natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If the opponent does not present the evidence and documents in support of the opposition and their translation into the language of the opposition proceedings before the expiry of the period initially laid down for that purpose by OHIM or before the expiry of any extension of that period under Rule 71(1) of Regulation No 2868/95, as applicable to the facts, OHIM may lawfully reject the opposition as unfounded unless, in accordance with Rule 20(3) of Regulation No 2868/95, as applicable to the facts, it can give a ruling on it on the basis of the evidence which it may already have before it.
Ha a felszólaló nem nyújtja be a felszólalása alátámasztására szolgáló bizonyítékokat és igazolásokat azok eljárás nyelvére történő fordításával együtt az OHIM által e célból eredetileg megjelölt határidő lejárta előtt, vagy e határidőnek a 2868/95 rendelet 71. szabálya (1) bekezdésének értelmében történt meghosszabítása lejárta előtt, a felszólalási osztály jogosult arra, hogy a felszólalást mint megalapozatlant elutasítsa, hacsak nem tud a 2868/95 rendelet tényállás megvalósulásának idején alkalmazandó változata szerinti 20. szabályának (3) pontja szerint a számára rendelkezésre álló bizonyítékok alapján dönteni a felszólalásról.
The rejection of the opposition in such a case is the consequence of a failure to comply with a substantive condition of the opposition, since the opponent, by failing to present within the prescribed period the relevant evidence and supporting documents, fails to prove the existence of the facts or the rights on which his opposition is founded (Chef, cited in paragraph 64 above, paragraph 44, and order in Case T-235/02 Strongline v OHIM — Scala (SCALA) [2003] ECR II-4903, paragraph 39).
A felszólalás elutasítása ebben az esetben a felszólalás egyik érdemi feltétele nemteljesítésének következménye, mivel a felszólaló a bizonyítékok és igazolások határidőn belül történő benyújtásának elmulasztásával nem tudja bizonyítani azon tények vagy jogok fennállását, amelyekre felszólalását alapítja (a fenti 64. pontban hivatkozott Chefügyben hozott ítélet 44. pontja és az Elsőfokú Bíróság T-235/02. sz., Strongline kontra OHIM – Scala [SCALA] ügyben 2003. november 17-én hozott végzésének [EBHT 2003., II-4903. o.] 39. pontja).
In the present case it is common ground that, by fax of 20 March 2000, OHIM informed the applicant that, inter alia, it had not correctly identified all the goods and services protected by its earlier rights and granted it a period of two months, which expired on 20 May 2000, to remedy those deficiencies.
A jelen ügyben vitathatatlan, hogy 2000. március 20-i telefaxával az OHIM tájékoztatta a felperest, hogy többek között nem helyesen határozta meg a korábbi védjegyei által érintett áruk és szolgáltatások egészét, és két hónapos határidőt jelölt meg e hiányosságok pótlására, amely 2000. május 20-án járt le.
It is also common ground that, by letter of 21 March 2000 addressed to OHIM, the applicant, first, specified in English the goods and services covered by inter alia Spanish registrations Nos 2 163 613, 2 163 616, and 456 466.
Ugyancsak vitathatatlan, hogy 2000. március 21-i levelével a felperes egyrészt angol nyelven pontosította a 2 163 613., 2 163 616. és 456 466. számon Spanyolországban lajstromozott védjegyek által érintett árukat és szolgáltatásokat.
Secondly, it sent to OHIM, as regards Spanish registration No 456 466, a copy of the trade mark application published in the Spanish Official Bulletin of Intellectual Property in 1964 and of the official transfer of that right to it, with their translations into English, and, as regards Spanish registrations Nos 2 163 613 and 2 163 616, copies of the Spanish registration application forms, referring to the relevant services, and copies of the Spanish registration decisions, which referred to Classes 38 and 41 respectively but did not refer to the list of services specifically covered by those registrations, and the translation into English of the decisions alone.
Másrészt megküldte az OHIM-nak a 456 466. sz. spanyol védjegy 1964-ben, a spanyol ipari tulajdonjogi hivatalos értésítőben közzétett bejelentésének másolatát és az ezen védjegyen fennálló jogokat a javára átruházó iratot, angol fordításukkal együtt, továbbá a 2 163 613. és 2 163 616. sz. spanyol védjegybejelentések formanyomtatványainak másolatát, amelyeken az érintett szolgáltatások spanyolul vannak feltüntetve, valamint az e lajtromozásokra vonatkozó határozatok másolatait, amelyek a 38. és 41. osztályokra utalnak, de nem tesznek említést az ezen védjegyek által érintett szolgáltatásokról, valamint e határozatok angol nyelvű fordítását.
Lastly, it is common ground that, by fax of 7 August 2000, the Opposition Division informed the applicant that Spanish registrations Nos 2 035 508 to 2 035 513, 2 227 732 and 2 227 734 would not be taken into consideration on the ground that the goods and services which they covered had not been specified in the language
Végezetül pedig vitathatatlan, hogy 2000. augusztus 7-i telefaxával az OHIM jelezte a felperes számára egyrészt azt, hogy a 2 035 508–2 035 513., 2 227 732. és 2 227 734. számú spanyol védjegyeket nem fogja tekintetbe venni, mivel az ezek által érintett áruk és szolgáltatások nem kerültek meghatározásra a felszólalási eljárás
) of the opposition proceedings. It granted the applicant a period of four months, expiring on 17 December 2000, to submit facts, evidence and observations in support of its op position, stating that all documents had to be in the language of the opposition proceed ings or accompanied by a translation.
) nyelvén, és 2000. december 17-ig biztosított számára négy hónapos határidőt a felszólalását alátámasztó tények, bizonyítékok és érvek előterjesztésére, pontosítva továbbá, hogy valamennyi dokumentumot a felszólalási eljárás nyelvén kell benyújtani, vagy fordítással kell ellátni.
By fax of 20 November 2000, that period was extended up to 20 January 2001.
2000. november 20-i telefaxával az OHIM ezt a határidőt meghosszabbította 2001. január 20-ig.
The file shows that, by way of reply to that fax, the applicant, on 19 January 2001, provided only documents designed to prove the reputation of its earlier marks. The applicant submitted those documents merely in order to prove the reputation of its trade marks, but the Opposition Division also took them into account as possible evidence that the earlier marks were well known.
Az iratokból kiderül, hogy e telefaxra válaszul a felperes 2001. január 19-én csupán a korábbi védjegyek jó hírnevének bizonyítását szolgáló dokumentumokat nyújtott be; a felperes e dokumentumokat kizárólag e védjegyek jó hírnevének alátámasztása céljából nyújtotta be, ám a felszólalási osztály tekintetbe vette őket a korábbi védjegyek közismertségét alátámasztó esetleges bizonyítékokként is.
It follows that, first, contrary to what the applicant asserts, it did not submit to the Opposition Division the evidence necessary to prove the existence of its Spanish trade marks Nos 2 163 613, 2 163 616 and 456 466.
Ebből következik először is, hogy a felperes állításával ellentétben a felperes a felszólalási osztály előtt nem nyújtotta be a 2 163 613., 2 163 616. és 456 466. sz. spanyol védjegyei fennállásának bizonyításához szükséges bizonyítékokat.
Although, by letter of 21 March 2001, it specified, in the language of the opposition proceedings, the list of goods and services covered by those marks, by doing so it merely ensured its opposition complied with the other provisions of Regulation No 40/94 or Regulation No 2868/95 referred to by Rule 18(2) of Regulation No 2868/95, as applicable to the facts.
Ha igaz is, hogy 2000. március 21-i levelében a felszólalási eljárás nyelvén pontosította az e védjegyek által érintett áruk és szolgáltatások listáját, ezzel nem tett mást, mint hogy felszólalását a 40/94 rendelet egyéb rendelkezéseiben, illetve a 2868/95 rendelet tényállás megvalósulásának idején alkalmazandó változata szerinti 18. cikke (2) bekezdésében foglaltak szerint kiigazította.
In fact, as it has been shown in paragraphs 10 and 11 above, in that letter the applicant did not produce either the Spanish registration certificate for trade mark No 456 466 or any other official document, together with its translation into English if necessary, referring to all the substantive and procedural evidence relating to that right and which would have enabled the Opposition Division to consider its existence established, even though the Opposition Division had expressly stated that that evidence and any translations of it had to be provided in order to prove the existence of the earlier marks at issue (see paragraphs 12 and 13 above).
Ugyanis, amint az a fenti 10–11. pontban bemutatást nyert, a felperes e levélben nem nyújtotta be sem a 456 466. sz. spanyol védjegy védjegyokiratát, sem egyéb, adott esetben angol nyelvű fordítással ellátott hivatalos dokumentumot, amelyben szerepelt volna az e védjegyen fennálló jogra vonatkozó valamennyi érdemi és formai elem, és amely lehetővé tette volna a felszólalási osztály számára a védjegy fennállásának megállapítását, noha a felszólalási osztály kifejezetten felhívta a figyelmet arra, hogy e bizonyítékokat, esetleges fordításukkal együtt, be kell nyújtani a szóban forgó korábbi védjegyek fennállásának megállapítása céljából (lásd a fenti 12. és 13. pontot).
Likewise, the applicant did not produce any official document, together with its translation into English if necessary, providing evidence of, inter alia, the goods and services for which trade marks Nos 2 162 613 and 2 163 616 had been registered or provide any document to prove that the relevant earlier marks were well known.
A felperes ugyancsak nem nyújtott be olyan hivatalos dokumentumot, adott esetben angol nyelvű fordítással ellátva, amely tanúsítaná különösen azon árukat és szolgáltatásokat, amelyek tekintetében a 2 163 613. és 2 163 616. sz. védjegyek lajstromozásra kerültek, nem terjesztett elő továbbá olyan dokumentumot, amely az érintett korábbi védjegyek közismert jellegének megállapításához vezethetnének.
Moreover, the documents furnished by the applicant on 19 January 2001 could not remedy the deficiencies in the evidence of the existence of marks Nos 2 163 613, 2 163 616 and 456 466, since they were intended only to prove that the earlier marks had a reputation, and no other official document relating to trade marks Nos 2 163 613, 2 163 616 and 456 466 was produced before the Opposition Division.
Ezen túl, a felperes által 2001. január 19-én benyújtott dokumentumok nem tudták pótolni a 2 163 613., 2 163 616. és 456 466. sz. védjegyek fennállására vonatkozó bizonyítékokkal kapcsolatos hiányosságokat, mivel ezek kizárólag a korábbi védjegyek jó hírnevének megállapítására irányultak, és a 2 163 613., 2 163 616. és 456 466. sz. védjegy vonatkozásában egyetlen hivatalos dokumentum sem került benyújtásra.
The specification in the language of the opposition proceedings of the goods and services covered by the earlier marks does not constitute, and cannot be treated as equivalent to, a translation of the evidence of the existence of the earlier marks at issue (see, to that effect, Chef, cited in paragraph 64 above, paragraph 64) and, in the absence of any translation into the language of the opposition proceedings of evidence of the existence of those earlier rights, the Opposition Division was justified in holding that the opposition was unfounded in so far as it relied on rights the existence of which had not been proved (see paragraph 67 above and, in support of this, Chef, cited in paragraph 64 above, paragraphs 44 and 57).
Márpedig a korábbi védjegyekkel érintett áruk és szolgáltatások felszólalási eljárás nyelvén történő meghatározása nem tekinthető azonosnak a szóban forgó korábbi jogok fennállására vonatkozó bizonyítékok fordításával (lásd ebben az értelemben a fenti 64. pontban hivatkozott Chefügyben hozott ítélet 64. pontját), az e korábbi jogok fennállására vonatkozó bizonyítékoknak a felszólalási eljárás nyelvére történő fordításának hiányában pedig a felszólalási osztály joggal vélhette úgy, hogy a felszólalás nem megalapozott az e jogokon alapuló részében, melyek fennállása nem bizonyított (lásd a fenti 67. pontot, és a fenti 64. pontban hivatkozott Chefügyben hozott ítélet 44. és 57. pontját).
Furthermore, since the evidence of the existence of the earlier rights related to the substance of the opposition, the fact that the Opposition Division held that the opposition was admissible even though it was founded on earlier rights the existence of which it subsequently held not to be established does not reveal any conflict in the reasoning of the Opposition Division.
Egyébiránt, mivel a korábbi védjegyek fennállásának bizonyítéka az ügy érdemét érinti, az a tény, hogy a felszólalási osztály úgy ítélte meg, hogy a felszólalás elfogadható még azon részében is, amely azon korábbi jogokon alapult, melyek fennállásáról a továbbiakban megállapította, hogy nem bizonyított, nem mutat semmiféle ellentmondást a felszólalási osztály gondolatmenetében.
Secondly, it is apparent from the accepted facts, reiterated in paragraphs 68 to 70 above, that, by sending the fax of 20 March 2000 requesting the applicant to remedy the deficiencies in its opposition, the Opposition Division correctly applied Rule 18(2) of Regulation No 2868/95, as applicable to the facts.
Másodsorban a fenti 68–70. pontban hivatkozott, vitathatatlan tényekből adódik, hogy azzal, hogy 2000. március 20-án telefaxot küldött a felperesnek, melyben felhívta felszólalása hiányosságainak pótlására, a felszólalási osztály helyesen alkalmazta a 2868/95 rendelet tényállás megvalósulásának idején alkalmazandó változata szerinti 18. szabályának (2) bekezdését.
Furthermore, by sending the fax of 7 August 2000 calling on the applicant to provide, within a period of four months — which was subsequently extended by one month — the facts, evidence and observations in support of its opposition, the Opposition Division correctly applied Rule 20(2) of Regulation No 2868/95, as applicable to the facts.
Továbbá, a felszólalási osztály azzal, hogy 2007. augusztus 7-én telefaxot küldött a felperes számára, melyben felhívta a felszólalás alátámasztásául szolgáló tények, bizonyítékok és érvek négy hónapos – később egy hónappal meghosszabbított – határidőn belül történő benyújtására, helyesen alkalmazta a 2868/95 rendelet tényállás megvalósulásának idején alkalmazandó változata szerinti 20. szabályának (2) bekezdését.
In addition, contrary to what the applicant claims, the Opposition Division was under no obligation to ask it to submit the missing translations or to inform it that the evidence submitted was clearly inadequate for the purposes of proving the existence of the rights at issue and to set it a period within which to remedy those omissions.
Továbbá, ellentétben a felperes állításával, a felszólalási osztálynak nem volt kötelessége, hogy felhívja őt a hiányzó fordítások pótlására, vagy hogy jelezze számára a szóban forgó védjegyek fennállásának alátámasztása céljából benyújtott bizonyitékok nyilvánvalóan nem elégséges jellegét, és határidőt jelöljön meg számára e hiányosságok pótlására.
In fact, that duty is imposed on OHIM only with regard to the conditions for the admissibility of the opposition in Rule 18(2) of Regulation No 2868/95, as applicable to the facts.
Ilyen kötelezettsége az OHIM-nak ugyanis kizárólag a felszólalás elfogadhatóságára vonatkozó, a 2868/95 rendelet tényállás megvalósulásának idején alkalmazandó változata szerinti 20. szabályának (2) bekezdésében foglalt feltételek tekintetében áll fenn.
Infringement of Rule 20(2) of Regulation No 2868/95, as applicable to the facts, has therefore not been established.
A 2868/95 rendelet tényállás megvalósulásának idején alkalmazandó változata szerinti 20. szabálya (2) bekezdésének megsértése tehát nem nyer megállapítást.
Thirdly, even on the assumption that the interveners had actually recognised the ‘validity’ of Spanish registration No 2 163 616, or indeed that of the other earlier rights at issue, which they did not do, that fact did not place the Opposition Division and the Board of Appeal under an obligation to hold that the existence of those rights had been proved.
Harmadsorban, még ha feltételezzük is, hogy a beavatkozók ténylegesen elismerték a 2 163 616. sz. spanyol védjegy, sőt, a szóban forgó többi korábbi jog quod non „érvényességét” is, ez a körülmény nem kötelezi a felszólalási osztályt és a fellebbezési tanácsot, hogy úgy véljék: e jogok fennállása megállapítást nyert.
Article 8 of Regulation No 40/94 provides, essentially, that a relative ground for refusal of registration of a Community trade mark exists only if there is a conflict between the Community trade mark for which registration is sought and another earlier mark.
A 40/94 rendelet 8. cikke lényegében akként rendelkezik, hogy valamely közösségi védjegy lajstromozásának viszonylagos kizáró oka csak akkor állhat fenn, ha a közösségi védjegy, amelynek lajstromozását kérték, ütközik valamely korábbi védjeggyel.
Under the case-law, it is for OHIM to ascertain, on the basis of evidence which it is up to the opponent to produce, the existence of the national mark relied on in support of the opposition (see, to that effect, Case T-269/02 PepsiCo v OHIM — Intersnack Knabber-Gebäck (RUFFLES) [2005] ECR II-1341, paragraph 26).
Az állandó ítélkezési gyakorlat értelmében az OHIM feladata annak vizsgálata, hogy a felszólaló által előterjesztendő bizonyítékok alapján a felszólalás alátámasztására felhozott védjegyek fennállnak-e (lásd ebben az értelemben az Elsőfokú Bíróság T-269/02. sz., PepsiCo kontra OHIM – Intersnack Knabber-Gebäck [RUFFLES] ügyben 2005. április 21-én hozott ítéletének [EBHT 2005., II-1341. o.] 26. pontját).
The issue of the existence of an earlier mark is thus not a factor which can be left to the free assessment of the parties.
Valamely korábbi védjegy fennállásának kérdése tehát nem olyan elem, amelyet a felek szabad mérlegelésére lehetne bízni.
Consequently, the argument that the applicant derives from the interveners’ alleged agreement as regards the existence of one or even several of its earlier rights must be rejected.
Következésképpen a felperesnek azon érvét, mely szerint beavatkozók egy, sőt több korábbi védjegyéhez is jóváhagyásukat adták, el kell utasítani.
It follows from all of the foregoing that the Board of Appeal did not err in endorsing the Opposition Division, which concluded that the existence of earlier marks Nos 2 163 613, 2 163 616 and 456 466 had not been proved and that the opposition was unfounded in so far as it was based on those rights.
A fentiek összességéből következik, hogy a fellebbezési tanács nem követett el hibát azzal, hogy helybenhagyta a felszólalási osztály azon megállapítását, mely szerint a 2 163 613., 2 163 616. és 456 466. sz. korábbi védjegyek fennállására vonatkozólag nem nyújtottak be bizonyítékot, és a felszólalás nem megalapozott azon részében, amely e védjegyeken alapul.
Consequently, the first branch of the second plea must be rejected, without it being necessary to rule on the admissibility of the first argument put forward by the applicant (see, to that effect, Case C-233/02 France v Commission [2004] ECR I-2759, paragraph 26).
Ennélfogva a második jogalap első részét el kell utasítani, anélkül hogy állást kellene foglalni a felperes által hivatkozott első érv elfogadhatóságának kérdésében (ebben az értelemben lásd a Bíróság C-233/02. sz., Franciaország kontra Bizottság ügyben 2004. március 23-án hozott ítéletének [EBHT 2004., I-2759. o.] 26. pontját).
— The evidence of the existence of the earlier wellknown marks
– A közismert korábbi védjegyek fennállására vonatkozó bizonyítékról
Since Article 8(2)(c) of Regulation No 40/94 refers to trade marks which are ‘wellknown in a Member State, in the sense in which the words “well-known” are used in Article 6 bis of the Paris Convention’ it is necessary, in order to ascertain how the existence of a wellknown mark can be proved, to refer to the guidelines for the interpretation of Article 6bis.
Mivel a 40/94 rendelet 8. cikke (2) bekezdésének c) pontja olyan védjegyre utal, „amely a Párizsi Egyezmény 6bis cikke értelmében […] vált […] közismertté”, annak meghatározásához, hogy miként bizonyítható valamely közismert védjegy fennállása, az ezen 6bis cikk értelmezésére vonatkozó iránymutatásokra kell hivatkozni.
Under Article 2 of the joint recommendation concerning the provisions on the protection of wellknown trademarks, adopted by the Assembly of the Paris Union and the General Assembly of the World Intellectual Property Organisation (WIPO) at the 34th series of meetings of assemblies of the Member States of the WIPO (of 20 to 29 September 1999), in determining whether a mark is a wellknown mark within the meaning of the Paris Convention, the competent authority can take into account any circumstances from which it may be inferred that the mark is well known, including: the degree of knowledge or recognition of the mark in the relevant sector of the public; the duration, extent and geographical area of any use of the mark; the duration, extent and geographical area of any promotion of the mark, including advertising or publicity and the presentation, at fairs or exhibitions, of the goods and/or services to which the mark applies; the duration and geographical area of any registrations, and/or any applications for registration, of the mark, to the extent to which they reflect use or recognition of the mark; the record of successful enforcement of rights in the mark, in particular, the extent to which the mark has been recognised as well known by competent authorities; the value associated with the mark.
A Szellemi Tulajdon Világszervezete (WIPO) által a WIPO tagállamainak 34. ülésszakán (1999. szeptember 20–29. között) a közismert védjegyek oltalmára vonatkozó rendelkezések tárgyában elfogadott közös ajánlás 2. cikkének értelmében annak meghatározásához, hogy valamely védjegy közismertnek tekinthető-e a párizsi egyezmény értelmében, az illetékes hatóság figyelembe vehet minden olyan körülményt, amelyből a közismertségre következtetni lehet, így különösen a védjegy által érintett ágazat fogyasztóinak körében megszerzett ismertségét vagy elismertségét; a védjegy minden használatának időtartamát, kiterjedését és földrajzi területét; a védjegy minden promóciójának, ideértve a reklámot, és a vásárok vagy kiállítások során történő bemutatást, időtartamát, kiterjedését és földrajzi területét, a védjegygyel megjelölt árukat vagy szolgáltatásokat; a védjegy minden lajstromozásának vagy bejelentésének időtartamát és földrajzi területét, amennyiben ezek tükrözik a védjegy használatát vagy elismertségét; a védjegyen fennálló jogokat érintő hatékony szankciót, különösen amennyiben a védjegyet az illetékes hatóságok közismert védjegyként ismerték el; a védjegyhez kapcsolódó értéket.
In the present case, it is apparent from the case-file that, in order to establish the existence of its earlier wellknown marks in Spain, Ireland, Greece and the United Kingdom, the applicant produced before the Opposition Division, first, extracts from catalogues of its goods, showing that the trade name ‘Boomerang’ is used for a variety of sports clothing, accessories and equipment, secondly, a photograph of two zeppelin-shaped balloons which bear the word ‘Boomerang’ taken at a sporting event and, thirdly, various articles from Spanish newspapers relating to an indoor-soccer club called ‘Boomerang Interviú’ and, later, ‘Boomerang’, sponsored by the applicant.
A jelen ügyben, amint az az ügy irataiból kiderül, ezen, Spanyolországban, Írországban, Görögországban és az Egyesült Királyságban közismert korábbi védjegyek fennállásának alátámasztása céljából a felperes a felszólalási osztály előtt benyújtotta először is árukatalógusának kivonatait, melyek azt mutatják, hogy a „boomerang” elnevezést számos ruházati cikk, kiegészítő és sportfelszerelés vonatkozásában használja, másodszor két, „boomerang” feliratot viselő, kormányozható léggömbnek egy sportesemény alkalmával készített fényképét, harmadsorban pedig több olyan spanyol újságcikket, amelyek a felperes által szponzorált „Boomerang Interviú”, majd „Boomerang” elnevezésű teremlabdarúgó-klubról szólnak.