natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By its question, the referring court is essentially asking whether Community law, in particular the Treaty provisions relating to the freedom of Union citizens to take up residence in another Member State and to the free movement of capital, preclude national legislation on the taxation of inheritance, such as that at issue in the main proceedings, under which — for the purposes of determining the basis of assessment for the tax due on the inheritance of immovable property situated in the territory of the Member State concerned — account may be taken of certain charges, such as debts secured by the right conferred on a creditor to take out a mortgage against that immovable property, if the person from whom the immovable property has been inherited was resident, at the time of death, in that Member State (inheritance duty), but not if that person was resi-
A kérdést előterjesztő bíróság az általa feltett kérdéssel alapvetően arra keres választ, hogy ellentétes-e a közösségi joggal, különösen a Szerződésnek az uniós polgárok más tagállamban való letelepedéshez való jogára és a tőkemozgás szabadságára vonatkozó rendelkezéseivel az öröklési illetéknek az alapeljárásban szereplőhöz hasonló olyan nemzeti szabályozása, amely szerint – az adott tagállamban fekvő ingatlan dolog öröklése után fizetendő illeték alapjának meghatározása során – figyelembe lehet venni bizonyos terheket, mint például az ingatlan dolgot terhelő tartozásokat, amelyeket jelzálogjog biztosít, ha az örökhagyó lakóhelye halálakor az adott tagállamban volt (öröklési illeték), azonban ezen terheket nem lehet figyelembe venni, ha más tagállamban
ECKELKAMP AND OTHERS must none the less exercise that competence consistently with Community law.
ECKELKAMP ÉS TÁRSAI szabad mozgására vonatkozó rendelkezéseinek hatálya alá tartozik.
19 of the Treaty provisions on the free movement of capital.
tiszteletben tartásával kötelesek gyakorolni e hatáskörüket 19.
It is thus necessary to examine whether national legislation such as that at issue amounts to a prohibited restriction on the free movement of capital.
Erre tekintettel meg kell vizsgálni, hogy a jelenlegihez hasonló nemzeti szabályozás kimeríti-e a tőke szabad mozgásának tiltott korlátozását.
As regards, more particularly, the applicability ratione materiae of the Treaty provisions on the free movement of capital to a situation such at that at issue — which has not, in fact, been contested by the parties to the present proceedings — it is settled caselaw that an inheritance is a movement of capital within the meaning of Article 56 EC (formerly Article 73b of the EC Treaty), except in cases where its constituent elements are confined within a single Member State. 20
Közelebbről, a Szerződésnek a tőke szabad mozgására vonatkozó rendelkezései tárgyi hatályának a jelenlegihez hasonló helyzetre való alkalmazhatósága tekintetében – amelyet tulajdonképpen a jelen eljárásban a felek nem vontak kétségbe – az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az öröklés tőkemozgásnak minősül az EK 56. cikk (korábban az EK-Szerződés 73b. cikke) értelmében, kivéve azon eseteket, amikor a tőkemozgás összetevői egyetlen tagállamon belülre korlátozódnak 20.
In that regard, it should be noted that the Court held in Barbier — which also concerned the taxation of an immovable property acquired through inheritance from a nonresident — that measures prohibited by Article 56 EC as being restrictions on the movement of capital include those whose effect is to reduce the value of the inheritance of a resident of a State other than the Member State in which the assets concerned are situated and which taxes the inheritance of those assets. 21
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a Bíróság a Barbierügyben – amely szintén egy ingatlan külföldi illetékességű személytől öröklés útján történő megszerzésének adózására vonatkozott – úgy ítélte meg, hogy az EK 56. cikk szerint tiltott, tőkemozgást korlátozó intézkedések közé tartoznak azok, amelyek csökkentik a hagyaték fekvési helye szerinti, a szóban forgó hagyaték öröklését megadóztató tagállamtól eltérő tagállamban lakó személy hagyatékának értékét 21.
It suffices to note in that regard that the situation in the case before the Hof van Beroep te Gent is clearly not purely domestic in that it concerns the taxation of the acquisition of an immovable property through inheritance from a person resident, at the time of death, in a Member State other than Belgium, that is to say, other than the Member State in which the immovable property is situated.
Elegendő e tekintetben azt megjegyezni, hogy a Hof van Beroep te Gent előtt folyamatban lévő ügy által érintett helyzet egyértelműen nem tisztán belföldi vonatkozású, tekintettel arra, hogy valamely ingatlan olyan személytől történő öröklésének az adóztatására vonatkozik, aki a halála időpontjában egy Belgiumtól, vagyis az ingatlan fekvésétől eltérő tagállamban rendelkezett illetékességgel.
The inheritance at issue in the main proceedings therefore falls within the scope
Következésképpen az alapeljárásban szereplő öröklés a Szerződésnek a tőke
In the present case it has not been disputed that — as the heirs and the Commission have submitted — the effect of the legislation under which debts such as those in issue in the main proceedings are not deductible in relation to immovable property inherited from a nonresident is to reduce the value of the inheritance in so far as it causes the inheritance to be subject, in
A jelen ügyben nem vitatott, hogy – ahogyan azt az örökösök, illetve a Bizottság állítják – az olyan szabályozás, mely szerint az alapeljárásban szereplőhöz hasonló tartozás levonása az ingatlan külföldi illetékességű személytől való öröklése esetén nem lehetséges, a hagyaték értékének csökkenését eredményezi annyiban, amennyiben azt vonja maga után, hogy a hagyaték Belgiumban
19 — See, inter alia, Case C-319/02 Manninen [2004] ECR I-7477, paragraph 19; Case C-386/04 Centro di Musicologia Walter Stauffer [2006] ECR I-8203, paragraph 15; and Case C-347/04 Rewe Zentralfinanz [2007] ECR I-2647, paragraph 21.
Manninenügyben 2004. szeptember 7-én hozott ítélet (EBHT 2004., I-7477. o.) 19. pontját; a C-386/04. sz. Centro di Musicologia Walter Stauffer ügyben 2006. szeptember 14-én hozott ítélet (EBHT 2006., I-8203. o.) 15. pontját; valamint a C-347/04. sz.
20 — See, to that effect, inter alia Case C-256/06 Jäger [2008] ECR I-123, paragraph 25, and van Hilten-van der Heijden, cited in footnote 4, paragraph 42.
Jägerügyben 2008. január 17-én hozott ítélet (EBHT 2008., I-123. o.) 25. pontját, valamint a 4. lábjegyzetben hivatkozott van Hilten-van der Heijden-ügyben hozott ítélet 42. pontját.
21 — See to that effect Barbier, cited in footnote 3, paragraph 62; van Hilten-van der Heijden, cited in footnote 4, paragraph 44; and, most recently, Jäger, cited in footnote 20, paragraph 30.
21 – Lásd ebben az értelemben a 3. lábjegyzetben hivatkozott Barbierügyben hozott ítélet 62. pontját; a 4. lábjegyzetben hivatkozott van Hilten-van der Heijden ügyben hozott ítélet 44. pontját; valamint legutóbb a 20. lábjegyzetben hivatkozott Jägerügyben hozott ítélet 30. pontját.
Belgium, to a tax higher than that payable if the immovable property had been inherited from a person resident, at the time of death, in the territory of that Member State.
ÜGY magasabb illetékfizetési kötelezettség alá esik, mint amelyet akkor kellene fizetni, ha az ingatlant a halála időpontjában az ingatlan fekvési helye szerinti tagállam területén illetékességgel rendelkező személytől örökölnék.
it points out that, according to the rules on the allocation of powers of taxation, it falls to the Member State of residence of the deceased — which alone is in a position to assess his economic position in its entirety — to take account of all assets and debts relating to the inheritance, including debts such as those at issue.
joghatóság megosztására vonatkozó szabályok alapján az elhunyt illetékessége szerinti tagállamnak – amelynek kizárólagos lehetősége van az elhunyt gazdasági helyzetének teljes egészében való értékelésére – kell a hagyatékkal kapcsolatos valamennyi aktívát és tartozást figyelembe vennie, beleértve a szóban forgóhoz hasonló tartozásokat is.
It follows that the national legislation on succession duties at issue — in so far as it makes the deductibility of certain debts conditional upon the immovable property concerned having been inherited from a person resident in that Member State — is, in principle, liable to restrict the free movement of capital.
Ebből következik, hogy a szóban forgó öröklési illetékre vonatkozó nemzeti szabályozás – annyiban, amennyiben egyes tartozások levonhatóságát attól teszi függővé, hogy a szóban forgó ingatlant az adott tagállamban illetékességgel rendelkező személytől örökölték-e – főszabály szerint akadályozza a tőke szabad mozgását.
It is therefore necessary to examine whether that restriction may be justified having regard to the provisions of the Treaty.
Következésképpen meg kell vizsgálni, hogy ez a korlátozás a Szerződés rendelkezéseire tekintettel igazolható-e.
In that respect, it is correct that, as the Belgian Government observed, the Court accepted in the Schumacker line of cases — thereby recognising the role of the criterion of residence as a connecting factor for purposes of the allocation of taxing powers — that, in relation to direct taxes, the respective situations of residents and nonresidents are not, as a rule, comparable, so that, in tax law, it is possible that the taxpayer’s residence may constitute a factor justifying national rules which entail different treatment as between resident and nonresident taxpayers. 23
Ebben a tekintetben helyes, ahogyan a belga kormány megállapította, hogy a Bíróság a Schumacker-ügyekben kifejtett ítélkezési gyakorlatában elfogadta – ezáltal elismerve az illetékesség kritériumának kapcsolóelvet betöltő szerepét az adóztatási joghatóság megosztását illetően –, hogy a közvetlen adók tekintetében általában nem összehasonlítható a belföldi és a külföldi illetékességgel rendelkezők helyzete, azaz az adójogban előfordulhat, hogy az adóalany illetékessége olyan tényezőt jelent, amely igazolja a belföldi és a külföldi illetőségű adófizetők tekintetében eltérő bánásmódot előíró nemzeti szabályozást 23.
In the same vein, Article 58(1)(a) EC expressly provides that ‘Article 56 [EC] shall be without prejudice to the right of Member States … to apply the relevant provisions of their tax law which distinguish between taxpayers who are not in the same situation with regard to their place of residence …’.
Hasonlóképpen, az EK 58. cikk (1) bekezdésének a) pontja kifejezetten előírja, hogy az „[EK] 56. cikk rendelkezései nem érintik a tagállamoknak azt a jogát, hogy […] alkalmazzák adójoguk azon vonatkozó rendelkezéseit, amelyek a lakóhely vagy a tőkebefektetés helye alapján az adózók között különbséget tesznek”.
The Belgian Government relies essentially on two main arguments in order to show that the legislation at issue is compatible with the Treaty provisions on the free movement of capital and that the distinction on which it is based is justified.
A belga kormány alapvetően két fő érvre hivatkozik annak alátámasztására, hogy a szabályozás összhangban van a Szerződésnek a tőke szabad mozgására vonatkozó rendelkezéseivel, és a különbségtétel, amelyen alapul, igazolható.
It maintains, first, relying on the Schumacker 22case-law, that the differential treatment in question reflects an objective difference between the situations of a resident and a non-resident.
Elsődlegesen – a Bíróság Schumackerügyben 22kialakított ítélkezési gyakorlata alapján – előadja, hogy a szóban forgó eltérő bánásmód a belföldi és a külföldi illetékességűek helyzetének objektív különbözőségén alapul.
Second, and closely related to that argument,
Másodsorban, és ehhez az érveléshez szorosan kapcsolódva, rámutat arra, hogy az adóztatási
23 — See to that effect Schumacker, cited in footnote 22, paragraphs 31 and 33.
23 – Lásd ebben az értelemben a 22. lábjegyzetben hivatkozott Schumackerügyben hozott ítélet 31. és 33. pontját.
22 — Case C-279/93 [1995] ECR I-225.
Schumackerügyben 1995. február 14-én hozott ítélet (EBHT 1995., I-225. o.).
ECKELKAMP AND OTHERS not objectively comparable or be justified by overriding reasons in the general interest. 25
ECKELKAMP ÉS TÁRSAI összehasonlíthatóak, vagy ha azt nyomós közérdek igazolja 25.
The Court has repeatedly emphasised, however, that that provision, in so far as it is an exception to the fundamental principle of the free movement of capital, must be interpreted strictly and that not all tax legislation making a distinction between taxpayers based on their place of residence or the Member State in which they invest their capital is automatically compatible with the Treaty. 24
A Bíróság azonban ismételten hangsúlyozta, hogy a fenti rendelkezést a tőkemozgás szabadságának elvétől való eltérésként szigorúan kell értelmezni, és nem értelmezhető úgy, hogy minden olyan szabályozás, amely az adózók között az illetékesség vagy a tőkebefektetés tagállama alapján különbséget tesz, automatikusan összeegyeztethető a Szerződéssel 24.
As to the identification of situations which are objectively comparable with regard to a specific national tax measure, 26 it appears from the caselaw, in particular, that where a Member State has chosen to impose a particular form of tax on nonresidents as well as residents, it follows that residents and nonresidents must also be considered comparable as regards any deductions relating to that taxation.
Ugyancsak, magát az EK 58. cikk (1) bekezdésének a) pontjában előírt eltérést korlátozza az EK 58. cikk (3) bekezdése, amely szerint az EK 58. cikk (1) bekezdésében említett nemzeti intézkedések „nem szolgálhatnak az 56. cikkben meghatározott szabad tőkemozgásra és fizetési műveletekre vonatkozó önkényes megkülönböztetés vagy rejtett korlátozás eszközéül”.
27 In the same context, the Court also considered it relevant to determine whether costs, charges or obligations, whose deductibility or taking into account with regard to a tax is at issue, are in a way ‘directly linked’ with the income, asset or taxable event on which that tax is levied. 28
az ítélkezési gyakorlatból többek között kitűnik, hogy amennyiben valamely tagállam úgy döntött, hogy az adónak egy bizonyos formáját alkalmazza mind a belföldi, mind a külföldi illetékességgel rendelkezőkre, akkor a belföldi és a külföldi illetékességgel rendelkezőket összehasonlíthatónak kell tekinteni az ezen adónemmel kapcsolatos bármely levonás szempontjából 27.
Against that background, it should be noted in the present case, first, that for the
Fentiekre tekintettel a jelen ügyben először is meg kell jegyezni, hogy a WS
25 — See to that effect, inter alia, Manninen, cited in footnote 19, paragraphs 28 and 29; Case C-35/98 Verkooijen [2000] ECR I-4071, paragraph 43; Case C-376/03 D. [2005] ECR I-5821, paragraph 25; and Blanckaert, cited in footnote 12, paragraph 42.
Verkooijenügyben 2000. június 6-án hozott ítélet (EBHT 2000., I-4071. o.) 43. pontját; a C-376/03. sz. D.-ügyben 2005. július 5-én hozott ítélet (EBHT 2005., I-5821. o.) 25. pontját; valamint a 12. lábjegyzetben hivatkozott Blanckaert-ügyben hozott ítélet 42. pontját.
26 — See, as to that, in greater detail my Opinion in Arens-Sikken, cited in footnote 2, points 73 to 77.
26 – Ebben a tekintetben részletesebben lásd a 2. lábjegyzetben hivatkozott Arens-Sikken ügyben ismertetett indítványom 73–77. pontját.
A distinction must therefore be drawn between unequal treatment which is permitted under Article 58(1)(a) EC and arbitrary discrimination which is prohibited by Article 58(3) EC.
Különbséget kell tehát tenni az EK 58. cikk (1) bekezdésének a) pontja értelmében megengedett egyenlőtlen bánásmód és az EK 58. cikk (3) bekezdése által tiltott önkényes megkülönböztetés között.
As follows in that regard from the caselaw of the Court, for a national measure to be capable of being regarded as compatible with the Treaty provisions on the free movement of capital, the difference in treatment must concern situations which are
E tekintetben a Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint valamely nemzeti rendelkezés csak akkor egyeztethető össze a Szerződésnek a tőke szabad mozgásáról szóló rendelkezéseivel, ha az eltérő bánásmód olyan helyzetekre vonatkozik, amelyek egymással tárgyilagosan nem
27 — See, to this effect, Commission v France, cited in footnote 7, paragraph 20; Case C-170/05 Denkavit [2006] ECR I-11949, paragraph 35; see also Opinion of Advocate General Lenz in Case C-250/95 Futura Participations and Singer [1997] ECR I-2471, points 38 and 39.
Denkavit-ügyben 2006. december 14-én hozott ítélet (EBHT 2006., I-11949. o.) 35. pontját; valamint Lenz főtanácsnok C-250/95. sz. Futura Participations és Singer ügyben 1996. november 5-én ismertetett indítványának (EBHT 1997., I-2471. o.) 38. és 39. pontját.
24 — See, for example, Case C-446/03 Marks & Spencer [2005] ECR I-10837, paragraph 37; Manninen, cited in footnote 19, paragraph 28; and Jäger, cited in footnote 20, paragraph 40. 28 — See, to that effect, inter alia Case C-234/01 Gerritse [2003] ECR I-5933, paragraphs 27 and 28; Case C-265/04 Bouanich [2006] ECR I-923, paragraph 40; and Jäger, cited in footnote 20, paragraph 44.
24 – Lásd például a C-446/03. sz., Marks & Spencer ügyben 2005. december 13-án hozott ítélet (EBHT 2005., I-10837. o.) 37. pontját, a 19. lábjegyzetben hivatkozott Manninenügyben hozott ítélet 28. pontját; valamint a 20. lábjegyzetben hivatkozott Jägerügyben hozott ítélet 40. pontját. 28 – Lásd ebben az értelemben többek között a C-234/01. sz.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-11/07 as that in issue.
MAZÁK FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA – C-11/07. SZ.
In addition, as the Commission has pointed out, the burden of proof as to the existence of the debt concerned lies in any event with the heirs, whether or not the person to whose estate the debt belongs was a resident or not.
Ezenkívül – ahogy a Bizottság rámutatott – a szóban forgó tartozás fennállására vonatkozó bizonyítási teher minden esetben az örökösökre hárul, függetlenül attól, hogy az a személy, akinek a hagyatékával a tartozás kapcsolatos, belföldi illetőségű volt-e, vagy sem.
purposes of inheritance taxation with respect to immovable property situated in Belgium, both the estate of a resident and that of a nonresident are subject to tax under the WS.
alapján a Belgiumban fekvő ingatlannal kapcsolatos öröklési illeték szempontjából mind a belföldi, mind a külföldi illetőségűek hagyatéka illetékfizetési kötelezettség alá esik.
Although, in formal terms, it is ‘inheritance duty’ that is levied in the case of a resident and ‘transfer duty’ in the case of a nonresident, the fact remains, in my view, that residents and nonresidents are in principle considered comparable, under Belgian inheritance tax legislation, as regards liability to succession duties on immovable property situated in Belgium.
Habár formailag a belföldi illetékességűek tekintetében „öröklési illetéket”, a külföldi illetékességűek tekintetében pedig „vagyonátruházási illetéket” vetnek ki, álláspontom szerint ez nem befolyásolja azt a tényt, miszerint az öröklési illetékre vonatkozó belga jogi szabályozás főszabály szerint hasonlóan kezeli a belföldi, illetve a külföldi illetőségűeket a Belgium területén fekvő ingatlannal kapcsolatos öröklési illeték fizetési kötelezettsége tekintetében.
Finally, it should be noted that the debt at issue in the main proceedings is secured — according to the information provided by the parties and the referring court — by a mortgage mandate which enables the immovable property inherited to be encumbered with a corresponding mortgage.
Végül meg kell jegyezni, hogy az alapeljárásban szereplő tartozás – a felek és a kérdést előterjesztő bíróság által szolgáltatott információk értelmében – zálogjogi felhatalmazással biztosított, ami lehetővé teszi a megörökölt ingatlan ennek megfelelő jelzáloggal való megterhelését.
Secondly, although the applicable succession duties are formally levied on the value of the immovable property forming part of the estate of a nonresident, the fact that the inheritance is taxed in the hands of the heirs is not to be overlooked.
Másodszor, bár formailag az alkalmazandó öröklési illetéket egy külföldi illetőségű személy hagyatékának részét képező ingatlan értéke alapján szabják ki, az a tény, hogy az örökséget az örökösöknél adóztatják meg, nem hagyható figyelmen kívül.
Thus, the case does not exclusively concern the personal situation of the deceased and the responsibility of his Member State of residence to take account, in accordance with the residence principle invoked by the Belgian Government, of all his personal circumstances and obligations, as it is the heirs who are the taxable persons under the WS and liable to tax according to their share in the inheritance.
Az ügy nem kizárólag az örökhagyó személyes helyzetére, valamint – a belga kormány által hivatkozott illetőségi elvnek megfelelően – a lakóhelye szerinti tagállamnak az örökhagyó valamennyi személyes körülményének és kötelezettségének figyelembevételére vonatkozó kötelezettségére vonatkozik, hiszen az örökösök azok, akik a WS alapján adóalanynak minősülnek, és akik örökrészük arányában az adó megfizetésére kötelesek.
Although, as the Belgian Government has emphasised, the link in the present case between the immovable property and the obligation in question is obviously technically different from that, for example, between the obligation to transfer title and the estate at issue in Barbier, 29I do not regard that difference as relevant in this context, nor do I consider it sufficient to enable the Court to distinguish the present case from that case.
Habár, ahogyan a belga kormány hangsúlyozta, az ingatlan és a szóban forgó kötelezettség között a jelen ügyben fennálló kapcsolat technikailag nyilvánvalóan különbözik például a Barbierügyben 29szereplő, a hagyaték és a tulajdonjog átruházására vonatkozó kötelezettség közötti kapcsolattól, a jelen üggyel összefüggésben nem találom relevánsnak ezt a különbséget, továbbá megítélésem szerint az nem jogosítja fel a Bíróságot a jelen ügynek az említett ügytől való megkülönböztetésére sem.
The fact remains that there is a link, in that the debts thus secured can in any event burden the immovable property concerned which is subject to tax. 30
Mindez nem befolyásolja azt a tényt, hogy a jelen ügyben fennáll a kapcsolat, amelynek alapja, hogy az illetékfizetési kötelezettséggel érintett szóban forgó ingatlant bármikor meg lehet terhelni a biztosított tartozás összegével 30.
29 — Cited in footnote 3.
29 – Hivatkozás a 3. lábjegyzetben.
30 — See in that regard my Opinion in Arens-Sikken, cited in footnote 2, point 79 and footnote 35.
30 – Lásd ebben a tekintetben a 2. lábjegyzetben hivatkozott, Arens-Sikken ügyben ismertetett indítványom 79. pontját, valamint annak 35. lábjegyzetét.
In particular, in a situation where the heirs were themselves resident in Belgium, and to whom the same non-deductibility rule would apparently apply as regards the inheritance of immovable property from a nonresident, one might well ask if the deceased’s State of residence would really be in a better position to take into account obligations such
Különösen olyan esetben, amikor az örökösök maguk Belgiumban rendelkeztek illetékességgel, és akikre az ingatlan külföldi illetőségűtől történő öröklése miatt kétségtelenül ugyanaz a levonást meg nem engedő szabály alkalmazandó, joggal merül fel a kérdés, hogy az elhunyt illetékessége szerinti tagállam valóban megfelelőbb helyzetben
ECKELKAMP AND OTHERS trary discrimination within the meaning of Article 58(3) EC and the abovementioned caselaw 32and is therefore incompatible with the Treaty provisions on the free movement of capital.
ECKELKAMP ÉS TÁRSAI és a fent említett ítélkezési gyakorlat 32alapján önkényes megkülönböztetést valósít meg, és ezért összeegyeztethetetlen a Szerződésnek a tőke szabad mozgására vonatkozó rendelkezéseivel.