natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since the greater part of the price difference which makes the business profitable is taken up by intermediaries, parallel trade does not result in genuine pressure on the prices of medicines in the Member States where those prices are higher.
Mivel ugyanis az ilyen tevékenységet jövedelmezővé tevő árrés túlnyomó részét a közvetítők tartják meg, a párhuzamos kereskedelem nem fejt ki tényleges nyomást a gyógyszerárakra azokban a tagállamokban, ahol az árak magasabbak.
Equally, in the case of Member States where certain medicinal requirements are covered by public tender, parallel importers are not in a position to reduce price levels in view of their sporadic presence on the market.
Azokban az országokban pedig, ahol a gyógyszerszükségleteket közbeszerzési eljárással fedezik, a párhuzamos importőrök – figyelemmel fellépésük eseti jellegére – nincsenek abban a helyzetben, hogy lejjebb szorítsák az árakat.
While recognising that the prohibition in Article 82 EC does not apply when the conduct of an undertaking in a dominant position is objectively justified, the Polish Government and the Commission point out that it is for that undertaking to establish that there are circumstances that are capable of justifying its practice.
Elismerve, hogy az EK 82. cikkben rögzített tilalom nem alkalmazandó akkor, ha az erőfölényben lévő vállalkozás magatartása objektív módon indokolt, a lengyel kormány és a Bizottság hangsúlyozzák, hogy e vállalkozás köteles azt bizonyítani, hogy az általa folytatott magatartás igazolására alkalmas tényezők fennállnak.
The appellants in the main proceedings, as well as the Polish Government and the Commission, consider that Article 82 EC cannot be applied differently in the pharmaceuticals sector simply because the prices in that sector are directly or indirectly fixed by the public authorities.
Hasonlóan a lengyel kormányhoz és a Bizottsághoz, az alapügyek felperesei is úgy ítélik meg, hogy az EK 82. cikk alkalmazása nem térhet el a gyógyszerkészítmények ágazatának esetében az általánostól pusztán amiatt, hogy ebben az ágazatban az árakat közvetlen vagy közvetett módon állami hatóságok állapítják meg.
Even in the Member States where prices are low, the price of a medicinal product is the result of negotiations with the pharmaceuticals companies, which will not put their products on the market if the prices proposed are not acceptable to them.
Ugyanis még azokban a tagállamokban is, ahol az árak alacsonyabbak, az adott gyógyszer árát a gyógyszeripari vállalkozásokkal folytatott tárgyalások során határozzák meg, akik nem hozzák forgalomba termékeiket az adott tagállamban akkor, ha az ár számukra nem megfelelő.
Furthermore, there is no causal link between the repercussions of parallel trade on the revenues of pharmaceuticals companies and those companies’ investments in research and development.
Egyebekben pedig nincs okozati összefüggés a párhuzamos kereskedelemnek a gyógyszeripari vállalkozások bevételeire gyakorolt hatása és az ilyen vállalkozások kutatásra és fejlesztésre fordított befektetései között.
Finally, parallel trade in medicinal products brings clear advantages to patients and is likely to enable national social security systems to make savings.
Végül, a gyógyszer párhuzamos kereskedelme a betegek számára is nyújt előnyöket, és lehetővé teszi, hogy a nemzeti egészségbiztosítási rendszerek megtakarításokat eszközölhessenek.
The appellants in the main proceedings add that taking into account the justifications advanced by GSK AEVE would run counter to the Court’s caselaw relating to the free movement of goods, which accepts only the justifications listed in Article 30 EC.
Az alapügyek felperesei ehhez még hozzáteszik, hogy a GSK AEVE által felhozott indokok ellentétben állnak a Bíróságnak az áruk szabad mozgása terén kialakított ítélkezési gyakorlatával, hiszen ezen ítélkezési gyakorlat csak az EK 30. cikkben felsorolt igazolásokat ismeri el.
It should be recalled that in paragraph 182 of its judgment in United Brands and United Brands Continentaal v Commission the Court held that an undertaking in a dominant position for the purpose of marketing a product — which cashes in on the reputation of a brand name known to and valued by consumers — cannot stop supplying a long-standing customer who abides by regular commercial practice, if the orders placed by that customer are in no way out of the ordinary.
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a fent hivatkozott United Brands és United Brands Continentaal kontra Bizottság ítélet 182. pontjában a Bíróság kimondta, hogy a valamely termék forgalmazása tekintetében erőfölényben lévő vállalkozás – részesülvén az ismert és a fogyasztók által nagyra becsült márkanév presztízsében – nem szüntetheti be a szállításokat egy régi és a kereskedelmi szokásokat tiszteletben tartó vevőjének, ha e vevő megrendelése nem tér el a szokványostól.
In paragraph 183 of the same judgment, the Court held that such conduct is inconsistent with the objectives laid down in Article 3(f) of the EEC Treaty (Article 3(g) of the EC Treaty, and now Article 3(1)(g) EC), which are set out in detail in Article 86 of the EEC Treaty (Article 86 of the EC Treaty, and now Article 82 EC), particularly in points (b) and (c) of the second paragraph of that article, since the refusal to sell would limit the
Ugyanezen ítélet 183. pontjában a Bíróság ehhez hozzátette, hogy az ilyen magatartás ellentétes az EGK-Szerződés 3. cikkének f) pontjában [módosítást követően az EK-Szerződés 3. cikkének g) pontja, jelenleg az EK 3. cikk (1) bekezdésének g) pontja] megállapított célokkal, amelyeket az EGK-Szerződés 86. cikkének [módosítást követően az EK-Szerződés 86. cikke, jelenleg EK 82. cikk] b) és c) pontja fejt ki részletesebben,
LÉLOS KAI SIA AND OTHERS markets to the prejudice of consumers and would amount to discrimination which might in the end eliminate a trading party from the relevant market.
LÉLOS KAI SIA ÉS TÁRSAI mivel az eladás megtagadása az értékesítés fogyasztók kárára történő korlátozását jelenti, és olyan megkülönböztetést hoz létre, amely egészen az érintett piacon lévő kereskedelmi partnerek kiiktatásáig is elmehet.
In paragraph 189 of the judgment in United Brands and United Brands Continentaal v Commission, the Court stated that, although the fact that an undertaking is in a dominant position cannot deprive it of its right to protect its own commercial interests if they are attacked, and that such an undertaking must be conceded the right to take such reasonable steps as it deems appropriate to protect those interests, such behaviour cannot be accepted if its purpose is specifically to strengthen that domin- ant position and abuse it.
A Bíróság a fent hivatkozott United Brands és United Brands Continentaal kontra Bizottság ítélet 189. pontjában azt is megjegyzi, hogy noha az erőfölény fennállása nem foszthatja meg az ilyen helyzetben lévő vállalkozást azon jogától, hogy megvédje saját üzleti érdekeit, ha azokat megtámadják, és lehetővé kell tenni számára, hogy ésszerű mértékben módjában álljon az általa megfelelőnek tekintett intézkedéseket meghozni saját, fent említett érdekeinek védelme céljából, mégsem fogadható el az ilyen magatartás, ha annak pontosan az a célja, hogy az erőfölényét megerősítse, és azzal visszaéljen.
It must be examined in this context whether, as GSK AEVE claims, particular circumstances are present in the pharmaceuticals sector, by reason of which the refusal by an undertaking in a dominant position to supply clients in a given Member State who engage in parallel exports to other Member States where prices for medicines are higher does not, generally speaking, constitute an abuse.
E tekintetben tehát azt kell megvizsgálni, hogy – amint azt a GSK AEVE állítja – vannak-e a gyógyszerkészítmények ágazatában olyan különleges körülmények, amelyek miatt általános jelleggel kijelenthető, hogy nem minősül visszaélésnek az, ha adott tagállamban egy erőfölénnyel rendelkező vállalkozás megtagadja a más, magasabb gyógyszerárak által jellemzett tagállamokba való párhuzamos exportot folytató üzletfél számára történő szállítást.
The consequences of parallel trade for the ultimate consumers
A párhuzamos kereskedelem végső fogyasztókra gyakorolt hatásáról
The first thing to consider is GSK AEVE’s argument that parallel trade in any event brings only few financial benefits to the ultimate consumers.
Először is a GSK AEVE azon érvét kell megvizsgálni, amely szerint a végső fogyasztóknak csak igen kevés előnye származik a párhuzamos kereskedelemből.
In that connection, it should be noted that parallel exports of medicinal products from a Member State where the prices are low to other Member States in which the
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a gyógyszereknek alacsony gyógyszerárak által jellemzett tagállamból magas gyógyszerárak által jellemzett tagállamba történő
2008 — JOINED CASES C-468/06 TO C-478/06 prices are higher open up in principle an alternative source of supply to buyers of the medicinal products in those latter States, which necessarily brings some benefits to the final consumer of those products.
SZ. EGYESÍTETT ÜGYEK párhuzamos exportja elvileg alternatív beszerzési forrást nyújt ez utóbbi tagállam fogyasztói számára, és így szükségszerűen bizonyos előnyökkel jár e gyógyszerek végső fogyasztói számára.
It is true, as GSK AEVE has pointed out, that, for medicines subject to parallel exports, the existence of price differences between the exporting and the importing Member States does not necessarily imply that the final consumer in the importing Member State will benefit from a price corresponding to the one prevailing in the exporting Member State, inasmuch as the wholesalers carrying out the exports will themselves make a profit from that parallel trade.
Igaz ugyan, amint azt a GSK AEVE is megjegyzi, hogy a párhuzamos export tárgyát képező gyógyszerek esetében az exportőr és az importőr tagállam árai közötti különbség nem vonja szükségszerűen magával azt, hogy az importőr tagállamban a végső fogyasztó az exportőr tagállamban alkalmazott áron juthat hozzá a gyógyszerekhez, hiszen az exportot végző nagykereskedők is nyereségre tesznek szert a párhuzamos kereskedelemből.
Nevertheless, the attraction of the other source of supply which arises from parallel trade in the importing Member State lies precisely in the fact that that trade is capable of offering the same products on the market of that Member State at lower prices than those applied on the same market by the pharmaceuticals companies.
Mindazonáltal a párhuzamos kereskedelem mint alternatív beszerzési forrás vonzereje az importőr országban pontosan abban rejlik, hogy az azt folytató vállalkozások képesek e tagállam piacán adott termékeket olcsóbban kínálni, mint a gyógyszeripari vállalkozások.
At the same time, as the Commission notes, parallel trade in medicines from one Member State to another is likely to increase the choice available to entities in the latter Member State which obtain supplies of medicines by means of a public procurement procedure, in which the parallel importers can offer medicines at lower prices.
Ezenkívül, amint azt a Bizottság is hangsúlyozza, a gyógyszerek tagállamok közötti párhuzamos kereskedelme alkalmas arra, hogy növelje azon források választékát, amelyekből az importőr állam közületei közbeszerzési eljárás keretében beszerezhetik a gyógyszereket, és amely eljárások keretében a párhuzamos importőrök alacsonyabb áron kínálhatnak gyógyszereket.
Accordingly, without it being necessary for the Court to rule on the question whether it is for an undertaking in a dominant position to assess whether its conduct vis-à-vis
Így tehát – anélkül, hogy a Bíróságnak állást kellene foglalnia azon kérdést illetően, hogy az erőfölényben lévő vállalkozásnak értékelnie kell-e magatartásának
LÉLOS KAI SIA AND OTHERS a trading party constitutes abuse in the light of the degree to which that party’s activities offer advantages to the final consumers, it is clear that, in the circumstances of the main proceedings, such an undertaking cannot base its arguments on the premiss that the parallel exports which it seeks to limit are of only minimal benefit to the final consumers.
LÉLOS KAI SIA ÉS TÁRSAI visszaélésszerű jellegét annak tükrében, hogy üzleti partnerének tevékenysége milyen mértékű előnyökhöz juttatja a végső fogyasztókat – meg kell állapítani, hogy az alapügyekben fennálló körülmények között az erőfölényben lévő vállalkozás nem hivatkozhat eredményesen arra, hogy az általa korlátozni kívánt párhuzamos kereskedelem előnyeiből a végső fogyasztók csak igen csekély mértékben részesülnek.
The impact of State price and supply regulation in the pharmaceuticals sector
A gyógyszerkészítmények ágazatában fennálló állami ár- és ellátási szabályozás hatásáról
Turning, next, to the argument based on the degree of regulation of the pharmaceuticals markets in the Community, it must first be examined whether State regulation of the prices of medicinal products has an impact on the assessment of whether a refusal to supply those products constitutes abuse.
Ami a Közösségen belüli gyógyszerpiacok szabályozottsági fokára alapozott érvet illeti, először is azt kell megvizsgálni, hogy az állami árszabályozás milyen esetleges kihatással van a szállítás megtagadásának visszaélésszerű jellegének megítélésére.
It is clear that, in the majority of Member States, medicines, in particular those available only on prescription, are subject to regulation aimed at setting, at the request of the manufacturers concerned and on the basis of information provided by them, selling prices for those medicines and/or the scales of reimbursement of the cost of prescription medicines by the relevant social health insurance systems.
Meg kell ugyanis állapítani, hogy a tagállamok többségében a gyógyszerek – a rendelvényköteles gyógyszerek is – olyan szabályozás tárgyát képezik, amelynek célja az érintett gyártók kérésére és az általuk szolgáltatott információ alapján annak meghatározása, hogy mi legyen e gyógyszerek eladási ára, illetve a rendelvényre kiadható gyógyszer árának egy részét az adott egészségbiztosítási pénztár milyen díjszabás alapján fedezze.
The price differences between Member States for certain medicines are thus the result of the different levels at which the prices and/or the scales to be applied to those medicines are fixed.
Az egyes gyógyszerek tekintetében tehát a tagállamok piacai között fennálló árkülönbségek abból erednek, hogy az árakat és/vagy a díjszabásokat e gyógyszerek tekintetében az egyes tagállamokban különböző mértékben állapítják meg.
The main proceedings relate to a non-harmonised area in which the Community legislature has limited itself, in adopting Directive 89/105, to placing Member States under a duty to guarantee that decisions in respect of the regulation of prices and reimbursement are taken with complete transparency, without discrimination and within certain specific time-limits.
Az alapügyek egy olyan, nem harmonizált jogterületet érintenek, amely tekintetében a közösségi jogalkotó arra szorítkozott, hogy a 89/105 irányelv elfogadásával arra kötelezze a tagállamokat, hogy biztosítsák az árrögzítésről és -visszatérítésről szóló határozataik átlátható módon, hátrányos megkülönböztetéstől mentesen és pontosan meghatározott határidőkön belül történő meghozatalát.
In that respect, it should be noted, on one hand, that the control exercised by Member States over the selling prices or the reimbursement of medicinal products does not entirely remove the prices of those products from the law of supply and demand.
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy eladási árat és az egészségbiztosítási rendszer által nyújtott támogatást illető tagállami ellenőrzés nem vonja ki teljesen e termékek árait a kereslet és kínálat törvényének hatása alól.
Thus, in some Member States, the public authorities do not intervene in the process of setting prices or limit themselves to setting the scale of reimbursement of the cost of prescription medicines by the national health insurance systems, thereby leaving to the pharmaceuticals companies the task of deciding their selling prices.
Egyes tagállamokban a hatóságok nem avatkoznak be az ármeghatározás folyamatába, illetve pusztán azt a díjszabást állapítják meg, amely alapján a rendelvényre kiadott gyógyszer árának egy részét a nemzeti egészségbiztosítási rendszer állja, és ezzel a gyógyszeripari vállalkozásokra bízzák eladási áraik kialakítását.
Furthermore, even though the public authorities in other Member States set the selling prices of medicines as well, that does not in itself mean that the manufacturers of the medicines concerned have no influence upon the level at which the selling prices are set or the proportion of those prices which is reimbursed.
Ezenkívül, noha más tagállamokban a hatóságok a gyógyszerek eladási árát is meghatározzák, ebből még nem következik az, hogy az érintett gyógyszerek gyártói nem rendelkeznek semmilyen befolyással az eladási árakra, illetve az egészségbiztosítási rendszer által nyújtott gyógyszerár-támogatás mértékére.
As the Commission has pointed out, even in the Member States where the selling prices or the amounts of reimbursement of medicines are set by the public authorities, the producers of the medicines concerned take part in the negotiations which are initiated by those producers and take their price proposals as a starting point and end with the setting of the prices and the amounts of reimbursement to be applied.
Ahogy a Bizottság is megjegyzi, még azokban a tagállamokban is, ahol hatóságok határozzák meg a gyógyszerek eladási árait, illetve a gyógyszerár-támogatás mértékét, a gyógyszergyártók részt vesznek azokon a tárgyalásokon, amelyeken kérésükre és az általuk javasolt árból kiindulva meghatározzák az eladási árat, illetve a gyógyszerár-támogatás mértékét.
As the second and third recitals to Directive 89/105 state, the task of the authorities when setting prices of medicines is not only to control expenditure connected with public health systems and to ensure the availability of adequate supplies of medicinal products at a reasonable cost, but also to promote efficiency in the production of medicinal products and to encourage research and development into new medicinal products.
Amint azt a 89/105 irányelv második és harmadik preambulumbekezdése ki is fejti, a gyógyszerárak meghatározása során a hatóságoknak nemcsak az a feladata, hogy ellenőrizzék a közegészségügyi kiadásokat, és hogy biztosítsák a megfizethető [helyesen: ésszerű] árú gyógyszerekkel történő megfelelő ellátást, hanem az is, hogy kedvező hatást gyakoroljanak a gyógyszerek gyártásának hatékonyságára, és hogy ösztönözzék az új gyógyszerek kutatására és fejlesztésére irányuló tevékenységet.
As the Advocate General indicated in points 90 to 93 of his Opinion, the level at which the selling price or the amount of reimbursement of a given medicinal product is fixed reflects the relative strength of both the public authorities of the relevant Member State and the pharmaceuticals companies at the time of the price negotiations for that product.
Amint azt a főtanácsnok az indítványának 90–93. pontjában meg is fogalmazza, az eladási ár és a gyógyszerár-támogatás mértéke adott gyógyszer esetében annak függvénye, hogy az árat illető tárgyalásokon mekkora súllyal tudják magukat képviseltetni az érintett tagállam hatóságai és a gyógyszeripari vállalkozások.
On the other hand, it should be recalled that, where a medicine is protected by a patent which confers a temporary monopoly on its holder, the price competition which may exist between a producer and its distributors, or between parallel traders and national distributors, is, until the expiry of that patent, the only form of competition which can be envisaged.
Másfelől arra is emlékeztetni kell, hogy ha a gyógyszert a jogosultnak időleges monopóliumot nyújtó szabadalom védi, a szabadalom kimerüléséig az árverseny a verseny egyetlen lehetséges formája, amely a gyártó és a forgalmazó, illetve a párhuzamos kereskedelemmel foglalkozó vállalkozások és a tagállami értékesítők között fennállhat.
In relation to the application of Article 85 of the EEC Treaty (Article 85 of the EC Treaty, now Article 81 EC), the Court has held that an agreement between producer and distributor which might tend to restore the national divisions in trade between Member States might be such as to frustrate the objective of the Treaty to achieve the integration of national markets through the establishment of a single market.
A Bíróság az EGK-Szerződés 85. cikkének (módosítás után az EK-Szerződés 85. cikke, jelenleg EK 81. cikk) alkalmazását illetően kimondta, hogy a gyártó és az értékesítő közötti azon megállapodás, amely abba az irányba hat, hogy visszaállítsa a tagállamok közötti kereskedelem nemzeti korlátait, alkalmas arra, hogy gátolja a Szerződés azon célkitűzésének megvalósulását, hogy a nemzeti piacokat integrálja egy közös piac létrehozásával.
Thus on a number of occasions the Court has held agreements aimed at partitioning national markets according to national borders or making the interpenetration of national markets more difficult, in particular those aimed at preventing or restricting parallel exports, to be agreements whose object is to restrict competition within the meaning of that Treaty article (see, for example, Joined Cases 96/82 to 102/82, 104/82, 105/82, 108/82 and 110/82 IAZ International Belgium and Others v Commission [1983] ECR 3369, paragraphs 23 to 27; Case C-306/96 Javico [1998] ECR I-1983, paragraphs 13 and 14; and Case C-551/03 P General Motors v Commission [2006] ECR I-3173, paragraphs 67 to 69).
A Bíróság több ízben is úgy ítélte meg, hogy a piacok nemzeti alapú részekre töredezését és a tagállami piacok összeépülésének megnehezítését – így többek között a párhuzamos export tiltását vagy korlátozását – célzó megállapodások tárgya a Szerződés említett cikke értelmében vett versenykorlátozás (lásd többek között a Bíróság 96/82–102/82., 104/82., 105/82., 108/82. és 110/82. sz., IAZ International Belgium és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 1983. november 8-án hozott ítéletének [EBHT 1983., 3369. o.] 23–27. pontját; a C-306/96. sz., Javico kontra Bizottság ügyben 1998. április 28-án hozott ítéletének [EBHT 1998., I-1983. o.] 13. és 14. pontját, valamint a C-551/03. P. sz., General Motors kontra Bizottság ügyben 2006. április 6-án hozott ítéletének [EBHT 2006., I-3173. o.] 67–69. pontját).
In the light of the abovementioned Treaty objective as well as that of ensuring that competition in the internal market is not distorted, there can be no escape from the prohibition laid down in Article 82 EC for the practices of an undertaking in a dominant position which are aimed at avoiding all parallel exports from a Member State to other Member States, practices which, by partitioning the national markets, neutralise the benefits of effective competition in terms of the supply and the prices that those exports would obtain for final consumers in the other Member States.
A Szerződés említett és azon célkitűzésének fényében, amely szerint meg kell akadályozni a belső piaci verseny torzulását, sem vonható ki az EK 82. cikkben szereplő tilalom hatálya alól az erőfölényben lévő vállalkozás azon magatartása, amelynek célja a tagállamok közötti párhuzamos kereskedelem teljes kizárása – e magatartás ugyanis a nemzeti piacok egymástól való elzárásával megszünteti a hatékony versenynek az importőr állam végső fogyasztói számára az ellátás és az ár terén nyújtott előnyeit.