natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore, the Court of First Instance decided that since such mutual recognition of the national measures adopted pursuant to Article 3a(1) of Directive 89/552 is subject to their approval by the Commission and their subsequent publication in the Official Journal, the contested decision does not leave the Member States any discretion, once that publication has occurred, as to the performance of their obligations.
Az Elsőfokú Bíróság ezen kívül megállapította, hogy mivel a 89/552 irányelv 3a. cikkének (1) bekezdése alapján elfogadott nemzeti intézkedések kölcsönös elismerése a Bizottság általi jóváhagyásuktól és a Hivatalos Lapban történő közzétételüktől függ, e közzététel után a vitatott aktus semmilyen mérlegelési lehetőséget nem hagy a tagállamok számára a kötelezettségeik teljesítését illetően.
Although the detailed rules for the control which the national authorities are required to exercise under the mechanism of mutual recognition established by Article 3a(3) of Directive 89/552 are determined by each Member State in the framework of its legislation implementing that provision, those authorities must ensure that broadcasters under their jurisdiction comply with the conditions for broadcasting the events designated in the national measures approved and published in the Official Journal by the Commission.
Ugyanis, jóllehet a vizsgálat azon módozatait, amelyek szerint a tagállamok a 89/552 irányelv 3a. cikkének (3) bekezdésével létrehozott kölcsönös elismerés mechanizmusa keretében eljárni kötelesek, minden tagállam maga határozza meg az e rendelkezést átültető jogszabályában, e hatóságoknak biztosítaniuk kell, hogy a joghatóságuk alá tartozó műsorszolgáltatók tiszteletben tartsák a Bizottság által elfogadott és a Hivatalos Lapban közzétett nemzeti intézkedésekben megjelölt események közvetítésének feltételeit.
The Court of First Instance concluded, therefore, that Infront is directly concerned by the contested decision in so far as it enables the implementation of the mechanism of mutual recognition by the other Member States of the measures adopted by the United Kingdom pursuant to Article 3a(1) of Directive 89/552 .
Az Elsőfokú Bíróság ezért arra a következtetésre jutott, hogy az Infrontot közvetlenül érinti a vitatott aktus, mivel az lehetővé teszi az Egyesült Királyság által a 89/552 irányelv 3a. cikkének (1) bekezdése alapján hozott intézkedések többi tagállam által történő kölcsönös elismerése mechanizmusának végrehajtását.
Thirdly, the Court of First Instance held that Infront is, likewise, individually concerned by the contested decision.
Harmadszor, az Elsőfokú Bíróság úgy ítélte meg, hogy az említett aktus személyében is érinti az Infrontot.
That decision concerns Infront by reason of a characteristic peculiar to it, namely its capacity as the exclusive holder of the television broadcasting rights for one of the designated events.
Az aktus a felperest sajátos minőségében, vagyis a megjelölt események televíziós közvetítési jogainak kizárólagos birtokosaként érinti.
Although Infront, in its capacity as broker of the relevant television broadcasting rights is not expressly covered by the national measures approved and published in the Official Journal by the Commission, they impede its ability freely to dispose of its rights by restricting their transfer exclusively to a broadcaster established in a Member State other than the United Kingdom which wishes to broadcast that event in the latter State.
Ugyanis, jóllehet a Bizottság által jóváhagyott és a Hivatalos Lapban közzétett nemzeti intézkedések nem kifejezetten az Infrontra mint az érintett televíziós közvetítési jogok közvetítőjére irányulnak, ezek az intézkedések megakadályozzák őt abban, hogy szabadon rendelkezhessék a jogaival, amennyiben korlátozzák e jogok valamely, az Egyesült Királyságon kívül letelepedett és az említett eseményt ez utóbbi államban közvetíteni szándékozó televíziós műsorszolgáltató számára történő kizárólagos átengedését.
Moreover, although the legal validity of the contracts concluded with FIFA is not affected by the contested decision, it is of importance that Infront acquired exclusively the television broadcasting rights in question before the entry into force of Article 3a of Directive 89/552 and, a fortiori, before the adoption of the contested decision.
Ezen kívül, még ha a FIFA-val kötött szerződések jogi érvényességét nem is érinti a vitatott aktus, jelentőséggel bír, hogy az Infront a szóban forgó televíziós közvetítési jogokat a 89/552 irányelv 3a. cikkének hatálybalépése, és még inkább az említett aktus elfogadása előtt szerezte meg.
On the substance, the Court of First Instance annulled the contested decision, on the ground that, being a decision within the meaning of Article 249 EC, it was vitiated by lack of powers.
Az ügy érdeme kapcsán az Elsőfokú Bíróság azzal az indokkal semmisítette meg a vitatott aktust, hogy azt, mivel az EK 249. cikk szerinti határozatnak minősül, hatáskör hiányában fogadták el.
The College of Commissioners had not been consulted and the Director-General who signed the contested decision had received no specific power from the College.
A Bizottság tagjaiból álló testülettel ugyanis nem került sor konzultációra, az aktust aláíró főigazgató pedig nem kapott a testülettől egyedi felhatalmazást.
Forms of order sought by the parties
A felek kérelmei
— give final judgment by declaring that the application before the Court of First Instance was inadmissible, and
– hozzon érdemi határozatot annak megállapításával, hogy az Elsőfokú Bírósághoz benyújtott kereset elfogadhatatlan;
— order Infront to pay the Commission’s costs at first instance and on appeal.
– az Infrontot kötelezze a Bizottságnak az elsőfokú eljárás és a fellebbezés során felmerült költségei viselésére.
Infront contends that the Court should:
Az Infront azt kéri, hogy a Bíróság:
— dismiss the appeal, or
– utasítsa el a fellebbezést, vagy
— refer the case back to the Court of First Instance for judgment in accordance with the judgment of the Court of Justice as to law; and
– utalja vissza az ügyet az Elsőfokú Bírósághoz a Bíróság ítélkezési gyakorlatának megfelelő ítélet hozatala végett, és
— order the Commission to pay its own and Infront’s costs relating to the proceedings before this Court and the Court of First Instance.
– a Bizottságot kötelezze a saját költségei, valamint az Infrontnak a Bíróság és az Elsőfokú Bíróság előtti eljárás során felmerült költségei viselésére.
The fourth paragraph of Article 230 EC provides that any natural or legal person may institute proceedings against a decision which, although in the form of a decision addressed to another person, is of direct and individual concern to the former.
Az EK 230. cikk negyedik bekezdése értelmében bármely természetes vagy jogi személy indíthat eljárást az olyan határozat ellen, amelyet ugyan egy másik személyhez címzett határozatként hoztak, de őt közvetlenül és személyében érinti.
In support of its appeal, the Commission pleads two grounds of appeal alleging misapplication of the two latter requirements.
Fellebbezésének alátámasztásaként a Bizottság ez utóbbi két feltétel megsértésére alapított két jogalapra hivatkozik.
Prior to examining those grounds of appeal, it is necessary to define the scope and effect of Article 3a of Directive 89/552 and of the contested decision.
E jogalapok vizsgálata előtt meg kell határozni a 89/552 irányelv és a vitatott aktus joghatásait, valamint alkalmazási körét.
Under Article 3a(1) of Directive 89/552, each Member State may take measures in accordance with Community law to ensure that broadcasters under its jurisdiction do not broadcast on an exclusive basis events which are regarded by that Member State as being of major importance for society in such a way as to deprive a substantial proportion of the public in that Member State of the possibility of following them via live coverage or deferred coverage on free television.
A fenti irányelv 3a. cikkének (1) bekezdése értelmében minden tagállam hozhat intézkedést a közösségi jog szerint annak biztosítására, hogy a joghatósága alá tartozó műsorszolgáltatók kizárólagos alapon ne közvetíthessenek az adott tagállam társadalma számára kiemelten jelentős eseményeket oly módon, hogy a közönség jelentős részét megfosztják attól a lehetőségtől, hogy az eseményeket élőben vagy későbbi, ingyenes televíziós szolgáltatás révén történő közvetítés során kövessék.
To that end, the Member State concerned is to draw up a list of such events.
Ebből a célból az érintett tagállam jegyzéket készít az ilyen eseményekről.
Article 3a(2) of Directive 89/552 requires the Commission to verify that those measures are compatible with Community law and to publish them in the Official Journal.
Az említett irányelv 3a. cikkének (2) bekezdése a Bizottság kötelezettségévé teszi, hogy vizsgálja meg, hogy az említett intézkedések összeegyeztethetőek-e a közösségi joggal, valamint hogy azokat közzétegye a Hivatalos Lapban.
Article 3a(3) puts in place a mutual recognition mechanism by which the other Member States must ensure that broadcasters under their jurisdiction do not circumvent measures adopted pursuant to Article 3a(1) by another Member State, approved by the Commission and published in the Official Journal.
E cikk (3) bekezdése létrehozza a kölcsönös elismerés mechanizmusát, amely szerint a tagállamok kötelesek gondoskodni arról, hogy a joghatóságuk alá tartozó műsorszolgáltatók ne kerülhessék meg a valamely más tagállam által ugyanezen cikk (1) bekezdésének alkalmazásával meghozott, a Bizottság által jóváhagyott és a Hivatalos Lapban közzétett intézkedéseket.
That is also stated in the 19th recital in the preamble to Directive 97/36, from the terms of which it is evident that Article 3a of Directive 89/552 is intended to prevent the possibility of circumvention of national measures protecting a legitimate general interest.
A fentieket tartalmazza a 97/36 irányelv (19) preambulumbekezdése is, amelynek szövegéből következik, hogy a 89/552 irányelv 3a. cikke a jogos általános érdekeket védő nemzeti intézkedések esetleges megkerülésének megakadályozására irányul.
Pursuant to that legislation, the Commission informed the United Kingdom, by the contested decision, of the approval of the measures it had adopted and of their subsequent publication in the Official Journal.
E rendelkezésnek megfelelően a Bizottság a vitatott aktussal arról értesítette az Egyesült Királyságot, hogy jóváhagyta az e tagállam által neki bejelentett intézkedéseket, valamint ezt követően közzétette azokat a Hivatalos Lapban.
As the Court of First Instance held, that decision thus closed the verification procedure which the Commission was required to carry out under Article 3a(2) of Directive 89/552.
Mint az Elsőfokú Bíróság megállapította, ez az aktus így lezárta azt a vizsgálati eljárást, amelyet a Bizottságnak a 89/552 irányelv 3a. cikkének (2) bekezdése értelmében kell lefolytatnia.
The publication in the Official Journal of those measures informed the other Member States of their existence and enabled them to comply with their obligations under Article 3a(3) of Directive 89/552.
Az említett intézkedések Hivatalos Lapban történő közzététele lehetővé tette a többi tagállam számára, hogy ezekről tudomást szerezzenek, és meg tudjanak felelni az ugyanezen irányelv 3a. cikkének (3) bekezdéséből eredő kötelezettségeiknek.
The contested decision therefore triggered the mutual recognition mechanism under Article 3a(3) of Directive 89/552 and, consequently, activated the other Member States’ obligation to ensure that broadcasters under their jurisdiction did not circumvent the measures adopted by the United Kingdom pursuant to Article 3a(1).
A vitatott aktussal tehát kezdetét vette a kölcsönös elismerésnek a 89/552 irányelv 3a. cikke (3) bekezdésében előírt mechanizmusa, ebből következően pedig a vitatott aktus működésbe hozta a többi tagállam azon kötelezettségét, hogy gondoskodjanak arról, hogy a joghatóságuk alá tartozó műsorszolgáltatók ne kerülhessék meg az Egyesült Királyság által ugyanezen cikk (1) bekezdésének alkalmazásával meghozott intézkedéseket.
It is in the light of those considerations that the Commission’s grounds of appeal must be examined.
A fenti megfontolásokra tekintettel kell megvizsgálni a Bizottság által hivatkozott jogalapokat.
The first ground of appeal, alleging misapplication of the requirement of direct concern
A közvetlen érintettségre vonatkozó feltétel megsértésére alapított első jogalapról
The Commission submits that the Court of First Instance erroneously applied the caselaw mentioned in paragraph 22 of the present judgment, which defines the requirement of direct concern under the fourth paragraph of Article 230 EC.
A Bizottság azt állítja, hogy az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta a jelen ítélet 22. pontjában említett ítélkezési gyakorlatot, amely az EK 230. cikk negyedik bekezdése szerinti közvetlen érintettségre vonatkozó feltételt pontosítja.
First of all, the contested decision does not affect Infront’s legal situation.
A vitatott aktus mindenekelőtt nincs hatással az Infront jogi helyzetére.
It requires the Member States other than the United Kingdom to ensure that broadcasters under their jurisdiction do not deprive a substantial proportion of the public in that Member State of the possibility of following certain designated events on free television.
Az Egyesült Királyságon kívüli más tagállamok részére írja elő annak kötelezettségét, hogy gondoskodjanak arról, hogy a joghatóságuk alá tartozó műsorszolgáltatók az egyesült királysági közönség jelentős részét ne foszthassák meg attól a lehetőségtől, hogy bizonyos megjelölt eseményeket „ingyenes” televíziós szolgáltatás révén követhessenek.
For that purpose, legal obligations are therefore to be imposed only on such broadcasters.
Ebből a célból tehát csak az ilyen szolgáltatókra hárulnak jogi kötelezettségek.
Assuming that a pay television company established in a Member State other than the United Kingdom wished to bid for the exclusive television broadcasting rights in question, the legal restrictions which are imposed on it could lead it to refrain from doing so.
Feltéve, hogy az Egyesült Királyságon kívüli más tagállamban letelepedett valamely díjköteles televíziótársaság esetleg ajánlatot kíván tenni a szóban forgó televíziós közvetítésre vonatkozó kizárólagos jogok megszerzése érdekében, a vele szemben előírt jogi korlátozások visszatarthatják ettől.
Consequently, Infront would have fewer potential purchasers and probably find itself in a worse business situation than it had envisaged, and that would be not because of a change in its legal position, but solely because it would not be in a position to find the purchaser it could have hoped for.
Következésképpen az Infrontnak kevesebb potenciális ajánlattevője lesz, és valószínűleg kevésbé előnyös üzleti helyzetbe kerül az általa előirányzotthoz képest, ez pedig nem a jogi helyzetének megváltozása miatt történik, hanem kizárólag azon tény folytán, hogy nem talál annyi vásárlóra, mint amennyire számíthatott.
It would therefore suffer the indirect economic consequences of the contested decision, whereas its legal position would remain unaltered.
Vagyis a vitatott aktusból közvetetten eredő gazdasági következményeket kell elviselnie, miközben a jogi helyzete változatlan marad.
Next, even those economic consequences are completely uncertain, since there was no broadcaster established in a Member State other than the United Kingdom which would be willing to pay the considerable sum demanded by Infront for the right to broadcast in the United Kingdom the designated events for which it holds the exclusive television broadcasting rights.
Továbbá, még ezek a gazdasági következmények is teljesen kétségesek, mivel nincs olyan, az Egyesült Királyságon kívüli más tagállamban letelepedett televíziós műsorszolgáltató, amely hajlandó lenne kifizetni azt a jelentős összeget, amelyet az Infront azoknak a megjelölt eseményeknek az Egyesült Királyságba történő közvetítési jogáért kér, amelyekre vonatkozóan ő maga kizárólagos televíziós közvetítési jogokkal rendelkezik.
The Court of First Instance should have required Infront to prove the plausibility of such a factual situation and the probability of economic loss arising from the contested decision.
Márpedig az Elsőfokú Bíróságnak fel kellett volna hívnia az Infrontot, hogy bizonyítsa az ilyen ténybeli helyzet előfordulásának hihetőségét, valamint a vitatott aktusból eredő gazdasági kár valószínűségét.
By failing to apply the appropriate burden of proof, it again fell into error of law.
Az Elsőfokú Bíróság, amennyiben elmulasztotta megfelelően alkalmazni a bizonyítási terhet, tévesen alkalmazta a jogot.
Finally, the Court of First Instance wrongly found that the Member States have no discretion in the implementation of the obligations laid down by Article 3a(3) of Directive 89/552.
Végül, az Elsőfokú Bíróság tévesen állapította meg, hogy a tagállamok nem rendelkeznek semmilyen mérlegelési lehetőséggel a 89/552 irányelv 3a. cikkének (3) bekezdésében előírt kötelezettségek teljesítését illetően.
Admittedly, the identity of the events considered to be of major
Kétségtelen, hogy a társadalom
2008 — CASE C-125/06 P importance for society and the method of their television broadcasting are determined by the notifying Member State and, therefore, by the Commission’s decision adopted pursuant to Article 3a(2).
P. SZ. ÜGY számára kiemelten jelentősnek ítélt eseményeket és azok televíziós közvetítésének módját a bejelentő tagállam, ebből következően pedig az e cikk (2) bekezdése alkalmazásával meghozott bizottsági határozat állapítja meg.
However, the extent to which such an event will be broadcast, in practice, in accordance with the interests of that Member State, largely depends on the legislation and the decision-making structure adopted by each Member State under Article 3a(3).
Az ilyen esemény közvetítésének mértéke azonban a gyakorlatban, e tagállam érdekeinek megfelelően jelentős mértékben függ attól a szabályozástól és döntéshozatali rendszertől, amelyet az említett 3a. cikk (3) bekezdése értelmében minden egyes tagállam kialakít.
That provision itself states that the task entrusted to the Member States must be achieved ‘by appropriate means, within the framework of their legislation’.
Ez a rendelkezés maga is kimondja, hogy a tagállamokra háruló feladatot „a megfelelő eszközökkel a jogrendszerük keretein belül” kell végrehajtani.
The results in each Member State may be very different depending on the approach followed in each particular case.
Márpedig az egyes tagállamokban elért eredmények az egyes esetekben alkalmazott megközelítéstől függően nagyon különbözőek lehetnek.
In those circumstances, the implementation of the contested decision by Member States other than the United Kingdom involves the exercise of a broad discretion.
E feltételek mellett a vitatott aktusnak az Egyesült Királyságon kívüli más tagállamok által történő végrehajtása jelentős mérlegelési lehetőség gyakorlását feltételezi.
Infront submits that the Court of First Instance correctly concluded that the contested decision is of direct concern to it.
Az Infront szerint az Elsőfokú Bíróság helyesen állapította meg, hogy a vitatott aktus közvetlenül érinti őt.
In accordance with settled caselaw, the condition that the decision must be of direct concern to a natural or legal person, as laid down in the fourth paragraph of Article 230 EC, requires the contested Community measure to affect directly the legal situation of the individual and leave no discretion to its addressees, who are entrusted with the task of implementing it, such implementation being purely automatic and resulting from Community rules without the application of other intermediate rules (see, in particular, Dreyfus v Commission, cited above, paragraph 43; Case C-486/01 P Front national v Parliament [2004] ECR I-6289, paragraph 34; and Case C-417/04 P Regione Siciliana v Commission [2006] ECR I-3881, paragraph 28).
Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az EK 230. cikk negyedik bekezdésében előírt feltétel, miszerint a kereset tárgyát képező határozatnak közvetlenül kell érintenie a természetes vagy jogi személyt, azt kívánja meg, hogy a kifogásolt közösségi intézkedés közvetlen hatást gyakoroljon a jogalany jogi helyzetére, és ne hagyjon mérlegelési lehetőséget az intézkedés végrehajtásával megbízott címzettek számára, mert az ilyen végrehajtás tisztán automatikus jellegű, és köztes szabályok alkalmazása nélkül, egyedül a közösségi szabályozás alapján történik (lásd különösen a fent hivatkozott Dreyfus kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 43. pontját; a C-486/01.
First, it must be determined whether the contested decision directly affects Infront’s legal situation.
Először azt kell megvizsgálni, hogy a vitatott aktus közvetlen hatást gyakorol-e az Infront jogi helyzetére.
Under Articles 98 and 101 of the Broadcasting Act, a broadcaster which wishes to broadcast, exclusively and live, a designated event must, if the service is intended to be received in all or part of the United Kingdom, obtain the ITC’s consent.
A műsorszolgáltatásról szóló törvény 98. és 101. cikkéből következik, hogy az a televíziós műsorszolgáltató, amely kizárólagosan és élő adásban kíván valamely megjelölt eseményt közvetíteni, köteles beszerezni a CIT hozzájárulását, amennyiben a sugárzás az Egyesült Királyság egész területére vagy annak egy részére irányul.
Under the Independent Television Commission Code on Sports and other Listed Events, as amended, the factors on which the ITC’s consent depends are essentially that the sale of the television broadcasting rights was the subject of a public announcement and that broadcasters had a genuine opportunity to acquire those rights on terms which were fair and reasonable.
A jegyzéken szereplő sport- és egyéb eseményekre vonatkozó független televíziós bizottsági kódex szerint a hozzájárulást befolyásoló tényezőket lényegében azok a körülmények képezik, hogy a televíziós közvetítés jogainak értékesítése nyilvánosan bejelentésre kerüljön, és a televíziós műsorszolgáltatóknak tényleges lehetősége legyen e jogok ésszerű és méltányos feltételek mellett történő megszerzésére.
As has been stated in paragraphs 35 to 39 of the present judgment, Member States other than the United Kingdom must, because of the contested decision, ensure that broadcasters under their jurisdiction do not circumvent the measures adopted by the United Kingdom pursuant to Article 3a(1) of Directive 89/552 and, therefore, that they do not broadcast designated events notwithstanding the requirements of those measures.
Mint az a jelen ítélet 35–39. pontjában megállapítást nyert, az Egyesült Királyságon kívüli más tagállamok a vitatott aktus tényénél fogva kötelesek gondoskodni arról, hogy a joghatóságuk alá tartozó műsorszolgáltatók ne kerülhessék meg az Egyesült Királyság által a 89/552 irányelv 3a. cikke (1) bekezdésének alkalmazásával meghozott intézkedéseket, vagyis a megjelölt eseményeket ne közvetíthessék az említett intézkedésekből eredő követelményekkel ellentétes módon.
It follows that those Member States must ensure that such broadcasters do not broadcast those events, exclusively and live, to the United Kingdom public if they acquired the television broadcasting rights to those events through a sale procedure which did not take account of the criteria mentioned in the preceding paragraph.
Ebből következik, hogy e tagállamok kötelesek biztosítani, hogy az említett szolgáltatók ezeket az eseményeket ne közvetíthessék az Egyesült Királyság közönsége részére kizárólagosan és élő adásban, amennyiben az említett események televíziós közvetítésének jogait olyan értékesítési eljárás keretében szerezték meg, amely nem veszi figyelembe az előző pontban említett kritériumokat.
The measures adopted by the United Kingdom and approved by the contested decision thus impose certain restrictions on broadcasters where they envisage broadcasting designated events for which Infront acquired exclusive rights.
Az Egyesült Királyság által meghozott és a vitatott aktussal jóváhagyott intézkedések így az említett televíziós műsorszolgáltatókkal szemben bizonyos korlátokat szabnak abban az esetben, ha e szolgáltatók olyan megjelölt események közvetítését irányozzák elő, amelyekre vonatkozóan az Infront kizárólagos jogokat szerzett.