natgillin/translations-raw huggingface dataset:
First of all, as the Court of First Instance noted in paragraph 52 of the judgment under appeal, even if the Community rules on the granting of aid and premiums do not expressly require Member States to introduce supervisory measures and inspection procedures, such as those mentioned by the Commission during the clearance of the EAGGF accounts, nevertheless that obligation may follow, in some cases implicitly, from the fact that under the rules in question it is for the Member States to organise an effective system of inspection and supervision (see to that effect Case C-8/88 Germany v Commission, paragraph 16, and Case C-468/02 Spain v Commission, paragraph 35).
Előzetesen meg kell állapítani, hogy – amint arra az Elsőfokú Bíróság emlékeztetett a megtámadott ítélet 52. pontjában – még ha a támogatások és jövedelemtámogatások odaítélésére vonatkozó közösségi szabályozás kifejezetten nem kötelezi is a tagállamokat arra, hogy olyan felügyeleti intézkedéseket és ellenőrzési módokat vezessenek be, mint amilyenekre a Bizottság hivatkozott az EMOGA számlaelszámolás során, adott esetben e kötelezettség közvetetten abból a tényből is eredhet, hogy a szóban forgó szabályozás értelmében a tagállam feladata a hatékony ellenőrző és felügyeleti rendszer megszervezése (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Németország kontra Bizottság ügyben 1990. június 12-én hozott ítélet 16. pontját és a fent hivatkozott Spanyolország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 35. pontját).
The question therefore arises whether the obligations to which the Court of First Instance referred in the judgment under appeal follow implicitly from the obligation on Member States to organise an effective system of checks and supervision and, as the case may be, whether such obligations disregard certain provisions of Community law.
Következésképpen felmerül a kérdés, hogy azok a kötelezettségek, amelyekre az Elsőfokú Bíróság hivatkozott a megtámadott ítéletben, közvetetten abból a tagállamokat terhelő kötelezettségből erednek-e, hogy hatékony ellenőrző és felügyeleti rendszert kell megszervezniük, és – adott esetben – e kötelezettségek sértik-e a közösségi jog bizonyos rendelkezéseit.
(i) The scope and existence of the implicit obligations in dispute
i) A vitatott közvetett kötelezettségek terjedelméről és fennállásáról
It must be stated in that connection, on the one hand, that administrative checks and on-the-spot checks were designed by the Community legislature as two means of verification which, although separate, complement each other (see Case C-41/94 Germany v Commission, paragraph 43, and Case C-468/02 Spain v Commission, paragraph 39).
E tekintetben hangsúlyozni kell, hogy egyfelől az adminisztratív ellenőrzést és a helyszíni vizsgálatot a közösségi jogalkotó két ellenőrző eszközként írta elő, amelyek, bár különbözőek, kölcsönösen kiegészítik egymást (lásd a fent hivatkozott Németország kontra Bizottság ügyben 1996. október 3-án hozott ítélet 43. pontját és a fent hivatkozott Spanyolország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 39. pontját).
On the other hand, such administrative checks preceding on-the-spot checks must be carried out in such a way as to enable the national authorities to draw all the possible conclusions, be they matters of certainty or of doubt, regarding
Másfelől, a helyszíni vizsgálatokat megelőző ezen adminisztratív ellenőrzést oly módon kell elvégezni, hogy a nemzeti hatóságok számára lehetővé váljék, hogy az ellenőrzésből minden lehetséges következtetést, bizonyosságot vagy kétséget levonjanak a
2008 — CASE C-418/06 P compliance with the conditions for granting aid and premiums (see Case C-41/94 Germany v Commission, paragraph 17 and Case C-468/02 Spain v Commission, paragraph 40).
P. SZ. ÜGY támogatások és jövedelemtámogatások odaítélése feltételeinek tiszteletben tartása tekintetében (lásd a fent hivatkozott Németország kontra Bizottság ügyben 1996. október 3-án hozott ítélet 17. pontját és a fent hivatkozott Spanyolország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 40. pontját).
As was stated in paragraph 52 of this judgment, neither the areas declared nor those extracted from the GIS could be confirmed as accurate without on-the-spot checks or any other additional checks.
Márpedig, amint az a jelen ítélet 52. pontjában is megállapításra került, helyszíni ellenőrzés vagy más kiegészítő vizsgálat hiányában sem a bejelentett, sem pedig a SIG-ből következő területeket nem lehet pontosnak tekintetni.
Therefore, the contradiction between those two sources of information was likely to constitute an anomaly indicating a risk of loss for the EAGGF.
Következésképpen, az e két információforrás közötti ellentmondás alkalmas arra, hogy olyan eltérésnek minősüljön, amely veszteségi kockázatot jelez az EMOGA számára.
In the presence of such anomalies, the national authorities had therefore to draw all the possible conclusions, be they matters of certainty or of doubt, regarding compliance with the conditions for granting aid.
Ezen eltérések fennállásakor tehát a nemzeti hatóságoknak le kell vonniuk valamennyi lehetséges következtetést, bizonyosságot vagy kétséget a támogatások odaítélése feltételeinek tiszteletben tartása tekintetében.
It follows that such anomalies required the Member State concerned to adopt checking measures, whether on-the-spot checks or any other additional checks, and that in that regard merely taking those anomalies into account in the risk analysis was insufficient to dispel doubts concerning the accuracy of the areas declared.
Ebből következik, hogy ezen eltérések a szóban forgó tagállamot ellenőrző intézkedések elfogadására kötelezik, legyenek ezek akár helyszíni ellenőrzések vagy más kiegészítő vizsgálatok, és e tekintetben a hivatkozott eltérések puszta figyelembevétele a kockázatelemzésben nem elégséges ahhoz, hogy eloszlassa a bejelentett területek pontatlanságára vonatkozó kétségeket.
Consequently, the Kingdom of Belgium’s arguments challenging the existence in this case of implicit obligations to carry out on-the-spot checks or other administrative checks should be rejected as unfounded.
Következésképpen a Belga Királyság annak vitatására irányuló érvelését, hogy a jelen ügyben fennállnak a helyszíni ellenőrzés vagy egyéb adminisztratív ellenőrzés elvégzésének közvetett kötelezettségei, mint megalapozatlant el kell utasítani.
Likewise, in paragraph 71 of the judgment under appeal, the Court of First Instance was right to find that the anomalies detected by the GIS had not sufficiently been taken into account, although those anomalies had been taken into account in the risk analysis.
Hasonlóképpen azt is meg kell állapítani, hogy a megtámadott ítélet 71. pontjában az Elsőfokú Bíróság joggal juthatott arra a következtetésre, hogy a SIG által feltárt eltérések figyelembevétele nem volt elégséges, annak ellenére, hogy a kockázatelemzésben ezen eltéréseket figyelembe vették.
As regards the obligation referred to in paragraph 51 of the judgment under appeal to make a reduction, although the Court of First Instance certainly considered, in the following paragraph of that judgment, that that obligation followed, in some cases implicitly, from the obligation on Member States to organise an effective system of checks and supervision, it nevertheless did not set out expressly the scope of the obligation.
A megtámadott ítélet 51. pontjában szereplő azon kötelezettséget illetően, hogy csökkentést kell végezni, meg kell állapítani, hogy még ha az Elsőfokú Bíróság ezen ítélet következő pontjában úgy ítélte is meg, hogy e kötelezettség adott esetben közvetetten abból a tagállamokat terhelő kötelezettségből ered, hogy hatékony ellenőrző és felügyeleti rendszert kell megszervezniük, nem határozta meg kifejezetten e kötelezettség terjedelmét.
Therefore, the deficiencies in the ancillary checks due to the absence of on-the-spot checks and/or reductions in the areas declared, which were the subject of debate before the Court of First Instance, can only be understood in the light of the summary report in which those complaints were originally formulated and developed.
Tehát, a helyszíni ellenőrzések és/vagy a bejelentett területek csökkentésének hiányán alapuló, az Elsőfokú Bíróság előtti jogvita tárgyát képező másodlagos ellenőrzés hiányosságai csak az összefoglaló jelentés fényében érthetők meg, amely jelentésben e kifogásokat eredetileg megfogalmazták és kifejtették.
As was stated in paragraphs 19 and 20 of this judgment, the Commission essentially alleged in point B.7.1.1 of that report that the Member State concerned had not investigated the anomalies detected as a result of the administrative checks with the necessary rigour and, in point B.7.1.3, that it had not reduced the areas declared and/or carried out on-the-spot checks where the administrative checks revealed anomalies.
Márpedig, amint az a jelen ítélet 19. és 20. pontjában megállapításra került, a Bizottság lényegében azt rótta fel e tagállamnak a hivatkozott jelentés B.7.1.1. pontjában, hogy az adminisztratív ellenőrzés során feltárt eltérések nyomon követését nem a szükséges szigorral végezte, a B.7.1.3. pontban pedig azt, hogy nem csökkentette a bejelentett területeket, és/vagy nem végzett helyszíni ellenőrzéseket, amikor az adminisztratív ellenőrzés eltéréseket tárt fel.
The Commission did suggest that discrepancies between the areas declared and the GIS areas established at the administrative checking stage could legally justify a reduction in the amount of aid, but it did not set out the specific procedures which could enable such a reduction to be made.
A Bizottság ugyan megállapította, hogy a bejelentett területek és a SIG-területek közötti, az adminisztratív ellenőrzés szakaszában feltárt eltérések jogilag indokolhatják a támogatás csökkentését, ugyanakkor nem szólt arról, hogy milyen konkrét eljárás tenné lehetővé e csökkentés elvégzését.
The Commission did not therefore require the Kingdom of Belgium to reduce the areas for which aid was to be granted solely on the basis of the GIS data as that Member State alleges.
Ebből következik, hogy a Bizottság nem követelte meg, hogy a Belga Királyság kizárólag a SIG adatai alapján csökkentse a támogatandó területeket, amint azt e tagállam állítja.
Moreover, that Member State cannot complain that, in paragraphs 51 and 52 of the judgment under appeal, the Court of First Instance required it to reduce the areas declared solely on the basis of GIS areas data.
Továbbá, e tagállam nem kifogásolhatja, hogy az Elsőfokú Bíróság a megtámadott ítélet 51. és 52. pontjában azt írta elő, hogy kizárólag a SIG adatai alapján csökkentse a bejelentett területeket.
No such requirement appears anywhere in the judgment under appeal.
Ilyen előírás ugyanis egyáltalán nem szerepel a megtámadott ítéletben.
Therefore, the complaints concerning a supposed obligation to reduce the areas declared on the basis of the GIS areas must be rejected as unfounded.
Következésképpen, a bejelentett területeknek a SIG-területek alapján történő csökkentése állítólagos kötelezettségére vonatkozó kifogásokat mint megalapozatlanokat el kell utasítani.
(ii) The incompatibility of the implicit obligations with some requirements under Community law
ii) A közvetett kötelezettségeknek a közösségi jogon alapuló bizonyos követelményekkel való összeegyeztethetetlenségéről
First of all, even assuming that, under Article 9(2) of Regulation No 3887/92, which applies ratione temporis, any reduction in aid could be made only on the basis of lawfully determined areas, in the present case, following an on-the-spot check, it was clearly open to the appellant Member State to carry out such a check in order to reduce the area for which aid was to be granted.
Először is, még azt feltételezve is, hogy a tényállás bekövetkezésének időpontjában hatályos 3887/92 rendelet 9. cikke (2) bekezdésének értelmében a támogatást csak a jogilag, adott esetben helyszíni ellenőrzés során megállapított terület alapján lehetett csökkenteni, meg kell állapítani, hogy mindenesetre a felperes tagállamnak lehetősége volt elvégeznie ezt az ellenőrzést a támogatandó terület csökkentése céljából.
It cannot therefore be alleged that the Court of First Instance disregarded Article 9(2) of Regulation No 3887/92 and the judgment in Agrargenossenschaft Pretzsch when it took the view that the Belgian authorities were required to take appropriate action in response to the anomalies detected by their GIS at the administrative checking stage.
Következésképpen nem lehet azt állítani, hogy az Elsőfokú Bíróság megsértette a 3887/92 rendelet 9. cikkének (2) bekezdését és a fent hivatkozott Agrargenossenschaft Pretschz ügyben hozott ítéletből következő ítélkezési gyakorlatot, amikor megállapította, hogy a belga hatóságoknak megfelelő módon kellett volna reagálnia a SIG-ük által az adminisztratív ellenőrzés szakaszában feltárt eltérésekre.
In any event, it must be pointed out that the aims of Regulation No 3887/92 are, as set out in the seventh and ninth recitals in its preamble, to monitor effectively compliance with the provisions on Community aid and to adopt provisions which prevent and penalise irregularities and fraud effectively (see, to that effect, Agrargenossenschaft Pretzsch, paragraph 33).
Mindenesetre fel kell hívni a figyelmet arra, hogy – hetedik és kilencedik preambulumbekezdésének megfelelően – a 3887/92 rendelet célja a közösségi támogatásokra vonatkozó rendelkezések tiszteletben tartásának hatékony ellenőrzése, valamint a szabálytalanságok és csalások hatékony megelőzésére, illetve szankcionálására alkalmas rendelkezések megállapítása (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Agrargenossenschaft Pretzsch ügyben hozott ítélet 33. pontját).
BELGIUM v COMMISSION following determination of the areas in question, far from being contrary to the relevant legislation, is likely in reality to serve the objectives of the rules referred to in the preceding paragraph.
Ily módon a bejelentett területek pontosságára vonatkozó eltérések fennállása esetén az a kötelezettség, hogy helyszíni ellenőrzést kell végezni és/vagy a szóban forgó területek meghatározását követően csökkenteni kell a bejelentett területeket, távolról sem ellentétes az alkalmazandó szabályozással, és valójában e szabályozásnak a jelen ítélet előző pontjában hivatkozott célkitűzéseinek megvalósítását szolgálja.
Clearly also the implicit obligations mentioned by the Court of First Instance by no means disregard Article 6(3) of Regulation No 3887/92, under which an on-the-spot check had to be carried out only on a significant percentage, representing at least 5% of aid applications.
Meg kell továbbá állapítani, hogy az Elsőfokú Bíróság által meghatározott közvetett kötelezettségek semmilyen módon nem sértik a 3887/92 rendelet 6. cikkének (3) bekezdését, amelynek értelmében a helyszíni ellenőrzést csak a támogatási kérelmek legalább 5%-ának megfelelő reprezentatív minta tekintetében kell elvégezni.
Firstly, that provision provides for checking by the Member State of a minimum of 5% of aid applications, which does not exclude checks being carried out on a larger percentage, and secondly, as the Court of First Instance found in paragraph 56 of the judgment under appeal, the files in which anomalies appeared represented only 2.1% to 4% of the aid application files.
Egyfelől ugyanis e rendelkezés azt írja elő, hogy a tagállam a támogatási kérelmek legalább 5%-át köteles ellenőrizni, ami nem zárja ki, hogy az ellenőrzések jelentősebb számú kérelemre is kiterjedhessenek, másfelől pedig, amint azt az Elsőfokú Bíróság megállapította a megtámadott ítélet 56. pontjában, az eltérések által érintett dossziék csak a támogatási kérelmek dossziéinak 2,1–4%-át jelentik.
As regards the alleged infringement of the principle of legal certainty, it should be noted that, when an administrative check was carried out, if there was an anomaly indicating a potential over-estimate of the area declared, the amount of aid could be adjusted on the basis of the area actually determined during an on-the-spot check.
A jogbiztonság elvének hivatkozott megsértését illetően hangsúlyozni kell, hogy az adminisztratív ellenőrzés során, a bejelentett terület potenciális túlbecslését jelző eltérés esetében a támogatás összege a helyszíni ellenőrzés során ténylegesen meghatározott terület alapján korrigálható.
The Kingdom of Belgium cannot therefore rely on the principle of legal certainty, for the benefit of farmers, as precluding reduction of the area for which aid would be granted at the administrative checking stage.
A Belga Királyság tehát a termelők javára nem hivatkozhat érvényesen arra, hogy a jogbiztonság elve tiltja a támogatandó területnek az adminisztratív ellenőrzés szakaszában való csökkentését.
As regards alleged infringement of the principle of equal treatment, it must be observed, first of all, that each case must in principle be assessed individually to determine whether, as regards operations financed by the EAGGF, the Member State in question, acted in accordance with the requirements of Community law and, if it failed to do so, to what extent (Case C-242/97 Belgium v Commission [2000] ECR I-3421, paragraph 129, and Case C-263/98 Belgium v Commission [2001] ECR I-6063, paragraph 132).
Az egyenlő bánásmód elvének hivatkozott megsértését illetően először emlékeztetni kell arra, hogy főszabály szerint minden egyes esetet külön-külön kell értékelni annak megállapítása céljából, hogy a szóban forgó tagállam az EMOGA által finanszírozott ügyletek végrehajtása során tiszteletben tartotta-e a közösségi jogból eredő követelményeket, vagy sem, illetve ha ezeket megszegte, milyen mértékben tette ezt (a C-242/97. sz., Belgium kontra Bizottság ügyben 2000. május 18-án hozott ítélet [EBHT 2000., I-3421. o.] 129. pontja és a C-263/98. sz., Belgium kontra Bizottság ügyben 2001. szeptember 20-án hozott ítélet [EBHT 2001., I-6063. o.] 132. pontja).
This does not mean that a Member State is not entitled to plead breach of the principle of equal treatment.
Mindez nem jelenti azt, hogy valamely tagállamnak nem áll jogában az egyenlő bánásmód elvének megsértésére hivatkozni.
However, it may do so only if the cases it cites are at least comparable as regards all the elements which characterise them, including, in particular, the period during which the expenditure was incurred, the sectors concerned and the nature of the irregularities complained of (see Case C-242/97 Belgium v Commission, paragraph 130, and Case C-263/98 Belgium v Commission, paragraph 133).
Ugyanakkor ezt csak akkor teheti meg, ha a hivatkozott esetek többé-kevésbé összehasonlíthatók valamennyi, az ezeket jellemző tényező fényében, amelyek között különösen a kiadások kifizetésének időszaka, az érintett ágazatok és a felrótt szabálytalanság jellege szerepelnek (lásd a fent hivatkozott Belgium kontra Bizottság ügyben 2000. május 18-án hozott ítélet 130. pontját és a fent hivatkozott Belgium kontra Bizottság ügyben 2001. szeptember 20-án hozott ítélet 133. pontját).
Next it should be borne in mind that the Court has consistently held that prohibited discrimination can arise where comparable situations are treated differently, unless such treatment is objectively justified (see, to that effect, Case C-309/89 Codorniu v Council [1994] ECR I-1853, paragraph 26, and Case C-375/99 Spain v Commission [2001] ECR I-5983, paragraph 28).
Emlékeztetni kell továbbá arra, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat értelmében csak akkor áll fenn tiltott megkülönböztetés, ha az összehasonlítható helyzeteket eltérően kezelik, kivéve ha ez a kezelés objektíven indokolt (lásd ebben az értelemben a C-309/89. sz., Codorniu kontra Tanács ügyben 1994. május 18-án hozott ítélet [EBHT 1994., I-1853. o.] 26. pontját és a C-375/99. sz., Spanyolország kontra Bizottság ügyben 2001. szeptember 13-án hozott ítélet [EBHT 2001., I-5983. o.] 28. pontját).
Since the Kingdom of Belgium had, as a result of a system set up voluntarily, relevant information which other Member States did not have because they were not using that system, which was not compulsory at the relevant time, the situations of the Kingdom of Belgium and the other Member States were not comparable (see, to that effect, Case C-263/98 Belgium v Commission, paragraphs 135 and 136, and Case C-375/99 Spain v Commission, paragraph 29).
Márpedig, mivel a Belga Királyság egy önkéntesen létrehozott rendszernek köszönhetően olyan releváns információkkal rendelkezett, amelyekkel más tagállamok annak okán nem rendelkeztek, hogy a tényállás bekövetkezésének időpontjában az ilyen rendszer alkalmazása nem volt kötelező, a Belga Királyság és a többi tagállam helyzete nem volt összehasonlítható (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Belgium kontra Bizottság ügyben 2001. szeptember 20-án hozott ítélet 135. és 136. pontját, valamint a fent hivatkozott Spanyolország kontra Bizottság ügyben 2001. szeptember 13-án hozott ítélet 29. pontját).
It follows that, as the situations were not comparable, the principle of equal treatment was not infringed.
Mindebből következik, hogy mivel a helyzetek nem voltak összehasonlíthatók, az egyenlő bánásmód elve nem sérült.
Therefore, the Court of First Instance did not commit an error of law in finding, in paragraph 49 of the judgment under appeal, that the Commission could not disregard the anomalies in question merely on the ground that the system which had detected them was not compulsory or was not intended for that purpose.
Következésképpen az Elsőfokú Bíróság, amikor a megtámadott ítélet 49. pontjában megállapította, hogy a Bizottság nem hagyhatta figyelmen kívül a szóban forgó eltéréseket pusztán azon okból, hogy az ezeket feltáró rendszer alkalmazása nem volt kötelező, vagy azt nem erre szánták, nem követett el jogban való tévedést.
Consequently, the second part of the second ground of appeal cannot be accepted.
A fentiekre figyelemmel a második jogalap második részének nem lehet helyt adni.
Third part, concerning the applicability of a margin of tolerance at the administrative checking stage
A tűréshatárnak az adminisztratív ellenőrzés szakaszában történő alkalmazhatóságára vonatkozó harmadik részről a) A felek érvei
In this part the Kingdom of Belgium alleges that the Court of First Instance infringed the provisions of Article 8 of Regulation No 3508/92 and Articles 6 and 9 of Regulation No 3887/92 in that it wrongly found that the Belgian inspection system was not effective owing to the failure to investigate data provided by the GIS.
Ezzel a résszel a Belga Királyság azt állítja, hogy az Elsőfokú Bíróság megsértette a 3508/92 rendelet 8. cikkét és a 3887/92 rendelet 6. és 9. cikkét, mivel tévesen azt állapította meg, hogy a belga ellenőrzési rendszer azért nem volt hatékony, mert nem követte nyomon a SIG-ből származó adatokat.
The Court of First Instance justified its rejection of the Belgian Government’s arguments on a single ground, which was incorrect in law, namely that no margin of tolerance could be applied at the administrative checking stage.
Az Elsőfokú Bíróság csak azzal az egy, jogban téves indokkal indokolta a belga kormány érvelésének elutasítását, miszerint semmiféle tűréshatárt nem lehet alkalmazni az adminisztratív ellenőrzések szakaszában.
The Commission contends that the margin of tolerance relied on by the Belgian authorities relates only to physical checks and the uncertainty linked to that type of check.
A Bizottság azt állítja, hogy a belga hatóságok által hivatkozott tűréshatár csak a fizikai ellenőrzésekre és az ilyen jellegű ellenőrzésekkel kapcsolatos bizonytalanságokra vonatkozik.
This does not justify a margin of tolerance in administrative checks, since the area of the reference parcels must be established prior to any application and to any form of checking, including administrative checks.
Ez nem indokolja a tűréshatár alkalmazását az adminisztratív ellenőrzések során, mivel a referenciaparcellák területét bármely kérelem benyújtását és bármely ellenőrzési módot – beleértve az adminisztratív ellenőrzést is – megelőzően kell meghatározni.