natgillin/translations-raw huggingface dataset:
At the outset, it must be noted that, under the first subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, States, regional and local government authorities and other bodies governed by public law are not to be considered taxable persons in respect of the activities or transactions in which they engage as public authorities.
Mindenekelőtt emlékeztetni kell arra, hogy a hatodik irányelv 4. cikke (5) bekezdésének első albekezdésével összhangban az államok, a régiók, a megyék, a települések és más közintézmények nem minősülnek adóalanynak az olyan tevékenységekre, illetve ügyletekre vonatkozóan, amelyeket hatóságként folytatnak.
As the Court has held on numerous occasions, two conditions must be cumulatively fulfilled in order for that provision to apply: the activities must be carried out by a body governed by public law and they must be carried out by that body acting as a public authority (see to that effect, particularly, Case C-202/90 Ayuntamiento de Sevilla [1991] ECR I-4247, paragraph 18, and Fazenda Pública, cited above, paragraph 15).
Amint arra a Bíróság többször is emlékeztetett, e rendelkezés alkalmazásához két feltételnek kell együttesen teljesülnie, vagyis a tevékenységeket közintézménynek kell folytatnia, és ennek során hatóságként kell eljárnia (lásd e tekintetben többek között a C-202/90. sz. Ayuntamiento de Sevilla ügyben 1991. július 25-én hozott ítélet [EBHT 1991., I-4247. o.] 18. pontját és a fent hivatkozott Fazenda Pública ügyben hozott ítélet 15. pontját).
As regards the first of those conditions, it is common ground that the local authorities concerned are bodies governed by public law within the meaning of Article 4(5) of the Sixth Directive.
Az első feltétellel kapcsolatban vitathatatlan, hogy az érintett helyhatóságok a hatodik irányelv 4. cikkének (5) bekezdése értelmében vett közintézmények.
As for the second condition, activities pursued as public authorities within the meaning of that provision are those engaged in by bodies governed by public law under the special legal regime applicable to them and do not include activities pursued by them under the same legal conditions as those that apply to private economic operators (see, particularly, Fazenda Pública, paragraph 17, and the caselaw cited).
A második feltételt illetően emlékeztetni kell arra, hogy az ugyanezen rendelkezés értelmében vett hatósági minőségben folytatott tevékenységek esetében olyan tevékenységekről van szó, amelyeket a közintézmények a rájuk vonatkozó sajátos közjogi szabályozás keretében folytatnak, kivéve azokat a tevékenységeket, amelyeket a magánjogi gazdasági szereplőkkel azonos jogi feltételek mellett végeznek (lásd többek között a fent hivatkozott Fazenda Pública ügyben hozott ítélet 17. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
In view of the nature of the analysis to be carried out, it is for the national court to classify the activity at issue in the main proceedings in the light of the criter- ion adopted above (Comune di Carpaneto Piacentino and Others, cited above, paragraph 16; Case C-4/89 Comune di Carpaneto Piacentino and Others [1990] ECR I-1869, paragraph 11; and Fazenda Pública, paragraph 23).
Az elvégzendő elemzés jellegét figyelembe véve a nemzeti bíróság feladata az alapügyben szóban forgó tevékenységeknek a fent meghatározott kritérium alapján történő megítélése (a fent hivatkozott Comune di Carpaneto Piacentino és társai ügyben 1989. október 17-én hozott ítélet 16. pontja, a C-4/89. sz., Comune di Carpaneto Piacentino és társai ügyben 1990. május 15-én hozott ítélet [EBHT 1990., I-1869. o.] 11. pontja és a fent hivatkozott Fazenda Pública ügyben hozott ítélet 23. pontja).
Since the question whether, in the cases in the main proceedings, the local authorities concerned were acting as public authorities has not been referred to the Court, it is appropriate to start from the hypothesis, subject to verification by the referring court, that the activity in question in the main proceedings must be regarded, for the purposes of this reference for a preliminary ruling, as coming within Article 4(5) of the Sixth Directive.
Mivel azt a kérdést, hogy az alapügyekben érintett helyhatóságok az alapügy körülményei között hatóságként járnak-e el, nem terjesztették a Bíróság elé, a kérdést előterjesztő bíróság vizsgálatától függően abból a feltevésből kell kiindulni, hogy az alapügyben szóban forgó tevékenységet a jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelem céljából a hatodik irányelv 4. cikkének (5) bekezdése alá tartozónak kell tekinteni.
It must also be noted that, even where local authorities carry on such an activity as public authorities, they are, under the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, to be considered taxable persons where their treatment as nontaxable persons would lead to significant distortions of competition.
Emlékeztetni kell arra is, hogy még ha a helyhatóságok hatóságként is végeznek ilyen tevékenységet, azokat a hatodik irányelv 4. cikke (5) bekezdésének második albekezdése alapján adóalanynak kell tekinteni, amennyiben nem adóalanyként való kezelésük a verseny jelentős torzulását eredményezné.
The referring
A kérdést előterjesztő bíróság
2008 — CASE C-288/07 court is asking, in that respect, whether those distortions are to be evaluated by reference to the local market on which each of the local authorities concerned operates or by reference to the activity, as it is carried on throughout the national territory.
SZ. ÜGY számára ezzel kapcsolatban felmerül az a kérdés, hogy e torzulást azon helyi piacok vonatkozásában kell-e vizsgálni, amelyeken az egyes érintett helyhatóságok tevékenykednek, vagy azon tevékenység vonatkozásában, amelyet az egész nemzeti területen gyakorolnak.
To reply to that question, it is necessary, in the absence of any guidance in the text of the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, to take into account the scheme and purpose of the Sixth Directive, as well as the place of Article 4(5) in the common system of VAT established by it.
E kérdés megválaszolására – a hatodik irányelv 4. cikke (5) bekezdése második albekezdésének szövegében adott útmutatás hiányában – figyelembe kell venni ezen irányelv szerkezetét és célját, valamint a 4. cikk (5) bekezdésének a helyét az említett irányelvvel létrehozott közös HÉA-rendszerben.
It is important to emphasise in that regard that, as a general rule and in accordance with Article 2(1) of the Sixth Directive, the supply of services effected for consideration is to be subject to VAT.
E tekintetben hangsúlyozni kell, hogy főszabály szerint és ugyanezen irányelv 2. cikkének (1) bekezdésével összhangban a HÉA alá tartoznak az ellenszolgáltatás fejében teljesített szolgáltatásnyújtások.
Indeed, ‘taxable person’ means, under Article 4(1) of the Sixth Directive, any person who independently carries out in any place any economic activity specified in paragraph 2 thereof, whatever the purpose or results of that activity.
A hatodik irányelv 4. cikkének (1) bekezdése értelmében az minősül adóalanynak, aki az ugyanezen cikk (2) bekezdésében meghatározott bármely gazdasági tevékenységet bárhol önállóan végez, tekintet nélkül annak céljára és eredményére.
‘Economic activity’ is defined in Article 4(2) as including all activities of producers, traders and persons supplying services (Case C-284/04 T-Mobile Austria and Others [2007] ECR I-5189, paragraph 33).
A „gazdasági tevékenység” e fogalmát az említett (2) bekezdés úgy határozza meg, hogy az magában foglalja a termelők, a kereskedők, illetve a szolgáltatók valamennyi tevékenységét (a C-284/04. sz., T-Mobile Ausztria és társai ügyben 2007. június 26-án hozott ítélet [EBHT 2007., I-5189. o.] 33. pontja).
Article 4 of the Sixth Directive gives a very wide scope to VAT (see Case 235/85 Commission v Netherlands [1987] ECR 1471, paragraph 7, and Case C-186/89 van Tiem [1990] ECR I-4363, paragraph 17).
A hatodik irányelv 4. cikke így nagyon tágan határozza meg a HÉA alkalmazási körét (lásd a 235/85. sz., Bizottság kontra Hollandia ügyben 1987. március 26-án hozott ítélet [EBHT 1987., 1471. o.] 7. pontját és a C-186/89. sz. van Tiem-ügyben 1990. december 4-én hozott ítélet [EBHT 1990., I-4363. o.] 17. pontját).
It is only by way of derogation from that general rule that certain activities of an economic nature are not to be subjected to VAT.
Csak e főszabálytól való eltéréssel lehetséges az, hogy bizonyos gazdasági tevékenységek nem tartoznak a HÉA alá.
Such derogation is laid down by the first subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, under which activities engaged in by a body governed by public law acting as a public authority are not to be subject to VAT.
Ilyen eltérést ír elő a hatodik irányelv 4. cikke (5) bekezdésének első albekezdése, amely alapján a közintézmények által hatóságként folytatott tevékenységek után nem vetnek ki ilyen adót.
That derogation covers principally activities engaged in by bodies governed by public law acting as public authorities, which, while fully economic in nature, are closely linked to the exercise of rights and powers of public authority.
Ezen eltérés elsősorban olyan tevékenységekre vonatkozik, amelyeket a közintézmények hatóságként folytatnak, amely tevékenységek bár gazdasági jellegűek, szorosan kapcsolódnak a közhatalom előjogainak gyakorlásához.
In those circumstances, the fact that such bodies are not subject to VAT on those activities does not potentially have an anticompetitive effect, inasmuch as they are generally engaged in exclusively, or almost exclusively, by the public sector.
Ilyen körülmények között annak, hogy az említett közintézményeket e tevékenységek tekintetében nem kezelik HÉA-alanyként, lényegében nincs versenyellenes hatása, mivel ez utóbbiakat általában a közszektor kizárólagosan vagy majdhogynem kizárólagosan végzi.
However, even where those bodies carry on such activities in their capacity as public authorities, they are to be considered taxable persons, under the second and third subparagraphs of Article 4(5) of the Sixth Directive, where their treatment as nontaxable persons would lead to significant distortions of competition or again if those activities, provided they are not carried out on such a small scale as to be negligible, are listed in Annex D to that directive.
Azonban, még ha e közintézmények az ilyen tevékenységet hatóságként is végzik, azokat adóalanyoknak kell tekinteni a hatodik irányelv 4. cikke (5) bekezdése második és harmadik albekezdésének megfelelően, amennyiben nem adóalanyként való kezelésük a verseny jelentős torzulását eredményezné, vagy amennyiben az említett tevékenységek, ha azok nem elhanyagolhatók, ugyanezen irányelv D. mellékletében szerepelnek.
A body governed by public law may, thus, be responsible, under national law, for carrying on certain activities of an essentially economic nature under the special legal regime applicable to them where those same activities can also be carried on in parallel by private operators, with the result that the treatment of that body as a nontaxable person may give rise to certain distortions of competition.
Így a közintézmény a nemzeti jog alapján a rá alkalmazandó különleges jogrendszer keretében végezhet alapvetően gazdasági jellegű tevékenységet, és mivel e tevékenységeket párhuzamosan magánjogi gazdasági szereplők is folytathatják, az említett intézmény nem HÉA-alanyként való kezelése bizonyos versenytorzuláshoz vezethet.
It is that undesirable result that the Community legislature sought to avoid by providing, in the third subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, that the activities specifically listed in Annex D to that directive (telecommunications, the supply of water, gas, electricity and steam, the transport of goods, port and airport services and passenger transport, etc.) are, ‘in any event’, unless they are negligible, to be subject to VAT, even when they are carried on by bodies governed by public law acting as public authorities.
Ez olyan nem kívánatos eredmény, amelyet közösségi jogalkotó el akart kerülni azáltal, hogy a hatodik irányelv 4. cikke (5) bekezdésének harmadik albekezdésében előírja, hogy az ugyanezen irányelv D. mellékletében pontosan meghatározott tevékenységek (vagyis a távközlés, a víz-, gáz-, villamos- és hőenergiaszolgáltatás, az áruszállítás, a kikötői és repülőtéri szolgáltatások, a személyszállítás stb.) „minden esetben” HÉA-kötelesek, feltéve hogy e tevékenységek terjedelme nem elhanyagolható, még ha azokat a közintézmények hatóságként is végzik.
In other words, the treatment of bodies governed by public law as nontaxable persons in respect of those activities is, unless such activities are negligible, presumed to lead to distortions of competition.
Más szóval a közintézmények nem HÉA-alanyként való kezelése e tevékenységek tekintetében vélelmezhetően versenytorzuláshoz vezet, feltéve hogy az említett tevékenységek nem elhanyagolhatók.
It is thus clear from the wording of the third subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive that the treatment of those bodies as taxable persons results from the carrying-on, as such, of the activities listed in Annex D to that directive, irrespective of the question whether or not a particular body governed by public law faces competition at the level of the local market on which it carries on those same activities.
Így a hatodik irányelv 4. cikke (5) bekezdése harmadik albekezdésének szövegéből világosan kitűnik, hogy az említett intézmények HÉA-alanyként való kezelése az ugyanezen irányelv D. mellékletében felsorolt tevékenységek, mint olyanok gyakorlásából következik, függetlenül annak kérdésétől, hogy az adott közintézmény versenyhelyzetben van-e azon helyi piac szintjén, amelyen e tevékenységeket folytatja.
Furthermore, there may exist, on the national level, other activities of an essentially economic nature, not listed in Annex D to the Sixth Directive, the list of which may vary from one Member State to another or from one economic sector to another, which are carried on in parallel both by bodies governed by public law in their capacity as public authorities and by private operators.
Továbbá nemzeti szinten lehetnek olyan alapvetően gazdasági jellegű, a hatodik irányelv D. mellékletében nem szereplő tevékenységek, amelyek köre tagállamonként vagy gazdasági ágazatonként változhat, és amelyeket a magánjogi gazdasági szereplők, valamint ezzel párhuzamosan hatósági minőségükben a közintézmények is végeznek.
It is precisely to those activities that the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive applies, in providing that bodies governed by public law, even when they act as public authorities, are to be considered taxable persons where their treatment as nontaxable persons would lead to significant distortions of competition.
Pontosan ezekre a tevékenységekre alkalmazandó a hatodik irányelv 4. cikke (5) bekezdésének második albekezdése, amely előírja, hogy a közintézményeket, még ha hatósági minőségben is járnak el, adóalanynak kell tekintetni, amennyiben nem adóalanyként való kezelésük a verseny jelentős torzulását eredményezné.
The second and the third subparagraphs of Article 4(5) of the Sixth Directive are, consequently, closely linked since they pursue the same objective, namely the treatment of bodies governed by public law as taxable persons, even when they are acting as public authorities.
Az említett 4. cikk (5) bekezdésének második és harmadik albekezdései következésképpen szorosan összekapcsolódnak, mivel ugyanazon célkitűzést követik, vagyis azt, hogy a közintézményeket akkor is HÉA-alanyként kezeljék, ha hatóságként járnak el.
Those subparagraphs are thus subject to the same logic, by which the Community legislature intended to limit the scope of the treatment of bodies governed by public law as nontaxable persons, so that the general rule stated in Articles 2(1) and 4(1) and (2) of that directive, under which any activity of an economic nature is, in principle, to be subject to VAT, is observed.
Ezen albekezdések így ugyanazt a logikát követik, amellyel a közösségi jogalkotó korlátozni kívánta a közintézmények nem adóalanyként való kezelésének hatályát az ezen irányelv 2. cikkének 1. pontjában és 4. cikkének (1) és (2) bekezdésében említett azon általános szabály figyelembevétele céljából, miszerint főszabály szerint minden gazdasági jellegű tevékenység HÉA-köteles.
Consequently, the second and third subparagraphs of Article 4(5) of the Sixth Dir -ective are to be interpreted as a whole.
Következésképpen a hatodik irányelv 4. cikke (5) bekezdésének második és harmadik albekezdését együttesen kell értelmezni.
It follows that the treatment of bodies governed by public law as taxable persons, either on the basis of the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, or on that of the third subparagraph of that provision, results from the carrying-on, as such, of a given activity, irrespective of whether or not those bodies face competition at the level of the local market on which they engage in that activity.
Ebből következik, hogy a közintézmények HÉA-alanyként való kezelése akár a hatodik irányelv 4. cikke (5) bekezdésének második albekezdése, akár e rendelkezés harmadik albekezdése alapján magából az adott tevékenységből következik, függetlenül attól, hogy a kérdéses közintézmény versenyhelyzetben van-e azon helyi piac szintjén, amelyen e tevékenységet folytatja.
That conclusion is supported by the general principles of Community law applicable to fiscal matters, such as the principles of fiscal neutrality and legal certainty.
Ezt a következtetést továbbá megerősítik a közösségi jognak az adójog területén alkalmazandó általános elvei, úgymint az adósemlegesség elve és a jogbiztonság elve.
Thus, the principle of fiscal neutrality, a fundamental principle of the common system of VAT (see, particularly, Case C-255/02 Halifax and Others [2006] ECR I-1609, paragraph 92), precludes economic operators carrying on the same activities from being treated differently as far as the levying of VAT is concerned (see, particularly, Case C-216/97 Gregg [1999] ECR I-4947, paragraph 20).
Így az adósemlegesség elve, a HÉA közös rendszerének egyik alapelve (lásd többek között a C-255/02. sz., Halifax és társai ügyben 2006. február 21-én hozott ítélet [EBHT 2006., I-1609. o.] 92. pontját) tiltja, hogy az azonos tevékenységet végző gazdasági szereplőket eltérően kezeljék a HÉA kivetése során (lásd többek között a C-216/97. sz. Gregg-ügyben 1999. december 7-én hozott ítélet [EBHT 1999., I-4947. o.] 20. pontját).
In that regard, it must be recalled that the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive is intended to ensure compliance with the principle of fiscal neutrality (Case C-430/04 Feuerbestattungsverein Halle [2006] ECR I-4999, paragraph 24).
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a hatodik irányelv 4. cikke (5) bekezdésének második albekezdése arra irányul, hogy biztosítsa az adósemlegesség elvének tiszteletben tartását (a C-430/04. sz. Feuerbestattungsverein Halle ügyben 2006. június 8-án hozott ítélet [EBHT 2006., I-4999. o.] 24. pontja).
Whilst it is true that the Sixth Directive provides for certain derogations which may interfere to some extent with the application of the principle of fiscal neutrality, like the derogation under the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Direct- ive (see, to that effect, Case C-378/02 Waterschap Zeeuws Vlaanderen [2005] ECR I-4685, paragraph 43), since that provision permits the treatment of bodies governed by public law as nontaxable persons provided that such treatment would only distort competition insignificantly, the fact remains that that derogation must be interpreted in such a way that the least possible damage is done to that principle.
Habár a hatodik irányelv előír bizonyos eltéréseket, amelyek bizonyos mértékig ütköznek az adósemlegesség elvének alkalmazásával (lásd e tekintetben a C-378/02. sz. Waterschap Zeeuws Vlaanderen ügyben 2005. június 2-án hozott ítélet [EBHT 2005., I-4685. o.] 43. pontját), mivel e rendelkezés lehetővé teszi, hogy a közintézményeket ne tekintsék adóalanynak, amennyiben azok nem adóalanyként való kezelése a verseny csupán csekély mértékű torzulásához vezet, ezt az eltérést úgy kell értelmezni, hogy ezen alapelv a legkisebb mértékben sérüljön.
The argument put forward by the local authorities concerned amounts to treating only certain local authorities as taxable persons to the exclusion of others, according to whether distortions of competition are or are not produced on each of the local markets on which those local authorities operate, although the supply of services in question, namely the provision of off-street parking is substantially the same.
Az érintett helyhatóságok által képviselt nézőpont azt eredményezi, hogy – attól függően, hogy a versenytorzulás előfordul-e egyes olyan helyi piacokon, amelyeken e helyhatóságok működnek – csak néhány helyhatóságot kezelnének HÉA-alanyként, míg a többit nem, jóllehet a szóban forgó szolgáltatásnyújtás, vagyis a parkolási szolgáltatás, alapvetően ugyanaz.
That argument thus entails not only that private operators are treated differently to bodies governed by public law in a situation where the latter’s treatment as nontaxable persons would lead to only insignificant distortions of competition, but also that different treatment might be introduced even among bodies governed by public law.
Ez a nézet így nemcsak azzal jár, hogy a magánjogi gazdasági szereplőket a közintézményektől eltérő bánásmódban részesítik, amenynyiben ez utóbbiak nem adóalanyként való kezelése csak a verseny csekélyebb torzulásához vezet, hanem azzal is, hogy még a közintézmények között is eltérő bánásmódot vezet be.
On the other hand, if those distortions are analysed by reference to the activity as such, irrespective of the conditions of competition prevailing on a given local market, compliance with the principle of fiscal neutrality is ensured, given that all bodies governed by public law are either taxable or nontaxable persons, the sole strain on that principle concerning only relations between those bodies and private operators, and that to the extent that the distortions of competition remain insignificant.
Ezzel szemben, ha a versenytorzulást a tevékenység, mint olyan vonatkozásában elemzik, függetlenül az adott helyi piacon érvényesülő versenyfeltételektől, az adósemlegesség elvének tiszteletben tartása biztosított, hiszen vagy minden közintézmény HÉA-alany, vagy egyik sem az, mivel így a fenti elv megsértése csak a szóban forgó közintézmények és a magánjogi gazdasági szereplők közötti viszonyokban merül fel, és csak akkor, ha a versenytorzulás csekély marad.
Moreover, as the Court has repeatedly held, Community legislation must be certain and its application foreseeable by those subject to it (see, particularly, Case C-301/97 Netherlands v Council [2001] ECR I-8853, paragraph 43, and Halifax and Others, cited above, paragraph 72).
Továbbá, amint arra a Bíróság számos alkalommal emlékeztetett, a közösségi jognak biztosnak, alkalmazásának pedig a jogalanyok számára kiszámíthatónak kell lennie (lásd többek között a C-301/97. sz., Hollandia kontra Bizottság ügyben 2001. november 22-én hozott ítélet [EBHT 2001., I-8853. o.] 43. pontját, valamint a fent hivatkozott Halifax és társai ügyben hozott ítélet 72. pontját).
That requirement of legal certainty must be observed all the more strictly in the case of rules liable to entail financial consequences, in order that those concerned may know precisely the extent of the obligations which they impose on them (see, particularly, Case 326/85 Netherlands v Commission [1987] ECR 5091, paragraph 24, and Case C-17/01 Sudholz [2004] ECR I-4243, point 34).
A jogbiztonság e követelményének még szigorúbban kell érvényesülnie a pénzügyi következményekkel járó szabályok esetén annak érdekében, hogy az érintettek pontosan megismerhessék a rájuk rótt kötelezettségek mértékét (lásd többek között a 326/85. sz., Hollandia kontra Bizottság ügyben 1987. december 15-én hozott ítélet [EBHT 1987., 5091. o.] 24. pontját és a C-17/01. sz. Sudholz-ügyben 2004. április 29-én hozott ítélet [EBHT 2004., I-4243. o.] 34. pontját).