natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Appeals against the judgments of 2 October 1997 and 13 October 1998 were brought before the Gerechtshof te ‘s-Hertogenbosch (regional appeal court of ‘s-Hertogenbosch).
Az 1997. október 2-i és az 1998. október 13-i ítéletek ellen fellebbezést nyújtottak be a Gerechtshof te ’s-Hertogenboschhoz.
By judgment of 29 March 2005, the Gerechtshof te ‘s-Hertogenbosch set aside the judgments of 2 October 1997 and 13 October 1998 and, giving a ruling on the dispute, rejected both the application of adidas and those of Marca Mode, C & A, H & M and Vendex on the ground, first, that the trade marks owned by adidas had not been infringed and, secondly, that the scope of the applications made by Marca Mode, C & A, H & M and Vendex was too general.
2005. március 29-i ítéletében a Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch hatályon kívül helyezte az 1997. október 2-i és az 1998. október 13-i ítéletet, és saját hatáskörben eljárva elutasította mind az adidas, mind a Marca Mode, a C & A, a H & M és a Vendex kérelmeit, azzal az indokolással, hogy egyrészt nem történt védjegybitorlás azon védjegyek tekintetében, amelyekben jogosultja az adidas, másrészt pedig, hogy a Marca Mode, a C & A, a H & M és a Vendex által benyújtott kérelem túlságosan általános körű.
The Gerechtshof te ‘s-Hertogenbosch stated that a threestripe motif such as that registered by adidas is not very distinctive per se but that, owing to the investment in advertising by adidas, the marks it owned had acquired considerable distinctive character and become well known.
A Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch kifejtette, hogy az olyan háromsávos díszítőelem, mint amilyen az adidas kérelmére lajstromozott díszítőelem, önmagában véve csupán enyhe megkülönböztető képességű, azonban az adidas által kifejtett reklámtevékenység eredményeként azok a védjegyek, melyeknek ő a jogosultja, jelentős megkülönböztető képességre tettek szert, és közismertté váltak.
Those marks therefore enjoyed wide protection so far as concerns the threestripe logo.
Az említett védjegyek ennélfogva szélesebb körű oltalmat élveznek a háromsávos díszítőelemet illetően.
However, given that stripes and simple stripe logos are, generally, signs which must remain available and do not therefore lend themselves to exclusive rights, the marks owned by adidas cannot afford any protection against the use of two-stripe motifs.
Mindenesetre, mivel a vonalak és az egyszerű sávokból álló díszítőelemek főszabály szerint olyan megjelölések, amelyeknek mindenki számára hozzáférhetőeknek kell maradniuk, és így nem keletkeztetnek kizárólagos jogot, ezért azon védjegyek, amelyeknek az adidas a jogosultja, nem nyújtanak oltalmat a két sávból álló díszítőelemek használatával szemben.
Having appealed on a point of law to the Hoge Raad der Nederlanden (Supreme Court of the Netherlands), adidas takes the view that, in the scheme of the system set up by the Directive, the requirement of availability must be taken into account only when the grounds for refusal or invalidity provided for in Article 3 of the Directive apply.
A Hoge Raad der Nederlanden elé terjesztett felülvizsgálati kérelmében az adidas úgy véli, hogy az irányelv által létrehozott rendszer felépítése szerint a rendelkezésre állás követelményét csak az irányelv 3. cikkében foglalt kizáró, illetve törlési okok alkalmazásakor kell számításba venni.
It is in those circumstances that the Hoge Raad der Nederlanden decided to stay the proceedings and refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
Ilyen körülmények között a Hoge Raad der Nederlanden úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
‘(1) In the determination of the extent to which protection should be given to a trade mark formed by a sign which does not in itself have any distinctive character or by a designation which corresponds to the description in Article 3(1)(c) of the Directive … but which has become a trade mark through the process of becoming customary (“inburgering”) and has been registered, should account be taken of the general interest in ensuring that the availability of given signs is not unduly restricted for other traders offering the goods or services concerned (“Freihaltebedürfnis”)?
„1) Figyelembe kell-e venni a védjegyoltalom terjedelmének meghatározásakor a közérdeket – amely alapján bizonyos megjelölések rendelkezésre állása a piac többi, ilyen árut vagy szolgáltatást kínáló szereplője számára jogosulatlanul nem korlátozható (a rendelkezésre állás elve) – egy eredendően megkülönböztető képességgel nem rendelkező, egy jelből vagy egy, az irányelv 3. cikke (1) bekezdésének c) pontja szerinti leírásnak megfelelő megjelölésből kialakult, a forgalomban védjegyként ismertté vált és lajstromozott védjegy esetében?
(2) If the answer to Question 1 is in the affirmative: does it make any difference whether the signs which are referred to therein and which are to be held available are seen by the relevant public as being signs used to distinguish goods or merely to embellish them?
2) Amennyiben az első kérdésre igenlő a válasz, számít-e az, hogy a kérdéses, rendelkezésre tartandó megjelöléseket az érintett vásárlóközönség az áruk megkülönböztető megjelölésének vagy ezen áruk egyszerű díszítésének tekinti-e?
(3) If the answer to Question 1 is in the affirmative: does it, further, make any difference whether the sign contested by the holder of a trade mark is devoid of distinctive character, within the terms of Article 3(1)(b) of the Directive … or contains a designation, within the terms of Article 3(1)(c) of the Directive?’
3) Amennyiben az első kérdésre igenlő a válasz, számít-e továbbá az, hogy a védjegyjogosult által kifogásolt megjelölés az irányelv 3. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerint nem alkalmas a megkülönböztetésre, illetve az, hogy a megjelölés az irányelv 3. cikke (1) bekezdésének c) pontja szerinti jellemzőt tartalmazza-e?”
The questions
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
By its questions, which must be examined together, the national court asks, essentially, to what extent it is necessary to take into account the general interest in not unduly restricting the availability of certain signs in the assessment of the scope of the exclusive rights of the trade mark proprietor.
Kérdéseivel, amelyeket együtt kell vizsgálni, a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy milyen mértékben kell számításba venni az ahhoz fűződő közérdeket, hogy egyes megjelölések rendelkezésre állását valamely védjegyjogosult kizárólagos joga terjedelmének értékelése során ne korlátozzák szükségtelenül.
That court set out that question having regard to the three stripe-logo registered by adidas, which has acquired distinctive character through use.
Az említett bíróság azon három sávból álló díszítőelem kapcsán terjesztette elő a jelen kérelmet, amelyet az adidas kérelmére lajstromoztak, és amely a használat révén szerezte meg a megkülönböztető képességet.
In particular, it asks whether, when third parties use identical or similar signs to the mark in question without the permission of the proprietor of that mark and rely on the requirement of availability in support of that use, it is important to know whether or not those signs are regarded as decorative by the relevant public, whether or not they are devoid of distinctive character within the meaning of Article 3(1)(b) of the Directive and whether or not they are descriptive within the meaning of Article 3(1)(c) of the Directive.
A bíróság különösen arra vár választ, hogy amikor harmadik személyek az érintett védjeggyel azonos vagy ahhoz hasonló megjelöléseket a védjegyjogosult hozzájárulása nélkül használnak, és e használat indokolásaként a rendelkezésre állás követelményére hivatkoznak, akkor releváns-e az, hogy az említett megjelöléseket az érintett közönség díszítőelemként fogja-e fel, vagy sem, továbbá, hogy azok az irányelv 3. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében megkülönböztetésre alkalmatlanok-e, vagy sem, illetve, hogy azok az irányelv 3. cikke (1) bekezdésének c) pontja értelmében leíró jellegűek-e, vagy sem.
Preliminary considerations
Előzetes észrevételek
As noted by the Advocate General in point 33 et seq. of his Opinion, there are public interest considerations, connected in particular with the need for undistorted competition, which militate in favour of certain signs being used freely by all economic operators.
Miként arra a főtanácsnok indítványának 33. és azt követő pontjaiban emlékeztetett, léteznek olyan közérdekű megfontolások – különös tekintettel a torzulásmentes verseny szükségességére –, amelyek megkövetelik, hogy egyes megjelöléseket a gazdasági szereplők mindegyike szabadon használhasson.
As the Court has previously held, that requirement of availability is the reason underlying certain grounds for refusal of registration set out in Article 3 of the Directive
Ahogyan a Bíróság már korábban kimondta, a rendelkezésre állás ezen követelménye olyan érv (ratio), amely megalapozza az irányelv 3. cikkében foglalt egyes lajstromozást kizáró okokat (lásd ebben az értelemben többek között a C-108/97. és C-109/97. sz., Windsurfing Chiemsee egyesített ügyekben 1999. május 4-én
(see to that effect, in particular, Joined Cases C-108/97 and C-109/97 Windsurfing Chiemsee [1999] ECR I-2779, paragraph 25; Joined Cases C-53/01 to 55/01 Linde and Others [2003] ECR I-3161, paragraph 73; and Case C-104/01 Libertel [2003] ECR I-3793, paragraph 53).
ADIDAS ÉS ADIDAS BENELUX hozott ítélet [EBHT 1999., I-2779. o.] 25. pontját; a C-53/01–C-55/01. sz., Linde és társai egyesített ügyekben 2003. április 8-án hozott ítélet [EBHT 2003., I-3161. o.] 73. pontját és C-104/01. sz. Libertel-ügyben 2003. május 6-án hozott ítélet [EBHT 2003., I-3793. o.] 53. pontját).
Further, Article 12(2)(a) of the Directive provides that a trade mark is liable to revocation if, after the date on which it was registered, in consequence of acts or in activity of the proprietor, it has become the common name in the trade for a product or service in respect of which it is registered.
Ezenkívül az irányelv 12. cikke (2) bekezdésének a) pontja úgy rendelkezik, hogy a védjegyoltalom megszűnését kell megállapítani, ha a lajstromozás napját követően a védjegyjogosult cselekménye vagy mulasztása következtében a védjegy a forgalomban azoknak az áruknak, illetve szolgáltatásoknak a szokásos megjelölésévé vált, amelyekre lajstromozták.
By that provision, the Community legislature balanced the interests of the trade mark proprietor against those of his competitors in the availability of signs (see Case C-145/05 Levi Strauss [2006] ECR I-3703, paragraph 19).
E rendelkezéssel a közösségi jogalkotó a védjegy jogosultjának és versenytársainak a megjelölések rendelkezésre állásához fűződő érdekei közötti egyensúly megteremtésére törekedett (lásd a C-145/05. sz., Levi Strauss ügyben 2006. április 27-én hozott ítélet [EBHT 2006., I-3703. o.] 19. pontját).
Accordingly, if it is established that the requirement of availability plays an important role in the framework of Articles 3 and 12 of the Directive, it is clear that the present reference for a preliminary ruling falls outside that framework since it raises the question of whether the requirement of availability constitutes a criterion, after registration of a trade mark, for the purposes of defining the scope of the exclusive rights of the proprietor of the mark.
Így, ha bebizonyosodik, hogy a rendelkezésre állás követelménye az irányelv 3. és 12. cikke alkalmazása szempontjából releváns, akkor azt kell megállapítani, hogy a jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelem túllép e kereteken, mivel azt a kérdést teszi fel, hogy a rendelkezésre állás követelménye vizsgálati szempontot képez-e valamely védjegy lajstromozását követően a védjegyjogosult kizárólagos joga terjedelmének meghatározásánál.
Marca Mode, C & A, H & M and Vendex do not seek to obtain a declaration of invalidity within the meaning of Article 3 or rev -ocation within the meaning of Article 12, but plead the need for the availability of stripe motifs other than that registered by adidas in order to argue their right to use those motifs without the consent of the latter.
Ugyanis a Marca Mode, a C & A, a H & M és a Vendex nem a 3. cikk értelmében vett törlés, illetve a 12. cikk értelmében vett megszűnés megállapítását kéri, hanem az adidas által lajstromoztatott sávokból állóktól eltérő díszítőelemek rendelkezésre állásának szükségességére hivatkozik annak érdekében, hogy érvényt szerezzen az e díszítőelemeknek az adidas hozzájárulása nélkül történő használatához való jogának.
When a third party relies on the requirement of availability to argue its right to use a sign other than that registered by the trade mark proprietor, the relevance of such an argument cannot be assessed under Articles 3 and 12 of the Directive, but must be examined in the light of Article 5 of the Directive, which concerns the protection of the registered mark against use by third parties, as well as of Article 6(1)(b) of the Directive, if the sign in question comes within the scope of that provision.
Egyébiránt, amikor harmadik személy a rendelkezésre állás követelményére hivatkozik annak érdekében, hogy érvényt szerezzen a védjegyjogosult kérelmére lajstromoztatott megjelöléstől eltérő, valamely más megjelölés használatához való jogának, ezen érv relevanciáját nem az irányelv 3. és 12. cikke alkalmazása szempontjából kell vizsgálni, hanem az irányelv 5. cikkére figyelemmel, amely a lajstromozott védjegynek a megjelöléseknek harmadik személyek által történő használatával szembeni oltalmára vonatkozik, valamint az irányelv 6. cikke (1) bekezdésének b) pontjára figyelemmel, amennyiben az érintett megjelölés e rendelkezés hatálya alá tartozik.
Interpretation of Article 5(1)(b) of the Directive
Az irányelv 5. cikke (1) bekezdése b) pontjának értelmezése
In conferring on the proprietor of a trade mark the right to prevent all third parties from using an identical or similar sign, where there is a likelihood of confusion, and in setting out the uses of such a sign which may be prohibited, Article 5 of the Dir -ective seeks to protect that proprietor from uses of signs likely to infringe that trade mark (see, to that effect, Levi Strauss, paragraph 14).
Azáltal, hogy jogot biztosít a védjegy jogosultjának arra, hogy összetéveszthetőség esetén valamennyi harmadik személyt eltiltson az azonos vagy hasonló megjelölés használatától, és azáltal, hogy felsorolja a megjelölések olyan használatait, amelyek megtilthatóak, az irányelv 5. cikkének célja az, hogy a védjegy veszélyeztetésére alkalmas használattal szemben védelmet biztosítson a jogosult számára (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Levi Strauss ügyben hozott ítélet 14. pontját).
The likelihood of confusion is the specific condition of the protection conferred by the trade mark, in particular against use by third parties of non-identical signs.
Az összetéveszthetőség – többek között a nem azonos megjelölések harmadik személyek általi használatával szemben – a lajstromozott védjegy által nyújtott oltalom szempontjából különös feltételt képez.
The Court has defined that condition as the risk that the public might believe that the goods or services in question come from the same undertaking or, as the case may be, from economically-linked undertakings (see Case C-342/97 Lloyd Schuhfabrik Meyer [1999] ECR I-3819, paragraph 17, and Case C-120/04 Medion [2005] ECR I-8551, paragraphs 24 and 26).
A Bíróság e feltételt úgy határozta meg, mint annak a veszélyét, hogy a közönség azt hiheti, hogy a szóban forgó áruk vagy szolgáltatások ugyanattól a vállalkozástól vagy egyébként gazdaságilag egymással kapcsolatban álló vállalkozásoktól származnak (lásd a Bíróság C-342/97. sz., Lloyd Schuhfabrik Meyer ügyben 1999. június 22-én hozott ítéletének [EBHT 1999., I-3819. o.] 17. pontját, valamint a C-120/04. sz. Medion-ügyben 2005. október 6-án hozott ítéletének [EBHT 2005., I-8551. o.] 24. és 26. pontját).
According to the 10th recital in the preamble to the Directive, the appreciation of such likelihood ‘depends on numerous elements and, in particular, on the recognition of the trade mark on the market, of the association which can be made with the used or registered sign, of the degree of similarity between the trade mark and the sign and between the goods or services identified’.
Az irányelv tizedik preambulumbekezdése szerint e veszély (az összetévesztés veszélye) fennállásának értékelése „számos tényezőtől – különösen a védjegy piaci ismertségétől, attól a képzettársítástól, amelyet a használt vagy a védjegyként lajstromozott megjelölés előidéz, valamint a védjegy és a megjelölés közötti, valamint a velük megjelölt áruk vagy szolgáltatások közötti hasonlóság mértékétől – függ”.
The likelihood of confusion must therefore be appreciated globally, taking into account all factors relevant to the circumstances of the case (see Case C-251/95 SABEL [1997] ECR I-6191, paragraph 22; Case C-425/98 Marca Mode [2000] ECR I-4861, paragraph 40; and Medion, paragraph 27).
SABEL-ügyben 1997. november 11-én hozott ítélet [EBHT 1997., I-6191. o.] 22. pontját; a C-425/98. sz., Marca Mode ügyben 2000. június 22-én hozott ítélet [EBHT 2000., I-4861. o.] 40. pontját és a fent hivatkozott Medion-ügyben hozott ítélet 27. pontját).
The fact that there is a need for the sign to be available for other economic operators cannot be one of those relevant factors.
Az a körülmény, hogy a gazdasági szereplők részéről fennáll valamely megjelölés rendelkezésre állásának az igénye, nem képezi részét az említett releváns tényezőknek.
As is apparent form the wording of Article 5(1)(b) of the Directive and the caselaw cited, the answer to the question as to whether there is a likelihood of confusion must be based on the perception by the
Ugyanis, ahogyan az az irányelv 5. cikke (1) bekezdése b) pontjának szövegéből, valamint a fent hivatkozott ítélkezési gyakorlatból következik, az azon kérdésre
ADIDAS AND ADIDAS BENELUX public of the goods covered by the mark of the proprietor on the one hand and the goods covered by the sign used by the third party on the other.
ADIDAS ÉS ADIDAS BENELUX adott válasznak, hogy fennáll-e az összetévesztés veszélye, egyrészt a jogosult védjegyével ellátott termékek, másrészt a harmadik személyek által használt megjelöléssel jelölt termékek vásárlóközönségének felfogásán kell alapulnia.
Moreover, signs which must, generally, remain available for all economic operators are likely to be used abusively with a view to creating confusion in the mind of the consumer.
Ezenkívül, a főszabály szerint minden gazdasági szereplő számára rendelkezésre álló megjelölések alkalmasak arra, hogy azokat visszaélésszerűen használják abból a célból, hogy összetéveszthetőséget okozzanak a fogyasztó képzetében.
If, in such a context, the third party could rely on the requirement of availability to use a sign which is nevertheless similar to the trade mark freely without the proprietor of the latter being able to oppose that use by pleading likelihood of confusion, the effective application of Article 5(1) of the Directive would be undermined.
Ha ilyen esetben a harmadik személy a rendelkezésre állás követelményére hivatkozhatna annak érdekében, hogy szabadon használhassa a védjegyhez igencsak hasonló megjelölést, anélkül hogy ez ellen a védjegy jogosultja tiltakozhatna, az veszélyeztetné az irányelv 5. cikke (1) bekezdésének b) pontjában foglalt szabály hatékony alkalmazását.
That consideration applies in particular to stripe motifs.
E megállapítás többek között érvényes a sávokból álló díszítőelemekre is.
As adidas recognised in the introduction to its observations, stripe motifs as such are available and may therefore be placed in a vast number of ways on sports and leisure garments by all operators.
Miként azt az adidas észrevételeinek bevezető részében elismerte, a sávokból álló díszítőelemek – mint ilyenek – rendelkezésre állnak, és ezért azokat a piaci szereplők számtalanféleképpen felhelyezhetik a sport- és szabadidőruházati cikkekre.
Nonetheless, the competitors of adidas cannot be authorised to infringe the threestripe logo registered by adidas by placing on the sports and leisure garments marketed by them stripe motifs which are so similar to that registered by adidas that there is a likelihood of confusion in the mind of the public.
Ugyanakkor az adidas versenytársainak nincs joguk bitorolni az előbbi kérelmére lajstromozott háromsávos díszítőelemet, az általuk forgalmazott sport- és szabadidőruházati cikkekre az adidas kérelmére lajstromozott díszítőelemhez oly mértékben hasonló díszítőelemek felhelyezésével, hogy az a vásárlóközönség képzetében összetéveszthetőséget kelt.
It is for the national court to determine whether such a likelihood of confusion exists.
A nemzeti bíróságra hárul annak ellenőrzése, hogy az említett összetévesztés veszélye fennáll-e.
For the purpose of that determination, it is useful to examine the national court’s question seeking to ascertain whether it is important to determine whether the public perceives the sign used by the third party as mere decoration of the goods in question.
Ezen ellenőrzésre tekintettel célszerű megvizsgálni a kérdést előterjesztő bíróság azon kérdését, amely arra irányul, hogy meg kell-e győződni arról, hogy vajon a vásárlóközönség a harmadik személy által használt megjelölést az adott termék egyszerű díszítéseként fogja-e fel.
In that respect, it should be pointed out that the public’s perception that a sign is a decoration cannot constitute a restriction on the protection conferred by Article 5(1)(b) of the Directive when, despite its decorative nature, that sign is so similar to the registered trade mark that the relevant public is likely to perceive that the goods come from the same undertaking or, as the case may be, from economically-linked undertakings.
E tekintetben kiemelendő, hogy valamely megjelölésnek a vásárlóközönség által díszítőelemként való felfogása nem képezi akadályát az irányelv 5. cikke (1) bekezdésének b) pontja által nyújtott oltalomnak olyankor, amikor – annak dekoratív jellege ellenére – az említett megjelölés oly mértékű hasonlóságot mutat a lajstromozott védjeggyel, hogy az alapján az érintett közönség azt hiheti, hogy a termékek ugyanattól a vállalkozástól vagy gazdaságilag egyébként egymással kapcsolatban álló vállalkozásoktól származnak.
In the present case, it must therefore be determined whether the average consumer, when he sees sports or leisure garments featuring stripe motifs in the same places and with the same characteristics as the stripes logo registered by adidas, except for the fact that they consist of two rather than three stripes, may be mistaken as to the origin of those goods, believing that they are marketed by adidas AG, adidas Benelux BV or an undertaking linked economically to those undertakings.
A jelen ügyben ezért azt kell megvizsgálni, hogy vajon az átlagos fogyasztó – abban az esetben, ha ugyanazon a helyeken és ugyanazon jellemzőkkel észleli a sávokból álló díszítőelemekkel ellátott sport- és ruházati cikkeket, mint az adidas kérelmére lajstromozott díszítőelemek esetében, azzal az apró különbséggel, hogy azok nem három, hanem csupán két sávból állnak – tévedhet-e a termék származását illetően, azt gondolva, hogy azt az adidas AG, az adidas Benelux BV vagy a velük gazdaságilag kapcsolatban álló valamely vállalkozás forgalmazza.
As is clear from the 10th recital in the Directive, that appreciation depends not solely on the degree of similarity between the trade mark and the sign, but also on the ease with which the sign may be associated with the mark having regard, in particular, to the recognition of the latter on the market.
Miként az az irányelv tizedik preambulumbekezdéséből következik, ezen értékelés nem csak a védjegy és a megjelölés közötti hasonlóság mértékétől függ, hanem attól is, hogy milyen könnyen lehet a megjelölést gondolatban a védjegyhez társítani, többek között ez utóbbinak a piaci ismertségére is figyelemmel.
The more the mark is well known, the greater the number of operators who will want to use similar signs.
Ugyanis minél ismertebb a védjegy, annál nagyobb lesz azon gazdasági szereplők száma, akik hasonló megjelöléseket szándékoznak majd használni.