natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the present case, according to the Commission, such an approach was not indicated, since the 2002 Leniency Notice itself contains, at paragraph 28, clear guidelines concerning the treatment of transitional cases.
A jelen esetben a Bizottság szerint nem indokolt az ilyen megközelítés, mivel 28. pontjában maga a 2002. évi engedékenységi közlemény tartalmaz világos iránymutatást az átmeneti eseteket vonatkozásában.
Those guidelines ensure that all the undertakings concerned are treated equally.
Ez az iránymutatás biztosítja valamennyi érintett vállalkozás számára az egyenlő bánásmódot.
As regards the industrial copper tubes decision, referred to at paragraph 491 above and relied on by Hoechst, the Commission states that it did not apply the ‘most favourable provision’ principle with respect to the 2002 Leniency Notice.
A fenti 491. pontban hivatkozott, a Hoechst által is említett ipari rézcsövek határozatot illetően a Bizottság kifejti, hogy a 2002. évi engedékenységi közlemény vonatkozásában nem alkalmazta „a legkedvezőbb rendelkezés elvét”.
It merely considered, in accordance with Section 3, sixth indent, of the Guidelines, that a circumstance which, under the new regime, justified a particular reward constituted effective cooperation by the undertaking in the proceedings, outside the scope of the 1996 Leniency Notice.
Csupán úgy értékelte – az iránymutatás 3. pontjának hatodik albekezdésével összhangban –, hogy az olyan körülmény, amely az új rendszer értelmében külön viszonzást igazolna, a vállalkozás hatékony együttműködésének minősül az eljárás során, az 1996. évi engedékenységi hatókörén kívül.
The Commission further submits, in answer to a question put by the Court, that even on the hypothesis that the 2002 Leniency Notice was applicable in this case, Hoechst would not have benefited from immunity, or indeed from a greater reduction of the fine imposed on it.
A Bizottság az Elsőfokú Bíróság kérdésére válaszul hozzáfűzi, hogy még ha a 2002. évi engedékenységi közlemény alkalmazható lenne is a jelen esetre, a Hoechst nem részesülhetett volna mentesítésben, sem a vele szemben kiszabott bírság jelentősebb csökkentésében.
As regards immunity from a fine, first, the Commission observes that Hoechst did not provide, in October/November 1998, all the evidence available to it, contrary to paragraph 13(a) of the 2002 Leniency Notice.
A bírság alóli mentességet illetően a Bizottság megállapítja, hogy a Hoechst 1998 októberében/novemberében nem nyújtotta be az összes rendelkezésére álló bizonyítékot, ellentétben a 2002. évi engedékenységi közlemény 13. pontjának a) albekezdésével.
For the same reasons, paragraph 13(b) of that notice could not apply, since the Commission did not receive a descriptive list accurately reflecting the nature and content of the relevant evidence.
Ugyanezen okokból nem lehetett volna alkalmazni az említett közlemény 13. pontjának b) albekezdését, amennyiben a Bizottság nem kapott a releváns bizonyítékokat jellegét pontosan leíró listát.
In addition, Hoechst ought to have undertaken to disclose that evidence at a ‘later agreed date’.
Azonkívül a Hoechstnek vállalnia kellett volna e bizonyítékok „megállapodott későbbi időpontban” történő benyújtását.
Accordingly, in the Commission’s submission, in autumn 1998 Hoechst did not satisfy the conditions laid down in paragraph 13 of the 2002 Leniency Notice.
A Bizottság szerint 1998 őszén a Hoechst tehát nem teljesítette a 2002. évi engedékenységi közlemény 13. pontjában meghatározott feltételeket.
On the basis of the finding that Hoechst provided in March and April 1999 all the evidence available to it, it cannot have satisfied the conditions laid down in paragraph 13 of the 2002 Leniency Notice until then.
Azon megállapításból kiindulva, hogy a Hoechst 1999 márciusában és áprilisában benyújtotta a rendelkezésére álló valamennyi bizonyítékot, csupán erre az időpontra teljesíthette a 2002. évi engedékenységi közlemény 13. pontjában meghatározott feltételeket.
In fact, the Commission already had sufficient evidence to find an infringement of Article 81 EC, which, in light of paragraph 10 of the 2002 Leniency Notice, prevented Hoechst from benefiting from immunity from a fine.
A Bizottság azonban addigra már elegendő bizonyítékkal rendelkezett az EK 81. cikke megsértésének megállapításához, aminek következtében a Hoechst – tekintettel a 2002. évi engedékenységi közlemény 10. pontjára – nem részesülhetett volna mentességben.
Second, in the absence of detailed information concerning the persons who had taken part in the cartel, and also of the location of the offices, the Commission was unable, according to paragraph 8(a) of the 2002 Leniency Notice, to adopt a decision ordering an investigation in the sense of Article 14(3) of Regulation No 17.
Másodszor, a kartellben részt vevő vállalkozásokat képviselő személyekkel, illetve az irodák címével kapcsolatos részletes információk hiányában, a 2002. évi engedékenységi közlemény 8. pontjának a) albekezdése értelmében a Bizottságnak nem állt volna módjában a 17. rendelet 14. cikkének (3) bekezdése alapján vizsgálatokat elrendelő határozat hozni.
That applies a fortiori because the other undertakings involved were Japanese and because Hoechst stated, furthermore, that there was no indication that the only other European operator had participated in the cartel.
Annál is inkább, mivel az érintett vállalkozások japán illetőségűek, és a Hoechst többek között előadta, hogy semmiféle jel nem utalt arra, hogy az egyetlen másik európai gazdasági szereplő részt vett volna a kartellben.
Third, the Commission refers to recital 456 to the Decision and contends that at the meeting of 29 October 1998 Hoechst provided an imprecise version of the facts and that it misleadingly emphasised the moderate nature of the cartel.
Harmadszor, a határozat (456) preambulumbekezdésére hivatkozva a Bizottság úgy véli, hogy a Hoechst az 1998. október 29-i találkozó során pontatlanul adta elő a tényeket, és megtévesztő módon hangsúlyozta a kartell mérsékelt jellegét.
That description cannot be regarded as ‘evidence’ enabling the Commission to find an infringement of Article 81 EC within the meaning of paragraph 8(b) of the 2002 Leniency Notice.
E leírás nem volt olyan „bizonyítéknak” tekinthető, amely lehetővé tette volna a Bizottság számára az EK 81. cikk megsértésének megállapítását a 2002. évi engedékenységi közlemény 8. pontjának b) albekezdése szerint.
As regards a reduction in the fine, the Commission emphasises that it cannot be greater than 50% under the 2002 Leniency Notice and that it may even be smaller.
A bírság csökkentését illetően a Bizottság kiemeli, hogy az a 2002. évi engedékenységi közlemény értelmében nem haladhatja meg az 50%-ot, és lehet annál kevesebb is.
That reduction takes account of the date and the degree of added value of the evidence in question.
E csökkentés figyelembe veszi a szóban forgó bizonyítékok időpontját és hozzáadott értékének mértékét.
On that basis, the Commission maintains that Hoechst’s
A Bizottság ennek alapján úgy véli, hogy a Hoechstnek felrótta
HOECHST v COMMISSION misleading statement as to the moderate nature of the cartel was used against it and that a reduction of under 50% was granted to it.
HOECHST KONTRA BIZOTTSÁG az utóbbi által a kartell mérsékelt jellegére vonatkozóan tett félrevezető nyilatkozatot, és 50% alatti csökkentésben részesítette.
As a preliminary point, any application ‘by analogy’ of the 2002 Leniency Notice must be rejected, since Hoechst’s cooperation during the proceedings was governed by the 1996 Leniency Notice.
Elsődlegesen el kell utasítani a 2002. évi engedékenységi közlemény „analógia útján” történő alkalmazását, mivel a Hoechst által az eljárás során tanúsított együttműködést az 1996. évi engedékenységi közlemény szabályozta.
The present situation may be distinguished, in that regard, from the cases referred to by Hoechst in which the 1996 Leniency Notice was applied by analogy to situations which had commenced before the adoption of that notice but which were not subject to any other legal rule.
A jelen eset e tekintetben eltér a Hoechst által hivatkozott esetektől, amelyekben az 1996. évi engedékenységi közleményt lehetett analógia útján alkalmazni olyan esetekre, amelyek az említett közlemény meghozatala előtt kezdődtek, de nem tartoztak semmilyen más jogszabály hatálya alá.
In so far as Hoechst’s plea may be taken to raise, in reality, the question as to which provision was applicable at the material time, it is sufficient to state that such a question cannot arise.
Amennyiben a Hoechst jogalapját úgy lehet értelmezni, mint amely ténylegesen jogszabályok időbeni kollíziójára hivatkozik, elegendő megállapítani, hogy ilyen kollízió nem állhatott fenn.
Paragraph 28 of the 2002 Leniency Notice clearly provides that that notice is to apply from 14 February 2002 for all cases in which no undertaking has sought to ‘take advantage of [the 1996 Leniency Notice]’.
A 2002. évi engedékenységi közlemény 28. pontja egyértelműen úgy rendelkezik, hogy e közlemény 2002. február 14-től alkalmazandó minden olyan esetben, ahol egyetlen vállalkozás „sem lépett kapcsolatba a Bizottsággal [az 1996. évi engedékenységi] közleményben meghatározott kedvező elbánás igénybevétele céljából”.
In this case, the undertakings concerned, including Hoechst, sought to take advantage of the 1996 Leniency Notice.
A jelen esetben az érintett vállalkozások, a Hoechstöt is beleértve, az 1996. évi engedékenységi közleményre hivatkozva fordultak a Bizottsághoz.
It must be observed, moreover, that the cooperation on the part of the undertakings concerned began at the end of 1998, that is to say at a time when only the 1996 Leniency Notice was applicable, but continued after publication of the 2002 Leniency Notice, as the Commission’s last request for information was issued on 13 December 2002.
Meg kell állapítani továbbá, hogy az érintett vállalkozások együttműködése 1998. év végén kezdődött, tehát olyan időpontban, amikor kizárólag az 1996. évi engedékenységi közlemény volt alkalmazható, de a 2002. évi engedékenységi közlemény közzétételét követően is folytatódott, és a Bizottság utolsó információkérése 2002. december 13-i keltezésű.
It should be emphasised, furthermore, that it was only at the stage of the adoption of the Decision that the Commission definitively ruled on the cooperation of the undertakings concerned and, in particular, on the question of which undertaking, if any, could benefit from immunity from a fine.
Ki kell egyébként emelni, hogy csak a határozat elfogadásakor nyilatkozott a Bizottság véglegesen az érintett vállalkozások együttműködéséről, és többek között azon kérdésről, hogy melyik vállalkozás részesülhet adott esetben bírság alóli mentességben.
Accordingly, the acts of cooperation of the undertakings concerned, in the context of the 1996 Leniency Notice, produced their effects after the adoption of the 2002 Leniency Notice.
Ennélfogva az érintett vállalkozásoknak az 1996. évi engedékenységi közlemény keretében tanúsított együttműködése a 2002. évi engedékenységi közlemény közzétételét követően fejtette ki hatását.
2008 — CASE T-410/03 legal situations which have not yet exhausted their effects, a new rule applies immediately to the future effects of a situation which arose under the former rule ‘in the absence of transitional provisions’ (Case C-512/99 Germany v Commission [2003] ECR I-845, paragraph 46).
SZ. ÜGY szabály azonnal alkalmazandó a korábbi jogszabály hatálya alatt keletkezett helyzetek jövőbeli hatásaira (a Bíróság C-512/99. sz., Németország kontra Bizottság ügyben 2003. január 21-én hozott ítéletének [EBHT 2003., I-845. o.] 46. pontja).
As such transitional provisions were in place in this case, it is necessary to take those provisions into account and to consider that the 1996 Leniency Notice was applicable.
Mivel a jelen esetben léteztek átmeneti rendelkezések, azokat figyelembe kell venni, és meg kell állapítani, hogy az 1996. évi engedékenységi közlemény volt alkalmazandó.
That conclusion also enables the principles of legal certainty and legitimate expectations to be satisfied.
E következtetés egyébkén lehetővé teszi a jogbiztonság és a jogos bizalom elveinek való megfelelést.
It must be emphasised, in that regard, that a Leniency Notice gives rise to a legitimate expectation in being able to benefit from a certain percentage of reduction (Dansk Rørindustri and Others v Commission, paragraph 344 above, paragraph 188).
E tekintetben ki kell emelni, hogy az engedékenységi közlemény jogos bizalmat szül bizonyos százalékos mérséklés kedvezményében részesülés lehetőségét illetően (a fenti 344. pontban hivatkozott Dansk Rørindustri és társai kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 188. pontja).
Furthermore, regard being had to the wording of section B(b) of the 1996 Leniency Notice, that notice is designed to reward by a very substantial reduction in the fine only the single undertaking which is the ‘first’ to adduce decisive evidence (see BASF v Commission, paragraph 120 above, paragraph 550 and the caselaw cited).
Egyébként tekintettel az 1996. évi engedékenységi közlemény B. szakasza b) pontjának megfogalmazására, az a bírság összegének nagyon jelentős csökkentését kizárólag annak az egy vállalkozásnak kívánja biztosítani, amely ténylegesen „elsőként” szolgáltatott meghatározó elemeket (lásd a fenti 120. pontban hivatkozott BASF kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 550. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
In addition, and without there being any need to determine whether the principle on which Hoechst relies might apply to the Commission’s Leniency Notices, it is sufficient to state that the 2002 Leniency Notice is complex, in that it amends the 1996 Leniency Notice on several points, as regards both the substantial rules and the procedural rules.
Egyébiránt anélkül, hogy meg kellene vizsgálni, hogy a Hoechst által hivatkozott elv alkalmazható-e a Bizottság engedékenységi közleményeire, elegendő megállapítani, hogy a 2002. évi engedékenységi közlemény teljes, abban az értelemben, hogy több ponton módosítja az 1996. évi engedékenységi közleményt, mind az anyagi, mind az eljárásjogi szabályok szintjén.
Some amendments are more favourable to the undertakings concerned, while others are less favourable.
Bizonyos módosítások kedvezőbbek az érintett vállalkozásokra nézve. Más módosítások ugyanakkor nem kedvezőbbek.
In addition, the application of the 2002 Leniency Notice varies according to the case.
Ráadásul a 2002. évi engedékenységi közlemény esettől függően változik.
It is not therefore possible to characterise the 2002 Leniency Notice as being more favourable overall than the 1996 Leniency Notice.
Ennélfogva nem lehet a 2002. évi engedékenységi közleményt teljességében az 1996. évi engedékenységi közleménynél kedvezőbbnek minősíteni.
Furthermore, and specifically, the application of the 2002 Leniency Notice to the present case would not necessarily result in a more favourable result for Hoechst.
Egyébként a 2002. évi engedékenységi közlemény adott esetre való külön alkalmazása nem vezetne szükségszerűen a Hoechst számára kedvezőbb eredményre.
In that regard, it must be observed that, in order to benefit from immunity from a fine under the 2002 Leniency Notice, the undertaking must ‘immediately’ provide the Commission with all the evidence relating to the suspected infringement available to
E tekintetben meg kell állapítani, hogy a 2002. évi engedékenységi közlemény szerinti bírság alóli mentesítésben való részesüléshez a vállalkozásnak „azonnal” a Bizottság rendelkezésére kell bocsátania a benyújtás időpontjában a feltehető jogsértéssel
HOECHST v COMMISSION it at the time of the submission, ‘or’ initially present this evidence in hypothetical terms, in which case the undertaking must present a descriptive list of the evidence it proposes to disclose at a later agreed date.
HOECHST KONTRA BIZOTTSÁG kapcsolatban rendelkezésére álló összes bizonyítékot; „vagy” kezdetben feltételes formában adnia át e bizonyítékot, amely esetben a vállalkozásnak be kell mutatnia egy, azoknak a bizonyítékoknak a leírását tartalmazó jegyzéket, amelyeket egy később egyeztetett időpontban szándékozik felfedni.
This list should accurately reflect the nature and content of the evidence (paragraph 13(a) and (b) of the 2002 Leniency Notice).
Ennek a jegyzéknek pontosan tükröznie kell a bizonyítékok jellegét és tartalmát (a 2002. évi engedékenységi közlemény 13. pontjának a) és b) albekezdése).
In the present case, and for the reasons set out at paragraphs 574 to 578 below, it must be held that Hoechst did not immediately provide all the evidence available to it.
A jelen esetben, a lenti 574–578. pontban kifejtett okokból, meg kell állapítani, hogy a Hoechst nem nyújtotta be azonnal a rendelkezésére álló összes bizonyítékot.
Nor is it apparent from the documents in the file that Hoechst provided evidence which allowed the Commission to know the nature and content of the evidence in its possession and which could have been disclosed later.
Az akta irataiból az sem tűnik ki, hogy a Hoechst olyan iratokat szolgáltatott, amelyek lehetővé tették volna a Hoechst rendelkezésére álló, később felfedendő bizonyítékok jellegének és tartalmának megismerését.
Accordingly, the application of the 2002 Leniency Notice to the present case would not necessarily have led to a reduction in Hoechst’s fine.
Ennélfogva a 2002. évi engedékenységi közlemény jelen esetre való alkalmazása nem járna szükségszerűen bírság alóli mentességgel a Hoechst esetében.
Furthermore, and in so far as the 2002 Leniency Notice provides, in addition to immunity, for a reduction in the fine of up to 50%, its application would not necessarily have led to a greater reduction in Hoechst’s fine than that already granted.
Egyébként amennyiben a 2002. évi engedékenységi közlemény a mentességen kívül a bírság legfeljebb 50%-os csökkentéséről is rendelkezik, alkalmazása nem járna szükségszerűen a Hoechsttel szemben kiszabott bírság jelentősebb csökkentésével, mint amit a Bizottság már biztosított.
For all of those reasons, the 10th plea must be rejected.
Ezen okokra tekintettel a tizedik jogalapot el kell utasítani.
G — The eighth and ninth pleas, relating to the application of the Leniency Notice
G – Az engedékenységi közlemény alkalmazására vonatkozó nyolcadik és kilencedik jogalapról
By its eighth plea, Hoechst maintains that the Commission made an error of assessment in determining the undertaking which was the first to cooperate in this case. By
Nyolcadik jogalapjában a Hoechst úgy érvel, hogy a Bizottság tévesen értékelte azt, hogy melyik vállalkozás működött elsőként együtt a jelen esetben. Kilen-
2008 — CASE T-410/03 its ninth plea, Hoechst contends that the Commission erred in assessing the content of its cooperation.
SZ. ÜGY cedik jogalapjában a Hoechst arra hivatkozik, hogy a Bizottság tévesen értékelte együttműködésének tartalmát.
The Court will examine the eighth plea first.
Először tehát a nyolcadik jogalapot kell megvizsgálni.
At section 12.2.3 of the Decision, relating to the application of the 1996 Leniency Notice, the following statement is to be found (recital 440 to the Decision):
A határozatnak az 1996. évi engedékenységi közlemény alkalamzására vonatkozó 12.2.3. pontja a következőképpen szól (a határozat (440) preambulumbekezdése):
‘At a meeting held on 13 November 1998, Chisso submitted an oral description of the cartel’s activities and provided documentary evidence … The Commission considers that on that occasion Chisso was the first undertaking to adduce decisive evidence on the existence of the cartel which is found in this Decision.
„Az 1998. november 13-i találkozó során a Chisso a kartell tevékenységeit szóban jellemezte, és írásbeli bizonyítékokat szolgáltatott […]. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy ezen alkalommal a Chisso elsőként szolgáltatott meghatározó elemeket a jelen határozatban meghatározott kartell létezésének bizonyításához.
The evidence handed over to the Commission on 13 November 1998 consisted, in particular, of handwritten notes on a number of cartel meetings.
A Bizottsághoz 1998. november 13-án benyújtott bizonyítékok között többek között a kartell bizonyos találkozóival kapcsolatos, kézzel írott feljegyzések szerepeltek.
The oral description of the cartel’s activities allowed the Commission to put the documents in their real context.
A kartell tevékenységeinek szóban történt jellemzése lehetővé tette a Bizottság számára, hogy az iratokat a tényleges összefüggésükbe helyezze.
The information provided by Chisso enabled the Commission to establish the existence, content and the participants of most of the cartel meetings, as described in Part I.’
A Chisso által nyújtott információ lehetővé tette a Bizottság számára, hogy megállapítsa a kartell fennállását, találkozói legtöbbjének tartalmát, és azonosítsa résztvevőit, amint azt az I. rész kifejti.”
As regards Hoechst, it is stated at recital 451 to the Decision that ‘[a]lthough it was not the first company to provide the Commission with decisive evidence, [Hoechst] contributed, at an early stage, to establishing important aspects of the case and, after having received the statement of objections, it did not substantially contest the facts on which the Commission based its allegations’.
A Hoechstöt illetően a határozat (451) preambulumbekezdése kifejti, hogy „[b]ár nem a Hoechst volt az első vállalkozás, amely meghatározó bizonyítékokat szolgáltatott a Bizottság számára, azonban egy korai szakaszban hozzájárult a jogsértés jelentős sajátosságainak megállapításához, és a kifogásközlés megküldése után nem vitatta azon tényeket, amelyekre a Bizottság megállapításait illetően támaszkodott”.
While accepting that the 1996 Leniency Notice was applicable, Hoechst contends that it ought to have been considered the first undertaking to have cooperated with the Commission and to have provided the essential evidence of the cartel.
Még ha elismerné is az 1996. évi engedékenységi közlemény alkalmazhatóságát, a Hoechst úgy érvel, hogy őt kellett volna a Bizottsággal elsőként együttműködő és a kartellről alapvető bizonyítékokat szolgáltató vállalkozásnak tekinteni.
Hoechst carries out a chronological analysis of the facts and submits that Chisso’s lawyers met the Commission on 29 September 1998, in connection with another case.
A tényeket időrendben értékelve a Hoechst kiemeli, hogy a Chisso ügyvédei 1998. szeptember 29-én egy másik ügy keretében találkoztak a Bizottság képviselőivel.
It is apparent from the minute of that meeting that Chisso’s lawyers mentioned that they also represented another undertaking which had expressed its desire to cooperate with the Commission concerning a cartel relating to sorbic acid.
E találkozó jegyzőkönyvéből kitűnik, hogy a Chisso ügyvédei mellékesen említették meg, hogy egy másik olyan vállalkozást is képviselnek, amely együtt kívánna működni a Bizottsággal a szorbinsavra vonatkozó kartellt illetően.
However, Chisso’s lawyers were not prepared, or authorised, to disclose the identity of that undertaking on that date.
A Chisso ügyvédei azonban ekkor nem voltak hajlandóak, és nem is voltak feljogosítva e másik vállalkozás kilétének felfedésére.
That is apparent, in particular, from the two Commission internal memos dated 1 and 2 October 1998.
Ez kitűnik többek között a Bizottság két, 1998. október 1-i és 2-i keltezésű belső feljegyzéséből.
The fact that the author of the internal memos joined the meeting after it had begun does not permit the conclusion that Chisso’s identity had been disclosed beforehand, in particular to the Commission’s then Deputy Director-General for Competition.
Azon tény, hogy e belső feljegyzések szerzője a találkozó kezdete után csatlakozott ahhoz, nem enged arra következtetni, hogy a Chisso kilétét már korábban felfedték volna, különösen nem a Bizottság Versenyjogi Főigazgatóságának akkori főigazgató-helyettese előtt.
Furthermore, the reference to another undertaking in the internal memo of 2 October 1998 is not a typographical error on the Commission’s part and therefore does not refer, in fact, to Chisso.
Egyébiránt az 1998. október 2-i belső feljegyzésben a másik vállalkozás említése nem elírás, és következésképpen nem vonatkozhat a Chissora.