natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(2) If the Court holds that limitation of parallel trade, for the reasons set out above, does not constitute an abusive practice in every case where it is engaged in by an undertaking holding a dominant position, how is possible abuse to be assessed?
2) Amennyiben a Bíróság úgy dönt, hogy a fentiekben kifejtett indokok alapján a párhuzamos kereskedelemnek az erőfölényben lévő vállalkozás általi korlátozása nem minden esetben minősül az erőfölénnyel való visszaélésnek, hogyan lehet annak esetleges visszaélésszerű jellegét megállapítani?
(a) Do the percentage by which normal domestic consumption is exceeded and/or the loss suffered by an undertaking holding a dominant position compared with its total turnover and total profits constitute appropriate criteria?
Különösen: a) Megfelelő szempont-e a vizsgálathoz az a százalékos arány, amellyel a rendes hazai fogyasztást meghaladják a rendelések, illetve az erőfölényben lévő vállalkozás által elszenvedett kár aránya a teljes forgalomhoz és a teljes nyereséghez képest?
(b) Is an approach entailing the balancing of interests appropriate, and, if so, what are the interests to be compared?
b) Az érdekek kiegyensúlyozására törekvő megközelítés megfelelő-e, és amenynyiben igen, melyek az összehasonlítandó érdekek?
(i) is the answer affected by the fact that the ultimate consumer/patient derives limited financial advantage from the parallel trade and
Befolyásolja-e a választ az a tény, hogy a végső fogyasztó/beteg csak korlátozottan részesül a párhuzamos kereskedelem anyagi előnyeiből?
(ii) is account to be taken, and to what extent, of the interests of social insurance bodies in cheaper medicinal products?
Figyelembe kell-e venni, és ha igen, milyen mértékben, az egészségbiztosítási szervezeteknek gyógyszerkészítmények alacsonyabb ára vonatkozásában fennálló érdekeit?
(c) What other criteria and approaches are considered appropriate in the present case?’
c) Milyen más szempontok és megközelítési módok megfelelőek a jelen esetben?”
By Decision 318/V/2006 of 1 September 2006, the Epitropi Antagonismou ruled on the complaints lodged with it against GSK.
2006. szeptember 1-jén hozott 318/V/2006. határozatában az Epitropi Antagonismou döntött a GSK által hozzá benyújtott panaszokról.
In the decision it found that GSK did not occupy a dominant position on the markets for Imigran and Serevent in view of their interchangeability with other medicinal products, but that a dominant position existed with respect to Lamictal, on account of the fact that epilepsy sufferers may find it difficult to adjust to other medicines which treat that condition.
E határozatban megállapította, hogy figyelemmel a más gyógyszerekkel való helyettesíthetőségre, a GSK nincs erőfölényben az Imigran és a Serevent gyógyszerek piacán, viszont tekintettel arra, hogy az epilepsziában szenvedő betegek számára nehézségekkel járhat az e betegség kezelésére szolgáló más gyógyszerekre való átállás, a GSK erőfölénnyel rendelkezik a Lamictal gyógyszer esetében.
In the same decision, the Epitropi Antagonismou found that GSK had infringed Article 2 of Law 703/1977 during the period from November 2000 to February 2001, but that there had been no infringement of that article in the period after February 2001 and no infringement of Article 82 EC during either of those periods.
Ugyanebben a határozatban az Epitropi Antagonismou azt is kimondta, hogy a GSK megsértette a 703/77. törvény 2. cikkét a 2000 novemberétől 2001 februárjáig terjedő időszakban, viszont a 2001 februárját követő időszakra nézve nem állapítható meg e rendelkezés megsértése, valamint hogy az EK 82. cikket egyik időszakban sem sértették meg.
The appellants in the main proceedings have applied to the Diikitiko Efetio Athinon for an annulment of that decision.
Az alapügyek felperesei e határozat megsemmisítését kérték a Dioikitiko Efeteio Athinontól.
By order of the President of the Court of 29 January 2007, Cases C-468/06 to C-478/06 were joined for the purposes of the written and oral procedures and the judgment.
A Bíróság elnökének 2007. január 29-i végzésével a C-468/06–C-478/06. sz. ügyeket az írásbeli és a szóbeli szakasz lefolytatása, valamint az ítélethozatal céljából egyesítették.
By its questions, which it is appropriate to examine together, the referring court essentially asks whether there is an abuse of a dominant position contrary to Article 82 EC if a pharmaceuticals company occupying such a position on the national market for certain medicinal products refuses to meet orders sent to it by wholesalers on
Együttesen vizsgálandó kérdéseivel az azokat előterjesztő bíróság lényegében azt kívánja megtudni, hogy az EK 82. cikk által tiltott gazdasági erőfölénnyel való visszaélésnek minősül-e az, ha egy, bizonyos gyógyszerek nemzeti piacán erőfölényben lévő gyógyszeripari vállalkozás megtagadja a gyógyszer-nagykereskedők által hozzá inté-
LÉLOS KAI SIA AND OTHERS account of the fact that those wholesalers are involved in parallel exports of those products to other Member States.
LÉLOS KAI SIA ÉS TÁRSAI zett megrendelések teljesítését amiatt, hogy ez utóbbiak egyéb tagállamokba irányuló párhuzamos exportot folytatnak.
In that context, the referring court asks the Court about the relevance of a series of factors, such as the degree of regulation to which the pharmaceuticals sector is subject in Member States, the impact of parallel trade on the pharmaceuticals com -panies’ revenues, and the question whether that parallel trade is capable of generating financial benefits for the ultimate consumers of the medicinal products.
E tekintetben a kérdést előterjesztő bíróság egy sor tényező – úgymint a gyógyszerágazat tagállamokban jelenlevő állami szabályozottságának foka, a párhuzamos kereskedelem gyógyszeripari vállalkozások bevételére gyakorolt hatása és a végső fogyasztónak a párhuzamos kereskedelem előnyeiből való részesülésének eshetősége – relevanciája felől kérdezi a Bíróságot.
In its observations lodged before the Court, GSK AEVE contends that its refusal to supply the requested quantities of medicinal products to the appellants in the main proceedings does not constitute an abuse.
A Bírósághoz benyújtott észrevételeiben a GSK AEVE arra az álláspontra helyezkedik, hogy nem minősül visszaélésnek az, hogy megtagadta az alapügyek felperesei által kért gyógyszermennyiség szállítását.
First, it was not a case of an actual refusal inasmuch as, apart from a period of a few weeks between November 2000 and February 2001, GSK AEVE was always prepared to supply the wholesalers with sufficient quantities.
Egyfelől ugyanis nincs szó a szállítás valódi megtagadásáról, amennyiben egy 2000 novembere és 2001 februárja közötti néhány hetes időszakot leszámítva késznek mutatkozott a nagykereskedők elégséges mennyiséggel való ellátására.
Second, it did not put the wholesalers at risk of being eliminated from the market, since its supplies enabled them to cover all the requirements of the Greek market, and even requirements that went beyond those of that market.
Másfelől pedig nem hozta ez utóbbiakat olyan helyzetbe, hogy azoknak a piacról való kiszorulás kockázatával kellett volna szembenézniük, hiszen e szállítmányok biztosították a görög piac teljes szükségletének ellátását, sőt még azon túli szükségletek kielégítését is lehetővé tették.
According to GSK AEVE, the decisive factors for the question whether the conduct of a company that refuses to supply certain goods is abusive depend on the economic and regulatory context of the situation in question.
A GSK AEVE szerint azok a tényezők, amelyek alapján meg kell ítélni, hogy egy adott termék szállítását megtagadó vállalkozás magatartása visszaélést valósít-e meg, az adott helyzet gazdasági és szabályozási kontextusától függenek.
Thus, in the case of a supply restriction in medicinal products in order to limit parallel trade, it is necessary to take into account the omnipresent regulation of prices and distribution in the pharmaceuticals sector, the negative consequences of an unlimited parallel trade upon the investments of pharmaceuticals companies in the field of research and development, and the minimal benefit of that trade for the final consumers of those products.
Ami tehát a gyógyszerellátás párhuzamos kereskedelem megszorítása érdekében való korlátozását illeti, figyelembe kell venni az árak és az értékesítés a gyógyszerágazatban mindenütt jelen lévő állami szabályozását, a korlátozatlan párhuzamos kereskedelemnek a gyógyszeripari vállalkozások kutatás és fejlesztés terén végzett befektetéseire való negatív következményeit, valamint azt is, hogy e kereskedelem hasznaiból a gyógyszerek végső fogyasztói igen csekély mértékben részesülnek.
By contrast, the appellants in the main proceedings, as well as the Italian and Polish Governments and the Commission of the European Communities, maintain in their observations that the refusal by an undertaking in a dominant position to supply medicinal products to wholesalers with the aim of restricting parallel trade constitutes in principle an abuse of a dominant position within the meaning of Article 82 EC.
Ezzel szemben az alapügyek felperesei, a Bizottság, valamint az olasz és a lengyel kormányok észrevételeikben úgy ítélik meg, hogy főszabály szerint az EK 82. cikk szerinti erőfölénnyel való visszaélésnek minősül az, ha egy erőfölényes helyzetben lévő vállalkozás megtagadja gyógyszerek nagykereskedők részére történő szállítását avégből, hogy korlátozza a párhuzamos kereskedelmet.
According to them, none of the factors raised by the referring court and which were taken up by GSK AEVE to justify its refusal to supply is capable of altering the abusive nature of that practice.
Egyetlen, a kérdést előterjesztő bíróság által említett, a GSK AEVE által a szállítás megtagadásának igazolására felhozott tényező sem alkalmas arra, hogy mentesítse e magatartást annak visszaélésszerű jellegétől.
The existence of a refusal to supply liable to eliminate competition
A verseny megszüntetésével járó szállításmegtagadás fennállásáról
Article 82 EC prohibits any abuse by one or more undertakings of a dominant pos -ition within the common market or in a substantial part of it as incompatible with the common market in so far as it may affect trade between Member States.
Emlékeztetni kell arra, hogy az EK 82. cikk értelmében a közös piaccal összeegyeztethetetlen és tilos egy vagy több vállalkozásnak a közös piacon vagy annak jelentős részén meglévő erőfölényével való visszaélése, amennyiben ez hatással lehet a tagállamok közötti kereskedelemre.
According to point (b) of the second paragraph of that article, such abuse may, in particular, consist in limiting production, markets or technical development to the prejudice of consumers.
E cikk második francia bekezdésének b) pontja szerint ilyen visszaélésnek minősül különösen: a termelés, az értékesítés vagy a műszaki fejlesztés korlátozása a fogyasztók kárára.
The established caselaw of the Court shows that the refusal by an undertaking occupying a dominant position on the market of a given product to meet the orders of an existing customer constitutes abuse of that dominant position under Article 82 EC where, without any objective justification, that conduct is liable to eliminate a trading party as a competitor (see, to that effect, Joined Cases 6/73 and 7/73 Istituto Chemioterapico Italiano and Commercial Solvents v Commission [1974] ECR 223, paragraph 25, and Case 27/76 United Brands and United Brands Continentaal v Commission [1978] ECR 207, paragraph 183).
A Bíróság következetes ítélkezési gyakorlata szerint a korábbi üzletfél megrendelései teljesítésének az adott termék piacán erőfölényes helyzetben lévő vállalkozás általi megtagadása az erőfölény az EK 82. cikk szerinti visszaélést megvalósító kihasználásának minősül akkor, ha e magatartás objektív indok nélkül megszüntetheti a kereskedelmi partner által támasztott versenyt (lásd ebben az értelemben a Bíróság 6/73. és 7/73. sz., Istituto Chemioterapico Italiano és Commercial Solvents kontra Bizottság egyesített ügyekben 1974. március 6-án hozott ítéletének [EBHT 1974., 223. o.] 25. pontját és a 27/76. sz., United Brands és United Brands Continentaal kontra Bizottság ügyben 1978. február 14-én hozott ítéletének [EBHT 1978., 207. o.] 183. pontját).
With regard to a refusal by an undertaking to deliver its products in one Member State to wholesalers which export those products to other Member States, such an effect on competition may exist not only if the refusal impedes the activities of those wholesalers in that first Member State, but equally if it leads to the elimination of effective competition from them in the distribution of the products on the markets of the other Member States.
Abban az esetben, ha az adott vállalkozás egy tagállamban megtagadja termékeinek olyan nagykereskedők részére történő szállítását, amelyek e termékeket más tagállamokba exportálják, ez a magatartás nemcsak annyiban hat ki a versenyre, hogy a szállítás megtagadása az első tagállam piacán akadályozza a nagykereskedők tevékenységét, hanem abban a tekintetben is, hogy az e nagykereskedők által a termékek más tagállamokbeli piacain támasztott hatékony verseny megszűnéséhez vezet.
In this case it is common ground between the parties in the main proceedings that, by refusing to meet the Greek wholesalers’ orders, GSK AEVE aims to limit parallel exports by those wholesalers to the markets of other Member States in which the selling prices of the medicinal products in dispute are higher.
A jelen esetben az alapügyben szemben álló felek között nincs vita azt illetően, hogy a GSK AEVE azért tagadta meg a görög nagykereskedők megrendeléseinek teljesítését, hogy korlátozza az ez utóbbiak által folytatott, olyan egyéb tagállamokba irányuló párhuzamos exportot, ahol a szóban forgó gyógyszerek ára magasabb.
In respect of sectors other than that of pharmaceutical products, the Court has held that a practice by which an undertaking in a dominant position aims to restrict parallel trade in the products that it puts on the market constitutes abuse of that dominant position, particularly when such a practice has the effect of curbing parallel imports by neutralising the more favourable level of prices which may apply in other sales areas in the Community (see, to that effect, Case 26/75 General Motors Continental v Commission [1975] ECR 1367, paragraph 12) or when it aims to create barriers to re-importations which come into competition with the distribution network of that undertaking (Case 226/84 British Leyland v Commission [1986] ECR 3263, paragraph 24).
A gyógyszerkészítményektől különböző egyéb ágazatok tekintetében a Bíróság úgy ítélte meg, hogy erőfölénnyel való visszaélésnek minősül az erőfölényben levő vállalkozás azon magatartása, amellyel az általa értékesített termékek párhuzamos kereskedelmét igyekszik korlátozni – többek között ha e magatartás a párhuzamos import fékezését idézi elő azáltal, hogy kiegyenlíti a Közösség egyéb értékesítési területein alkalmazott alacsonyabb árakat (lásd ebben az értelemben a Bíróság 26/75. sz., General Motors Continental kontra Bizottság ügyben 1975. november 13-án hozott ítéletének [EBHT 1975., 1367. o.] 12. pontját), vagy ha arra irányul, hogy akadályozza a termékeknek a vállalkozás saját értékesítési hálózatával szemben versenyt támasztó újbóli behozatalát (a Bíróság 226/84. sz., British Leyland kontra Bizottság ügyben 1986. november 11-én hozott ítéletének [EBHT 1986., 3263. o.] 24. pontja).
Indeed, parallel imports enjoy a certain amount of protection in Community law because they encourage trade and help reinforce competition (Case C-373/90 X [1992] ECR I-131, paragraph 12).
A párhuzamos import ugyanis a közösségi jog védelmét élvezi, mivel elősegíti a tagállamok közti kereskedelem fejlődését és a verseny megerősítését (a Bíróság C-373/90. sz.
In its written observations, GSK AEVE contends that the factors mentioned by the referring court in its questions constitute objective considerations, on the basis of which it cannot be regarded as an abuse for a pharmaceuticals company to limit supplies of medicines to the needs of a given national market when confronted with orders from wholesalers involved in parallel exports to other Member States where the selling prices of those medicines are set at a higher level.
Márpedig a GSK AEVE írásbeli észrevételeiben azt állítja, hogy a kérdést előterjesztő bíróság által megjelölt tényezők olyan objektív indokoknak minősülnek, amelyek fennállása esetén nem tekinthető erőfölénnyel való visszaélésnek az, hogy a gyógyszeripari vállalkozás a tagállami piac szükségleteinek ellátására korlátozza a gyógyszerek szállítását, ha a megrendelések olyan nagykereskedőktől érkeznek, amelyek olyan tagállamokba irányuló párhuzamos exportot folytatnak, ahol a kérdéses gyógyszerek ára magasabban van meghatározva.
In order to determine whether the refusal by a pharmaceuticals company to supply medicinal products to such wholesalers indeed falls within the prohibition laid down in Article 82 EC, in particular at point (b) of the second paragraph of that article, it must be examined whether, as GSK AEVE maintains, there are objective considerations based on which such a practice cannot be regarded as an abuse of the dominant position occupied by that undertaking (see, to that effect, United Brands and United Brands Continentaal v Commission, paragraph 184, and Case C-95/04 P British Airways v Commission [2007] ECR I-2331, paragraph 69).
Annak eldöntése érdekében, hogy az ilyen nagykereskedők számára történő gyógyszerszállítások valamely gyógyszeripari vállalkozás általi megtagadása az EK 82. cikkben – különösen annak második bekezdése b) pontjában – szereplő tilalomba ütközik-e, meg kell tehát vizsgálni, hogy – amint azt a GSK AEVE állítja – léteznek-e olyan objektív megfontolások, amelyeket figyelembe véve az ilyen magatartás nem tekintendő a vállalkozás erőfölényével való visszaélésnek (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott United Brands et United Brands Continentaal kontra Bizottság ítélet 184. pontját és a Bíróság C-95/04. P. sz., British Airways kontra Bizottság ügyben 2007. március 15-én hozott ítéletének [EBHT 2007., I-2331. o.] 69. pontját).
The abusive nature of the refusal to supply
A szállítás megtagadásának visszaélésszerű jellege
As a preliminary point, GSK AEVE observes, citing United Brands Continentaal v Commission, that a dominant undertaking is not under an obligation to honour orders that are out of the ordinary and that it may take reasonable steps in order to protect its legitimate commercial interests.
A fent hivatkozott United Brands és United Brands Continentaal kontra Bizottság ítéletre támaszkodva a GSK AEVE észrevételezi, hogy valamely erőfölényben lévő vállalkozás nem köteles teljesíteni a szokványostól eltérő megrendeléseket, és megteheti a méltányolható üzleti érdekeinek védelme által megkívánt ésszerű intézkedéseket.
With regard more specifically to the pharmaceuticals sector, GSK AEVE argues, first, that the general logic behind protecting competition within a brand does not function in that sector, where the intervention of the public authorities of Member States prevents the manufacturers of medicines from developing their activities in normal competitive conditions.
Ami közelebbről a gyógyszerkészítmények ágazatát illeti, a GSK AEVE először is előadja, hogy ebben az ágazatban – ahol a tagállami hatóságok beavatkozása megakadályozza azt, hogy a gyógyszergyártók szokásos versenyfeltételek szerint alakítsák ki üzletmenetüket – nem működik a márkán belüli verseny védelmének általános logikája.
On the one hand, the pharmaceuticals companies do not control the prices of their products, those prices being fixed at various levels by the public authorities, which are, at the same time, the buyers of the medicines wherever there are national health systems.
Egyfelől ugyanis a gyógyszeripari vállalkozások nem képesek termékeik árainak ellenőrzésére, hiszen azokat tagállami hatóságok állapítják meg különböző szinteken, és amely hatóságok ráadásul – nemzeti egészségügyi rendszerek létezése esetén – gyógyszervásárlókként is fellépnek.
Even where those prices are the result of negotiations between the authorities and the pharmaceuticals companies, the fact that those companies accept them does not in itself imply that the prices cover all the fixed costs connected with the
Még ha az árak e hatóságok és a gyógyszeripari vállalkozások közötti tárgyalások eredményeként is kerülnek meghatározásra, önmagában az, hogy azokat e vállalkozások elfogadják, nem jelenti azt, hogy azok
LÉLOS KAI SIA AND OTHERS development of the pharmaceutical products.
LÉLOS KAI SIA ÉS TÁRSAI fedezik az adott gyógyszerkészítmény kifejlesztésének állandó költségeit.
Moreover, even if such a system of agreed prices exists, Member States are still in a position to impose cuts in those prices.
Egyébiránt – függetlenül a gyógyszerek árára vonatkozó megállapodástól – a tagállamok képesek árcsökkentés kikényszerítésére.
On the other hand, the producers of medicines are subject to precise obligations with regard to their distribution.
Másfelől a gyógyszergyártókat pontosan meghatározott kötelezettségek terhelik a gyógyszerek értékesítését illetően.
While pharmaceuticals companies are required by law to deliver their products in all Member States where they are authorised to do so, parallel exporters are free to shift their activities from one product or market to the next if the latter product or market offers a higher profit margin, which can lead to shortages in some exporting Member States.
Míg a gyógyszeripari vállalkozásokat jogszabály kötelezi arra, hogy valamennyi olyan tagállamban értékesítsék termékeiket, ahol forgalombahozatali engedéllyel rendelkeznek, a párhuzamos exportőrök szabadon vihetik át valamely terméket és piacot illető tevékenységüket más piacokra, ha az magasabb haszonkulccsal kecsegtet, ami oda vezethet, hogy bizonyos, az export eredete szerinti tagállamokban hiány léphet fel.
Thus parallel trade has negative consequences for the planning of production and distribution of medicines.
Így a párhuzamos kereskedelem negatív következményekkel jár a gyógyszerek gyártásának és értékesítésének előzetes tervezésére.
Second, GSK AEVE points out that parallel trade in medicines reduces the profits that pharmaceuticals companies can invest in research and development activities on which they depend in order to remain competitive and attractive to investors.
Másodszor a GSK AEVE észrevételezi, hogy a gyógyszerek párhuzamos kereskedelme csökkenti a gyógyszeripari vállalkozások nyereségét, amelyet azok kutatásba és fejlesztésbe fektethetnek annak érdekében, hogy versenyképesek és a befektetők számára vonzók maradhassanak.
By contrast, distributors which profit from parallel trade make no contribution to pharmaceutical innovation.
Ezzel szemben a párhuzamos kereskedelmet folytató forgalmazók egyáltalán nem járulnak hozzá a gyógyszeripari innovációhoz.
Furthermore, in the Member States where the prices of medicines are fixed at relatively low levels, the marketing of new medicines might be affected if it became impossible for pharmaceuticals companies to hold back supplies with the aim of limiting parallel trade.
Ezenkívül azokban a tagállamokban, ahol a gyógyszerárakat viszonylag alacsonyan állapítják meg, veszélybe kerülhet az új gyógyszerek forgalmazása akkor, ha lehetetlenné válik a gyógyszeripari vállalkozások számára eladásaik korlátozása a párhuzamos kereskedelem visszafogása érdekében.
In such circumstances, those companies would have an interest in delaying the launch of new products in Member States where the prices are low.
Ilyen esetben a gyógyszeripari vállalkozásoknak ahhoz fűződne érdeke, hogy késleltessék új termékeik piacra dobását azokban a tagállamokban, ahol az árak alacsonyak.
Third, GSK AEVE contends that parallel trade provides no genuine benefit to the ultimate consumers.
Harmadszor a GSK AEVE előadja, hogy a végső fogyasztók valójában nem részesülnek a párhuzamos kereskedelem előnyeiből.