natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‘The expression “capital goods used by the taxable person for the purposes of his business” in Article 19(2) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, must be interpreted as not including goods purchased by a leasing undertaking with a view, first of all, to leasing them and, subsequently, to reselling them at the end of the leasing contracts, in the case where the sale of the goods at the end of the lease contracts forms an integral part of the usual business activities of that undertaking.’
„A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 19. cikkének (2) bekezdésében szereplő, az adóalany által a saját üzleti céljaira felhasznált tárgyi eszközök fogalmát úgy kell értelmezni, hogy abba nem tartoznak bele az olyan eszközök, amelyeket a lízingtársaság bérbeadás, majd a lízingszerződés lejártakor történő értékesítés céljából szerez meg, ha az említett eszközöknek a bérbeadás megszűnésekor történő értékesítése e vállalkozás szokásos gazdasági tevékenysége körébe tartozik.”
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Højesteret (Denmark), made by decision of 19 February 2007, received at the Court on 21 February 2007, in the proceedings
A C-98/07. sz. ügyben, az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Højesteret (Dánia) a Bírósághoz 2007. február 21-én érkezett, 2007. február 19-i határozatával terjesztett elő az előtte a Nordania Finans A/S, a BG Factoring A/S és a Skatteministeriet között folyamatban lévő eljárásban,
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of the Chamber, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász and J. Malenovský (Rapporteur), Judges,
A BÍRÓSÁG (negyedik tanács), tagjai: K. Lenaerts tanácselnök, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, Juhász E. és J. Malenovský (előadó) bírák, főtanácsnok: Y. Bot, hivatalvezető: C. Strömholm tanácsos,
* Language of the case: Danish.
* Az eljárás nyelve: dán.
— Nordania Finans A/S and BG Factoring A/S, by H.S. Hansen and T.K. Kristjánsson, advokater,
– a Nordania Finans A/S és a BG Factoring A/S képviseletében H. S. Hansen és T. K. Kristjánsson advokater,
— the Danish Government, by B. Weis Fogh, acting as Agent, assisted by K. Lund-gaard Hansen, advokat,
– a dán kormány képviseletében B. Weis Fogh, meghatalmazotti minőségben, segítője: K. Lundgaard Hansen advokat,
— the Commission of the European Communities, by D. Triantafyllou and S. Schøn-berg, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 13 December 2007, gives the following
– az Európai Közösségek Bizottsága képviseletében D. Triantafyllou és S. Schønberg, meghatalmazotti minőségben, a főtanácsnok indítványának a 2007. december 13-i tárgyaláson történt meghallgatását követően, meghozta a következő
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 19(2) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment (OJ 1977 L 145, p. 1) (‘the Sixth Directive’).
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o., a továbbiakban: hatodik irányelv) 19. cikke (2) bekezdésének értelmezésére vonatkozik.
The reference has been made in the course of proceedings between Nordania Finans A/S (‘Nordania Finans’) and BG Factoring A/S (‘BG Factoring’), successors in law to BG Erhvervsfinans A/S (‘Erhvervsfinans’), all three of which are companies governed by Danish law, and Skatteministeriet (Ministry of Fiscal Affairs) regarding the right to partial deduction of the value added tax (‘VAT’) on Erhvervsfinans’ overall costs.
E kérelmet a dán jog alá tartozó BG Erhvervsfinans A/S társaság (a továbbiakban: Erhvervsfinans) jogutódjaként eljáró és szintén a dán jog alá tartozó Nordania Finans A/S (a továbbiakban: Nordania Finans) és BG Factoring A/S (a továbbiakban: BG Factoring), valamint a Skatteministeriet (adó- és illetékminisztérium) között, az Erhvervsfinans-ot az általános költségei címén megillető, a hozzáadottérték-adó (a továbbiakban: HÉA) részleges levonásához való jog tárgyában folyamatban lévő jogvitában terjesztették elő.
Under the 12th recital in the preamble to the Sixth Directive:
A hatodik irányelv tizenkettedik preambulumbekezdése értelmében:
‘… the rules governing deductions should be harmonised to the extent that they affect the actual amounts collected; … the deductible proportion should be calculated in a similar manner in all the Member States’.
„[…] az adólevonás szabályait össze kell hangolni a beszedett adók tényleges nagyságát befolyásoló mértékben; mivel a levonható hányadot hasonló módon kell kiszámítani valamennyi tagállamban”.
Article 17(5) of the Sixth Directive provides:
A hatodik irányelv 17. cikkének (5) bekezdése kimondja:
‘As regards goods and services to be used by a taxable person both for transactions covered by paragraphs 2 and 3, in respect of which [VAT] is deductible, and for transactions in respect of which [VAT] is not deductible, only such proportion of the [VAT] shall be deductible as is attributable to the former transactions.
„Amennyiben az adóalany termékeket és szolgáltatásokat olyan értékesítéshez használ fel, amelyre a (2) és (3) bekezdés szerint adólevonási jog áll fenn, és ezzel egyidejűleg olyan értékesítéshez is, amelyre nézve nem áll fenn az adólevonási jog, úgy a [HÉA] levonását csupán addig a mértékéig lehet megengedni, amely az először említett értékesítésre vonatkozik [helyesen: az adólevonás csak a HÉA-nak az adóköteles tevékenységekkel arányos része tekintetében engedélyezhető].
This proportion shall be determined, in accordance with Article 19, for all the transactions carried out by the taxable person.
E levonható hányadot a 19. cikknek megfelelően az adóalany által teljesített összes értékesítésre alkalmazni kell.
Article 19 of the Sixth Directive, headed ‘Calculation of the deductible proportion’, is worded as follows:
A hatodik irányelv „A levonható arányosított adó kiszámítása” című 19. cikke szerint:
— as numerator, the total amount, exclusive of [VAT], of turnover per year attributable to transactions in respect of which [VAT] is deductible under Article 17(2) and (3),
– a számlálóban a 17. cikk (2) és (3) bekezdése szerint az adólevonásra jogosító éves tevékenység teljes [HÉA] nélkül számított összege [helyesen: árbevételének összege] szerepel,
— as denominator, the total amount, exclusive of [VAT], of turnover per year attributable to transactions included in the numerator and to transactions in respect of which [VAT] is not deductible.
– a nevezőben pedig a számlálóban szereplő, továbbá az adólevonásra nem jogosító éves tevékenység teljes [árbevételének], [HÉA] nélkül számított összege szerepel.
The Member States may also include in the denominator the amount of subsidies, other than those specified in Article 11A(1)(a).
A tagállamok a nevezőbe bevonhatják mindazon szubvenciók összegét is, amelyek nem szerepelnek a 11. cikk A. része (1) bekezdésének a) pontjában.
The proportion shall be determined on an annual basis, fixed as a percentage and rounded up to a figure not exceeding the next unit.
Az arányosított adót éves alapon százalékban kell meg állapítani, és azt egész százalékegységre kell felkerekíteni.
Amounts of turnover attributable to transactions specified in Article 13B(d), in so far as these are incidental transactions, and to incidental real estate and financial transactions shall also be excluded.
Figyelmen kívül kell hagyni az eseti ingatlan- és pénzügyi ügyleteket, továbbá a 13. cikk B. részének d) pontja szerinti ügyletekhez kapcsolódó árbevételeket, amennyiben ezek esetiek.
Where Member States exercise the option provided under Article 20(5) not to require adjustment in respect of capital goods, they may include disposals of capital goods in the calculation of the deductible proportion.
Ha a tagállamok élnek a 20. cikk (5) bekezdésében szereplő lehetőséggel, vagyis a tárgyi eszközök vonatkozásában nem követelnek meg módosítást, akkor a levonható arányosított adó kiszámítása során figyelembe vehetik a tárgyi eszközök megvalósítását.
Article 20 of the Sixth Directive, which sets out certain rules relating to adjustments of deductions, provides:
A hatodik irányelv adólevonásokra vonatkozó egyes szabályokat meghatározó 20. cikke előírja:
2008 — CASE C-98/07
06-I ÍTÉLET – C-98/07.
In the case of supply during the period of adjustment capital goods shall be regarded as if they had still been applied for business use by the taxable person until expiry of the period of adjustment. …
(3) A tárgyi eszközök módosítási időszak alatt történő teljesítése esetén a tárgyi eszközöket úgy kell tekinteni, mintha azokat a módosítási időszak lejártáig továbbra is az adóalany gazdasági tevékenységéhez használták volna fel. […]
— define the concept of capital goods,
– megállapítják a tárgyi eszközök fogalmát,
The VAT Law (momsloven) transposes the Sixth Directive into Danish national law.
A HÉA-törvény (momsloven) ülteti át a hatodik irányelvet.
Under Article 38(1) of that Law, in the version applicable as at 18 May 1994:
E törvény 1994. május 18-i változata 38. §-ának (1) bekezdése kimondja:
‘In respect of goods and services which a registered undertaking uses both for purposes giving rise to entitlement to a deduction under Article 37 and for other purposes in its business, a deduction may be made in respect of that part of the tax which is proportionate to the turnover in the part of the business which must be registered.
„Azon eszközök és szolgáltatások tekintetében, amelyeket valamely bejegyzett vállalkozás a gazdasági tevékenysége keretében mind a 37. § szerinti adólevonásra jogosító, mind más célokra használ, az adónak csak azon része vonható le, amely arányos a bejegyzési kötelezettség alá eső tevékenységből származó árbevételre eső résszel.
There shall be excluded from the assessment of turnover amounts of turnover attributable to the supplies of capital goods used for the purpose of the business.
Az árbevétel meghatározása szempontjából nem vehető figyelembe a saját üzleti célokra használt tárgyi eszközök értékesítésének tulajdonítható árbevétel.
Machinery, equipment and similar business assets, the sales price of which, excluding tax under this Law, exceeds DKK 50 000 [from 1996, DKK 75 000], shall be regarded as capital goods …’
Tárgyi eszközöknek kell tekinteni azon gépeket, berendezéseket és hasonló gazdasági eszközöket, amelyek e törvény szerinti adót nem tartalmazó vételára meghaladja az 50 000 DKK (1996-tól a 75 000 DKK) összeget […].”
Nordania Finans and BG Factoring are two companies belonging to the same group and arose out of the restructuring of that group following the demerger, in 2001, of Erhvervsfinans.
A Nordania Finans és a BG Factoring ugyanazon csoporthoz tartozó két társaság, amelyek a csoportnak az Erhvervsfinans 2001-es felszámolását követő átszervezése nyomán alakultak ki.
In the period 1995 to 1998, Erhvervsfinans operated a business involving the financial leasing of cars, which was liable to VAT.
Az Erhvervsfinans 1995–1998 között személygépkocsik HÉA-köteles lízingbeadásával foglalkozott.
In 1998, that business related to 4 500 vehicles.
1998-ban e tevékenység keretében 4500 személygépkocsit adott lízingbe.
Erhvervsfinans also had a business involving the provision of financial
Az Erhvervsfinans HÉA-mentes pénzügyi szolgáltatásokat is nyújtott. A társaságnak
2008 — CASE C-98/07 services, which was VAT-exempt.
06-I ÍTÉLET – C-98/07. SZ.
It thus had to calculate a proportion in order to establish the amount to which the partial deductibility of VAT on its overall costs related.
ÜGY arányosított adót kellett tehát számítania a társaság általános költségeire a HÉA részlegesen levonható részének meghatározása érdekében.
For the purpose of that calculation, Erhvervsfinans took into consideration the turnover from the sale of the vehicles upon termination of the respective lease contracts.
E számítás során az Erhvervsfinans figyelembe vette a lízingszerződés lejártakor történő gépjármű-értékesítésből származó árbevételt.
It took the view that those vehicles were not ‘capital goods used by the taxable person for the purposes of his business’ within the meaning of Article 19(2) of the Sixth Directive.
Úgy vélte ugyanis, hogy e gépjárművek nem minősülnek a hatodik irányelv 19. cikkének (2) bekezdése szerinti „saját üzleti céljaira felhasznált tárgyi eszközöknek”.
By decision of 17 November 1999, the Danish local tax authorities objected to that assessment, taking the view that the vehicles did constitute such goods and that the turnover from the sale of those vehicles could therefore not be taken into consideration in the calculation of that proportion.
A helyi dán adóhatóságok 1999. november 17-én elfogadott határozatban elutasították ezen értékelést, úgy ítélve, hogy e gépjárművek ilyen eszközöknek minősülnek, és az e gépjárművek értékesítéséből származó árbevétel nem vehető figyelembe a hivatkozott arányosított adó kiszámításánál.
Erhvervsfinans lodged an appeal against that decision before the Landsskatteret (National Tax Tribunal) which, by order of 27 April 2001, upheld its claim.
Az Erhvervsfinans keresetet nyújtott be a határozat ellen a Landsskatterethez (adóügyi bíróság), amely 2001. április 27-i határozatával helyt adott annak.
Skatteministeriet lodged an appeal against that order before the Østre Landsret (Eastern Regional Court), which, as it took the view that the relevant vehicles were capital goods, reversed the order of the Landsskatteret by judgment of 16 December 2003.
A Skatteministeriet fellebbezést nyújtott be e határozat ellen az Østre Landsretenhez (keleti regionális bíróság), amely – ezen érintett gépjárműveket tárgyi eszköznek minősítve – 2003. december 16-i ítéletével módosította a Landsskatteret határozatát.
Nordania Finans and BG Factoring, which had in the meantime become the successors in law to Erhvervsfinans, lodged an appeal against that judgment before the Højesteret (Supreme Court) on 9 February 2004.
Az időközben az Erhvervsfinans jogutódjaként eljáró Nordania Finans és BG Factoring a 2004. február 9-i beadványában fellebbezést nyújtott be a Højesterethez (a dán legfelsőbb bíróság) ezen ítélet ellen.
It was in those circumstances that the Højesteret decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
Ezen összefüggésben a Højesteret úgy döntött, hogy felfüggeszti az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjeszti a Bíróság elé:
‘Is the expression “capital goods used by the taxable person for the purposes of his business” contained in Article 19(2) of the Sixth Directive … to be interpreted as covering goods which a leasing undertaking purchases with a view to both leasing and resale upon termination of the respective leasing contracts?’
„Akként kell értelmezni a hatodik irányelv 19. cikkének (2) bekezdésében szereplő, az »adóalany által a saját üzleti céljaira felhasznált tárgyi eszközök« fordulatot, hogy az magában foglalja azon eszközöket, amelyeket valamely lízingtársaság mind bérbeadás, mind a lízingszerződés lejártakor történő viszonteladás céljából vásárol?”
By its question the national court asks specifically whether Article 19(2) of the Sixth Directive is to be interpreted as meaning that the notion of ‘capital goods used by the taxable person for the purposes of his business’ includes vehicles which a leasing undertaking purchases with a view, as in the case in the main proceedings, to leasing them and subsequently selling them upon termination of the respective leasing contracts.
Kérdésével az előterjesztő bíróság többek között arra vár választ, hogy a hatodik irányelv 19. cikkének (2) bekezdését akként kell-e értelmezni, hogy az „adóalany által a saját üzleti céljaira felhasznált tárgyi eszközök” fogalmába tartoznak az olyan gépjárművek, amelyeket valamely lízingtársaság – az alapügyhöz hasonlóan – bérbeadás, majd a lízingszerződés lejártakor történő értékesítés céljából vásárol.
It should be borne in mind at the outset that, in determining the scope of a provision of Community law, its wording, context and objectives must all be taken into account (Case C-162/91 Tenuta il Bosco [1992] ECR I-5279, paragraph 11; Case C-315/00 Maierhofer [2003] ECR I-563, paragraph 27; and Case C-280/04 Jyske Finans [2005] ECR I-10683, paragraph 34).
Előzetesen emlékeztetni kell arra, hogy valamely közösségi rendelkezés tartalmának meghatározása során tekintettel kell lenni mind annak megfogalmazására, mind összefüggéseire és céljaira (a C-162/91. sz., Tenuta il Bosco ügyben 1992. október 15-én hozott ítélet [EBHT 1992., I-5279. o.] 11. pontja, a C-315/00. sz.
Furthermore, it follows from the need for uniform application of Community law and from the principle of equality that the terms of a provision of Community law which makes no express reference to the law of the Member States for the purpose of determining its meaning and scope must normally be given an autonomous and uniform interpretation throughout the Community, having
Továbbá a közösségi jog egységes alkalmazásának követelményéből és az egyenlőség elvéből az következik, hogy a jelentésének és hatályának meghatározása érdekében a tagállami jogokra kifejezett utalást nem tartalmazó közösségi jogi rendelkezést az egész Közösségben önállóan és egységesen kell értelmezni, figyelembe véve a rendelkezés összefüggéseit és a kérdéses szabályozás célját (lásd többek között a C-321/02. sz. Harbs-ügyben 2004. július 15-én hozott ítélet
2008 — CASE C-98/07 regard to the context of the provision and the objective pursued by the legislation in question (see, inter alia, Case C-321/02 Harbs [2004] ECR I-7101, paragraph 28, and Case C-195/06 Österreichischer Rundfunk [2007] ECR I-8817, paragraph 24).
[EBHT 2004., I-7101. o.] 28. pontját és a C-195/06. sz., Österreichischer Rundfunk ügyben 2007. október 18-án hozott ítélet [EBHT 2007., I-8817. o.] 24. pontját).
In that regard, Article 19(2) of the Sixth Directive makes no express reference to the law of the Member States for the purpose of determining its meaning and scope and its terms do not, by themselves, with certainty permit the inference that it covers goods such as those at issue in the main proceedings.
E tekintetben meg kell állapítani, hogy a hatodik irányelv 19. cikkének (2) bekezdése nem utal közvetlenül a tagállamok jogára a jelentésének és hatályának meghatározása érdekében, és e kifejezések önmagukban nem teszik lehetővé annak bizonyossággal való megállapítását, hogy olyan eszközökre utalnak, mint amilyenek az alapügyben szerepelnek.
In those circumstances, it is important to take into account the context and objectives of that provision.
E feltételek mellett e rendelkezés összefüggéseit és céljait kell figyelembe venni.
As regards its context, Article 19 of the Sixth Directive is part of Title XI thereof, which sets out the rules governing deduction.
A rendelkezés összefüggéseit tekintve emlékeztetni kell arra, hogy a hatodik irányelv 19. cikke az irányelv adólevonási rendszerrel foglalkozó XI. címéhez tartozik.
The right to deduct, which is laid down in Article 17(2) of that directive, and relates to the input tax on the goods and services used by the taxable person for the purposes of his taxable transactions, is meant to relieve the trader entirely of the burden of the VAT payable or paid in the course of all his economic activities.
A hivatkozott irányelv 17. cikkének (2) bekezdésében meghatározott adólevonáshoz való jog célja – amely jog az adóalany adóköteles ügyleteihez felhasznált termékeit és szolgáltatásait terhelő előzetesen felszámított adóra vonatkozik –, hogy a vállalkozót teljes egészében mentesítse a valamennyi gazdasági tevékenysége keretében fizetendő vagy megfizetett HÉA terhe alól.
The common system of VAT consequently ensures complete neutrality of taxation of all economic activities, provided that they are themselves subject in principle to VAT (see to that effect, inter alia, Case C-435/05 Investrand [2007] ECR I-1315, paragraph 22 and the caselaw cited).
A közös HÉA-rendszer következésképpen valamennyi gazdasági tevékenység adóterhét illetően biztosítja a tökéletes semlegességet, feltéve hogy az említett tevékenységek maguk is elvben HÉA-kötelesek (lásd ebben az értelemben a C-435/05. sz. Investrand-ügyben 2007. február 8-án hozott ítélet [EBHT 2007., I-1315. o.] 22. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
Where the taxable person effects both taxable transactions, in respect of which VAT is deductible, and exempt transactions, in respect of which VAT is not deductible, Article 17(5) of the Sixth Directive provides that only such proportion of the VAT is deductible as is attributable to the taxable transactions.
A hatodik irányelv 17. cikkének (5) bekezdése szerint amennyiben az adóalany olyan ügyleteket hajt végre, amelyekre adólevonási jog áll fenn, és ezzel egyidejűleg olyan adómentes ügyleteket is, amelyekre nézve nem áll fenn az adólevonási jog, úgy az adólevonás csak a HÉA-nak az adóköteles tevékenységekkel arányos része tekintetében engedélyezhető.
That proportion is to be calculated according to the detailed rules set out in Article 19 of that directive.
Ezen arányosított adót a hivatkozott irányelv 19. cikkében meghatározott módozatok szerint kell kiszámítani.
As the Advocate General has noted at point 65 of his Opinion, those provisions are intended
Amint azt a főtanácsnok az indítványa 65. pontjában megállapította, e rendelkezések célja, hogy a termékeket vagy
NORDANIA FINANS AND BG FACTORING to enable a taxable person who acquires goods or services in order to carry on both taxable and exempt activities to deduct in full the amount of the VAT paid on the acquisition of those goods or services which is deemed to correspond to the proportion used for the purpose of the taxable activities.
NORDANIA FINANS ÉS BG FACTORING a szolgáltatásokat adóköteles és adómentes tevékenység folytatásához is megszerző adóalany teljes egészében levonhassa az e termékek vagy szolgáltatások után felszámított HÉA azon részét, amely arányban áll az adóköteles tevékenységhez felhasznált résszel.
It is against that background that, while Article 19(1) of the Sixth Directive provides that the deductible proportion is to be made up of a fraction having, as numerator, the turnover attributable to taxable transactions and, as denominator, the total turnover plus, in some circumstances, certain subsidies, Article 19(2) provides that, by way of derogation, amounts of, inter alia, turnover attributable to the supplies of capital goods used by the taxable person for the purposes of his business or attributable to incidental real estate and financial transactions are to be excluded.
Ezzel összefüggésben a hatodik irányelv 19. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy az arányosított adó a számlálóban az adóköteles tevékenységek árbevételének összegét tartalmazó, a nevezőben pedig a teljes, adott esetben szubvenciókkal növelt árbevételt tartalmazó tört eredménye, ugyanezen cikk (2) bekezdése pedig úgy rendelkezik, hogy az (1) bekezdés rendelkezéseitől eltérve figyelmen kívül kell hagyni többek között az adóalany által a saját üzleti céljaira felhasznált tárgyi eszközök értékesítéséből és az eseti ingatlan- és pénzügyi ügyletekből származó bevételeit.