natgillin/translations-raw huggingface dataset:
— dismiss the action as inadmissible;
– a keresetet, mint elfogadhatatlant, utasítsa el;
— in the alternative, dismiss the action as being clearly without foundation;
– másodlagosan a keresetet, mint jogilag nyilvánvalóan megalapozatlant, utasítsa el;
In its reply, the applicant requested the Court to order the Commission to produce a letter that it allegedly sent to the French authorities, and in which it requested them to provide submissions and proposals with a view to amending the legal status of the fee.
A felperes válaszában azt kérte az Elsőfokú Bíróságtól, hogy kötelezze a Bizottságot a 2003. december 10-i francia hatóságoknak címzett levelének benyújtására, amely levélben az intézmény a francia hatóságokat az észrevételeik és a díjszabályozás megváltoztatását célzó javaslataik megtételére hívta fel.
Under Article 113 of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, the Court may at any time, of its own motion, after hearing the parties, in accordance with Article 114(3) and (4), decide whether there exists any absolute bar to proceeding with an action, including bars in consequence of non-compliance with the time limit for bringing the action and breach of Article 44(1) of the Rules of Procedure.
Az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzatának 113. cikke értelmében – és az ugyanezen eljárási szabályzat 114. cikkének 3. és 4. §-ában előírt feltételeknek megfelelően – hivatalból a felek meghallgatását követően bármikor határozhat arról, hogy a kereset eljárásgátló okok fennállása miatt nem elfogadható, amely okok között szerepel a kereset benyújtásának határidejére alapított elfogadhatatlansági kifogás és az eljárási szabályzat 44. cikke 1. §-ának megsértése.
In addition, under Article 111 of the Rules of Procedure, where it is clear that the Court of First Instance has no jurisdiction to take cognisance of an action or where the action is manifestly inadmissible or manifestly lacking any foundation in law, the Court may, by reasoned order, without taking further steps in the proceedings, give a decision on the action.
Ezenkívül az eljárási szabályzat 111. cikke szerint, ha az Elsőfokú Bíróságnak nyilvánvalóan nincs hatásköre a kereset elbírálására, illetve ha a kereset nyilvánvalóan elfogadhatatlan, vagy jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan, az Elsőfokú Bíróság – az eljárás folytatása nélkül – indokolt végzéssel határozhat az ügyben.
In the present case, the Court considers that it has sufficient information, in the form of the documents in the case and the explanations provided by the parties, in order to rule on the present action without initiating the oral procedure or ordering the measure of organisation of procedure sought by the applicant.
A jelen esetben az Elsőfokú Bíróság úgy gondolja, hogy az ügy iratai és a felek által benyújtott magyarázatok alapján a szóbeli szakasz megnyitása vagy a felperes által kért pervezető intézkedések elrendelése nélkül is elegendő információval rendelkezik a keresetről történő határozathozatalhoz.
Admissibility of the application concerning the timelimit for commencing proceedings
A kereset elfogadhatóságáról, a kereset benyújtásának határidejére tekintettel
The applicant and the Commission agree that the time limit for bringing the action started to run from the moment when the Commission notified the applicant of the contested decision, on 4 February 2004, and that the time limit expired at midnight on 14 April 2004.
A felperes és a Bizottság egyetértenek abban, hogy a keresetindítási határidő akkor kezdődött, amikor a Bizottság a megtámadott határozatot közölte a felperessel, azaz 2004. február 4-én, és hogy ez a határidő 2004. április 14-én éjfélkor járt le.
However, the Commission, noting that the action was lodged by fax on 13 April 2004, followed by the lodging of the original of the request on 15 April 2004, asks the Court to determine whether the mandatory provisions under Article 43(6) of the Rules of Procedure have been complied with.
A Bizottság megállapítja ugyan, hogy a keresetet faxon 2004. április 13-án, eredeti példányban pedig 2004. április 15-én nyújtották be, de az Elsőfokú Bíróságra bízza annak vizsgálatát, hogy az eljárási szabályzat 43. cikkének 6. §-ában előírt feltétlenül érvényesítendő rendelkezések teljesültek-e.
Under the fifth paragraph of Article 230 EC, an action for annulment must be brought within two months of the publication or notification of the contested measure or, in the absence thereof, of the date on which it came to the applicant’s knowledge, as the case may be.
Az EK 230. cikk ötödik bekezdése alapján a megsemmisítés iránti keresetet az esettől függően, az intézkedés kihirdetésétől vagy a felperessel történő közlésétől, illetve ennek hiányában attól a naptól számított két hónapon belül kell megindítani, amikor arról a felperes tudomást szerzett.
It is clear from the wording of this provision that the criterion of the date on which the applicant became aware of the measure as the start of the period for bringing an action is subsidiary to the criteria of publication or notification of the measure (see the Order of the Court of First Instance T-426/04 Tramarin v Commission ECR II-4765, paragraph 48 and caselaw cited).
E rendelkezés szövegéből következik, hogy a jogi aktusról történt tudomásszerzés napja a keresetindítási határidő kezdő napjaként kiegészítő jellegű a jogi aktus kihirdetésének vagy közlésének napjához képest (lásd az Elsőfokú Bíróság T-426/04. sz., Tramarin kontra Bizottság ügyben 2005. november 21-én hozott végzésének [EBHT 2005., II-4765. o.] 48. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
In addition, with regard to measures which, in accordance with the established practice of the institution concerned, are published in the Official Journal of the European Union, although such publication is not a condition of their applicability, the Court of Justice and the Court of First Instance have recognised that the criterion of the day on which a measure came to the knowledge of an applicant was not applicable and that it was the date of publication which marked the starting point of the period prescribed for instituting proceedings.
Ezenkívül, ami pedig azokat a jogi aktusokat illeti, amelyeket az érintett intézmény állandó gyakorlata szerint az Európai Unió Hivatalos Lapjában annak ellenére hirdetnek ki, hogy az a hatálybalépésüknek nem feltétele, a Bíróság és az Elsőfokú Bíróság kimondta, hogy esetükben a tudomásszerzés napjának figyelembevétele nem alkalmazható, és hogy a keresetindítási határidőt a kihirdetés napjától kell számítani.
In those circumstances, the third parties involved can legitimately expect the decision in question to be published (see Order of the Court of First Instance Tramarin v Commission, paragraph 19 above, paragraph 49, and the cited case-law).
Ilyen körülmények között az érintett harmadik személy ugyanis jogosan számíthat arra, hogy a szóban forgó határozatot ki fogják hirdetni (lásd a fenti 19. pontban hivatkozott Tramarin kontra Bizottság ügyben hozott végzés 49. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
In the present case, in implementation of the obligation imposed on it under Article 26(3) of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article [88] of the EC Treaty (OJ 1999 L 83, p. 1), the Commission published the contested decision in the Official Journal of the European Union on 8 December 2004.
A jelen esetben a Bizottság az [EK 88. cikk] alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 83., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.) 26. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettsége alapján 2004. december 8-án az Európai Unió Hivatalos Lapjában kihirdette a megtámadott határozatot.
It is, therefore, in accordance with the provisions of Article 102(1) of the Rules of Procedure, ‘from the end of the 14th day after publication thereof in the Official Journal of the European Union,’ that is to say from midnight on 22 December 2004, and not, as both the applicant and the Commission wrongly consider, from the date the contested decision was communicated to the applicant, that the time limit for bringing the action began to run.
Az eljárási szabályzat 102. cikke 1. §-a rendelkezéseinek megfelelően így „a jogi aktusnak az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésétől számított tizennegyedik nap végétől”, vagyis 2004. december 22-én éjféltől, és nem pedig – ahogy azt a felperes és a Bizottság is helytelenül gondolja – a megtámadott határozat felperessel történő közlésétől kezdődött a keresetindítási határidő.
That being the case, and in accordance with the combined provisions of the fifth paragraph of Article 230 EC, and Articles 101 and 102(2) of the Rules of Procedure, the time limit for bringing the action expired on Friday 4 March 2005 at midnight.
Ebből következően és az EK 230. cikk ötödik bekezdése, valamint az eljárási szabályzat 101. cikke és 102. cikke 2. §-a együttes alkalmazásának megfelelően a keresetindítási határidő 2005. március 4-én éjfélkor járt le.
In the present case, the applicant initiated the action on 13 April 2004, that is to say, several months before even the date from which the time limit for bringing the action began to run.
Jelen esetben a felperes 2004. április 13-án nyújtotta be a keresetet, vagyis több hónappal azelőtt, hogy a keresetindítási határidő egyáltalán elkezdődött.
The present action is, therefore, admissible insofar as it was initiated within the requisite time limit
A jelen kereset így elfogadható, abban a tekintetben, hogy azt az előírt határidőben nyújtották be.
Admissibility of the application with respect to Article 44(1) of the Rules of Procedure and its clearly unfounded nature
A kereset elfogadhatóságáról az eljárási szabályzat 44. cikkének 1. §-ára tekintettel, valamint nyilvánvaló megalapozatlanságáról
Without raising an objection of inadmissibility under Article 114 of the Rules of Procedure, the Commission, supported by the French Republic, contends that the action is inadmissible in its entirety as being in breach of the conditions in Article 44(1) of the Rules of Procedure.
Anélkül, hogy az eljárási szabályzat 114. cikkén alapuló elfogadhatatlansági kifogást terjesztett volna elő, a Francia Köztársaság által támogatott Bizottság előadja, hogy a kereset teljes egészében elfogadhatatlan, mivel nem felel meg az eljárási szabályzat 44. cikkének 1. §-ában foglalt feltételeknek.
In the alternative, the Commission contends that those of the applicant’s claims which it seeks to respond to on their merits are clearly without foundation.
Másodlagosan a Bizottság kifejti, hogy a felperes azon kifogásai, amelyekre az ügy érdemét illetően hivatkozik, nyilvánvalóan megalapozatlanok.
The applicant submits that its action is admissible.
A felperes keresetének elfogadhatóságát állítja.
As with the requirement that reasons for acts of the institutions be stated, the requirement to provide details of an action is eased where the act is within a known legal context.
Az intézmények által elfogadott aktusok indokolására vonatkozó kötelezettséghez hasonlóan, a kereset részletezésének kötelezettsége enyhül, amennyiben az aktus ismert jogi környezetbe illeszkedik.
As it is, the application is only the foreseeable consequence of a difference of opinion between the applicant and the Commission during the administrative procedure.
Márpedig a kereset mindössze a felperes és Bizottság között az igazgatási eljárás során felszínre került nézeteltérés előre látható következménye.
The application could, thus, be drafted summarily, since the Commission could not fail to be aware of the pleas contained therein, even impliedly, and since it has, in any event, submitted a defence on the merits of the case.
A keresetet így röviden is meg lehet fogalmazni, mivel a Bizottságnak tudomása volt a kereset által akár csak burkoltan tartalmazott jogalapokról, és mivel védekezését egyébiránt az ügy érdemében terjesztette elő.
The Applicant argues that the Commission is inferring a lack of pleas from its alleged misunderstanding of the pleas relied on.
A Bizottság a hivatkozott jogalapok állítólagos félreértéséből következtet a jogalapok hiányára.
By so doing, it construes the scope of the test of admissibility of an action too extensively.
Így a Bizottság túl szélesen értelmezi a kereset elfogadhatósága vizsgálatának hatályát.
The Court points out at the outset that the inadmissibility claimed in the present case does not relate to an inaccuracy in the action with regard to the identification of the contested decision, or to the expression of the forms of order sought by the action.
Az Elsőfokú Bíróság legelőször is kifejti, hogy a jelen esetben hivatkozott elfogadhatatlanság nem a kereset – a megtámadott határozat azonosításával vagy a kereseti kérelmek kifejtésével kapcsolatos – pontatlanságára vonatkozik.
On the contrary, it is not disputed that the contested decision is clearly identified in the application and that the latter expressly seeks to have this decision annulled and that the Commission be ordered to pay the costs.
Ellenkezőleg, kétségtelen, hogy a kereset egyértelműen azonosítja a megtámadott határozatot, és a kereseti kérelmek kifejezetten a határozat megsemmisítésére, valamint arra irányulnak, hogy a Bizottságot kötelezzék az eljárási költségek viselésére.
Inadmissibility is claimed against each of the heads of claim in the action, since none of the heads of claim contained or seemingly contained in the application satisfy the requirements of clarity and precision contained in Article 44(1) of the Rules of Procedure.
A kereset minden kifogásával szemben hivatkoznak elfogadhatatlanságra azzal az indokkal, hogy egyetlen, a keresetből kitűnő, vagy látszólag kitűnő kifogás sem felel meg az eljárási szabályzat 44. cikkének 1. §-ában előírt egyértelműség és pontosság követelményének.
It is, therefore, with respect to each of the heads of claim, where necessary in consolidated pleas, that the question of admissibility needs to be considered.
Az elfogadhatóság kérdését tehát az összes – adott esetben jogalapokká rendezett – kifogással kapcsolatban meg kell vizsgálni.
In this respect, it should be remembered that, under Article 44(1)(c) of the Rules of Procedure, an application must indicate the subjectmatter of the proceedings and include a brief statement of the grounds relied on.
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az eljárási szabályzat 44. cikke 1. §-ának c) pontja értelmében minden keresetlevélnek tartalmaznia kell a jogvita tárgyát és a felhozott jogalapok rövid ismertetését.
According to consistent case law, this indication must be sufficiently clear and precise so as to allow the defendant to prepare its defence and the Court to decide the case, if necessary, without other supporting information.
Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az ismertetésnek kellően egyértelműnek és pontosnak kell lennie, hogy lehetővé tegye az alperes számára a védekezésre való felkészülést és az Elsőfokú Bíróság számára a keresetről való döntést, adott esetben további információk nélkül is.
It is not for the Court of First Instance to seek and identify in the annexes the pleas and arguments on which it may consider the action to be based, since the annexes have a purely evidential and instrumental function (see the order of the Court of First Instance in Case T-56/92 Koelman v Commission [1993] ECR II-1267, paragraph 21; the judgments of the Court of First Instance Limburgse Vinyl Maatschappij and Others v Commission, cases T-305/94 to T-307/94, T-313/94 to T-316/94, T-318/94, T-325/94, T-328/94, T-329/94 and T-335/94 [1999] ECR II-931, paragraph 39, together with the case law cited, and Case T-209/01 Honeywell v Commission [2005] ECR II-5527, paragraphs 55 to 57, together with the case law cited).
Nem az Elsőfokú Bíróságnak kell a mellékletekben megkeresnie és azonosítania azokat a jogalapokat, amelyek a kereset alapját képezhetik, mivel e mellékleteknek tisztán bizonyító és kisegítő szerepük van (lásd az Elsőfokú Bíróság T-56/92. sz., Koelman kontra Bizottság ügyben 1993. november 29-én hozott végzésének [EBHT 1993., II-1267. o.] 21. pontját, T-305/94–T-307/94., T-313/94–T-316/94., T-318/94., T-325/94., T-328/94., T-329/94. és T-335/94. sz., Limburgse Vinyl Maatschappij és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 1999. április 20-án hozott ítéletének [EBHT 1999., II-931. o.] 39. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot, valamint a T-209/01. sz., Honeywell kontra Bizottság ügyben 2005. december 14-én hozott ítéletének [EBHT 2005., II-5527. o.] 55–57. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
It is apparent from the above observations that, in reviewing the compliance of the application with the requirements of Article 44(1) of the Rules of Procedure, the contents of the reply are, by definition, not relevant.
A fenti megállapításokból következik, hogy a kereset eljárási szabályzat 44. cikke 1. §-ának követelményeivel való összhangjának vizsgálata folyamán a válasz tartalma elvileg nem bír jelentőséggel.
In particular, the admissibility, permitted by case law (see, in particular, the judgments of the Court of First Instance in Cases T-106/95 FFSA and Others v Commission [1997] ECR II-229, paragraph 125 and T-14/96 BAI v Commission [1999] ECR II-139, paragraph 66) of pleas and arguments put forward in the reply as amplifications of pleas in the application cannot be raised with the aim of compensating for a failure, arising during the initiation of the action, to comply with the requirements of Article 44(1) of the Rules of Procedure, without rendering the latter provision devoid of purpose.
Az ítélkezési gyakorlat szerint (lásd többek között az Elsőfokú Bíróság T-106/95. sz., FFSA és társai kontra Bizottság ügyben 1997. február 27-én hozott ítéletének [EBHT 1997., II-229. o.] 125. pontját, valamint a T-14/96. sz., BAI kontra Bizottság ügyben 1999. január 28-án hozott ítéletének [EBHT 1999., II-139. o.] 66. pontját) a válaszban a keresetlevélbeli jogalapok kiegészítése céljából előadott jogalapok és érvek elfogadhatóságára különösen nem lehet hivatkozni a keresetlevél benyújtása során megvalósított, az eljárási szabályzat 44. cikke 1. §-ának követelményeit érintő mulasztás pótlása céljából, anélkül hogy ez utóbbi rendelkezést megfosztanák minden értelmétől.
Furthermore, with respect to the applicant’s reference to the requirement for a statement of reasons for Community measures, it should be pointed out that whilst, in the case of a measure adopted by an institution, the requirement to state reasons
Egyébiránt, ami a közösségi aktusok indokolásának kötelezettségére tett felperesi hivatkozást illeti, emlékeztetni kell arra, hogy noha valamely intézmény által elfogadott aktus esetében az indokolási kötelezettség valóban enyhülhet abban az esetben, ha az aktus
TF1 v COMMISSION in the measure may indeed be eased where the addressee is familiar with the background to its adoption (see, in this regard, the judgments of the Court 125/80 Arning v Commission [1981] ECR 2539, paragraph 13, and C-116/88 and C-149/88 Hecq v Commission [1990] ECR I-599, paragraph 26; the judgment of the Court of First Instance T-123/95 B v Parliament [1997] ECR I-A-245 and II-697, paragraph 51), this possibility of easing the requirement to state reasons may not be applied by analogy to the requirements of sufficient clarity and precision of applications lodged with the Community judicature.
TF1 KONTRA BIZOTTSÁG címzettje kellő ismerettel rendelkezik az aktus elfogadásának körülményeiről (lásd e tekintetben a Bíróság 125/80. sz., Arning kontra Bizottság ügyben 1981. október 29-én hozott ítéletének [EBHT 1981., 2539. o.] 13. pontját, és a C-116/88. és C-149/88. sz., Hecq kontra Bizottság ügyben 1990. március 7-én hozott ítéletének [EBHT 1990., I-599. o.] 26. pontját, valamint az Elsőfokú Bíróság T-123/95. sz., B kontra Parlament ügyben 1997. július 14-én hozott ítéletének [EBHT-KSZ 1997., I-A-245. és II-697. o.] 51. pontját), az indokolási kötelezettség enyhülésének ezen lehetősége nem alkalmazható analógia útján a közösségi bírósághoz benyújtott keresetlevél elegendő egyértelműségének és pontosságának követelményére.
It is in the light of the above considerations that the pleas in the application should be examined.
A keresetben hivatkozott jogalapokat az előző megállapítások fényében kell megvizsgálni.
The application formally includes two pleas for annulment.
A kereset formálisan két megsemmisítésre irányuló jogalapot tartalmaz.
The first plea is based on the incorrect statement of reasons in the contested decision and on a breach of Community law; in particular, of Article 86(2) EC and the provisions on state aids.
Az első jogalap a megtámadott határozat téves indokolásán, és a közösségi jog – különösen az EK 86. cikk (2) bekezdése, valamint az állami támogatásokra vonatkozó rendelkezések – megsértésén alapul.
The second plea is based on a breach of the provisions of Commission Directive 80/723/EEC of 25 June 1980 on the transparency of financial relations between Member States and public undertakings (OJ 1980 L 195, p. 35), as amended by Commission Directive 93/84/EEC of 30 September 1993 (OJ 1993 L 254, p.
A második jogalap a tagállamok és a közvállalkozások közötti pénzügyi kapcsolatok átláthatóságáról szóló 80/723/EGK irányelv módosításáról szóló, 1993. szeptember 30-i 93/84/EGK bizottsági irányelv (HL L 254., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 72. o.) által módosított a tagállamok és a közvállalkozások közötti pénzügyi kapcsolatok átláthatóságáról szóló, 1980. június 25-i 80/723/EGK bizottsági irányelv (HL L 195., 35. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 20. o.), valamint az EK-Szerződéshez az Amszterdami Szerződéssel csatolt, a tagállamokban történő közcélú műsorszolgáltatás rendszeréről szóló jegyzőkönyv (HL 1997.
16), and of the Protocol on the system of public broadcasting in the Member States (OJ 1997 C 340, p.
C 340., 109. o., a továbbiakban: amszterdami jegyzőkönyv) rendelkezéseinek megsértésén alapul.
This plea concerns paragraphs 32 to 41 of the application.
Ez a jogalap a keresetlevél 32–41. pontjában szerepel.
Paragraphs 32 to 37 of the application, in any event, merely describe the Commission’s analysis, in which the Commission was of the opinion that the roles entrusted to France 2 and France
A keresetlevél 32–37. pontja azonban mindössze a Bizottság elemzésének a leírását tartalmazza, amely elemzés értelmében az intézmény a France 2 és France 3 televíziós csatornákra bízott felada-
2008 — CASE T-144/04
19-I VÉGZÉS – T-144/04. SZ.
3 constituted services of general economic interest (‘SGEI’) within the meaning of Article 86(2) EC.
ÜGY tokat az EK 86. cikk (2) bekezdése értelmében vett általános gazdasági érdekű szolgáltatásoknak (a továbbiakban: ÁGÉSZ) minősíti.
The description of the first head of claim put forward within the context of the present plea begins at paragraph 38 of the application.
A jelen jogalap keretében előadott első kifogás kifejtése a keresetlevél 38. pontjában kezdődik.
In the first line of this paragraph, the applicant ‘contends…that the Commission’s analysis fails to take several essential factors into consideration, which should have led to a completely different conclusion.
E pont első bekezdésében a felperes „úgy véli […], hogy a Bizottság nem vesz figyelembe több olyan döntő tényezőt, amely ellentétes következtetésre vezetett volna”.
The Court observes that, in spite of this initial opinion, which seems to indicate that the applicant disputes that the roles of France 2 and France 3 could, in themselves, constitute SGEI, there is nothing after paragraph 38 of the application to that effect.
Az Elsőfokú Bíróság megállapítja, hogy ezen kiinduló állásfoglalás ellenére, amely a felperesnek azt a megállapítását tükrözi, hogy a France 2 és France 3 feladatai önmagukban ÁGÉSZ-nek minősülnek, a keresetlevél 38. pontjának további részei nem tartalmaznak semmilyen ilyen értelmű tényezőt.