natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On 19 March 1973 the fluctuationmargins vis-à-vis the US dollar were suspended and the snakefluctuated freely. The EMCF was set up under Regulation (EEC) No 907/73 of the Council of 3 April 1973establishing a European Monetary Cooperation Fund (OJ L 89, 5.4.1973, p. 2).
Az USA-dollárralszembeni ingadozási sáv 1973. március 19-i felfüggesztésével a „valutakígyó” szabadon inga-dozhatott.Az EMCF-et az 1973. április 3-i, az Európai Monetáris Együttmûködési Alapot létrehozó907/73/EGK rendelettel (HLL89, 1973. 4.
Under Article 2 of this Regulation, the EMCF was required to promote i) the proper functioning ofthe progressive narrowing of the fluctuation margins of the Community currencies, ii)intervention on the exchange markets, and iii) settlements between central banks leading to aconcerted policy on reserves.
5., 2. o.) alapították meg. Arendelet 2. cikke értelmében az EMCF feladata 1. a közösségi valuták ingadozásai sávjai progresszív szûkítése,megfelelõ mûködésének elõsegítése, 2. a devizapiaci beavatkozás, 3. összehangolt tartalékpolitikát eredményezõ elszámolások a központi bankok között.
16).Council Directive 74/121/EEC of 18 February 1974 on stability, growth and full employment in the Community (OJ L 63, 5.3.1974, p. 19).
ATanács 1974. február 18-i 74/121/EGK irányelve a közösség belsõ stabilitásáról, növekedésrõl és a teljes foglalkoztatottságról (HLL63, 1974. 3.
11 The pound sterling and the Irish pound participated in the system from April to June 1972 and the Italian lira from April 1972 to February 1973.
5., 19. o.).Afont sterling és az ír font 1972. áprilistól júniusig , az olasz líra 1972. áprilistól 1973. februárig vett részt a rendszerben.
The French franc, which had joined thesystem at the outset, was withdrawn in February 1974; it entered the snakeagain in July 1975and left the mechanism definitively in November 1976.
Akezdetekben csatlakozó francia frankot 1974. februárban kivonták a rendszerbõl, majd 1975. júliusban ismét visszaléptették. Afrank végérvényesen 1976.novemberben hagyta el a mechanizmust.
In March 1979 the process of monetary integration was relaunched with thecreation of the European Monetary System (EMS).
1979. márciusban az Európai Monetáris Rendszer (EMS) létrehozásával újraindult a pénzügyi integráció folyamata.
The EMS was established by a Resolution of the European Council12, and its operating procedures were laiddown in an Agreement between the participating central banks13.
Az EMS létfontosságúnak bizonyult az európai pénzügyi integráció továbbvitelében. A„valutakígyóval” ellentétben az EMS lehetõséget adott a legtöbb közös- ségi valuta egyetlen árfolyamrendszerben történõ kezelésére.14
The EMS proved to be instrumental in furthering European monetary integration.Unlike the “snake”, the EMS managed to keep most Community currencies in a single exchange rate system.14
Az EMS bizonyos jellemzõi hasonlóak voltak a „valutakígyóéhoz”, például ez a rendszer is a résztvevõ közösségi valutákat magában foglaló rögzített, de módosítható központi árfolyamok mátrixára épült.
Some features of the EMS were similar to the
„kosárként” határoztak meg.15
“snake”, for example the EMS was also built around a grid of fixed but adjustablecentral rates among the participating Community currencies.
Az ECU szerepe az volt, hogy az árfolyam-mecha- nizmus (ERM) egyenértékese16
A new feature,however, was the introduction of the European Currency Unit (ECU), which was defined as a “basket” of fixed quantities of the currencies of the Member States.15The ECU was to serve as the numéraire16of the exchange rate mechanism (ERM), as a unit of account to denominate operations in the intervention and creditmechanisms and as a reserve asset and means of settlement among theparticipating central banks.
, az intervenciós és hitelmechanizmusok mûvele- teinek elszámolási egysége, valamint tartalékforrás és a részt vevõ központi bankok közötti elszámolás eszköze legyen.
However, the EMS was not just an exchange rate mechanism.
Az EMS azonban több volt, mint puszta árfolyam-mechanizmus.
In line with itsobjective to promote internal and external monetary stability, the EMS alsocovered the adjustment of monetary and economic policies as tools for achievingexchange rate stability.
Összhangbanaz EMS azon célkitûzésével, hogy elõmozdítsa a belsõ és külsõ monetáris stabilitást, szerepe kiterjedt a monetáris és gazdaságpolitika mint az árfolyam-stabili-tás elérése eszközének szabályozására.
Its participants were able to create a zone in whichmonetary stability increased and capital controls were gradually relaxed.
Arendszerben részt vevõk olyan zónáttudtak létrehozni, amelyben nõtt a pénzügyi stabilitás és folyamatosan enyhülteka tõkekorlátok.
Theexchange rate constraint greatly helped those participating countries withrelatively high rates of inflation to pursue disinflation policies, in particularthrough monetary policy. It thus fostered a downward convergence of inflationrates and brought about a high degree of exchange rate stability.
Az árfolyamkorlát, elsõsorban a monetáris politikán keresztül,nagymértékben segített a viszonylag magas inflációval küzdõ résztvevõknek adezinflációs politika megvalósításában, ezenkívül elõmozdította az inflációs ráták lefelé irányuló konvergenciáját és a magas szintû árfolyam-stabilitás megteremtését.
This in turnhelped to moderate cost increases in many countries and led to an improvement inoverall economic performance.
Ez viszont számos országban mérsékelte a költségnövekedést, és javította az általános gazdasági teljesítményt.
Moreover, reduced uncertainty about exchangerate developments and a perception that the parities of the participating currencieswere not allowed to depart significantly from the economic fundamentalsprotected intra-European trade from excessive exchange rate volatility.
Emellett az árfolyam-alakulás körülibizonytalanság csökkenése, és az a megítélés, hogy a részt vevõ valuták paritásainem térhetnek el jelentõsen a gazdasági alapértékektõl, megvédte az Európán belüli kereskedelmet a túlzott árfolyam-ingadozásoktól.
Although the EMS became the focal point of improved monetary policycoordination, its success in bringing about greater convergence of economicpolicies was rather limited.
Bár az EMS a továbbfejlesztett monetáris politikai koordináció fókuszpontjávávált, a gazdaságpolitikák nagyobb konvergenciájának kialakításában meglehetõsen korlátozott sikert ért el.
The lack of sufficient convergence in fiscal policyalso remained a source of tension: some countries had persistently large budget
További feszültségforrás maradt a nem elégséges fis-
Resolution of the European Councilon the establishment of the European Monetary System(EMS)and related matters of 5 December 1978.Agreement of 13 March 1979 between the central banks of the Member States of the European Economic Community laying down the operating procedures for the European Monetary System.The main exception was the pound sterling which participated for less than a year.The value of the ECUvis-à-vis the US dollar was the weighted average of the US dollarexchange rates of the component currencies.
Az Európai Tanács 1978. december 5-i határozata az Európai Monetáris Rendszer (EMS) létrehozásáról és kapcsolódó ügyekrõl.
Its value in each of the component currencieswas determined by multiplying its US dollar value with the US dollar exchange rate of therespective component currency.The function of numéraire implied that the central rates of the participating currencies wereexpressed in terms of the ECU.
Az Európai Gazdasági Közösség tagállamai központi bankjainak 1979. március 13-i megállapodása, amelyben megállapították az Európai Monetáris Rendszer mûködési eljárásait.Afõ kivétel a kevesebb mint egy évig részt vevõ font sterling volt.Az ECU USA-dollárban kifejezett értékét az összetevõ valuták dollárral szembeni árfolyamainak súlyozott átlagából számították.
The ECUcentral rates were then used to determine thebilateral ERM central rates around which the bilateral intervention rates were fixed.
Az egyes összetevõ valutákban megadott értéket úgyhatározták meg, hogy a dollár értéket megszorozták az egyes összetevõ valuták dollárárfolya-mával.Az egyenértékes funkció azt jelentette, hogy a részt vevõ valuták középárfolyamait ECU-banfejezték ki, majd az ECU-középárfolyamok alapján határozták meg azokat a bilaterális ERM-beli középárfolyamokat, amelyek körül aztán az egyes bilaterális beavatkozási árfolyamokatrögzítették.
deficits (leading to several exchange rate crises at the beginning of the 1990s),which put a disproportionate burden on monetary policy.
kális politikai konvergencia: bizonyos országokat tartósan magas költségvetésideficit jellemzett (ez az 1990-es évek elején több árfolyamválsághoz is vezetett),ami aránytalanul nagy terhet rótt a monetáris politikára.
The European Council Resolution of 1978 stated that the ECU should be at thecentre of the EMS; but, in practice, the ECU played only a limited role in thefunctioning of the system.
Bár az 1978. évi európai tanácsi határozat kimondta, hogy az EMS középpontjában az ECU-nak kell lennie, a gyakorlatban az ECU csak korlátozott szerepet játszott a rendszer mûködésében.
In the financial markets, however, it gained somepopularity as a means of portfolio diversification and as a hedge against currencyrisks.
Mindemellett a pénzügyi piacokon bizonyos népszerûségre tett szert a portfóliódiverzifikáció eszközeként és a valutakockázatelleni fedezetként.
The expansion of financial market activity in ECU was driven by a growingvolume of ECU-denominated debt instruments that were issued by Communitybodies and the public-sector authorities of some member countries.
Az ECU-ban elszámolt pénzügyi piaci tranzakciók bõvüléséta közösségi testületek és bizonyos tagországok állami hatóságai által kibocsátott,ECU-ban denominált adósságpapírok növekvõ volumene vezérelte.
However, inthe absence of an anchor for the ECU, the further prospects of the ECU marketremained limited.
Mivel azonban az ECU számára hiányzott a rögzítõ „horgony”, az ECU-piac kilátásai korlátozottak maradtak.
A further impetus for economic and monetary union was provided by theadoption of the Single European Act (SEA), which was signed in February 1986and entered into force on 1 July 1987.
További lökést adott a Gazdasági és Monetáris Uniónak az 1986. februárban aláírtés 1987. július 1jén hatályba lépett Egységes Európai Okmány (EEO).
The main purpose of this Act was tointroduce the Single Market as a further objective of the Community, to make thenecessary decisionmaking changes to complete the Single Market and toreaffirm the need for the Community’s monetary capacity for achievingeconomic and monetary union.
Az okmánynak elsõsorban az volt a szerepe, hogy közösségi célként tûzze ki az egységesbelsõ piac megteremtését, elvégezze a döntéshozatal terén azokat a változtatásokat,amelyekre az egységes piac létrehozásához szükség volt, és ismét megerõsítse aközösség monetáris kapacitása iránti igényt, amelyet a Gazdasági és Monetáris Unió megvalósítása megkívánt.
There was growing consensus among policymakers that a market withoutinternal borders would link the national economies much more closely togetherand increase significantly the degree of economic integration within the Community.
Apolitikai döntéshozók egyre inkább egyetértettek abban, hogy egy belsõ határok nélküli piac sokkal szorosabban összekapcsolná a nemzetgazdaságokat, és jelentõsen erõsítené a közösségen belüli gazdasági integrációt.
This in turn would reduce the room for manoeuvre of nationalpolicies and thus oblige the Member States to step up convergence of theireconomic policies.
Ezzel viszont csökkenne a nemzeti politika mozgástere, ami arra kötelezné a tagállamokat, hogyerõsítsék a gazdaságpolitikai konvergenciát.
If greater convergence did not occur, full freedom of capitalmovements and integrated financial markets was expected to put an undueburden on monetary policy.
Amennyiben nem erõsödne a konvergencia, a tõkemozgások és az integrált pénzügyi piacok teljes szabadsága várhatóan túlságosan nagy terhet róna a monetáris politikára.
The integration process would therefore require moreintensive and effective policy coordination for which the prevailing institutionalframework was perceived to be insufficient.
Ezért úgy vélték, hogyaz integrációs folyamat intenzívebb és hatékonyabb gazdaságpolitikai koordinációt igényel, amelyhez a fennálló intézményi keretek elégtelenek.
In addition, the Single Market was not expected to be able to exploit its fullpotential without a single currency.
Adöntéshozók úgy vélték, hogy közös valuta nélkül a belsõ piac nem lesz képeskiaknázni a benne rejlõ összes lehetõséget.
A single currency would ensure greater pricetransparency for consumers and investors, eliminate exchange rate risks withinthe Single Market, reduce transaction costs and, as a result, significantly increaseeconomic welfare in the Community.
Aközös valuta átláthatóbbá teszi azárakat a fogyasztók és a befektetõk számára, kiküszöböli az árfolyamkockázatokat az egységes piacon, csökkenti a tranzakciós költségeket, így jelentõsen növeli a közösség gazdasági jólétét.
Taking all these considerations into account, the then 12 Member States of the European Economic Community decided in 1988 to relaunch the EMU project.Where the Werner Plan of the early 1970s had failed, the second attempt at EMUwould prove to be a success, finally turning the single currency dream into reality.
Mindezen szempontokat figyelembe véve az Európai Gazdasági Közösség 12tagállama 1988-ban úgy határozott, hogy újraindítja a „GMU-projektet”. Megvolt ugyanis az esély arra, hogy a Werner-terv hiányosságait egy második kísérlet során ki lehet javítani, és végre valóra válhat a közös valuta álma.
In June 1988 the European Council confirmed the objective of the progressiverealisation of economic and monetary union and instructed a committee chairedby Jacques Delors, President of the European Commission, to propose “concretestages”leading to EMU.
1988 júniusában az Európai Tanács megerõsítette a Gazdasági és Monetáris Uniófokozatos megvalósításának célkitûzését, és Jacques Delors, az Európai Bizottság elnöke vezetésével létrehozott egy bizottságot, amelynek azt a feladatot adta,hogy tegyen javaslatot a GMU megvalósításának „konkrét szakaszaira”.
Community national central banks; Alexandre Lamfalussy, General Manager ofthe Bank for International Settlements (BIS); Niels Thygesen, Professor of Economics, Copenhagen; Miguel Boyer, President of the Banco Exterior de España; and Frans Andriessen, Member of the European Commission.
ság a következõ tagokból állt: a közösség NKB-inak elnökei, Lámfalussy Sándor,a Nemzetközi Fizetések Bankja (BIS) vezérigazgatója, Niels Thygesen, a közgazdaságtudományok professzora Koppenhágából, Miguel Boyer, a Banco Exterior de España elnöke és Frans Andriessen, az Európai Bizottság tagja.
The resulting “Delors Report” of 17 April 198917 recommended that economic and monetary union be achieved in three “discrete but evolutionary steps”.
Amunkájuk eredményeként született, 1989. április 17-én közzétett „Delors- jelentés”17 ajánlása szerint a Gazdasági és Monetáris Uniót három „elkülönülõ, de egymásra épülõ szakaszban”kell megvalósítani.
• Stage One was to focus on completing the internal market, reducing disparitiesbetween Member States’economic policies, removing all obstacles to financialintegration and intensifying monetary cooperation.
•Ajavaslat szerint az elsõ szakaszban a belsõ piac kiteljesítésére kell összpontosítani, csökkenteni kell a tagállamok gazdaságpolitikái közötti eltéréseket, elkell távolítani a pénzügyi integráció összes akadályát, és erõsíteni kell a monetáris szintû együttmûködést.
• Stage Two would serve as a period of transition to the final stage, setting up thebasic organs and organisational structure of EMU and strengthening economicconvergence.
•Amásodik szakasz a végsõ fázishoz vezetõ átmeneti idõszak, amelynek soránlétre kell hozni a GMU alapvetõ szerveit és szervezeti struktúráját, továbbá megkell erõsíteni a gazdasági konvergenciát.
• In Stage Three exchange rates would be locked irrevocably and the various Community institutions and bodies would be assigned their full monetary andeconomic responsibilities.
•Aharmadik szakaszban véglegesen rögzíteni kell az árfolyamokat, továbbá megkell határozni a különbözõ közösségi intézmények és testületek teljes monetáris és gazdasági feladatkörét.
Although Stage One was established within the existing institutional frameworkof the Community, changes to the institutional structure were needed for Stages Two and Three. It was necessary therefore to revise the Treaty establishing the European Economic Community.
Bár az elsõ szakasz a közösség akkor fennálló intézményi keretein belül valósultmeg, a második és harmadik szakaszhoz meg kellett változtatni az intézményistruktúrát, ami az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerzõdés módosítását is megkívánta.
To this end, an Intergovernmental Conference(IGC) on EMU was convened, which opened in November 1990 in parallel withthe IGC on European Political Union.
Ebbõl a célból összehívták a GMU-val foglalkozó kormányközi konferenciát, amelyre 1990 novemberétõl az európai politikai unióval foglalkozó kormányközi konferenciával egyidejûleg került sor.
At the European Council’s invitation, the EMU IGC was prepared by the Council of Ministers, the European Commission,the Monetary Committee and the Committee of Governors, all within theirrespective fields of competence.
Az Európai Tanácsfelkérésére a GMU-val foglalkozó kormányközi konferenciát a Miniszterek Tanácsa, az Európai Bizottság, a Monetáris Bizottság és az NKB-elnökök bizottsága készítette elõ, mindannyian saját felelõsségi körükön belül.
The outcome of the IGC negotiations was the Treaty on European Union (the EUTreaty, commonly known as the “Maastricht Treaty”), which was signed in Maastricht on 7 February 1992.
Akormányközi konferencián folytatott tárgyalások eredménye az Európai Unióról szóló szerzõdés volt (az EU-szerzõdés, vagy közismert nevén a „Maastrichti Szerzõdés”), amelyet 1992. február 7-én írták alá Maastrichtban.
The EU Treaty established the European Unionand amended the founding treaties of the European Communities.
Az EU-szerzõdés létrehozta az Európai Uniót, és módosította az Európai Közösségekalapító szerzõdéseit.
Theamendments to the EEC Treaty added, among others, a new chapter on economicand monetary policy.
Az új fejezetben lefektették a GMU alapjait, továbbá megállapították megvalósításának módját és menetét.
This new chapter laid down the foundations of EMU and setout a method and timetable for its realisation.
Aközösség növekvõ jog- és hatáskörét tükrözve az EGK új neve Európai Közösség lett.
Reflecting the Community’sincreasing powers and scope, the EEC was renamed the European Community.The Statute of the European System of Central Banks and of the European Central Bank (Statute of the ESCB) and the Statute of the European Monetary Institute (EMI Statute) were attached as Protocols to the EC Treaty.
AKözponti Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank alapokmányát (a KBER alapokmánya), valamint az Európai Monetáris Intézet alapokmányát (EMI-alapokmány) jegyzõkönyv formájában csatolták az EK-szerzõdéshez.
Denmark andthe United Kingdom were given a special status that did not oblige them toparticipate in Stage Three of EMU (see Section 1.2.2).
Dánia és az Egyesült Királyság különleges státust kapott, ígynem volt köteles részt venni a GMU harmadik szakaszában (lásd az I.2.2.fejezetet).
17 Committee for the study of economic and monetary union (1989), Report on economic and monetary union in the European Community, 1989.
AGMU tanulmányozására felállított bizottság (1989), Az Európai Közösség Gazdasági és Monetáris Uniójáról szóló jelentés (1989).
Stage One of EMU On the basis of the Delors Report, the European Council decided in June 1989that the first stage of the realisation of economic and monetary union shouldbegin on 1 July 1990.
ADelors-jelentés alapján az Európai Tanács 1989 júniusában úgy döntött, hogya Gazdasági és Monetáris Unió megvalósításának elsõ szakasza 1990. július 1jén indul.
This was the date on which, in principle, all restrictions onthe movement of capital between Member States were to be abolished.
Ettõl a naptól elvben eltörölték a tagállamok közötti tõkeáramlás korlátait, ugyanakkor további felelõsségi körökkel ruházták fel az EGK-tagállamok NKB-elnökeinek bizottságát.
At thistime, the Committee of Governors of the central banks of the Member States ofthe European Economic Community was given additional responsibilities, whichwere set out in a Council Decision of 12 March 199018. They included holdingconsultations on, and promoting the coordination of, the monetary policies of the Member States, with the aim of achieving price stability.
Atanács 1990. március 12-én hozott határozatá-ban18megállapított feladatkörök között szerepelt a tagállamok monetáris politikájával kapcsolatos konzultációk folytatása, illetve a különbözõ monetáris politikaistratégiák összehangolásának elõmozdítása az árstabilitás elérésének céljából.
In view of the relativelyshort time available and the complexity of the tasks involved, the Committee of Governors initiated the preparatory work for Stage Three of EMU as soon as the Maastricht Treaty had been signed.
Azidõ rövidségére és az elvégzendõ feladatok összetettségére tekintettel az NKB-elnökök bizottsága a Maastrichti Szerzõdés aláírását követõen azonnal kezdeményezte a GMU harmadik szakaszának elõkészítõ munkálatait.
The first step was to identify all the issues thatshould be examined at an early stage and establish a work programme by the endof 1993.
Az elsõ lépésben akorai fázisban megvizsgálandó kérdéseket kellett meghatározni, valamint ki kellett dolgozni egy 1993 végéig szóló munkaprogramot.
Then it was necessary to define appropriate mandates for the existing and the new working groups which had been set up to look into sub-committees19specific issues20.
Ezt követõen a meglevõalbizottságok19, illetve a konkrét kérdések elemzésére létrehozott új munkacso- portok20 megbízatását kellett meghatározni.
Stage Two of EMU The establishment of the EMI on 1 January 1994 marked the start of Stage Twoof EMU.
AGMU második szakasza Az EMI 1991. január 1jei létrehozásával a GMU megvalósításának második szakaszába lépett.
It was created as a transitory body to undertake the preparatory work for Stage Three of EMU, while the conduct of monetary and exchange rate policy inthe European Union remained the preserve of national authorities.
Az EMI-t ideiglenes testületként hozták létre a harmadik szakaszelõkészületi munkáinak elvégzésére, miközben az Európai Unióban a monetárisés árfolyampolitika irányítása a nemzeti hatóságok jogköre maradt.
The Committee of Governors ceased to exist but was effectively reconstituted as the Council (governing body) of the EMI.
Aközpontibanki elnökök bizottsága megszûnt, de az EMI Tanácsában (kormányzó testületében) gyakorlatilag újjáalakult.
The two main tasks of the EMI were:
Az EMI-nek két fõ feladata volt:
• to strengthen central bank cooperation and monetary policy coordination;
•a központi banki együttmûködés és a monetáris politikai koordináció megerõsítése;
• to make the necessary preparations for establishing the ESCB, for the conductof the single monetary policy and for creating a single currency in the thirdstage of EMU (see Box 2).
•a KBER létrehozásához, a közös monetáris politikai irányításhoz, valamint aközös valutának a GMU harmadik szakaszában történõ bevezetéséhez szükséges elõkészületek megtétele (lásd a II. keretes írást).
In December 1995 the Madrid European Council confirmed that Stage Three of EMU would start on 1 January 1999.
1995 decemberében az EU madridi csúcsértekezlete megerõsítette, hogy a GMUharmadik szakasza 1999. január 1jén kezdõdik, döntött arról, hogy a harmadik
20 Working Groups on Accounting Issues, Banknotes, Information Systems, Payment Systems and Statistics; a Working Group of Legal Experts was set up in 1996.
Atanács 1990. március 12-i 90/142/EGK határozata, amely az Európai Gazdasági Közösségtagállamainak központi bankjai közötti együttmûködésrõl szóló 64/300/EGK tanácsi határozatot módosítja (HLL78., 1990. 3.