natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Community law cannot trespass on the constitutional independence of the Member States by deciding that their national public law bodies have legal personality, which could confer on them rights at Community level which they do not enjoy at national level.
A közösségi jog ugyanis nem avatkozhat a tagállamok alkotmányos önállóságába, amennyiben a közjog által alkotott nemzeti intézmények jogalanyiságáról kell dönteni, ellenkező esetben ez ahhoz vezetne, hogy ezen intézmények a közösségi jog szintjén olyan jogokat kapnának, amelyekkel a nemzeti jog szintjén nem rendelkeznek.
(see paras 22, 30, 31)
22., 30–31. pont)
ORDER OF THE COURT OF FIRST INSTANCE (Second Chamber)
AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG VÉGZÉSE (második tanács)
Landtag Schleswig-Holstein (Germany), represented by S. Laskowski and J. Caspar, applicant, v
A T-236/06. sz. ügyben, a Landtag Schleswig-Holstein (Németország) (képviselik: S. Laskowski és J. Caspar, meghatalmazotti minőségben) felperesnek az Európai Közösségek Bizottsága (képviselik: P. Costa de Oliveira és C. Ladenburger, meghatalmazotti minőségben) alperes ellen
2008 — CASE T-236/06
03-I VÉGZÉS – T-236/06. SZ.
ACTION for annulment of the Commission’s decisions of 10 March and 23 June 2006 refusing to grant the applicant access to document SEC(2005) 420 of 22 March 2005 containing a legal analysis of a draft framework decision, under discussion in the Council, on the retention of data processed and stored in connection with the provision of publicly available electronic communications services or of data on public communications networks for the purpose of prevention, investigation, detection and prosecution of criminal offences including terrorism,
ÜGY a Bizottság 2006. március 10-i és június 23-i határozatainak megsemmisítése iránt, amelyekkel a felperestől a 2005. március 22-i SEK (2005) 420 dokumentumhoz való hozzáférést megtagadta, amely a Tanácsban megtárgyalt – a nyilvános, elektroni-kusinformáció-szolgáltatók által feldolgozott és tárolt adatok rendelkezésre bocsátásával, vagy a nyilvános információs hálózatokon meglévő adatok, bűncselekmények, beleértve a terrorizmust is, megelőzése, nyomozása, felderítése és üldözése céljából történő készenléti tárolásáról szóló – kerethatározat-tervezet jogi értékelését tartalmazza,
THE COURT OF FIRST INSTANCE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES (Second Chamber), composed of I. Pelikánová (Rapporteur), President, K. Jürimäe and S. Soldevila Fragoso, Judges,
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁGA (második tanács), tagjai: I. Pelikánová elnök (előadó), K. Jürimäe és S. Soldevila Fragoso bírák, hivatalvezető: E. Coulon, meghozta a következő
Facts and procedure
A tényállás és az eljárás
LANDTAG SCHLESWIG-HOLSTEIN v COMMISSION unlimited access to internal document SEC(2005) 420 of 22 March 2005, containing a legal analysis of a draft framework decision, under discussion in the Council, on the retention of data processed and stored in connection with the provision of publicly available electronic communications services or of data on public communications networks for the purpose of prevention, investigation, detection and prosecution of criminal offences including terrorism.
SEK (2005) 420 Bizottsági dokumentumhoz, amely a Tanácsban megtárgyalt keret-határozat-tervezet – a nyilvános, elektronikus információ szolgáltatók által feldolgozott és tárolt adatok rendelkezésre bocsátásával, vagy a nyilvános információs hálózatokon meglévő adatok, bűncselekmények, beleértve a terrorizmust is, megelőzése, nyomozása, felderítése és üldözése céljából történő készenléti tárolásáról – jogi értékelését tartalmazza.
By decision of 10 March 2006, the Director-General of the Commission’s Legal Service refused the request for unlimited access pursuant to Article 4(2) of Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents (OJ 2001 L 145, p. 43), by transmitting the document at issue to the applicant with certain parts blacked out.
A 2006. március 10-i határozatával a Bizottság Jogi Szolgálatának főigazgatója a korlátlan hozzáférés iránti kérelmet az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.) 4. cikkének (2) bekezdése alapján elutasította, és a felperesnek a kérdéses iratot feketével kitakart részekkel küldte meg.
By letter of 29 March 2006, the applicant made a confirmatory application pursuant to Article 7(2) of Regulation No 1049/2001, asking the Commission to reconsider its decision of 10 March 2006, and made a fresh request for unlimited access to document SEC(2005) 420 on the basis of the obligation of cooperation in good faith laid down in Article 10 EC.
A felperes 2006. március 29-i iratában kérelmet terjesztett elő, a 1049/2001 rendelet 7. cikkének (2) bekezdése alapján, a 2006. március 10-i döntés Bizottság általi felülvizsgálata iránt, valamint ismételt kérelmet a SEK (2005) 420 dokumentumhoz történő korlátlan hozzáférés iránt, amelyet az EK 10. cikkében foglalt, jóhiszemű együttműködés kötelezettségének elvére alapított.
By letter of 23 June 2006, transmitted to the applicant by email on 26 June 2006, the Secretary-General of the Commission confirmed the decision of 10 March 2006 and rejected the fresh request of 29 March 2006.
A Bizottság főtitkára a 2006. június 23-i iratában, amelyet a felperesnek e-mailben 2006. június 26-án küldött meg, a 2006. március 10-i döntést helybenhagyta, és az újabb, 2006. március 29-i kérelmet elutasította.
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 1 September 2006, the applicant brought the present action.
Az Elsőfokú Bíróság Hivatalához 2006. szeptember 1-jén érkezett keresetlevelében a felperes az alábbi keresettel élt.
On the same day, the applicant brought an action before the Court of Justice, registered as Case C-406/06, putting forward the same subject-matter and the same pleas in law.
A felperes ugyanezen a napon keresetet terjesztett elő a Bíróságnál is, amelynek a tárgya azonos volt, és amelyet ugyanazon indokokra alapított. A Bíróságnál benyújtott keresetet a C-406/06. számon lajstromozták.
The Republic of Finland and the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland applied to intervene on 28 November and 14 December 2006 respectively.
A Finn Köztársaság, valamint Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága a 2006. november 28-án, valamint december 14-én benyújtott kérelmeikben beavatkozóként kérték részvételük engedélyezését.
The applicant submitted its observations on the applications to intervene on 10 January 2007.
A felperes e kérelmekre 2007. január 10-én tett nyilatkozatot.
By order of 8 February 2007 in Case C-406/06 Landtag Schleswig-Holstein v Commission (not published in the ECR), the Court of Justice remitted that case to the Court of First Instance, where it was registered as Case T-68/07.
A Bíróság a 2007. február 8-i végzésével a C-406/06. sz., Landtag Schleswig-Holstein kontra Bizottság ügyben (az EBHT-ban nem tették közzé) az ügyet az Elsőfokú Bíróság elé utalta, ahol azt T-68/07. számon lajstromozták.
By order of 14 June 2007 in Case T-68/07 Landtag Schleswig-Holstein v Commission (not published in the ECR), the Court, before which the present case was already pending, dismissed the application in Case T-68/07 as manifestly inadmissible on the ground of lis alibi pendens, stating that the other questions of admissibility which it raised had not been considered (Case T-68/07 Landtag Schleswig-Holstein v Commission, paragraph 17).
Az Elsőfokú Bíróság, amely a jelen ügyben előterjesztett keresetet is elbírálja, a T-68/07. sz., Landtag Schleswig-Holstein kontra Bizottság ügyben 2007. június 14-én hozott végzésével (az EBHT-ban nem tették közzé) a T-68/07. sz. ügyben előterjesztett keresetet mint perfüggőség miatt nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasította arra hivatkozva, hogy az elfogadhatóság kérdését nem kell vizsgálni (a fent hivatkozott Landtag Schleswig-Holstein kontra Bizottság ügyben 2007. június 14-én hozott végzés 17. pontja).
By a separate document lodged at the Registry of the Court of First Instance on 5 February 2007, the Commission raised an objection of inadmissibility in regard to the present case under Article 114(1) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance.
Az Elsőfokú Bíróság Hivatalához 2007. február 5-én benyújtott külön beadványában a Bizottság az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata 114. cikkének 1. §-a szerinti elfogadhatatlansági kifogást emelt a jelen keresettel szemben.
The applicant filed its observations on that objection of inadmissibility on 20 March 2007.
A felperes 2007. március 20-án terjesztette elő az e kifogással kapcsolatos észrevételeit.
The Commission claims that the Court should:
A Bizottság azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:
— dismiss the action as inadmissible;
– utasítsa el a keresetet mint elfogadhatatlant;
— order the applicant to pay the costs.
– kötelezze a felperest az eljárás költségeinek viselésére.
The applicant contends that the Court should:
A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:
— declare the action admissible;
– nyilvánítsa a keresetet elfogadhatónak;
— annul the Commission’s decisions of 10 March and 23 June 2006;
– semmisítse meg a Bizottság 2006. március 10-i és június 23-i határozatait;
— order the Commission to pay the costs.
– kötelezze a Bizottságot az eljárás költségeinek viselésére.
Under Article 114(1) of the Rules of Procedure, the Court may, on the application of a party, rule on admissibility without considering the substance of the case.
Az eljárási szabályzat 114. cikkének 1. §-a szerint a fél kérelmére az Elsőfokú Bíróság az ügy érdemét nem érintve dönt az elfogadhatatlanság tárgyában.
Under Article 114(3), unless the Court otherwise decides, the remainder of the proceedings is to be oral.
A 114. cikk 3. §-a szerint ha az Elsőfokú Bíróság másként nem határoz, az eljárás a továbbiakban szóbeli.
In the present case, the Court considers that it has sufficient information from the documents in the case and that it is not necessary to hear oral argument from the parties.
A jelen ügyben az Elsőfokú Bíróság úgy véli, hogy az eljárási iratok kellő tájékoztatást nyújtanak, ezért nincs szükség a szóbeli szakasz megnyitására.
The Commission raises two pleas of inadmissibility alleging, first, the applicant’s lack of capacity to be a party to legal proceedings and, second, that the applicant is not validly represented by the two agents who signed the application.
A Bizottság két jogcímet jelölt meg az elfogadhatatlanság körében: az első szerint a felperesnek nincs perbeli jogképessége, a második szerint a keresetlevelet aláíró két meghatalmazott nem jogosult a felperest képviselni.
It must first be considered whether the applicant has capacity to be a party to legal proceedings.
A következőkben ezért azt kell vizsgálni, hogy a felperes rendelkezik-e perbeli jogképességgel.
The Commission contends that, in German public law, which is the only law relevant, Landtag Schleswig-Holstein indisputably does not have a legal personality of its own.
A Bizottság arra hivatkozik, hogy a Landtag Schleswig-Holstein az irányadó német közjog szerint kétséget kizáróan nem rendelkezik önálló jogalanyisággal.
Only the region, the Land of Schleswig-Holstein, as a regional authority, has legal personality under German public law, whereas the applicant is merely one of its institutions.
Mint területi önkormányzat, a Land Schleswig-Holstein (Schleswig-Holstein tartomány) a német közjog szerint jogi személy, ám a felperes csupán a tartomány egyik szerve.
In the Commission’s view, the position of regional parliaments in regard to Article 230 EC cannot be more favourable that that of the national parliaments of the Member States.
A Bizottság álláspontja szerint az EK 230. cikk alkalmazásában a regionális parlamentek helyzete nem lehet kedvezőbb, mint a tagállamok nemzeti parlamentjeinek helyzete.
It is generally accepted that national parliaments do not have a right to be parties to legal proceedings independent of that of the Member States, since as institutions of the Member States they are part of the legal person which each State constitutes.
Közismert, hogy a nemzeti parlamentek nem rendelkeznek a tagállam kereshetőségi jogától független kereshetőségi joggal, mivel azok a tagállam szerveiként a tagállam mint jogi személy részei.
The ‘partial legal capacity’ claimed by the applicant cannot, in the Commission’s view, give it the status of a legal person.
A felperes által hivatkozott részleges jogképesség a Bizottság álláspontja szerint nem kölcsönözhet a felperesnek jogalanyiságot.
The provisions of national law cited by the applicant certainly give it the capacity to be a party to legal proceedings and to bring actions in internal constitutional disputes in the Land of Schleswig-Holstein.
Annak ellenére, hogy a felperes az általa előterjesztett nemzeti jogi rendelkezések alapján a Land Schleswig-Holsteinben a tartományi alkotmányos jogvitákban perbeli jog- és cselekvőképességgel rendelkezik.
However, such disputes are merely internal disputes between the institutions of a regional authority and not the defence in legal proceedings of that authority in regard to third parties.
Ezen esetekben ugyanis valamely területi önkormányzat saját szervei közötti jogvitákról van szó, és nem az önkormányzat harmadik személyekkel szembeni jogi képviseletéről.
In the latter case, German law permits only the Land itself, and not one of its institutions, to bring legal proceedings.
Az utóbbi esetben a német jog szerint csak a tartomány maga perelhet, és nem a tartomány valamely szerve.
Similarly, the organisational autonomy granted to the regional parliament under the constitution of the Land is valid only within the Land and in regard to its other institutions, but not outside it.
A tartomány alkotmánya által a regionális parlamentre ruházott szervezeti önállóság csak a tartományon belüli, a tartomány saját szervei közötti viszonyban érvényesül, a tartományon kívül azonban nem.
The Commission concludes that the applicant does not have the capacity to be a party to legal proceedings and that the action should be dismissed as manifestly inadmissible.
Következésképpen a Bizottság álláspontja szerint a felperesnek nincs perbeli jogképessége, ezért a keresetet, mint nyilvánvalóan megengedhetetlent, el kell utasítani.
Moreover, the action cannot be reinterpreted as having been brought by the Land itself, represented by Landtag Schleswig-Holstein, because the latter has clearly expressed its wish, both in the way in which it has designated itself as applicant and in the entire text of its application, to act in its own name.
A Bizottság szerint a kereset továbbá nem tekinthető a Landtag Schleswig-Holstein által képviselt Land (tartomány) saját keresetének sem, mivel a felperes, magát a keresetlevélen felperesként megjelölve, valamint a keresetlevél megszövegezésével egyértelműen kifejezésre juttatta, hogy a saját nevében jár el.
In reply to the Commission’s arguments, the applicant points out that, in its order in Case C-406/06 Landtag Schleswig-Holstein v Commission (paragraph 9), the Court of Justice expressly recognised its legal personality in the following terms:
A felperes a Bizottság álláspontjával szemben előadja, hogy a Bíróság a fent hivatkozott Landtag Schleswig-Holstein kontra Bizottság ügyben hozott 2007. február 8-i végzésében (9. pont) a felperes jogalanyiságát kifejezetten elismerte:
‘On the other hand, in accordance with the Court’s caselaw concerning the right of action of regions and other local authorities … Landtag Schleswig-Holstein must be regarded as a legal person entitled to bring an action before the Court of First Instance against decisions addressed to it or which, although in the form of a regulation or a decision addressed to another person, are of direct and individual concern to it, pursuant to the fourth paragraph of Article 230 EC.’
„A Bíróságnak a régiók és más területi önkormányzatok kereshetőségi jogáról kialakult joggyakorlata szerint […] a Landtag Schleswig-Holstein olyan jogi személynek tekintendő, amely az EK 230. cikk negyedik bekezdése alapján az Elsőfokú Bíróságon keresettel élhet a vele szemben hozott határozatok ellen, és minden olyan döntés ellen, amely közvetlenül és egyedileg érinti, függetlenül attól, hogy az rendelet vagy valamely más személlyel szemben hozott határozat.”
It concludes that the first plea of inadmissibility raised by the Commission must be rejected.
A felperes álláspontja szerint ezért a Bizottság által felhozott első elfogadhatatlansági kifogást el kell utasítani.
In its application, the applicant also claims that it fulfils the criteria for the independent Community concept of a legal person developed by the Community judicature.
A felperes a keresetlevelében előadja továbbá, hogy a közösségi bíróságok ítélkezési gyakorlatában a jogi személy közösségi jogi fogalmára vonatkozóan kialakított feltételeknek megfelel.
Pursuant to that case-law, the applicant will have capacity to bring legal proceedings if it has the characteristic attributes of legal personality.
Ezen ítélkezési gyakorlat szerint a perbeli jogképesség elismeréséhez elegendő, ha a felperes a jogalanyiság jellegzetes jegyeit hordozza.
The applicant deduces from the order of the Court of Justice in Case 15/63 Lassalle v Parliament [1964] ECR 50, at p. 51, that those attributes include independence and responsibility, even if limited, which has already led the Community judicature to recognise that local and regional authorities under public law, such as the German Länder and municipalities, have the capacity to bring legal proceedings under the fourth paragraph of Article 230 EC.
A felperes a 15/63. sz., Lassalle kontra Parlament ügyben 1963. november 14-én hozott végzést (EBHT 1964., 109. o.) úgy értelmezi, hogy az az ügy többek között a korlátozott, de meglévő önrendelkezésről és önálló felelősségről szólt, amely alapján a közösségi bíróságok a közjog szerinti területi önkormányzatok, mint amilyenek a Landok (német tartományok) és a Gemeindék (német községek), perbeli jogképességének elismerését az EK 230. cikk (4) bekezdése alapján levezették.
The applicant adds that as the highest institution elected by the people in the Land of Schleswig-Holstein, it is of the same rank as the other highest institutions of the Land, in particular its government.
A felperes ehhez hozzáteszi, hogy ő mint a Land Schleswig-Holstein népe által közvetlenül választott legfőbb szerv egyenrangú a Land többi legfőbb állami szervével, különösen annak kormányával.
Landtag Schleswig-Holstein has partial legal capacity because the constitution of the Land grants it organisational independence, permitting it to constitute itself, organise itself and determine its procedure.
A Landtag Schleswig-Holstein részleges jogképességgel rendelkezik, mivel a tartományi alkotmány szervezeti önállósággal ruházza fel, mely szerint saját magát hozza létre és szervezi, valamint megállapítja az eljárási szabályait.
In constitutional matters, the applicant has the capacity to bring legal proceedings or be a party before the Bundesverfassungsgericht (Federal Constitutional Court) and the Landesverfassungsgericht (Constitutional Court of the Land).
A felperes alkotmányossági jogvitákban a Bundesverfassungsgericht (szövetségi alkotmánybíróság) és a Landesverfassungsgericht (tartományi alkotmánybíróság) előtt perbeli jog- és cselekvőképességgel rendelkezik.
Finally, the applicant claims that, in the same way as the Land of Schleswig-Holstein, it has the capacity to be a party to the present proceedings, because, pursuant to the second sentence of Article 14(3) of the constitution of the Land of Schleswig-Holstein, the president of the Landtag directly represents the Land of Schleswig-Holstein in all the legal acts and legal disputes of the Landtag.
A felperes végül azt állítja, hogy a Landtag Schleswig-Holstein a jelen ügyben éppenúgy rendelkezik perbeli jogképességgel, mint a Land Schleswig-Holstein, mivel a Land Schleswig-Holstein alkotmánya 14. cikke (3) bekezdésének második mondata szerint a Landtagspräsident (a tartományi parlament elnöke) a Land Schleswig-Holsteint minden jogügyletben és a Landtag jogvitáiban képviseli.
LANDTAG SCHLESWIG-HOLSTEIN v COMMISSION second sentence of Article 14(3) of the constitution constitutes a lex specialis in relation to Article 30 of the constitution, under which the Land is represented by its first minister.
LANDTAG SCHLESWIG-HOLSTEIN KONTRA BIZOTTSÁG a szempontból a tartományi alkotmány 14. cikke (3) bekezdésének második mondata lex specialisnak minősül annak 30. cikkével szemben, mely alapján a Landot főszabály szerint a miniszterelnök képviseli.
First, it should be pointed out that, as the parties to the present proceedings accept, where actions are brought by sub-national territorial bodies, the Court assesses whether they have legal personality on the basis of national public law (see, to that effect, Case T-214/95 Vlaams Gewest v Commission [1998] ECR II-717, paragraph 28; order in Case T-238/97 Comunidad Autónoma de Cantabria v Council [1998] ECR II-2271, paragraph 43; and Joined Cases T-132/96 and T-143/96 Freistaat Sachsen and Others v Commission [1999] ECR II-3663, paragraph 81).
Utalni kell arra, amint azt a jelen jogvitában részes felek is elismerik, hogy a belső jog szerinti területi közigazgatási egységek keresetei esetén a felperes jogalanyiságának kérdése a nemzeti közjog alapján bírálandó el (lásd a T-214/95. sz., Vlaams Gewest kontra Bizottság ügyben 1998. április 30-án hozott ítélet [EBHT 1998., II-717. o.] 28. pontját, a T-238/97. sz., Comunidad Autónoma de Cantabria kontra Tanács ügyben 1998. június 16-án hozott végzés [EBHT 1998., II-2271. o.] 43. pontját, és a T-132/96. és T-143/96. sz., Freistaat Sachsen és társai egyesített ügyekben 1999. december 15-én hozott ítélet [EBHT 1999., II-3663. o.] 81. pontját).
Consequently, whether the applicant has legal personality must be considered in the light of German national law.
Következésképpen a felperes jogalanyisága a német jog alapján vizsgálandó.
Community law cannot trespass on the constitutional independence of the Member States by deciding that their national public-law bodies have legal personality, which could confer on them rights at Community level which they do not enjoy at national level.
A közösségi jog ugyanis nem avatkozhat a tagállamok alkotmányos önállóságába, amennyiben a közjog által alkotott nemzeti intézmények jogalanyiságáról kell dönteni, ellenkező esetben ez ahhoz vezetne, hogy ezen intézmények a közösségi jog szintjén olyan jogokat kapnának, amelyekkel a nemzeti jog szintjén nem rendelkeznek.
It follows that the applicant cannot find support in the order in Lassalle v Parliament, because in that case the body in question, the Staff Committee of the European Parliament, was exclusively governed by Community law.
Ezért a felperes nem hivatkozhat alappal a Lassalle kontra Parlament ügyben hozott végzésre, mert az annak alapját képező ügyben a kérdéses intézmény, az Európai Parlament személyzeti bizottsága, kizárólag a közösségi jogrendnek volt alávetve.
In that context, the applicant’s argument that the Court of Justice expressly recognised its legal personality in the order in Case C-406/06 Landtag Schleswig-Holstein v Commission must be rejected.
Ezen összefüggésben a felperes azon állítását, hogy a Bíróság a fent hivatkozott Landtag Schleswig-Holstein kontra Bizottság ügyben hozott 2007. február 8-i végzésében a felperes jogalanyiságát kifejezetten elismerte, el kell utasítani.
In paragraph 9 of that order, the concept of ‘legal person’ in the fourth paragraph of Article 230 EC was referred to only by way of contrast with the concepts of ‘Member State’ and ‘Community institution’ in the second paragraph of that article, which are referred to in paragraph 8 of the order,
A Bíróság a hivatkozott végzés 9. pontjában a „jogi személy” EK 230. cikk (4) bekezdése szerinti fogalmát a fenti végzés 8. pontjában említett „tagállam” és „közösségi intézmény” EK 230. cikk (2) bekezdése szerinti fogalmától történő elhatárolás céljából említette,