natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Chapter 3 contains summaries of 50 decisions closing inquiries.
A 3. fejezet 50, vizsgálatot lezáró határozat összefoglalását tartalmazza.
The summaries reflect the range of subjects and of Community institutions and bodies covered by the total of 348 decisions closing inquiries in 2007, as well as the di� erent reasons for closure.
Az összefoglalásokból kiderül, hogy a 2007-ben vizsgálat lezárásaként hozott , összesen 348 határozat mely témákkal és mely közösségi intézményekkel és szervekkel foglalkozott , továbbá hogy mi indokolta a vizsgálatok lezárását.
They are indexed by case number, by subject ma4 er in terms of the field of Community competence involved, and by the type of maladministration alleged by the complainant.
A tartalomjegyzékben az ügyek az ügyszámok, az érintettközösségi hatáskör területének vonatkozásában megnevezett témakörök, valamint a panaszos által állított hivatali visszásság típusa alapján csoportosítva szerepelnek.
The rest of this section of Chapter 2 analyses the most significant findings of law and fact contained in the decisions.
A 2. fejezet e szakaszának hátralévő része a határozatok leglényegesebb jogi és ténybeli megállapításait elemzi.
It is organised in terms of a thematic classification of the main subject ma4 er of inquiries, constructed around five main categories:
Ez a rész a vizsgálatok fő tárgyköreinek tematikus osztályozása szerint épül fel, öt fő kategória köré rendezve:
!Openness (including access to documents and information) and data protection;
• nyilvánosság (a dokumentumokhoz és az információkhoz való hozzáférés) és adatvédelem;
!The European Commission as guardian of the Treaty;
• az Európai Bizottság mint a Szerződés őre;
!Tenders, contracts and grants;
• ajánlati felhívások, szerződések és támogatások;
!Personnel ma4 ers, including recruitment;
• személyzeti ügyek, ideértve a személyzetfelvételt is;
!Other ma4 ers.
• egyéb ügyek.
It should be noted that there is substantial overlap between the above categories.
Meg kell jegyezni, hogy a fenti kategóriák közöttjelentős átfedés van.
For example, issues of openness and public access are o en raised in complaints concerning recruitment or the Commission’s role as guardian of the Treaty.
Például a nyilvánosság kérdését gyakran a személyzetfelvétellel vagy az Európai Bizottságnak a Szerződés őreként meglévő szerepével kapcsolatos panaszokban vetik fel.
Openness, public access and the protection of personal data
Nyilvánosság, nyilvános hozzáférés és a személyes adatok védelme
A high proportion (28%) of the allegations investigated in 2007 concerned lack of openness.
A 2007-ben kivizsgált állítások nagy százalékban (28 %) a nyilvánosság hiányára vonatkoztak.
Article 1 of the Treaty on European Union refers to decisions in the Union being taken “as openly as possible”, while Article 255 of the EC Treaty provides for a right of access to European Parliament, Council, and Commission documents.
Az Európai Unióról szóló szerződés 1. cikke szerint az Unió határozatait „a lehető legnyilvánosabban” kell meghozni, az EK-Szerződés 255. cikke pedig az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való hozzáférésről rendelkezik.
This right is governed by Regulation 1049/200110.
Ezt a jogot az 1049/2001/EK rendelet10 szabályozza.
Following owninitiative inquiries by the Ombudsman in 1996 and 1999, many other Community institutions and bodies have also adopted rules on access to documents.
Az Ombudsman által 1996-ban és 1999-ben hivatalból indított vizsgálatokat követően több más közösségi intézmény és szerv is szabályokat fogadottel a dokumentumokhoz való hozzáférésről.
Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents, OJ 2001 L 145, p. 43.
Az Európai Parlament és a Tanács 2001. május 30-i 1049/2001/EK rendelete az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről (HL 2001. L 145., 43. o.).
Regulation 1049/2001 gives applicants a choice of remedy: they may challenge a refusal either in court proceedings under Article 230 of the EC Treaty, or by complaining to the Ombudsman.
Az 1049/2001/EK rendelet jogorvoslati lehetőséget kínál a kérelmezők számára: az EK-Szerződés 230. cikke szerinti bírósági eljárás keretében vagy az Ombudsmannál tettpanasz formájában is megtámadható a hozzáférés megtagadása.
During 2007, the Ombudsman closed inquiries into eleven complaints concerning the application of Regulation 1049/2001, eight of which were against the Commission, two against OLAF and one against the Council.
2007-ben az Ombudsman tizenegy, az 1049/2001/EK rendelet alkalmazására vonatkozó panasz vizsgálatát zárta le; ezekből nyolc a Bizottság, kettő az OLAF és egy a Tanács ellen irányult.
One inquiry was closed into a complaint against the European Investment Bank concerning access to documents under its own rules.
Egy vizsgálat zárult le az Európai Beruházási Bank elleni panasz ügyében, amely a dokumentumokhoz való, a bank saját szabályai szerinti hozzáférésre vonatkozott .
Summaries of eight of the above cases are included in Chapter 3.
A fenti ügyek közül nyolc összefoglalása megtalálható a 3. fejezetben.
In case 3697/2006/PB, the Ombudsman found that the requirement to give “detailed reasons” for extending the deadline for reply to a confirmatory application under Regulation 1049/2001 was not met by a mere reference to the need to consult other Commission services.
A 3697/2006/PB ügyben az Ombudsman azt állapított a meg, hogy az 1049/2001/EK rendelet szerinti megerősítő kérelem megválaszolására vonatkozó határidő meghosszabbításához adandó „részletes indoklás” követelménye nem tekinthető teljesítettnek pusztán arra hivatkozva, hogy más bizottsági szolgálatokkal is konzultálni kell.
He further stated that the Commission should organise its administrative services so as to ensure that applications for access are registered no later than the first working day following receipt.
Ezenkívül kij elentett e, hogy a Bizottságnak úgy kellene megszerveznie adminisztratív szolgálatait, hogy biztosítsa, hogy a hozzáférés iránti kérelmeket legkésőbb a kézhezvételük utáni első munkanapon nyilvántartásba vegyék.
In case 668/2007/MHZ, the Ombudsman criticised the Commission for a delay of over eight months in publishing its annual report on the operation of Regulation 1049/2001 in 2005.
A 668/2007/MHZ ügyben az Ombudsman amiatt bírálta a Bizottságot, hogy 2005-ben több mint nyolc hónapot késett az 1049/2001/EK rendelet működéséről szóló éves jelentésének kiadásával.
The Ombudsman pointed out that the publication of reports is a key mechanism of accountability to, and communication with, European citizens.
Az Ombudsman arra hívta fel a figyelmet, hogy a jelentések kiadása az európai polgárok felé való elszámoltathatóság és a velük folytatott kommunikáció egyik fontos mechanizmusa.
The Ombudsman dealt with three cases concerning exceptions to public access.
Az Ombudsman három olyan üggyel foglalkozott , amelyek a nyilvános hozzáférés alóli kivételekre vonatkoztak.
In case 1844/2005/GG, the Ombudsman expressed the view that a general reference to the perceived risks of disclosure for the internal decision-making process would not be su cient to justify applying the second subparagraph of Article 4(3) of Regulation 1049/200111.
Az 1844/2005/GG ügyben az Ombudsman annak a véleményének adott hangot, hogy a közzététel vélt kockázataira való általános utalás a belső döntéshozatali eljárás szempontjából nem elegendő ahhoz, hogy indokolja az 1049/2001/EK rendelet 4. cikke (3) bekezdése második albekezdésének11 alkalmazását.
Although the Commission had put forward arguments related to the specific document, the Ombudsman considered, a er inspecting the document, that the Commission had not established that disclosure would seriously undermine the Commission’s decision-making process.
Bár a Bizottság a konkrét dokumentumokra vonatkozó érveket hozottelő, az Ombudsman a dokumentum vizsgálata után úgy vélte, hogy a Bizottság nem bizonyította be, hogy a közzététel súlyosan veszélyeztetné a Bizottság döntéshozatali folyamatát.
In case 3269/2005/TN, the Ombudsman took the view that Article 4(1)(b) of the Regulation (privacy and integrity of the individual) did not justify the Commission’s decision to blank out the names of industry lobbyists from a document.
A 3269/2005/TN ügyben az Ombudsman úgy vélekedett, hogy a rendelet 4. cikke (1) bekezdésének b) pontja (a személyiség és a magánszemély becsületének védelme) nem igazolja a Bizottság azon döntését, hogy az iparági lobbisták nevét üresen hagyta egy dokumentumban.
In reaching this view, the Ombudsman relied on the Background Paper on Public access to Documents and Data Protection published by the European Data Protection Supervisor, whom the Ombudsman also consulted on this ma4 er.
Az Ombudsman ezen álláspont kialakításában az Európai Adatvédelmi Biztos által kiadott , a dokumentumokhoz való nyilvános hozzáférésről és az adatvédelemről szóló háttér-dokumentumra támaszkodott , és az ügyről az Adatvédelmi Biztossal is konzultált.
Moreover, the Ombudsman emphasised the need for transparency of lobbying activities in case 2740/2006/TN.
Az Ombudsman ezenkívül a 2740/2006/TN ügyben hangsúlyozta a lobbitevékenységek átláthatóságának szükségességét.
In case 948/2006/BU, the Ombudsman recognised that the European Investment Bank’s dual role, as both a banking institution and a Community body, is reflected in the provisions of its rules on public access to documents concerning the professional obligation of banking secrecy.
A 948/2006/BU ügyben az Ombudsman elismerte, hogy az Európai Beruházási Bank kettős szerepe – egyrészt mint banki intézményé, másrészt mint közösségi szervé – tükröződik a banki titoktartás szakmai kötelezettsége tekintetében a dokumentumokhoz való nyilvános hozzáférésre vonatkozó szabályzatának rendelkezéseiben.
The Ombudsman also noted that the EIB is bound by Regulation 1367/200612, which applies the Aarhus Convention to the Community institutions and bodies.
Az Ombudsman azt is megjegyezte, hogy az EBB-t az 1376/2006/EK12rendelet is kötelezi, amely az aarhusi egyezményt alkalmazza a közösségi intézményekre és szervekre.
However, that Regulation was not in force when the complainant’s request for access was made.
Az említett rendelet azonban a panaszos hozzáférés iránti kérésének idején még nem volt hatályban.
”Access to a document containing opinions for internal use as part of deliberations and preliminary consultations within the institution concerned shall be refused even a er the decision has been taken if disclosure of the document would seriously undermine the institution’s decision-making process, unless there is an overriding public interest in disclosure.”
„Az érintettintézményen belüli tárgyalások és előzetes egyeztetések részét képező, belső használatra korlátozott , állásfoglalásokat tartalmazó dokumentumokhoz való hozzáférést meg kell tagadni a döntés meghozatalát követően is, amennyiben a dokumentum közzététele az intézmény döntéshozatali eljárását súlyosan veszélyeztetné, kivéve, ha a közzétételhez nyomós közérdek fűződik.”
Regulation (EC) No 1367/2006 of the European Parliament and of the Council of 6 September 2006 on the application of the provisions of the Aarhus Convention on Access to Information, Public Participation in Decision-making and Access to Justice in Environmental Ma4 ers to Community institutions and bodies, OJ 2006 L 264, p. 13.
Az Európai Parlament és a Tanács 2006. szeptember 6-i 1367/2006/EK rendelete a környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló Aarhusi Egyezmény rendelkezéseinek a közösségi intézményekre és szervekre való alkalmazásáról (HL 2006. L 264., 13. o.).
The application of Regulation 1049/2001 to electronic databases presents technical as well as legal problems.
Az 1049/2001/EK rendelet elektronikus adatbázisokra való alkalmazása technikai és jogi problémákat egyaránt felvet.
In case 1693/2005/PB, the Commission argued that accounting information supplied to it by Member States did not constitute a document or documents, since the reports containing the information had been loaded onto a database and no longer existed as such.
Az 1693/2005/PB ügyben a Bizottság azzal érvelt, hogy a tagállamok által közölt számviteli információk nem állnak rendelkezésre egy vagy több dokumentum formájában, mivel az információkat tartalmazó jelentéseket betöltötték egy adatbázisba, ezért ilyen formában már nem is léteznek.
The Commission’s approach in such cases was to treat the outputs of routine retrieval operations as documents.
A Bizottság ilyen esetekben azt a módszert alkalmazta, hogy a rutin lekérdező műveletek eredményeit dokumentumként kezelte.
The information requested by the complainant, however, would require complex new programming, it said.
A panaszos által kért tájékoztatás azonban a Bizottság szerint az adatbázis bonyolult átprogramozását tett e volna szükségessé.
Although considering the Commission’s approach to be unsatisfactory, the Ombudsman did not pursue the ma4 er since the legal issues were new and complex and could be examined by the Community legislator, from a general perspective, in the context of the announced reform of Regulation 1049/2001.
Noha a Bizottság hozzáállását nem tartott a kielégítőnek, az Ombudsman nem foglalkozotttovább a kérdéssel, mivel a felmerülő új, összetettjogi kérdéseket általános szempontból a közösségi jogalkotó vizsgálhatja meg az 1049/2001/EK rendelet meghirdetett reformja keretében.
In case 2370/2005/OV, the European Medicines Agency (EMEA) agreed to provide information in response to three questions raised by the complainant.
A 2370/2005/OV ügyben az Európai Gyógyszerügynökség (EMEA) beleegyezettabba, hogy a panaszos által felvetett három kérdésre válaszul tájékoztatást adjon.
Two decisions were made on complaints which raised, among other things, issues concerning the complainants’ data protection rights.
Két határozat született olyan panaszok ügyében, amelyek többek között a panaszosok adatvédelmi jogával kapcsolatos kérdéseket vetett ek fel.
Case 452/2005/BU concerned unauthorised disclosure of the names of candidates for a post of head of a Commission Representation.
A 452/2005/BU ügy egy bizottsági képviselet vezetői pozíciójára jelentkezők nevének jogosulatlan közzétételére vonatkozott .
The European Data Protection Supervisor provided the Ombudsman with information about his own inquiries into the ma4 er.
Az Európai Adatvédelmi Biztos tájékoztatta az Ombudsmant az ügyben folytatottsaját vizsgálatairól.
In its opinion to the Ombudsman, the Commission stated that it was unable to identify the source of the leak because it could not establish which persons had access to the personal data concerned.
Az Ombudsmanhoz intézett véleményében a Bizottság kij elentett e, hogy képtelen volt azonosítani a kiszivárogtatás forrását, mivel nem tudta megállapítani, mely személyeknek volt hozzáférése a szóban forgó személyes adatokhoz.
The Ombudsman made a critical remark, saying that this was incompatible with the Commission’s obligations under Regulation 45/200113.
Az Ombudsman kritikai észrevételt tett , jelezve, hogy ez nem összeegyeztethető a Bizottság 45/2001/EK rendelet13 szerinti kötelezettségeivel. ségeivel.
Case 183/2006/MF concerned Europol’s reply to the complainant’s request to know what information it held about her.
A 183/2006/MF ügy az Europolnak a panaszos az iránti érdeklődésére adott válaszára vonatkozott , hogy milyen információkat tárolnak róla.
The Ombudsman’s decision leopen the general question of the relationship between the Appeals Commi4 ee established under the Europol Convention and his own role under Article 195 of the EC Treaty.
Az Ombudsman határozata nyitva hagyta az Europolegyezmény alapján létrehozott fellebbviteli bizottság és az EK-Szerződés 195. cikke szerint betöltöttsaját szerepe között i viszony általános kérdését.
In the specific case, the complainant did not provide concrete information to support her allegation against Europol’s decision.
Ebben az egyedi esetben a panaszos nem adottolyan konkrét információt, amely alátámasztotta volna az Europol határozatával szembeni vádját.
Furthermore, the Appeals Commi4 ee apologised for and corrected an error in its response to her appeal.
Ráadásul a fellebbviteli bizottság a panaszos fellebbezésére adott válaszában kij avított a a hibát és elnézést kért érte.
During 2007, the Ombudsman contacted the European Data Protection Supervisor in relation to eight cases, pursuant to the Memorandum of Understanding signed on 30 November 2006.
2007 folyamán az Ombudsman a 2006. november 30-án aláírt egyetértési nyilatkozat értelmében nyolc ügyben lépettkapcsolatba az Európai Adatvédelmi Biztossal.
In six of the cases, the Ombudsman’s inquiry was ongoing at the end of 2007.
Ezek közül hat ügyben az Ombudsman vizsgálata 2007 végén még folyamatban volt.
The two cases that were closed in 2007 have already been mentioned above (452/2005/BU and 3269/2005/TN).
A másik két, 2007-ben lezárt ügyet a fentiekben már említettük (452/2005/BU és 3269/2005/TN).
The Commission as guardian of the Treaty
A Bizottság mint a „Szerződés őre”
The rule of law is a founding principle of the European Union.
A jogállamiság az Európai Unió alapelveinek egyike.
One of the Commission’s most important duties is to be the guardian of the Treaty14.
A Bizottság legfontosabb feladata az, hogy a
Regulation (EC) No 45/2001 of the European Parliament and of the Council of 18 December 2000 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data by the Community institutions and bodies and on the free movement of such data, OJ 2001 L 8, p. 1.
Az Európai Parlament és a Tanács 2000. december 18-i 45/2001/EK rendelete a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról (HL 2001. L 8., 1. o.).
Article 211 of the EC Treaty requires the Commission to ”ensure that the provisions of the Treaty and the measures taken by the institutions pursuant thereto are applied”.
Az EK-Szerződés 211. cikke előírja, hogy a Bizottság „gondoskodik e szerződés rendelkezéseinek és az e szerződés alapján az intézmények által hozott rendelkezéseknek az alkalmazásáról”.
ANNUAL REPORT 2007 by another member of the European Network of Ombudsmen.
Ilyen esetben sokszor az Ombudsmanok Európai Hálózatának egy másik tagja a legmegfelelőbb szerv az ügy kezelésére.
In some cases, however, the Ombudsman considers it appropriate to transfer the complaint to the Commission.
Egyes esetekben azonban az Ombudsman helyénvalónak ítéli a panasz továbbítását a Bizottsághoz.
The Ombudsman receives and deals with complaints against the Commission in its role as guardian of the Treaty.
Az Ombudsman fogadja és kezeli a Bizottság mint a „Szerződés őre” ellen irányuló panaszokat.
When the Ombudsman opens an inquiry into such a complaint, he is always careful to make clear to the complainant, where necessary, that the inquiry will not examine whether there is an infringement, because the European Ombudsman has no mandate to investigate the actions of authorities of the Member States.
Amikor az Ombudsman vizsgálatot indít egy ilyen panasz ügyében, szükség esetén mindig nagyon gondosan tisztázza a panaszos felé, hogy vizsgálatában azzal nem fog foglalkozni, hogy történt-e jogsértés, mivel az Európai Ombudsman hatásköre nem terjed ki a tagállami hatóságok intézkedéseinek vizsgálatára.
Chapter 3 contains summaries of six decisions that illustrate how the Ombudsman deals with complaints against the Commission in its role as guardian of the Treaty.
A 3. fejezet hat olyan határozat összefoglalását tartalmazza, amelyek azt szemléltetik, hogy az Ombudsman hogyan kezeli a Bizottság mint „a Szerződés őre” ellen benyújtott panaszokat.
As regards the Commission’s procedural obligations towards complainants, the Ombudsman’s main point of reference is a Communication issued by the Commission in 200215, in response to criticisms from the Ombudsman.
A Bizottságnak a panaszossal kapcsolatban meglévő eljárási kötelezettségeit illetően az Ombudsman fő hivatkozási pontja egy 2002. évi bizottsági közlemény15, amelyet az Ombudsmantól érkezettkritikára válaszolva adtak ki.
The Communication states that, as a general rule, Commission departments will investigate complaints with a view to arriving at a decision to issue a formal notice, or to close the case, within not more than one year from the date the complaint was registered by the Secretariat-General.
A közlemény általános szabályként azt állapítja meg, hogy a panasz főtitkárságon történő nyilvántartásba vételétől számítottlegfeljebb egy éven belül a bizottsági részlegek kivizsgálják a panaszokat annak eldöntése érdekében, hogy hivatalos értesítést adjanak ki vagy lezárják az ügyet.
Point 3 of the Communication defines the circumstances in which the Secretariat-General is entitled not to register correspondence as a complaint and requires that the complainant be informed accordingly by normal correspondence.
A közlemény 3. pontja meghatározza azokat a körülményeket, amelyek esetén a főtitkárságnak nincs joga a levelezést panaszbeadványként nyilvántartásba venni, és előírja, hogy erről a panaszost rendes levelezés útján tájékoztatni kell.
In case 446/2007/WP, the Ombudsman emphasised the importance of applying the la4 er provision correctly.
A 446/2007/WP ügyben az Ombudsman hangsúlyozta ez utóbbi rendelkezés helyes alkalmazásának fontosságát.
Case 3453/2005/GG concerned the Commission’s handling of a complaint about failure to apply the Working Time Directive.
A 3453/2005/GG ügy arról szólt, hogy a Bizottság hogyan kezelt egy, a munkaidő-irányelv betartásának elmulasztásával kapcsolatos panaszt.
In a Special Report to the European Parliament, the Ombudsman took the view that the Commission’s undoubted discretion in ma4 ers relating to alleged infringements of Community law by Member States does not entitle it to postpone indefinitely reaching a conclusion on a complaint on the grounds that the applicable law may be amended at some time in the future.
Az Európai Parlamentnek küldöttkülön jelentésében az Ombudsman arra az álláspontra helyezkedett, hogy a Bizottság elvitathatatlan mérlegelési jogköre a közösségi jog tagállamok általi állítólagos megsértéseivel kapcsolatos ügyekben nem jogosítja fel arra, hogy határozatlan időre elhalassza a döntést egy panasz ügyében, arra hivatkozva, hogy az alkalmazandó jogszabályt a jövőben valamikor módosíthatják.
The Ombudsman also emphasised in case 962/2006/OV that the Commission’s discretion when dealing with infringement complaints does not render inapplicable the general principle that decisions have to be taken within a reasonable period of time.
Az Ombudsman a 962/2006/OV ügyben szintén hangsúlyozta, hogy a Bizottság mérlegelési jogköre a jogsértési panaszok vizsgálatakor nem szünteti meg annak az általános elvnek az alkalmazhatóságát, miszerint a határozatokat ésszerű időn belül kell meghozni.
A regional ombudsman forwarded a complaint that the Commission had failed properly to reply to requests concerning conformity of certain provisions of regional law with Community law (Case 3386/2005/WP).
Egy regionális ombudsman továbbítottegy panaszt, amely szerint a Bizottság nem válaszolt megfelelően a regionális jog bizonyos rendelkezéseinek a közösségi joggal való összhangjára vonatkozó megkeresésekre (3386/2005/WP ügy).
The Commission provided detailed explanations in the framework of the European Ombudsman’s inquiry and thereby satisfied the complainant.
A Bizottság az Európai Ombudsman vizsgálatának keretében részletes magyarázattal szolgált, és ezzel eleget tett a panaszos elvárásainak.
Two complaints raised questions concerning the relationship between the role of national authorities and the role of the Commission in ensuring the application of Community environmental law and in handling complaints.
Két panasz is foglalkozottazzal, hogy milyen viszonyban áll egymással a nemzeti hatóságok szerepe és a Bizottság szerepe a közösségi környezetvédelmi jog alkalmazásának biztosításában és a panaszok kezelésében.