natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By so doing, it does not secure the transposition of Article 14(d)(i) of that directive, which provides, irrespect- ive of the duration of the procedure for adapting existing landfill sites which must be completed on 16 July 2009, for a period of one year after the date of expiry of the period for transposition of
Ily módon eljárva ugyanis nem biztosítja az említett irányelv 14. cikke d) pontja i. alpontjának átültetését, amely – a meglévő hulladéklerakók fejlesztési eljárásának időtartamától függetlenül, amelynek 2009. július 16-ig kell befejeződnie – előírja, hogy a meglévő veszé-lyeshulladék-lerakókra az irányelv 4., 5.
Italian Republic, represented by I.M. Braguglia, acting as Agent, assisted by G. Fiengo, avvocato dello Stato, with an address for service in Luxembourg, defendant,
A C-442/06. sz. ügyben, az EK 226. cikk alapján kötelezettségszegés megállapítása iránt a Bírósághoz 2006. október 26-án az Európai Közösségek Bizottsága (képviselik: D. Recchia és M. Konstantinidis, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg) felperesnek az Olasz Köztársaság (képviseli: I. M. Braguglia, meghatalmazotti minőségben, segítője: G. Fiengo, avvocato dello Stato, kézbesítési cím: Luxembourg) alperes ellen benyújtott keresete tárgyában,
Advocate General: J. Kokott, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion, gives the following
A BÍRÓSÁG (második tanács), tagjai: C. W. A. Timmermans tanácselnök, L. Bay Larsen, K. Schiemann, J. Makarczyk és C. Toader (előadó) bírák, főtanácsnok: J. Kokott, hivatalvezető: R. Grass, tekintettel az írásbeli szakaszra, tekintettel a főtanácsnok meghallgatását követően hozott határozatra, miszerint az ügy elbírálására a főtanácsnok indítványa nélkül kerül sor, meghozta a következő
By its application, the Commission of the European Communities asks the Court to declare that, by adopting and maintaining in force Legislative Decree No 36 of 13 January 2003 (Ordinary Supplement to GURI No 40 of 12 March 2003), as amended by Decree-Law No 203 of 30 September 2005 (GURI No 230 of 30 October 2005, p. 4) (‘Legislative Decree No 36/2003’), which transposes Council
Keresetlevelében az Európai Közösségek Bizottsága annak megállapítását kéri a Bíróságtól, hogy az Olasz Köztársaság – mivel elfogadta és hatályban tartotta a hulladéklerakókról szóló, 1999. április 26-i 1999/31/EK tanácsi irányelv (HL L 182., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 4. kötet, 228. o.) rendelkezéseit a nemzeti jogba átültető, a 2005. szeptember 30-i 203. sz. törvényrendelettel (GURI 230. sz.,
Directive 1999/31/EC of 26 April 1999 on the landfill of waste (OJ 1999 L 182, p.
2005. október 3., 4. o.) módosított, 2003. január 13-i 36. sz. törvényerejű rendeletet (a 40. sz.
1) into national law, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Art -icles 2 to 14 of that directive.
GURI rendes melléklete, 2003. március 12., a továbbiakban: 36/2003. sz. törvényerejű rendelet) – nem teljesítette az ezen irányelv 2–14. cikkéből eredő kötelezettségeit.
According to Article 1 of Directive 1999/31, the aim of the directive is to provide for measures, procedures and guidance to prevent or reduce as far as possible negative effects on the environment from landfilling of waste.
Az 1999/31 irányelv 1. cikke szerint az irányelv célja, hogy olyan intézkedésekről, eljárásokról és iránymutatásokról rendelkezzék, amelyek, amennyire lehetséges, megakadályozzák vagy csökkentik a hulladék lerakásából eredő, környezetre gyakorolt negatív hatásokat.
Article 2 contains a list of the definitions referred to in the directive.
A 2. cikk tartalmazza az ezen irányelvben hivatkozott fogalommeghatározások listáját.
It defines, inter alia, waste and landfills, the latter meaning waste disposal sites for the deposit of the waste onto or into land.
Megemlíti különösen a hulladék és a hulladéklerakó fogalmát, amely utóbbi olyan hulladékártalmatlanító létesítmény, amely a hulladéknak a földre vagy földbe való lerakására szolgál.
Article 3 defines the directive’s scope, stating that it relates, in principle, to all landfills, as defined in Article 2.
Az 1999/31 irányelv a 3. cikkében meghatározza a hatályát, kimondva, hogy az irányelvet főszabály szerint alkalmazni kell valamennyi, az irányelv 2. cikkében meghatározott hulladéklerakóra.
Articles 4 and 6 of Directive 1999/31 classify landfills in three classes, namely, landfills for hazardous waste, landfills for non-hazardous waste and landfills for inert waste, and state what waste may be accepted in those three classes of landfill.
Az 1999/31 irányelv a 4. és 6. cikkében a hulladéklerakókat három kategóriába sorolja: veszélyeshulladék-lerakó, nemveszélyeshulladék-lerakó, valamint inerthul-ladék-lerakó, és meghatározza a hulladéklerakók e három kategóriájában átvehető hulladékokat.
As regards waste and treatment not acceptable in landfills, Article 5(1) of the direct- ive provides that ‘Member States shall set up a national strategy for the implementation of the reduction of biodegradable waste going to landfills, not later than two years after the date [for transposition of the directive] and notify the Commission of this strategy’, and Article 5(2) sets timelimits for implementing that reduction of waste.
A hulladéklerakókban át nem vehető hulladékot és nem alkalmazható kezelést illetően ezen irányelv az 5. cikkének (1) bekezdésében kimondja, hogy „[a] tagállamok legkésőbb [az említett irányelv átültetésének] időpont[ját] követő két éven belül nemzeti stratégiát dolgoznak ki a hulladéklerakókba kerülő, biológiailag lebontható hulladékok mennyiségének csökkentésére, és e stratégiát benyújtják a Bizottsághoz”, és ezen 5. cikkének (2) bekezdésében pedig meghatározza a hulladékok e csökkentésére vonatkozó határidőket.
Article 10 of Directive 1999/31 lays down rules concerning the costs of the landfill of waste.
Az 1999/31 irányelv 10. cikke meghatározza a hulladéklerakóban való elhelyezés költségeire vonatkozó szabályokat.
Article 11 and Annex II set out rules on waste acceptance procedures at landfills, Article 12 and Annex III lay down those on control and monitoring procedures in respect of operations carried out at landfills and Article 13 relates to closure and after-care procedures.
Ezen irányelv 11. cikke és II. melléklete a hulladéklerakókban való hulladékátvételre vonatkozó eljárások szabályait, az említett irányelv 12. cikke és III. melléklete pedig a hulladéklerakókon belül elvégzett műveletek ellenőrzési és megfigyelési eljárásaira vonatkozó szabályokat határozza meg, ugyanezen irányelv 13. cikke pedig a lezárási és utógondozási eljárásra vonatkozik.
Articles 7 to 9 of Directive 1999/31 lay down the permit procedure for new landfills.
Az 1999/31 irányelv a 7–9. cikkében rendelkezik az új hulladéklerakók engedélyezési eljárásáról.
The directive also makes existing landfill sites subject to special measures.
Az irányelv a meglévő hulladéklerakókat is különleges intézkedéseknek veti alá.
In that respect, Article 14 of the directive provides:
E tekintetben ezen irányelv 14. cikke kimondja:
‘Member States shall take measures in order that landfills which have been granted a permit, or which are already in operation at the time of transposition of this Dir -ective, may not continue to operate unless the steps outlined below are accomplished as soon as possible and within eight years after the date laid down in Article 18(1) at the latest:
„A tagállamok intézkedéseket tesznek annak biztosítására, hogy az ezen irányelv átvételekor [helyesen: átültetésekor] engedéllyel rendelkező vagy működő hulladéklerakók működésüket csak akkor folytathassák, ha az alább leírt lépéseket a lehető leghamarabb, de legkésőbb a 18. cikk (1) bekezdésében meghatározott időponttól számított nyolc éven belül megteszik: a) a 18. cikk (1) bekezdésében meghatározott időponttól számított egyéves időtartamon belül a hulladéklerakó üzemeltetője elkészíti, és az illetékes hatóságnak
COMMISSION v ITALY their approval, a conditioning plan for the site including the particulars listed in Article 8 and any corrective measures which the operator considers will be needed in order to comply with the requirements of this Directive with the exception of the requirements in Annex I, point 1;
BIZOTTSÁG KONTRA OLASZORSZÁG jóváhagyás végett benyújtja a telep felülvizsgálati [helyesen: fejlesztési] tervét, amely tartalmazza a 8. cikkben felsorolt adatokat és minden olyan korrekciós intézkedést, amely az üzemeltető megítélése szerint szükséges az ezen irányelvben foglalt követelmények betartásához, kivéve az I. melléklet 1. pontja szerinti követelményeket; b) a fejlesztési terv bemutatását követően az illetékes hatóságok a bemutatott terv és ezen irányelv alapján végleges határozatot hoznak arról, hogy a működés folytat-ható-e.
(b) following the presentation of the conditioning plan, the competent authorities shall take a definite decision on whether operations may continue on the basis of the said conditioning plan and this Directive. Member States shall take the necessary measures to close down as soon as possible, in accordance with Art -icles 7(g) and 13, sites which have not been granted, in accordance with Article 8, a permit to continue to operate;
A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket ahhoz, hogy azokat a lerakókat, amelyek a működés folytatásához szükséges engedélyt a 8. cikk szerint nem kapták meg, a 7. cikk g) pontjának és a 13. cikknek megfelelően a lehető legrövidebb időn belül lezárják; c) az illetékes hatóság a jóváhagyott fejlesztési terv alapján engedélyezi a szükséges munkálatokat, és megszab egy átmeneti időszakot, amely alatt a tervet meg kell valósítani.
(c) on the basis of the approved site-conditioning plan, the competent authority shall authorise the necessary work and shall lay down a transitional period for the completion of the plan. Any existing landfill shall comply with the requirements of this Directive with the exception of the requirements in Annex I, point 1 within eight years after the date laid down in Article 18(1);
A 18. cikk (1) bekezdésében megadott időpontot követő nyolc éven belül valamennyi meglévő hulladéklerakónak meg kell felelnie az ezen irányelvben foglalt követelményeknek, kivéve az I. melléklet 1. pontjának követelményeit; d) i.
(d) (i) within one year after the date laid down in Article 18(1), Articles 4, 5, and 11 and Annex II shall apply to landfills for hazardous waste;
veszélyeshulladék-lerakókra a 4., 5. és 11. cikket és a II. mellékletet a 18. cikk (1) bekezdésében meghatározott időpontot követő egy év után kell alkalmazni; ii. veszélyeshulladék-lerakókra a 6. cikket a 18. cikk (1) bekezdésében megadott időpontot követő három év után kell alkalmazni.”
Article 18 of Directive 1999/31 sets the period for transposition of the directive as follows:
Az 1999/31 irányelv 18. cikke a következőképpen határozza meg az irányelv átültetésének határidejét:
The directive came into force on 16 July 1999.
Ezen irányelv 1999. július 16-án lépett hatályba.
The period for transposition laid down in Article 18 thereof expired on 16 July 2001.
Az irányelv 18. cikkében előírt átültetési határidő 2001. július 16-án lejárt.
On 19 December 2002, the Council of the European Union adopted Decision 2003/33/EC establishing criteria and procedures for the acceptance of waste at landfills pursuant to Article 16 of and Annex II to Directive 1999/31 (OJ 2003 L 11, p. 27).
2002. december 19-én az Európai Unió Tanácsa elfogadta az 1999/31/EK irányelv II. mellékletének 16. cikke [helyesen: 16. cikke és II. melléklete] alapján a hulladékok hulladéklerakókban történő átvételének kritériumairól és eljárásairól szóló 2003/33/EK határozatot (HL 2003.
Legislative Decree No 36/2003 transposes all of the provisions of Directive 1999/31 into national law.
A 36/2003. sz. törvényerejű rendelet ülteti át az olasz jogba az 1999/31 irányelv valamennyi rendelkezését.
Article 5 provides that the regions must draw up and approve a programme of reduction of biodegradable waste present in landfills within a period of one year from entry into force of the legislative decree.
A törvényerejű rendelet az 5. cikkében előírja különösen, hogy a régiók a hatálybalépésétől számított egy éven belül kötelesek programot kidolgozni és jóváhagyni a hulladéklerakókban lévő, biológiailag lebontható hulladékok csökkentésére.
The legislative decree also sets the timelimits which must be complied with in order gradually to reduce such waste in landfills.
A törvényerejű rendelet meghatározza a hulladéklerakókban lévő ilyen hulladékok fokozatos csökkentése érdekében betartandó határidőket is.
Article 6 of the legislative decree implements the provision of Directive 1999/31 concerning waste not accepted at landfills, while Article 11 lays down the rules of procedure relating to the acceptance of waste at landfills.
A 36/2003. sz. törvényerejű rendelet 6. cikke ülteti át az 1999/31 irányelvnek a hulladéklerakókban át nem vehető hulladékokra vonatkozó rendelkezését, míg a 11. cikke meghatározza a hulladékok hulladéklerakókban való átvételére vonatkozó eljárási szabályokat.
Article 17 of the legislative decree, headed ‘Transitional and final provisions’, which lays down the rules concerning the treatment of existing landfill sites, provides:
E törvényerejű rendelet „Átmeneti és záró rendelkezések” című 17. cikke, amely meghatározza a meglévő hulladéklerakók kezelésére vonatkozó szabályokat, kimondja:
In compliance with the conditions and limits of acceptability provided for by the decision of the interdepartmental committee of 27 July 1984, published in the Ordinary Supplement to [GURI] No 253 of 13 September 1984 … disposal in new landfills is authorised until 31 December 2006 so far as concerns:
[GURI] rendes mellékletében közzétett, 1984. július 27-i tárcaközi bizottsági határozatban előírt elfogadhatósági feltételek és korlátok betartásával […] az új hulladéklerakókban való ártalmatlanítás 2006. december 31-ig engedélyezett: a) az inerthulladék-lerakókban a korábban a második kategóriájú, A típusú hulladéklerakókba küldött hulladékok esetében;
2008 — CASE C-442/06
10-I ÍTÉLET – C-442/06. SZ.
(b) in landfills for non-hazardous waste, the waste previously sent to class one and class two, type B landfills;
ÜGY b) a nemveszélyeshulladék-lerakókban a korábban az első és második kategóriájú, B típusú hulladéklerakókba küldött hulladékok esetében; c) a veszélyeshulladék-lerakókban a korábban a második kategóriájú, C típusú és a harmadik kategóriájú hulladéklerakókba küldött hulladékok esetében.
The decision of the interdepartmental committee of 27 July 1984, referred to in Article 17(2) of Legislative Decree No 36/2003, provides for the classification of landfills into three classes.
A tárcaközi bizottság 1984. július 27-i határozata, amelyre a 36/2003. sz. törvényerejű rendelet 17. cikkének (2) bekezdése utal, három kategóriába sorolja a hulladéklerakókat.
Class two, type C landfills and class three landfills, referred to in Article 17(2)(c), are those which are intended to accept toxic and hazardous waste (points 4.2.3.3 and 4.2.4 of that decision).
A második kategóriájú, C típusú, valamint a harmadik kategóriájú hulladéklerakók – amelyekre az említett 17. cikk (2) bekezdésének c) pontja hivatkozik – hivatottak a mérgező és veszélyes hulladékok átvételére (az említett határozat 4.2.3.3. és 4.2.4. pontja).
After receiving a complaint referring to incorrect implementation of Direct- ive 1999/31 by Legislative Decree No 36/2003, on 17 October 2003 the Commission sent the Italian Republic a letter of formal notice in which it claimed that the legislative decree did not comply with Articles 2, 5, 6, 10, 13 and 14 of the direct- ive.
Az 1999/31 irányelv 36/2003. sz. törvényerejű rendelet általi helytelen átültetésére vonatkozó panasz kézhezvételét követően a Bizottság 2003. október 17-én felszólító levelet küldött az Olasz Köztársaságnak, amelyben azt állította, hogy e törvényerejű rendelet nem felel meg ezen irányelv 2., 5., 6., 10., 13. és 14. cikkének.
In the introduction to that letter the Commission stated that the observations contained in it ‘[were without prejudice to] the fact that further questions might be brought to the attention of the Italian authorities’.
Ezen levél bevezető részében a Bizottság hangsúlyozta, hogy a levélben foglalt észrevételek „[nem zárják ki] azt, hogy adott esetben később is kérdésekkel fordul[hasson] az olasz hatóságokhoz”.
The Italian Republic replied to that letter by two separate notes, dated 12 December 2003 and 28 January 2004 respectively.
Az Olasz Köztársaság e levélre két külön, 2003. december 12-i, illetve 2004. január 28-i keltezésű jegyzékben válaszolt.
On 9 July 2004, the Commission sent the Italian Republic a supplementary letter of formal notice in which it expressed doubts as to whether not only the articles of Directive 1999/31 referred to in the original letter of formal notice, but also Art -icles 3, 4, 7 to 9, 11 and 12 of that directive, had been correctly transposed. Moreover,
2004. július 9-én a Bizottság kiegészítő felszólító levelet küldött e tagállamnak, amelyben kételyeit fejezte ki nem csupán az 1999/31 irányelvnek az első felszólító levélben említett cikkeinek, hanem ezen irányelv 3., 4., 7–9., 11. és 12. cikkének helyes átültetését illetően is.
2008 — CASE C-442/06 it called on the Italian Republic to supply information on the exact number of landfills to which the provisions of that directive relating to new landfills were not applicable and to submit its observations within a period of two months from the receipt of the supplementary letter of formal notice.
ÜGY alkalmazhatók az említett irányelv új hulladéklerakókra vonatkozó rendelkezései, valamint hogy a kiegészítő felszólító levél kézbesítésétől számított két hónapon belül közölje észrevételeit.
Since the Commission was not satisfied with the explanations given by the Italian Republic, it sent it a reasoned opinion on 19 December 2005.
A Bizottság, mivel az Olasz Köztársaság által szolgáltatott magyarázatokkal nem volt megelégedve, ez utóbbinak 2005. december 19-én indokolással ellátott véleményt küldött.
In the latter, it withdrew some of the complaints set out in the original letter of formal notice and confirmed those alleging that the national provisions concerning existing landfill sites did not comply with Directive 1999/31.
Ebben visszavont néhány, az első felszólító levélben megfogalmazott kifogást, és megerősítette a meglévő hulladéklerakókra vonatkozó nemzeti rendelkezéseknek az 1999/31 irányelvnek való meg nem felelésével kapcsolatos kifogásait.
It also called on the Italian Republic to adopt the necessary provisions to comply with the reasoned opinion within a period of two months from its receipt.
Felszólította továbbá az Olasz Köztársaságot, hogy az indokolással ellátott vélemény kézhezvételétől számított két hónapon belül hozza meg az abban foglaltak teljesítéséhez szükséges rendelkezéseket.
Since it was not persuaded by the arguments put forward by the Italian Republic in its note of 28 February 2006 in response to the reasoned opinion, the Commission brought the present action.
A Bizottság, mivel az Olasz Köztársaság által – az említett indokolással ellátott véleményre válaszképpen – a 2006. február 28-i jegyzékben előadott érveket nem találta meggyőzőnek, benyújtotta a jelen keresetet.
The plea of inadmissibility, alleging irregularity of the pre-litigation procedure
A pert megelőző eljárás szabálytalanságára alapított elfogadhatatlansági kifogásról
The Italian Republic pleads a defect in the pre-litigation procedure rendering the Commission’s action inadmissible.
Az Olasz Köztársaság a pert megelőző eljárást érintő olyan hibára hivatkozik, amely a Bizottság keresetének elfogadhatatlanságát eredményezi.
It observes that that institution changed the complaints relied on.
Előadja, hogy ezen intézmény módosította a felhozott kifogásokat.
Whereas in the original letter of formal notice, so far as concerns the treatment of existing landfill sites, the Commission had referred
Ugyanis, míg az első felszólító levélben a meglévő hulladéklerakók kezelését illetően a Bizottság arra hivatkozott, hogy a
COMMISSION v ITALY to non-compliance of Legislative Decree No 36/2003 with Article 14 of Direct- ive 1999/31, in the supplementary letter of formal notice it relied on infringement of Articles 2 to 14 of that directive.
36/2003. sz. törvényerejű rendelet nem felel meg az 1999/31 irányelv 14. cikkének, a kiegészítő felszólító levélben ezen irányelv 2–14. cikkének megsértésére hivatkozott.
The Italian Republic also submits that in the original letter of formal notice the Commission had already inserted a reference to the effect that ‘new doubts’ could arise subsequently as to the compatibility of the national legislation transposing Directive 1999/31 with that directive.
E tagállam hangsúlyozza továbbá, hogy a Bizottság már az első felszólító levélben megjegyezte, hogy az 1999/31 irányelvet átültető nemzeti jogszabály előbbinek való megfelelését illetően később „újabb kételyeknek” is hangot adhat.
The insertion of such a reference makes it possible for the Commission to change the complaints relied on against a Member State, in accordance with its needs and without being required to open a new infringement procedure.
E megjegyzés beillesztése lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy igényei szerint módosítsa a valamely tagállammal szemben felhozott kifogásokat, anélkül hogy köteles lenne kötelezettségszegés megállapítása iránti új eljárás indítására.
Moreover, the addition of new complaints in the supplementary letter of formal notice constitutes an infringement of the duty of sincere cooperation referred to in Article 10 EC.
Egyébiránt a kiegészítő felszólítás újabb kifogásokra való kiterjesztése sérti az EK 10. cikkben foglalt jóhiszemű együttműködés kötelezettségét.
The Commission disputes the existence of such an infringement, given that the supplementary letter of formal notice sent to the Italian Republic was intended to add new complaints or to amend those which had already been put forward.
A Bizottság vitatja e jogsértés fennállását, mivel az Olasz Köztársaságnak elküldött kiegészítő felszólító levél célja újabb kifogások felhozása, illetve a már felhozott kifogások módosítása volt.
In order to state more specifically what has been set out in a letter of formal notice and to complete the analysis of the response of the national authorities, the Commission sends the Member State concerned a reasoned opinion.
A felszólító levélben foglaltak pontosítása és a nemzeti hatóságok által küldött válasz elemzésének kiegészítése érdekében a Bizottság indokolással ellátott véleményt küld az érintett tagállamnak.
On the other hand, in accordance with Article 226 EC, in order to extend the complaints relied on the Commission sends that State a supplementary letter of formal notice on which it has the opportunity to submit it arguments.
Ugyanakkor az EK 226. cikknek megfelelően a felhozott kifogások kiterjesztése érdekében a Bizottság az említett államnak kiegészítő felszólító levelet küld, amellyel kapcsolatban az kifejtheti érveit.
In that regard, it must be recalled that it is settled caselaw that the proper conduct of the pre-litigation procedure constitutes an essential guarantee required by the EC Treaty not only in order to protect the rights of the Member State concerned, but also so as to ensure that any contentious procedure will have a clearly defined dispute as its subjectmatter.
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a pert megelőző eljárás szabályszerűsége nemcsak az érintett tagállam jogai védelmének lényeges, az EK-Szerződés által előírt biztosítéka, hanem annak is, hogy az esetleges peres eljárás tárgya világosan körülhatárolt legyen.