natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is not disputed that, following an application to RegTP on 15 January 2002, the applicant was authorised to increase its monthly charges for analogue and ISDN lines by EUR 0.56, which represented an increase in the average level of charges for all the services in the basket concerned of 4.04% (recital 44 to the contested decision).
Nem vitatott, hogy a felperes a RegTP-hez 2002. január 15-én benyújtott kérelem nyomán felhatalmazást kapott, hogy az analóg és az ISDN-vonalak havi előfizetési díjait 0,56 euróval megemelje, ami a kosárban található szolgáltatások díjai átlagának 4,04%-os emelkedését jelentette (a megtámadott határozat (44) preambulumbekezdése).
Nor is it disputed that the applicant’s application of 31 October 2002 for an increase in its retail prices — in relation to the monthly rental charge for a T-Net analogue telephone line and the one-off takeover charges for T-Net and T-ISDN lines — was largely rejected by RegTP, because the increase would no longer have been consistent with the current price cap index figures (recital 45 to the contested decision).
Ugyancsak nem vitatott, hogy a RegTP nagyrészt elutasította a felperes kiskereskedelmi ár emelésére vonatkozó 2002. október 31-i kérelmét, amely a T-Net analóg hozzáférés havi előfizetési díjaira és a T-Net, valamint a T-ISDN kezdeti előfizetési díjaira vonatkozott, mivel a díjemelés nem volt összhangban az ársapkaszabályozás keretében meghatározott értékekkel (a megtámadott határozat (45) preambulumbekezdése).
Accordingly, the Commission finds in the contested decision (recital 206) that ‘since 1 January 2002, [the applicant’s] only legal means of reducing the margin squeeze has been limited to increases in the T-DSL charges’.
Ezért állapította meg a Bizottság a megtámadott határozatban ((206) preambulumbekezdés), hogy „2002. január 1-je óta [a felperesnek] az árpréshatás mérséklésére jogi lehetőségként csak a T-DSL díjának emelése állt rendelkezésére”.
According to the Commission, from that date, the applicant’s discretion covered only ADSL retail access charges (see also recitals 174 and 199 to the contested decision).
A Bizottság szerint ezen időponttól kezdődően a felperes mozgástere csak az ADSL-hozzáférés kiskereskedelmi áraira terjedt ki (lásd még a megtámadott határozat (174) és (199) preambulumbekezdését).
In the first place, it must be noted in that regard that the applicant does not deny that it could have increased its ADSL charges from 1 January 2002.
Először is jelezni kell, hogy a felperes nem vitatja, hogy 2002. január 1-jét követően emelhette volna az ADSL-re vonatkozó díjait.
It maintains, however, that it did not have unlimited leeway because its charges had to be set on the basis of the cost of efficient service provision and could be reviewed subsequently by RegTP.
Hangsúlyozza ugyanakkor, hogy mozgástere nem volt korlátlan, hiszen egyrészt a díjaknak a hatékony szolgáltatásnyújtás költségein kellett alapulniuk, másrészt a díjakat a RegTP utólagos vizsgálatnak vethette alá.
However, since the applicant fixes its ADSL charges at its own discretion, within the limits imposed under German law, its pricing practices in that area are capable of being caught by Article 82 EC (see paragraphs 87 and 88 above).
Azonban mivel a felperes szabadon állapítja meg az ADSL díjait a német jogszabályok által előírt korlátok között, árképzési gyakorlata e téren az EK 82. cikk hatálya alá tartozik (lásd a fenti 87. és 88. pontot).
The fact that the Commission referred in the contested decision only to charges deriving from a decision of RegTP of 30 March 2001 in order to assess the extent of the applicant’s discretion from 1 January 2002 alters nothing in that respect.
Ezen nem változtat az a tény sem, hogy a Bizottság a megtámadott határozatban kizárólag a RegTP 2001. március 30-i határozatából következő díjakra hivatkozott a felperes számára 2002. január 1-jét követően rendelkezésre álló mozgástér mértékének megítélése során.
The applicant does not deny that it had a limited discretion to increase its charges for ADSL access services from 1 January 2002.
A felperes ugyanis nem vitatja, hogy 2002. január 1-jét követően rendelkezésére állt egy korlátozott mozgástér az ADSL-hozzáférési szolgáltatások díjainak emelésére.
In the second place, it is necessary to consider whether, as the Commission contends in the contested decision (recital 199), the applicant could have ‘reduced the margin squeeze’ by increasing its charges for ADSL access services from 1 January 2002.
Másodsorban meg kell vizsgálni, hogy – amint azt a Bizottság a megtámadott határozatban megállapította ((199) preambulumbekezdés), – a felperes valóban „mérsékel[hette volna] az árpréshatást” úgy, hogy 2002. január 1-jétől emeli az ADSL-hozzáférési szolgáltatások díjait.
The applicant submits in that respect that, for end-users, the markets for narrowband and ADSL access services are separate markets.
A felperes e tekintetben kiemeli, hogy az előfizetők számára a keskeny sávú hozzáférés és az ADSL két különböző piacot jelent.
In those circumstances, an increase by the applicant in ADSL retail charges would have had no effect on the alleged margin squeeze identified in the markets for analogue and ISDN access services.
Ilyen körülmények között a felperes kiskereskedelmi ADSL-díjainak emelése nem gyakorolt volna hatást az analóg és ISDN-hozzáférések piacán megállapított állítólagos árpréshatásra.
It must be noted in that regard that since wholesale access services can provide endusers with the whole range of analogue, ISDN and ADSL access services, the applicant’s scope to increase its ADSL charges is capable of reducing the margin squeeze between wholesale prices, on the one hand, and retail prices for the whole range of analogue, ISDN and ADSL access services, on the other.
E tekintetben meg kell állapítani, hogy mivel a nagykereskedelmi hozzáférési szolgáltatások lehetővé teszik, hogy az előfizetőknek az analóg, az ISDN- és az ADSL-hozzáférési szolgáltatások teljes körét nyújtsák, a felperes számára az ADSL díjainak emelésére rendelkezésre álló mozgástér alkalmas egyrészt a nagykereskedelmi díjak, másrészt az analóg, az ISDN- és az ADSL-hozzáférési szolgáltatások teljes körének kiskereskedelmi árai között fennálló árpréshatás mérséklésére.
A combined analysis, at enduser level, of analogue, ISDN and ADSL access services is required not only because they amount to a single supply of services at wholesale level, but also because, as the Commission explained in the contested decision (recital 26) without having been challenged by the applicant on that point, ADSL cannot be offered to endusers on its own because, for technical reasons, it always involves an upgrading of analogue or ISDN narrowband connections.
Az analóg, az ISDN- és az ADSL-hozzáférési szolgáltatások összetett vizsgálata az előfizetők szintjén nemcsak azért szükséges, mert a nagykereskedelmi szinten egyetlen szolgáltatásnak felelnek meg, hanem azért is – amint azt a Bizottság a megtámadott határozatban kifejtette ((26) preambulumbekezdés), anélkül hogy azt a felperes vitatta volna –, mert az ADSL-t az előfizetőknek nem lehet önmagában nyújtani, mivel az műszaki okok miatt minden esetben magában foglalja az analóg vagy keskeny sávú ISDN-vonalak fejlesztését.
The applicant’s observations concerning the purported cross-price elasticity between ADSL and narrowband connections and between the different ADSL variants must be rejected.
El kell utasítani a felperes azon észrevételeit, amelyek az ADSL- és a keskeny sávú kapcsolatok díjai közötti, illetve az ADSL egyes változatainak díjai közötti állítólagos kereszt-árrugalmassággal kapcsolatosak.
First, those observations do not preclude the existence of scope for the applicant to increase its ADSL charges.
Egyrészt ezek az észrevételek nem mondanak ellent annak, hogy a felperes mozgástérrel rendelkezett az ADSL-díjak emelését illetően.
Second, a limited increase in ADSL charges would have led to a higher average retail price for narrowband and associated broadband access services, and would thus have reduced the margin squeeze identified.
Másrészt az ADSL-díjak korlátozott emelése a keskeny sávú hozzáférések és a kapcsolódó széles sávú hozzáférések tekintetében magasabb átlagos kiskereskedelmi árhoz vezetett volna, ami mérsékelhette volna az árpréshatást.
In view, in particular, of the advantages of broadband as regards data transmission, endusers of broadband access services would not automatically choose to revert to a narrowband connection when ADSL retail access charges are increased.
Különös tekintettel ugyanis a széles sávú hozzáférés által az adatforgalom terén jelentett előnyre, a széles sávú hozzáférés előfizetői nem váltanának automatikusan vissza keskeny sávú kapcsolatra az ADSL kiskereskedelmi díjának emelkedése esetén.
The applicant’s argument that broadband connections can be marketed separately from narrowband connections on the basis of line sharing at the wholesale level cannot be accepted either.
Ugyancsak nem foghat helyt a felperes azon érvelése, miszerint a széles sávú kapcsolatot a keskeny sávú kapcsolattól elkülönítve is lehet értékesíteni a vonalak nagykereskedelmi szinten történő megosztása révén.
If, by that argument, the applicant seeks to distinguish two separate wholesale markets relating to narrowband services and broadband services respectively, that argument must be declared inadmissible in accordance with Article 48(2) of the Rules of Procedure because, in its application, the applicant has not challenged the definition of the relevant markets that was applied in the contested decision, which identifies a single wholesale market, namely the market for fully unbundled access to the local network (recitals 64 to 67 to the contested decision).
Amennyiben a felperes ezen érveléssel kíván két nagykereskedelmi piacot megkülönböztetni, amely egyrészt a keskeny sávú, másrészt a széles sávú hozzáférést jelentené, úgy azt az eljárási szabályzat 48. cikkének 2. §-a alapján elfogadhatatlannak kell minősíteni, mivel keresetében a felperes nem vitatta az érintett piacnak a megtámadott határozatban szereplő meghatározását, amely nagykereskedelmi szinten egyetlen piacot azonosít, nevezetesen a helyi hurokhoz való teljesen átengedett hozzáférés piacát (a megtámadott határozat (64)–(67) preambulumbekezdése).
If, by that argument, the applicant claims that the Commission should have taken account of the line sharing charges for the purpose of calculating charges for wholesale access, that argument cannot be accepted either.
Ez az érvelés akkor sem fogadható el, ha a felperes annak alátámasztására kívánja felhasználni, hogy a Bizottságnak a nagykereskedelmi díjak számítása során figyelembe kellett volna vennie a vonalmegosztás díjait.
The applicant has failed to show that, if the Commission had taken the line sharing charges into account, that would have affected its findings as to the existence of a margin squeeze or of the applicant’s scope to reduce the margin squeeze by increasing its ADSL retail access charges.
A felperes ugyanis egyáltalán nem bizonyította, hogy a vonalmegosztás díjainak figyelembevétele befolyásolta volna a Bizottságnak az árpréshatás meglétére vagy a felperes rendelkezésére álló azon mozgástérre vonatkozó megállapításait, hogy a megállapított árpréshatást az ADSL-hozzáférés kiskereskedelmi díjának emelésével mérsékelje.
It follows from all the foregoing that the Commission was entitled to find in the contested decision that the applicant had sufficient scope from 1 January 2002 to reduce the margin squeeze identified in that decision by increasing its charges for ADSL access services.
A fentiekből az következik, hogy a Bizottság joggal állapította meg a megtámadott határozatban, hogy a felperes számára 2002. január 1-jét követően megfelelő mozgástér állt rendelkezésére ahhoz, hogy az ADSL-hozzáférés kiskereskedelmi árának emelése révén a megtámadott határozatban megállapított árpréshatást mérsékelje.
Accordingly, the first part of the plea in law must be rejected.
Ennélfogva a jogalap első részét el kell utasítani.
Second part: unlawfulness of the method used by the Commission to establish a margin squeeze
Az első jogalap második részéről, mely szerint a Bizottság által az árpréshatás megállapítására használt módszer jogellenes a) A felek érvei
The applicant submits that the abusive nature of a margin squeeze can arise only from the abusive nature of retail prices alone, since the Commission does not deny that the prices of wholesale access are mandatorily set by the official authorities.
A felperes állítása szerint az árpréshatás esetleges visszaélésszerű volta kizárólag a kiskereskedelmi árak visszaélésszerű voltából eredhet, mivel a Bizottság nem vitatja, hogy a nagykereskedelmi díjakat a hatóságok állapítják meg, mégpedig kötelező jelleggel.
However, the Commission has not demonstrated that the applicant’s retail prices would lead to price dumping and as such are abusive.
A Bizottság nem bizonyította, hogy a felperes kiskereskedelmi árai veszteséges értékesítéshez vezettek volna, és ennélfogva visszaélésszerűnek minősültek volna.
The applicant refers in that regard to Lexecon’s expert opinion.
A felperes e tekintetben a Lexecon szakértői véleményére hivatkozik.
The contested decision is thus erroneous because the Commission applied a test which does not relate to the abusive nature of the retail prices as such, but to the relationship between those prices and the prices of wholesale access.
A megtámadott határozat tehát hibás, mivel a Bizottság egy olyan összefüggésből indult ki, amely nem a kiskereskedelmi ár visszaélésszerű voltához, hanem ezen ár és a nagykereskedelmi ár közötti viszonyhoz kapcsolódik.
The applicant also claims that the finding of a margin squeeze is based on a number of errors relating to the method used.
A felperes emellett azt állítja, hogy az árpréshatás megállapítása több, az alkalmazott módszerrel kapcsolatos hibán alapul.
In the first place, the applicant observes that, as far as retail prices are concerned, the Commission took account only of revenue from the provision of telephone lines to end-users.
Először is a felperes megjegyzi, hogy a kiskereskedelmi ár tekintetében a Bizottság kizárólag azt a bevételt vette alapul, amely a telefonvonalaknak az előfizetők rendelkezésére bocsátásából származott.
In order to be able to find a margin squeeze and in view of the narrow definition of the market used in the contested decision, the Commission should have taken account of additional revenue from the applicant’s competitors for connection and higher-value services (see, to that effect, Case T-342/99 Airtours v Commission
Az árpréshatás bizonyítása érdekében és a megtámadott határozatban igen szűken meghatározott piacra tekintettel a Bizottságnak figyelembe kellett volna vennie a felperes versenytársainak további, a hozzáférési szolgáltatásokból és a hozzáadott értéket jelentő szolgáltatásokból származó bevételeit is
[2002] ECR II-2585, paragraph 276).
(lásd ilyen értelemben az Elsőfokú Bíróság T-342/99. sz., Airtours kontra Bizottság ügyben 2002. június 6-án hozott ítéletének [EBHT 2002., II-2585. o.] 276. pontját).
The revenue in question is generated by local or long-distance calls, call termination and call sending, as well as other higher-value services.
Ilyen bevételek származnak a helyi vagy távolsági telefonhívásokból, a hívások befejezéséből és összekapcsolásából, valamint az egyéb hozzáadott értéket jelentő szolgáltatásokból.
Although the Commission found that ‘[t]he fixed-network connections are in reality a prerequisite for the provision of a variety of telecommunications services to end-users’, and that those services enable considerable additional revenue to be generated (recital 205 to the contested decision), it nevertheless contradicted itself in refusing to take the charges for those telecommunications services into account in its analysis of the margin squeeze.
Bár a Bizottság megállapította, hogy „az előfizetőknek nyújtott távközlési szolgáltatások egy sora függ a helyhez kötött telefonhálózathoz való hozzáféréstől”, és hogy e szolgáltatások további jelentős bevételek elérését teszi lehetővé (a megtámadott határozat (205) preambulumbekezdése), önmagának ellentmondva mégis elutasította, hogy e távközlési szolgáltatások díjait figyelembe vegye az árpréshatásra vonatkozó elemzése során.
From an economic standpoint, however, it would be necessary to take those charges into account in order to assess the actual opportunities for a competitor of the applicant to enter the market.
Közgazdasági értelemben azonban mindezeket figyelembe kellett volna venni a felperes versenytársainak tényleges piacra lépési lehetőségeinek megítélése során.
Thus, first, the applicant submits that its competitors are not obliged to offer their customers preselection and call-by-call services in respect of local, long-distance or international calls.
Ennek megfelelően a felperes egyrészt azt hangsúlyozza, hogy versenytársainak sem a helyi, sem a távolsági és nemzetközi telefonhívások tekintetében nem kell biztosítaniuk előfizetőik részére az „előválasztás” (a szolgáltató előzetes, állandó jellegű megválasztása) és a „call-by-call” (a szolgáltató eseti megválasztása) szolgáltatásokat.
Its competitors are therefore able to predict their revenue from telephone calls with far greater certainty than the applicant.
A versenytársak számára ezért a telefonhívások tekintetében a bevételek sokkal kiszámíthatóbbak, mint a felperes számára.
As far as long-distance calls are concerned, the applicant maintains in its reply that it has been required to provide preselection and call-by-call (together: ‘(pre)selection’) services since 1998.
Válaszában a felperes megerősítette, hogy a távolsági telefonhívások tekintetében már 1998 óta köteles biztosítani az „előválasztás” és a „call-by-call” szolgáltatásokat (a továbbiakban együtt: „[elő]választás”).
In addition the applicant submits in its reply that carrier (pre)selection is not automatically excluded for its competitors’ customers.
A felperes emellett hangsúlyozza válaszában, hogy a szolgáltató (elő)választása nem eleve kizárt a versenytársak előfizetői esetében.
However, almost all of the applicant’s competitors avail themselves of the possibility (which is not open to the applicant) of excluding (pre)selection where it is to their advantage to do so.
Ugyanakkor a felperes szinte valamennyi versenytársa él azzal a – felperes számára nem adott – lehetőséggel, hogy kizárja az (elő)választást, amennyiben e kizárás számára kedvező.
The applicant’s competitors are thus assured of receiving the revenue connected with telephone calls by virtue of the voluntary exclusion of carrier (pre)selection.
A felperes versenytársai így a szolgáltató (elő)választásának szándékos kizárásával biztosítják a telefonhívásokból adódó biztos bevételeket.
None of the complainants in the administrative procedure took the view, moreover, that the exclusion of (pre)selection rendered its service provision less attractive or that a lower initial connection charge should have been offered by way of compensation.
Egyébként a közigazgatási eljárás egyetlen panaszosa sem állította, hogy kínálata kevésbé vonzó volna az (elő)választás kizártsága miatt, valamint hogy kompenzációképpen alacsonyabb kezdeti előfizetési díjat kellett volna meghatározni.
Furthermore, their call charges are almost all higher than the costs of establishing the call.
Emellett a telefonhívásokhoz kapcsolódó díjaik szinte kivétel nélkül magasabbak a telefonhívás összekapcsolásának költségeinél.
Second, the applicant submits that its competitors could offer innovative products on the basis of unbundled access to the local network, which are not offered by the applicant itself.
Másrészt a felperes azt állítja, hogy versenytársai a helyi hurok átengedésére alapozva előállhatnak olyan innovatív termékekkel, amilyeneket a felperes maga nem kínál.
In calculating the margin squeeze, the Commission should therefore also have taken into account the additional revenue generated by such products.
A Bizottságnak az árpréshatás számítása során ezért figyelembe kellett volna vennie azokat a bevételeket, amelyek e termékekből származnak.
Third, the applicant maintains that its charges for retail access services (one-off and monthly charges) cannot be isolated from call charges.
Harmadrészt a felperes szerint az előfizetői hozzáférési szolgáltatások díjai (kezdeti előfizetési díj és havi előfizetői díj) nem választhatóak el a telefonhívások díjaitól.
Competition for telecommunications services is for bundles of services.
A távközlési szolgáltatások versenye ugyanis szolgáltatáscsomagok mentén valósul meg.
The applicant refers in that regard to a market study.
E tekintetben a felperes egy piacelemzésre hivatkozik.
Accordingly, the telecommunications companies offer a choice of connection variants and call options which are marketed as a combined product: mixed price packages in which rising monthly charges are set against falling call charges.
Eszerint a távközlési vállalkozások a hozzáférések és távközlési szolgáltatások változatait egyben kínálják, és egy globális termék formájában értékesítik. Olyan vegyes díjcsomagokról van szó, amelyekben a magasabb havi előfizetési díjak alacsonyabb telefondíjakkal párosulnak.
In considering in its decision of 29 April 2003 whether the applicant’s charges were leading to a margin squeeze that would distort competition, RegTP also regarded as decisive the fact that the applicant’s competitors are in a position to obtain additional revenue from call services.
A RegTP, amikor 2002. április 29-i határozatában azt vizsgálta, hogy a felperes díjai versenytorzító árpréshatással jártak-e, szintén azt a tényt tekintette döntőnek, hogy a felperes versenytársai további bevételekre tehetnek szert a távközlési szolgáltatásokból.
The same or similar explanations are also given in the other decisions taken by RegTP between 1999 and 2003, cited in paragraph 78 above.
Hasonló vagy azonos magyarázatok találhatóak a RegTP által 1999 és 2003 között hozott, a fenti 78. pontban hivatkozott további határozataiban is.
The applicant refers moreover to the practice of the United States’ Federal Communications Commission (FCC) and the British Office of Telecommunications (Oftel), and to the opinion expressed by the German Government in its observations of 8 June 2000 in proceedings for failure to fulfil obligations, which confirm that other revenue available to competitors must be taken into account in the analysis of a margin squeeze.
A felperes emellett utal az Egyesült Államok távközlési hatósága, a Federal Communications Commission (FCC) és a brit Office of Telecommunications (Oftel) által folytatott gyakorlatra, valamint a német kormány által a kötelezettségszegési eljárásban 2000. június 8-án előterjesztett észrevételekben kifejtettekre, amelyek megerősítik azt az álláspontot, mely szerint az árpréshatás vizsgálata során figyelembe kell venni a versenytársak által elérhető egyéb bevételeket is.
In its reply, the applicant submits further that an analysis of the margin squeeze must be undertaken from the point of view of different levels of aggregation where wholesale access serves as the basis for a variety of services to end-users.
Válaszában a felperes mindehhez hozzáfűzi, hogy az árpréshatás elemzését több aggregációs szinten kell elvégezni, amennyiben a közvetített szolgáltatás képezi az ügyfeleknek nyújtott különböző szoláltatások alapját.
Thus, at each level, only those costs of wholesale access which are exclusively linked to the corresponding final product or group of final products concerned should be taken into account.
Az egyes szinteken csak a közvetített szolgáltatás azon költségét lehet figyelembe venni, amelyek kizárólag az adott végső termékhez vagy termékcsoporthoz kapcsolódnak.
Consequently, if wholesale products WP1 and WP2 are required for
Következésképpen, ha a VT1 végső termék előállításához a KT1 és KT2 közvetített termékre van szükség,