt a Palesztin Igazságosság és Béke Tanácsa végrehajtó irodájának, és 1995-ben Stavangerben megkapta a Véleményszabadság Nemzetközi Díját.
He was imprisoned and punished on a number of occasions by the Israeli authorities as a result of his political activities.His life was marked by the murder, by the Israeli Army, of his son Ramy, aged16.
Politikai tevékenysége miatt Izzat Gazzavit az izraeli hatóságok letartóztatták és zaklatták.Életére rányomta bélyegét, hogy 16 éves fiát, Rámít meggyilkolta az izraeli hadsereg.
Ramy was killed in the courtyard of his school as he went to help a wounded friend.
Rámít egy iskola udvarán ölték meg, amikor egy sebesült barátjának akart segíteni.
Despite this tragedy, Izzat Ghazzawi always continued to seek cultural and political dialogue with the Israeli people.Together with the Israeli writer Abraham B.Yehoshua and the photographer Oliviero Toscani, he published a book on relations between the Palestinians and the Israelis which became hugely successful.Izzat Ghazzawi died on 4 April 2003.
Izzat Gazzavi e tragikus helyzet ellenére azon fáradozott, hogy megkezdődjék a kulturális és politikai párbeszéd az izraeli néppel.Abraham B.Yehoshua, izraeli íróval és OlivieroToscani fotóssal közösen jelentetett meg egy nagy sikerű könyvet a palesztinok és izraeliek kapcsolatáról.Izzat Gazzavi 2003. április 4-én halt meg.
Fundamental freedoms and human rights are under threat in the Basque country from terrorism by ETA and related groups.Thousands of people have been victims of intimidation, extortion, blackmail and attacks, with families and property also targeted.
Az ETA és a hozzá kapcsolódó csoportok terrorizmusa miatt az alapszabadságok és az emberi jogok veszélybe kerültek Baszkföldön.
BASTA YA wants to raise awareness through actions designed to display solidarity with all those who oppose terrorism and support democratic values.In March 2002 the group’s spokesman, Fernando Savater, told the European Parliament’s Committee on Foreign Affairs that, after 25 years of daily struggle, the people have had enough and, in the last ten years, 10% of the population have already left the Basque country.
A ¡BASTA YA! olyan akciókkal és cselekedetekkel kívánja a polgárokat mozgósítani, melyek az összes olyan polgárral való szolidaritásról tanúskodnak, akik szembeszállnak a terrorizmussal, és a demokratikus értékek védelmére kelnek.2002 márciusában a kezdeményezés szóvivője, Fernando Savater a Külügyi Bizottság előtt elmondta, hogy a lakosságnak 25 év mindennapi küzdelem után elege van.
In July 2004 BASTA YA gained a consultative status with the United Nations Economic and Social Council.
Az elmúlt 10 év során a lakosság 10 százaléka hagyta el Baszkföldet.2004 júliusában a BASTA YA elnyerte az Egyesült Nemzetek Gazdasági és Társadalmi Tanácsának tanácsadói státuszát.
In 1999, renewed awareness of the need to fight for peace and human rights began to increase among the Angolan people, encouraged by the efforts of church leaders and various civil society bodies to foster “inclusive national reconciliation”.Archbishop Zacarias Kamwenho is in the vanguard of this peace movement.
1999-ben Angolában a békéért és az emberi jogokért való aktív fellépést támogató mozgalom indult az egyházak és a civil társadalom számos szervezetének együttműködésével, az„átfogó nemzeti megbékélés” érdekében.E békemozgalom egyik élharcosa az 1934-ben Chimbundóban (Huambo, Angola) született Zacarias Kamwenho érsek, akit 1961-ben szenteltek pappá, majd 1995-ben Lubango érseke lett.
Born in Chimbundo (Huambo, Angola) in 1934, ordained in 1961, and made Archbishop of Lubango in1995, Dom Zacarias Kamwenho expressed his firm, impartial and determined views to all parties of the conict in an effort to achieve lasting peace through political dialogue after 26years of civil war.
Újra és újra közölte határozott, pártatlan és célratörő elképzeléseit az összes szembenálló féllel, hogy a 26 éve tomboló polgárháború után politikai párbeszéd útján tartós békét érjen el.
In 2001 he was awarded the Sakharov prize in recognition of his untiring efforts for peace.The ceasefire which came about in 2002 after the killing of Jonas Savimbi, the peace talks and the general climate of support for democratisation can largely be attributed to the campaign conducted by Dom Zacarias Kamwenho and other religious and civil leaders. In 2003 Archbishop Zacarias Kamwenho resigned as chair of the Bishops’ Conference of Angola and São Tome (CEAST) but he continues to work actively through his diocese and the Ecumenical Committee for Peace in Angola (COIEPA) for the realisation of democracy, respect for fundamental freedoms and human rights, the implementation of the rule of law and lasting national reconciliation.
Fáradhatatlan erőfeszítéseinek köszönheti, hogy az Európai Parlament 2001-ben neki ítélte a Szaharov-díjat.A 2002-ben, Jonas Savimbi meggyilkolása után elért fegyverszünet, a béketárgyalások és az általános, demokratizálódás felé mutató klíma messzemenőkig arra a kampányra vezethető vissza, amelyet Dom Zacarias Kamwenho, valamint a vallási és civil társadalom más vezető képviselői folytattak.2003-ban Kamwenho érsek lemondott az angolai és são toméi püspöki értekezlet (CEAST) elnökségéről, de továbbra is aktívan munkálkodik egyházmegyéjében és az Angola Békéjéért Felelős Ökumenikus Bizottságban (COIEPA) a demokrácia megvalósításáért, az alapszabadságok és az emberi jogok tiszteletben tartásáért, a jogállamiság megvalósulásáért és a tartós nemzeti megbékélésért.
An Israeli born in1949, Nurit Peled-Elhanan is a university professor of comparative literature.
Az egyetemi tanárként összehasonlító irodalomtudományt oktató, 1949-es születésű izraeli Nurit Peled-Elhanan minden olyan izraelit képvisel, aki síkra száll a konfliktus tárgyalások útján elérendő megoldásáért, és egyértelműen támogatja mindkét nép és mindkét állam egyenlő létjogosultságát.
She represents all Israelis who are committed to a negotiated solution to the conict and who clearly acknowledge the right of two peoples and two States to exist side by side on an equal footing.
Édesapja a híres Matti Peled tábornok, aki a békéért és haladásért folytatott harcával vált ismertté.14 éves lányát, Smadart egy palesztin öngyilkos merénylő bombája ölte meg Nyugat-Jeruzsálemben.
Her father is the famous General Matti Peled, who is renowned for his efforts to foster peace and progress.Her 14-year-old daughter, Smadar, was killed in an attack carried out inWest Jerusalem by a Palestinian suicide bomber.When her daughter was killed, Nurit did not give in to despair but made speeches which focused on the responsibility borne by those who implement a short sighted policy that refuses to acknowledge the rights of others and fuels hatred and conict.
Lánya halála után Nurid azt mondta, nem adta át magát a kétségbeesésnek, ehelyett beszédeiben kitért a korlátolt politika felelősségére, amely vonakodik elismerni a másik jogait, és gyűlöletet és koniktusokat szít.
Nurit Peled-Elhanan founded the Israeli-Palestinian Bereaved Families Forum.Speaking to secondary school pupils in Rimini on 4 February 2004, Nurit Peled-Elhanan said “It is high time that we de ne what is happening in the Middle East in terms of criminality rather than in political and military terms ... It is time to teach how to recognise false ideals and how to oppose the terrible misuse of ideals ...
Nurit Peled- Elhanan megalapította az erőszak áldozatául esett izraeliek és palesztinok családjainak egyesületét.2004. február 4-én Riminiben egy gimnazistáknak mondott beszédében ezt mondta: „Legfőbb ideje, hogy azt, ami a Közel-Keleten zajlik, politikai, katonai kifejezések helyett bűnügyi kifejezésekkel illessük… Legfőbb ideje, hogy megtanítsuk, hogyan lehet felismerni a hamis ideálokat és hogyan fordulhatunk szembe az ideálokkal való szörnyű visszaéléssel.
It is high time ... for us to become individuals again instead of nations, individuals instead of troops, and to work together to save those children who are still alive by saying,‘enough is enough’ ”.Through their lives and their commitment, Izzat Ghazzawi and Nurit Peled-Elhanan embody the hope of a negotiated, peaceful solution to the conict between Palestinians and Israelis.
Legfőbb ideje, hogy nemzetek helyett újra egyénekké váljunk, egyénekké a fegyveres erők helyett, és együtt megmentsük azokat a gyerekeket, akik még életben vannak, és azt mondjuk: elég volt”.Tapasztalatával és elkötelezettségével Izzat Gazzavi és Nurit Peled a palesztinok és izraeliek közötti koniktus tárgyalások útján történő békés megoldásának reményét testesíti meg.
Their personal tragedies have not turned them into enemies; their pain has not been transformed into hatred, but instead into the energy required to find ways of respecting the rights of individual citizens.
Tragikus személyes sorsuk nem tette őket ellenségekké, fájdalmuk nem gyűlöletté változott, hanem hajtóerővé egy olyan megoldás keresése felé, amely mindkét fél jogait szem előtt tartja.
Parliament delegation to meet him in Cuba.
meghívják őt az Európai Parlamentbe, vagy egy parlamenti küldöttséget indítanak hozzá Kubába.
Invited along with all the other Sakharov Laureates to the European Parliament in 2008, José Payá Sardiñas was not allowed to leave his country and as a result did not participate in the Conference celebrating the 20th Anniversary of the Sakharov Prize.
Minden más Szaharov-díjashoz hasonlóan Sardiñas is meghívót kapott 2008-ban az Európai Parlamentbe, ám nem hagyhatta el Kubát, s így nem vehetett részt a Szaharov-díj megalapításának 20. évfordulójára rendezett konferencián.
UN SECRETARY GENERAL KOFI ANNAN AND ALL THE STAFF OF THE UNITED NATIONS 2003
KOFI ANNAN ENSZFŐTIT KÁR ÉS AZ EGYESÜLT NEMZETEK TELJES