natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Upon hearing the report of the Judge Rapporteur, the Court (Third Chamber, Extended Composition) decided to open the oral procedure and to give the case priority treatment pursuant to Article 55(2) of the Rules of Procedure and, in the context of the measures of organisation of procedure provided for in Article 64 of the Rules of Procedure, invited the parties to answer a number of written questions before the hearing.
Az előadó bíró jelentése alapján az Elsőfokú Bíróság (harmadik kibővített tanács) a szóbeli szakasz megnyitása mellett döntött, és az eljárási szabályzat 55. cikke (2) bekezdése alapján engedélyezte az ügy soron kívüli elbírálását, továbbá az eljárási szabályzat 64. cikkében említett pervezető intézkedések keretében felhívta a feleket, hogy a tárgyalás előtt válaszoljanak az írásbeli kérdésekre.
The parties answered those questions within the periods prescribed.
A felek az előírt határidőn belül válaszoltak ezekre a kérdésekre.
The parties submitted oral argument and their answers to the oral questions put by the Court at the hearing on 7 March 2007.
A felek szóbeli előadásait és az Elsőfokú Bíróság által feltett szóbeli kérdésekre adott válaszait a 2007. március 7-i tárgyaláson hallgatták meg.
The applicants claim that the Court should:
A felperesek azt kérik, hogy az Elsőfokú Bíróság:
— order the defendant to pay the costs;
– az alperest kötelezze a költségek viselésére;
— declare the arguments which Ireland and the VHI derive from Article 87(1) EC inadmissible;
– nyilvánítsa elfogadhatatlannak Írországnak és a VHI-nak az EK 87. cikk (1) bekezdésére alapított érveit;
— order the interveners to pay the costs.
– kötelezze a beavatkozókat a költségek viselésére.
The defendant and the supporting interveners contend that the Court should:
Az alperes és az őt támogató beavatkozók azt kérik, hogy az Elsőfokú Bíróság:
— order the applicants to pay the costs.
– a felpereseket kötelezze a költségek viselésére.
A — Arguments of the parties
A – A felek érvei
In the rejoinder, the defendant challenges the admissibility of the action on the ground that the applicants are not individually or directly concerned by the contested decision for the purposes of the fourth paragraph of Article 230 EC.
Viszonválaszában az alperes vitatja a kereset elfogadhatóságát azon okból, hogy a felpereseket a megtámadott határozat nem érinti közvetlenül és személyükben az EK 230. cikk negyedik bekezdése értelmében.
The defendant claims, first, that the RES applies to all PMI insurers active on the Irish market and therefore applies to objectively determined situations and produces legal effects only with respect to categories of persons envisaged in the abstract.
E tekintetben az alperes egyrészt azzal érvel, hogy a RES az összes ír piacon aktív MEB-biztosítóra alkalmazandó, következésképpen objektíve meghatározott helyzetekre vonatkozik, és csak absztrakt módon említett személykategóriák vonatkozásában fejt ki joghatásokat.
As may be seen from the HIA’s report of 28 April 2004 to the Minister for Health, which was communicated to the Commission on 14 May 2004, and contrary to the assertion in the application that only the applicants and the VHI are subject to the RES, a third PMI insurer, the Electricity Supply Board’s Staff Medical Provident Fund (‘the SMPF’) is also subject to the RES.
Ugyanis, amint kiderül a HIA által az egészségügyi miniszternek 2004. április 28-án tett, a Bizottsággal 2004. május 14-én közölt jelentésből, ellentétben a keresetlevélben megfogalmazott azon kijelentéssel, amely szerint csak a felperesek és a VHI tartoznak a RES hatálya alá, egy harmadik MEB-biztosító, a Staff Medical Provident Fund de l’Electricity Supply Board (a továbbiakban: SMPF) is a RES alá tartozik.
Accordingly, the applicants are not individually concerned by virtue of attributes peculiar to them or by reason of a factual situation which differentiates them from all other persons (Case C-50/00 P Unión de Pequeños Agricultores v Council [2002] ECR I-6677, paragraph 36), nor are they in a position comparable to that giving rise to the judgment of 16 May 1991 in Case C-358/89 Extramet Industrie v Council [1991] ECR I-2501.
Ezért a felpereseket nem érinti személyükben sajátos tulajdonságaik vagy olyan ténybeli helyzet folytán, amely minden más személytől megkülönbözteti őket (a Bíróság C-50/00. P. sz., Unión de Pequeños Agricultores kontra Tanács ügyben 2002. július 25-én hozott ítéletének [EBHT 2002., I-6677. o.] 36. pontja), és nem is a Bíróság C-358/89. sz., Extramet Industrie kontra Tanács ügyben 1991. május 16-án hozott ítéletének (EBHT 1991., I-2501. o.) alapjául szolgáló helyzethez hasonló helyzetben találhatók.
The fact that it is possible to determine, at a given moment, the likely identity of the beneficiaries of the RES does not alter the general character of the scheme in question.
Az a lehetőség, hogy egy adott időpontban meghatározásra kerüljön, kik a RES lehetséges kedvezményezettjei, semmit nem változtat a szóban forgó rendszer általános hatályán.
The defendant further maintains that the adoption of the contested decision did not necessarily result in the application of the RES, which still required a recommendation from the HIA and ministerial approval of that recommendation (Case T-9/98 Mitteldeutsche Erdöl-Raffinerie v Commission [2001] ECR II-3367, paragraph 51).
Másrészt az alperes azt állítja, hogy a megtámadott határozat elfogadása nem vonja maga után szükségszerűen a RES alkalmazását, mivel utóbbihoz szükséges a HIA ajánlása és a miniszteri jóváhagyás (az Elsőfokú Bíróság T-9/98. sz., Mitteldeutsche Erdöl-Raffinerie kontra Bizottság ügyben 2001. november 22-én hozott ítéletének [EBHT 2001., II-3367. o.] 51. pontja).
The defendant explained at the hearing that the applicants were not directly concerned by the contested decision since the application of the RES depended on intermediate measures to be taken by the Irish authorities and amenable to appeal before the national courts.
E tekintetben az alperes pontosította a tárgyaláson, hogy a felpereseket nem érintette közvetlenül a megtámadott határozat, mivel a RES végrehajtása az ír hatóságok által meghozandó előzetes intézkedésektől függött, és a nemzeti bíróságok előtt jogorvoslat tárgyát képezhette.
In its observations on the plea alleging failure to initiate the formal investigation procedure provided for in Article 88(2) EC, the defendant further submits that the essential aim of the action is to challenge the substance of the contested decision.
Az alperes az EK 88. cikk (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárás megindításának hiányára alapított jogalapra vonatkozó észrevételei keretében hozzáteszi, hogy a kereset lényegi célja a megtámadott határozat jogalapjának vitatása.
The action cannot therefore be declared admissible on the ground that the applicants are seeking to protect their procedural rights in accordance with Article 88(2) EC, as recognised in Case C-198/91 Cook v Commission [1993] ECR I-2487.
Ezért e kereset az EK 88. cikk (2) bekezdése értelmében nem nyilvánítható elfogadhatónak azzal az indokkal, hogy tárgya a felperesek – a Bíróság C-198/91. sz., Cook kontra Bizottság ügyben 1993. május 19-én hozott ítéletében (EBHT 1993., I-2487. o.) elismert – eljárási jogainak tiszteletben tartására irányuló kérelem.
The applicants maintain that the plea of inadmissibility raised by the defendant is contrary to Article 48(2) of the Rules of Procedure in that it was raised out of time in the rejoinder.
A felperesek azt állítják, hogy az alperes által támasztott elfogadhatatlansági kifogás ellentétes az eljárási szabályzat 48. cikke 2. §-ával, mivel azt késve, a viszonválasz keretében hozta fel.
Furthermore, the commencement of the RES had the inevitable consequence that payments were made by BUPA Ireland for the benefit of the VHI and the contested decision was adopted at the end of the preliminary examination procedure under Article 88(3) EC.
A felperesek egyebekben emlékeztetnek egyrészt arra, hogy a RES megindításának elkerülhetetlen következményei a BUPA Ireland részéről a VHI javára történő kifizetések, másrészt pedig a megtámadott határozatot az EK 88. cikk (3) bekezdése szerinti előzetes vizsgálati eljárás végén hozták.
However, the applicants do not dispute the fact that the SMPF is also subject to the RES and that it may even benefit from a transfer of funds in the context of the application of the RES.
A felperesek azonban nem vitatják azt a tényt, hogy az SMPF szintén a RES hatálya alá tartozik, és hogy annak alkalmazása során vagyonátruházás jogosultja is lehet.
The applicants conclude that, in accordance with the caselaw, they are individually and directly concerned by the contested decision.
A felperesek arra a következtetésre jutnak, hogy az ítélkezési gyakorlatnak megfelelően személyükben és közvetlenül érinti őket a megtámadott határozat.
Furthermore, their action is also based on the plea alleging failure to initiate the formal investigation procedure under Article 88(2) EC and seeks to ensure respect for their procedural rights. They
Hozzáteszik, hogy keresetük az EK 88. cikk (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárás megindításának hiányára vonatkozó jogalapon is alapul, és az eljárási jogaik
2008 — CASE T-289/03 rely on the judgment in Case T-157/01 Danske Busvognmænd v Commission [2004] ECR II-917, paragraph 41), where the Court held that an applicant is entitled to plead any of the grounds of illegality set out in the second paragraph of Article 230 EC, provided that they concern the total or partial annulment of the contested decision.
ÜGY tiszteletben tartásának biztosítására irányul. Az Elsőfokú Bíróság T-157/01. sz., Danske Busvognmænd kontra Bizottság ügyben 2004. március 16-án hozott ítéletének (EBHT 2004., II-917. o.) 41. pontjára hivatkoznak, amelyben az Elsőfokú Bíróság megerősítette, hogy a felperes az EK 230. cikk második bekezdésében említett jogellenességi okok közül bármelyikre hivatkozhat, amennyiben az a megtámadott határozat teljes vagy részleges megsemmisítésére irányul.
B — Findings of the Court
B – Az Elsőfokú Bíróság álláspontja
Admissibility of the plea of inadmissibility
Az elfogadhatatlansági kifogás elfogadhatóságáról
In response to the applicants’ argument that the plea of inadmissibility was raised out of time, by reference to Article 48(2) of the Rules of Procedure, the Court observes that in any event a plea of inadmissibility alleging that the applicant lacks locus standi is a plea of inadmissibility that is a matter of public policy, for the purposes of Article 113 of the Rules of Procedure, which the Court may examine of its own motion at any stage of the proceedings and independently of the pleas and arguments put forward by the parties (see, to that effect, Case T-141/03 Sniace v Commission [2005] ECR II-1197, paragraphs 20 to 22, and Case T-210/02 British Aggregates v Commission [2006] ECR II-2789, paragraph 57).
A felperesek azon érvére adott válaszként, amely szerint az eljárási szabályzat 48. cikkének 2. §-a alapján későn hozták fel az elfogadhatatlansági kifogást, meg kell állapítani, hogy mindenesetre a felperes kereshetőségi joga hiányára alapított elfogadhatatlansági kifogás eljárásgátló okok fennállása miatti elfogadhatatlanságot jelent az eljárási szabályzat 113. cikke értelmében, amelyet az Elsőfokú Bíróság a felek által felhozott jogalapoktól és érvektől függetlenül az eljárás bármely szakaszában hivatalból vizsgálhat (lásd ebben az értelemben az Elsőfokú Bíróság T-141/03. sz., Sniace kontra Bizottság ügyben 2005. április 14-én hozott ítéletének [EBHT 2005., II-1197. o.] 20–22. pontját, valamint a T-210/02. sz., British Aggregates kontra Bizottság ügyben 2006. szeptember 13-án hozott ítéletének [EBHT 2006., II-2789. o.] 57. pontját).
It is also claimed that the defendant raised in the rejoinder a new fact of which it was informed by Ireland only on 14 May 2004, namely that a third PMI insurer, the SMPF, was also subject to the RES payments obligation.
Továbbá meg kell állapítani, hogy az alperes a viszonválaszában olyan új ténybeli elemet említett, amelyről őt Írország csak 2004. május 14-én tájékoztatta, nevezetesen azt, hogy egy harmadik MEB-biztosító, az SMPF szintén RES-fizetési kötelezettség alá tartozik.
The Court must therefore examine the merits of the plea of inadmissibility raised by the defendant.
Ezért meg kell vizsgálni az alperes által felhozott elfogadhatatlansági kifogás megalapozottságát.
(a) Whether the applicants were individually concerned
Az elfogadhatatlansági kifogás megalapozottságáról a) A felperesek személyükben való érintettségéről
The defendant does not accept, primarily, that the applicants were individually concerned, for the purposes of the fourth paragraph of Article 230 EC, by the contested decision.
Az alperes elsősorban azt vitatja, hogy a felpereseket az EK 230. cikk negyedik bekezdése értelmében személyükben érinti a megtámadott határozat.
In that regard, according to a consistent body of caselaw, persons other than those to whom a decision is addressed may claim to be individually concerned only if that decision affects them by reason of certain attributes which are peculiar to them or by reason of circumstances in which they are differentiated from all other persons and by virtue of these factors distinguishes them individually just as in the case of the person addressed by such a decision (Case 25/62 Plaumann v Commission [1963] ECR 95, at 107; Cook v Commission, paragraph 66 above, paragraph 20; and Case C-298/00 P Italy v Commission [2004] ECR I-4087, paragraph 36).
E tekintetben az állandó ítélkezési gyakorlat szerint azok a jogalanyok, akik nem címzettjei valamely határozatnak, csak akkor állíthatják, hogy személyükben érintettek, ha ez a határozat sajátos tulajdonságaik vagy olyan ténybeli helyzet folytán vonatkozik rájuk, amely minden más személytől megkülönbözteti, és ezáltal a címzetthez hasonló módon egyéníti őket (a Bíróság 25/62. sz., Plaumann kontra Bizottság ügyben 1963. július 15-én hozott ítéletének [EBHT 1963., 197., 223. o.], a fenti 66. pontban hivatkozott Cook-ügyben hozott ítélet 20. pontja, valamint a C-298/00.
With more specific regard to a Commission decision on State aid, it must be borne in mind that in the procedure for reviewing State aid provided for in Article 88 EC, a distinction must be drawn between the preliminary procedure for reviewing the aid established in Article 88(3) EC, which is intended merely to allow the Commission to form a prima facie opinion on the partial or complete conformity of the aid in question, and the investigation stage referred to in Article 88(2) EC.
P. sz., Olaszország kontra Bizottság ügyben 2004. április 29-én hozott ítélet [EBHT 2004., I-4087. o.] 36. pontja). Ami különösebben az állami támogatásokról szóló bizottsági határozatokat illeti, emlékeztetni kell arra, hogy az EK 88. cikkben foglalt, az állami támogatásokra vonatkozó vizsgálati eljárás keretében különbséget kell tenni egyrészről a támogatások e cikk (3) bekezdésében megnevezett előzetes vizsgálata – amelynek egyedüli célja annak a Bizottság számára való lehetővé tétele, hogy az kialakítsa elsődleges véleményét a szóban forgó támogatás teljes vagy részleges összeegyeztethetőségéről –, másrészről az ugyanezen cikk (2) bekezdésében foglalt vizsgálati szakasz között.
Where, without initiating the formal investigation procedure provided for in Article 88(2) EC, the Commission finds, by decision adopted on the basis of Article 88(3) EC, that an aid is compatible with the common market, the persons intended to benefit from those procedural guarantees may secure compliance with them only if they are able to challenge that decision before the Community Courts (Cook v Commission, paragraph 66 above, paragraph 23; Matra v Commission, paragraph 72 above, paragraph 17; and Commission v Sytraval and Brink’s France, paragraph 72 above, paragraph 40).
Amennyiben a Bizottság, az EK 88. cikk (2) bekezdésében előírt hivatalos vizsgálati eljárás megindítása nélkül, az ugyanezen cikk (3) bekezdése alapján hozott határozatban megállapítja, hogy valamely támogatás összeegyeztethető a közös piaccal, ezen eljárási garanciák kedvezményezettjei e garanciák tiszteletben tartását csak akkor tudják érvényesíteni, ha lehetőségük van arra, hogy e határozatot a közösségi bíróság előtt megtámadják (a fenti 66. pontban hivatkozott Cook kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 23. pontja; a fenti 72. pontban hivatkozott Matra kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 17. pontja, valamint a fenti 72. pontban hivatkozott Bizottság kontra Sytraval és Brink’s France ügyben hozott ítélet 40. pontja).
For those reasons, the Courts will declare admissible an application for annulment of such a decision brought by a ‘party concerned’ within the meaning of Article 88(2) EC where the applicant intends, by bringing the action, to ensure that the procedural rights which he derives from that provision are protected (Cook v Commission, paragraph 66 above, paragraphs 23 to 26, and Matra v Commission, paragraph 72 above, paragraphs 17 to 20).
Ezért az EK 88. cikk (2) bekezdése értelmében vett érintett személy által az ilyen határozat ellen benyújtott megsemmisítés iránti keresetet ez utóbbi akkor nyilvánítja elfogadhatónak, ha azzal a felperes az említett rendelkezésből levezetett eljárási jogokat kívánja védelmezni (a fenti 66. pontban hivatkozott Cook kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 23–26. pontja, valamint a a fenti 72. pontban hivatkozott Matra kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 17–20. pontja).
The ‘parties concerned’ for the purposes of Article 88(2) EC who are entitled under the fourth paragraph of Article 230 EC to institute proceedings for annulment are any persons, undertakings or associations whose interests may be affected by the grant of aid, in particular undertakings competing with the recipients of the aid and trade associations (Commission v Sytraval and Brink’s France, paragraph 72 above, paragraph 41, and Commission v Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum, paragraph 72 above, paragraphs 35 and 36).
Az EK 88. cikk (2) bekezdése értelmében vett érdekeltek, akik ennélfogva az EK 230. cikk negyedik bekezdése alapján megsemmisítés iránti keresetet nyújthatnak be, azok a személyek, vállalkozások vagy egyesületek, amelyek érdekeit esetleg sérti valamely támogatás megadása, azaz különösen a versenytárs vállalkozások és a szakmai szervezetek (a fenti 72. pontban hivatkozott Bizottság kontra Sytraval és Brink’s France ügyben hozott ítélet 41. pontja, valamint a fenti 72. pontban hivatkozott Bizottság kontra Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum ítélet 35. és 36. pontja).
On the other hand, if the applicant challenges the substance of the decision appraising the aid as such, the mere fact that it may be regarded as concerned within the meaning of Article 88(2) EC cannot suffice to render the action admissible.
Ezzel szemben, ha a felperes a támogatást értékelő határozat megalapozottságát vonja kétségbe, akkor pusztán az a körülmény, hogy a felperes az EK 88. cikk (2) bekezdése értelmében vett érdekelt félnek tekinthető, nem elegendő a kereset elfogadhatóságához.
The applicant must then demonstrate that it has a particular status within the meaning of the caselaw established in Plaumann v Commission, paragraph 71 above.
A felperesnek azt is bizonyítania kell, hogy a fenti 72. pontban hivatkozott Plaumann kontra Bizottság ügyben hozott ítéletből eredő ítélkezési gyakorlat értelmében vett sajátos helyzetben van.
That applies in particular where the applicant’s market position is substantially affected by the aid to which the decision at issue relates (see Commission v Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum, paragraph 72 above, paragraph 37 and the caselaw there cited).
Ez különösen olyan esetben van így, ha a szóban forgó határozat tárgyát képező támogatás a felperes piaci helyzetét lényeges mértékben érinti (lásd a fenti 72. pontban hivatkozott Bizottság kontra Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum ügyben hozott ítélet 37. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
In the present case, the applicants contest, in particular by their first and second pleas, the substantive legality of the contested decision, while only their sixth plea goes to the failure to open the formal investigation procedure and thus failure to respect the procedural guarantees provided for in Article 88(2) EC from which the
A jelen esetben a felperesek lényegében különösen az első és második jogalapjukkal a megtámadott határozat érdemi jogszerűségét vitatják, mivel csak a hatodik jogalap vonatkozik a hivatalos vizsgálati eljárás megindításának hiányára, következésképpen
BUPA AND OTHERS v COMMISSION applicants might have benefited as concerned parties.
BUPA ÉS TÁRSAI KONTRA BIZOTTSÁG az EK 88. cikk (2) bekezdésben előírt eljárási garanciák – amelyek a felpereseket mint érdekelt feleket megillethették volna – be nem tartására.
In that last plea, the applicants claim, moreover, that the Commission ought to have initiated the formal investigation procedure owing to the doubts as to whether the RES was compatible with the common market on account of the factual and economic complexity of the case.
Ez utóbbi jogalap keretében a felperesek továbbá úgy érvelnek, hogy a Bizottságnak meg kellett volna indítania a hivatalos vizsgálati eljárást a RES közös piaccal való összeegyeztethetőségét illetően az ügy ténybeli és gazdasági bonyolultsága okán fennálló kétségek miatt.
As regards, first, the applicants’ capacity to secure respect for their procedural rights, it is not disputed by the defendant that the applicants, and in particular BUPA Ireland, as the VHI’s main competitor on the Irish PMI market, are ‘parties concerned’ within the meaning of the caselaw cited at paragraph 69 above.
Ami először is a felpereseknek az eljárási jogaik tiszteletben tartásának elérése érdekében való kereshetőségi jogát illeti, az alperes nem vitatja, hogy a felperesek – különösen a BUPA Ireland mint a VHI fő versenytársa az ír MEB-piacon –, rendelkeznek az érdekelt fél minőséggel a fenti 69. pontban hivatkozott ítélkezési gyakorlat értelmében.
The fact that in this case the applicants were able, after lodging their complaint against the RES in 1999, that is to say, before the Commission initiated its examination of the RES notified by Ireland in 2003, to put forward their arguments even during the preliminary examination procedure under Article 88(3) EC cannot deprive them of the right to respect for the procedural guarantee expressly conferred on them by Article 88(2) EC (see, to that effect, Case T-34/02 Le Levant 001 and Others v Commission [2006] ECR II-267, paragraphs 94 to 98).
Ebben a vonatkozásban azon tény, hogy a jelen esetben a felpereseknek a RES elleni panaszuk 1999-ben történt benyújtását követően, vagyis azelőtt, hogy a Bizottság megkezdte volna az Írország által 2003-ban bejelentett RES vizsgálatát, az EK 88. cikk (3) bekezdése alapján már az előzetes vizsgálati szakaszban lehetőségük volt hivatkozni az érveikre, nem foszthatja meg őket az EK 88. cikk (2) bekezdésében számukra kifejezetten biztosított eljárási garancia tiszteletben tartásához való joguktól (ebben az értelemben lásd az Elsőfokú Bíróság T-34/02. sz., Le Levant 001 és társai kontra Bizottság ügyben 2006. február 22-én hozott ítéletének [EBHT 2006., II-267. o.] 94–98. pontját).
It follows that the applicants have locus standi in so far as they seek to secure respect for their procedural rights under Article 88(2) EC.
Ebből következik, hogy a felpereseknek van kereshetőségi joguk, amennyiben az EK 88. cikk (2) bekezdéséből származtatott eljárási jogaik tiszteletben tartásának elérésére törekednek.
As regards, next, the applicants’ locus standi to challenge the substance of the contested decision, the defendant is wrong to claim that the applicants are not individually distinguished, within the meaning of the Plaumann caselaw cited at paragraph 69 above, by the contested decision.
Továbbá, ami a felpereseknek a megtámadott határozat megalapozottsága vitatására vonatkozó kereshetőségi jogát illeti, az alperes tévesen érvel úgy, hogy a fenti 72. pontban hivatkozott Plaumann-ítéletből eredő ítélkezési gyakorlat értelmében a megtámadott határozat a felpereseket nem egyéníti.