natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Member States shall ensure, where appropriate and when refusal of access takes place, that the transmission or distribution system operator provides relevant information on measures that would be necessary to reinforce the network.
Megtagadás esetén és adott esetben a tagállamok gondoskodnak arról, hogy az átviteli- vagy az elosztórendszerüzemeltető érdemi információt nyújtson azokról az intézkedésekről, amelyek a hálózat megerősítéséhez szükségesek lennének.
The party requesting such information may be charged a reasonable fee reflecting the cost of providing such information.’
Az információt kérő féltől az információ nyújtásának költségeinek megfelelő, méltányos díj kérhető.”
Article 26 of Directive 2003/54, entitled ‘Derogations’, provides:
Ugyanezen irányelv „Eltérések” című 26. cikke így rendelkezik:
2008 — CASE C-439/06 systems, may apply for derogations from the relevant provisions of Chapters IV, V, VI, VII, …, as far as refurbishing, upgrading and expansion of existing capacity are concerned, which may be granted to them by the Commission.
SZ. ÜGY üzemeltetésével, a IV., V., VI. és VII. fejezet vonatkozó rendelkezéseitől […] eltérésért folyamodhatnak felújítás, fejlesztés és a meglévő kapacitás növelése esetén; az eltérést a Bizottság hagyhatja jóvá.
The latter shall inform the Member States of those applications prior to taking a decision, taking into account respect for confidentiality.
A Bizottság a döntéshozatalt megelőzően tájékoztatja a tagállamokat a kérelmekről, tekintettel az információk bizalmas kezelésére [helyesen: A Bizottság határozatának meghozatala előtt tájékoztatja a tagállamokat e kérelmekről, betartva a bizalmas kezelés szabályait].
This decision shall be published in the Official Journal of the European Union. …
A döntést [helyesen: határozatot] az Európai Unió Hivatalos Lapjában kell közzétenni. […]
The EnWG was adopted for the purpose of transposing Directive 2003/54.
Az EnWG elfogadására a 2003/54 irányelv átültetése érdekében került sor.
Points 16 and 17 of Paragraph 3 of the EnWG define energy supply systems as ‘electricity and gas supply systems passing through one or more voltage levels or pressure levels’ and general supply systems as ‘energy supply systems whose function is to distribute energy to third parties and which in terms of their size are not from the outset designed only to supply specific end consumers already existing or identifiable at the time of system construction, but which are in principle open to supply all end consumers’.
E törvény 3. §-ának 16. és 17. pontjában foglalt meghatározás szerint az energiaellátó hálózatok „egy vagy több feszültségi szinten vagy nyomásfokozaton működő villamosenergia- és gázellátó hálózatok”, az általános ellátást szolgáló energiaellátó hálózatok pedig „olyan energiaellátó hálózatok, amelyek a harmadik fél felé történő energiaelosztást szolgálják, és méretezésük révén nem eleve egyes, már a hálózat létesítésekor meghatározott vagy meghatározható végső fogyasztók ellátása céljából kerültek kialakításra, hanem főszabály szerint minden végső fogyasztó ellátására nyitva állnak”.
Point 18 of Paragraph 3 of that Law defines the distribution system operator as any natural or legal person responsible for operating energy supply systems.
Ugyanezen törvény 3. §-ának 18. pontjában foglalt meghatározás szerint az energiaellátó hálózatokat üzemeltető vállalkozás az a természetes vagy jogi személy, aki/amely energiaellátó hálózatot működtet.
Part 3 of the EnWG includes Paragraphs 20 and 21.
Az EnWG 3. része tartalmazza többek között a 20. és 21. §-t.
The first sentence of Paragraph 20(1) provides that operators of energy supply systems ‘shall in accordance with objectively justified criteria grant anyone access to their system without discrimination and shall publish on the Internet the conditions, including specimen contracts, and charges for such system access’.
A 20. § (1) bekezdésének első mondata akként rendelkezik, hogy az energiaellátó hálózatok üzemeltetői „kötelesek mindenki számára objektív kritériumok alapján, hátrányos megkülönböztetéstől mentesen hálózati hozzáférést biztosítani, valamint a feltételeket, beleértve a mintaszerződéseket és a hálózati hozzáférés díjait az interneten közzétenni”.
Paragraph 21(1) of the EnWG provides:
Az EnWG 21. §-ának (1) bekezdése így rendelkezik:
‘Conditions and charges for system access shall be appropriate, non-discrim-inatory, transparent and no less favourable than those which in practice or for costing purposes are applied and charged by system operators in comparable situations for service provision within their undertaking or to connected or associated undertakings’.
„A hálózati hozzáférés feltételeinek és díjainak megfelelőnek, hátrányos megkülönböztetéstől mentesnek és átláthatónak kell lenniük, és nem lehetnek kedvezőtlenebbek, mint amilyen feltételeket az energiaellátó hálózatok üzemeltetői hasonló esetekben saját vállalkozásukon belül, vagy kapcsolt vagy társult vállalkozásokkal szemben alkalmaznak, és ténylegesen vagy könyveléstechnikailag kiszámláznak.”
Paragraph 110(1) of the EnWG lays down the conditions under which the status of site network may be obtained and states the legal consequences of that status as follows:
Az EnWG 110. §-ának (1) bekezdése az alábbiak szerint állapítja meg az objektumhálózattá minősítés megszerzésének feltételeit, valamint rendelkezik e minősítés jogkövetkezményeiről:
1. are located on a geographically connected operation zone and which predominantly serve to supply the energy needs of the undertaking itself or of connected undertakings within the meaning of point 38 of Paragraph 3 of this Law,
1. területileg összetartozó üzemi területen találhatók, valamint túlnyomórészt az energia saját üzemen belüli, vagy a 3. § 38. pontjának értelmében vett kapcsolt vállalkozáshoz történő továbbítására szolgálnak,
2. are located on a geographically connected private zone and which enable the system operator or his representative in pursuit of a common primary commercial purpose,
2. összetartozó magánterületen találhatók, és a hálózat üzemeltetője vagy megbízottja részére arra szolgálnak, hogy közös, fölérendelt üzleti cél által, amely a) túlmutat a puszta bérleti és haszonbérleti viszonyokon, és b) a bevezető mondatrészben megjelölt rendelkezések alkalmazása révén túlzott nehézségekkel járna, meghatározható végső fogyasztókat energiával lássanak el, vagy
3. are located on a closely geographically connected zone and serve predominantly their own supply purposes, on condition that the energy supply system does not serve to provide general supply within the meaning of point 17 of Paragraph 3 of this Law and that the operator of the site network or his representative possess such staff, technical and economic resources as to ensure the longterm operation of the system in accordance with the provisions of this Law.’
3. területileg szorosan összetartozó területen találhatók, és túlnyomórészt a saját ellátást szolgálják, amennyiben az energiaellátó hálózat nem a 3. § 17. pontjának értelmében vett általános ellátás céljára szolgál, és az objektumhálózat üzemeltetője vagy megbízottja rendelkezik a hálózat üzemelésének a jelen törvény előírásainak megfelelő, tartós biztosításához szükséges személyi, műszaki és gazdasági teljesítőképességgel.”
The dispute in the main proceedings and the question referred for a preliminary ruling
Az alapügy és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
Citiworks is an electricity supply undertaking incorporated under German law.
A citiworks a német jog hatálya alá tartozó társaság, amely az energiaellátás területén folytat tevékenységet. A 2004. év eleje óta látja el a DFS Deutsche Flugsicherung GmbH Leipzig/Halle repülőtéren található csatlakozási pontját villamos energiával.
The latter undertaking is wholly owned by the German State and is responsible for air traffic control in Germany.
Ez utóbbi társaság 100%-ban a szövetségi állam tulajdonában áll, és a németországi légi forgalom irányításáért felelős.
FLH is the undertaking which operates Leipzig/Halle Airport.
Az FLH a Leipzig/Halle repülőteret üzemeltető társaság.
In that capacity, it maintains an energy supply system by which it meets its own electricity requirements and those of 93 other undertakings established on the airport site (‘the system at issue in the main proceedings’).
Ezzel összefüggésben energiaellátó hálózatot tart fenn, amelynek révén saját maga, valamint további 93, a repülőtér területén működő vállalkozás jut villamos energiához (a továbbiakban: alapügybeli hálózat).
During 2004, that system supplied in total approximately 22 200 MWh, of which 85.4% was used by FLH itself.
Az e hálózaton keresztül felhasznált energiamennyiség 2004ben elérte hozzávetőlegesen a 22 200 MWh-t, amelynek 85,4%-át maga az FLH használta fel.
FLH applied for the system at issue in the main proceedings to be classified as a site network within the meaning of Paragraph 110 of the EnWG.
Az FLH kérelmet terjesztett elő arra vonatkozóan, hogy az alapügybeli hálózatot az EnWG 110. § értelmében vett objektumhálózatként ismerjék el.
During the inquiry into that application, on 20 January 2006, the regulatory authority invited citiworks to intervene.
A szabályozó hatóság e kérelem vizsgálata keretében 2006. január 20-án eljárásba hívta a citiworkst.
By decision of 12 July 2006, the regulatory authority granted FLH’s application.
A szabályozó hatóság 2006. július 12-i határozatával helyt adott az FLH kérelmének.
Citiworks appealed against that finding to the Oberlandesgericht Dresden (Higher Regional Court, Dresden) (Germany).
A citiworks megfellebbezte ezt a határozatot az Oberlandesgericht Dresden előtt.
Before that court, citiworks submitted that Paragraph 110 of the EnWG is incompatible with Article 20 of Directive 2003/54.
E bíróság előtt a citiworks arra hivatkozott, hogy az EnWG 110. §a összeegyeztethetetlen a 2003/54 irányelv 20. cikkével.
In those circumstances, the Oberlandesgericht Dresden decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
E körülmények között az Oberlandesgericht Dresden az eljárást felfüggesztette, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjesztette a Bíróság elé:
‘Is the first point of Paragraph 110(1) of the [EnWG] compatible with Article 20(1) of Directive 2003/54/EC … inasmuch as, in accordance with the conditions laid down in the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG, a so-called “operation network” is exempted from the general provisions on system access (Paragraphs 20 to 28a of the EnWG) even where such system access would not impose an unreasonable burden?’
„A[z EnWG] 110. §a (1) bekezdésének 1. pontja összeegyeztethető-e a 2003/54 […] irányelv 20. cikkének (1) bekezdésével annyiban, amennyiben a 110. § (1) bekezdésének 1. pontjában említett előfeltételek megléte esetén a hálózati hozzáférésre vonatkozó általános rendelkezések (az EnWG 20–28a. §-a) még akkor sem alkalmazhatók az úgynevezett üzemi hálózatra, ha a szabad hálózati hozzáférés nem okozna túlzott nehézségeket?”
As a preliminary point, it must be borne in mind that, although the Court does not, in a reference for a preliminary ruling, have jurisdiction to give a ruling on the compatibility of a national measure with Community law, it does have jurisdiction to supply the national court with a ruling on the interpretation of Community law so as to enable that court to determine whether such compatibility exists in order to decide the case before it (see, inter alia, Case C-124/99 Borawitz [2000] ECR I-7293, paragraph 17; Case C-60/05 WWF Italia and Others [2006] ECR I-5083, paragraph 18; and Case C-257/06 Roby Profumi [2008] ECR I-189, paragraph 11).
Elöljáróban emlékeztetni kell arra, hogy a Bíróság az előzetes döntéshozatali eljárás keretében a nemzeti rendelkezések közösségi joggal való összeegyeztethetőségével kapcsolatban nem foglalhat állást, hatáskörrel rendelkezik azonban arra, hogy a kérdést előterjesztő bíróságot a közösségi jog értelmezésére vonatkozó minden olyan szempontról tájékoztassa, amelyek lehetővé tehetik számára ezen összeegyeztethetőség értékelését annak érdekében, hogy döntést hozzon az előtte folyó eljárásban (lásd többek között a C-124/99. sz.
By its question, the national court is asking, in essence, whether Article 20(1) of Directive 2003/54 is to be interpreted as precluding a provision, such as the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG, which exempts certain operators of energy
A kérdést előterjesztő bíróság a kérdésével lényegében azt kívánja megtudni, hogy a 2003/54 irányelv 20. cikkének (1) bekezdését akként kell-e értelmezni, hogy azzal ellentétes az EnWG 110. §a (1) bekezdésének 1. pontja, amely az energiaellátó hálózatok egyes üzemeltetőit azon az alapon mentesíti a harmadik személyek
CITIWORKS supply systems from the obligation to provide third parties with open access to those systems on the ground that they are located on a geographically connected operation zone and predominantly serve to supply the energy needs of the undertaking itself or of connected undertakings, where it is not established that open third-party access to those systems would impose an unreasonable burden.
CITIWORKS e hálózatokhoz történő szabad hozzáférése biztosításának kötelezettsége alól, hogy e hálózatok területileg összetartozó üzemi területen találhatók, valamint túlnyomórészt az energia saját üzemen belüli, és kapcsolt vállalkozáshoz történő továbbítására szolgálnak, anélkül hogy bizonyított lenne, hogy a harmadik személyeknek az említett hálózatokhoz történő szabad hozzáférése túlzott nehézségeket okozna.
Citiworks takes the view that Article 20(1) of Directive 2003/54 precludes the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG.
A citiworks úgy véli, hogy az EnWG 110. §a (1) bekezdésének 1. pontja ellentétes a 2003/54 irányelv 20. cikkének (1) bekezdésével.
One of the main objectives of that directive, it submits, is to allow energy suppliers to have open access to energy supply systems in order that consumers may freely choose their supplier.
Ezen irányelv egyik legfőbb célkitűzése ugyanis, hogy lehetővé tegye az energiaellátó hálózatokhoz történő szabad hozzáférést az energiaszolgáltatók számára, annak érdekében, hogy a fogyasztók szabadon választhassák meg a szolgáltatójukat.
It argues that the national provision which derogates from the principle of open third-party access to energy supply systems runs contrary to that objective.
Az a nemzeti rendelkezés, amely eltér a harmadik személyek energiaellátó hálózatokhoz történő szabad hozzáférésének elvétől, ellentétes ezzel a célkitűzéssel.
There is no provision in Directive 2003/54 which authorises Member States freely to determine in what situations they may derogate from that principle.
A 2003/54 irányelv egyetlen rendelkezése sem hatalmazza fel a tagállamokat arra, hogy szabadon határozzák meg azokat a helyzeteket, amelyekben eltérhetnek ettől az elvtől.
Furthermore, citiworks submits that the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG is automatically applicable once the conditions which it lays down have been met.
A citiworks ezenkívül hangsúlyozza, hogy az EnWG 110. §a (1) bekezdésének 1. pontja automatikusan alkalmazandó, amint teljesülnek az abban előírt feltételek.
As a preliminary point, FLH contends that the question referred is inadmissible on the ground that it is hypothetical.
Az FLH elöljáróban azt állítja, hogy a feltett kérdés elfogadhatatlan, mivel hipotetikus jellegű.
That question, it argues, is based on wording of the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG which does not exist, since that provision does not refer to a notion of ‘unreasonable burden’.
E kérdés ugyanis az EnWG 110. §a (1) bekezdésének 1. pontját olyan megfogalmazásban idézi, amely nem létezik, mivel ez a rendelkezés nem utal a „túlzott nehézség” fogalmára.
In addition, the question is not relevant to the outcome of the main proceedings.
Ezenkívül e kérdés nem releváns az alapügy megoldása tekintetében.
On the substance, FLH, the regulatory authority and the German and United Kingdom Governments take the view that the system at issue in the main proceedings is neither a transmission system nor a distribution system and, accordingly, does not come within the scope of Directive 2003/54.
Az ügy érdemével kapcsolatban az FLH, a szabályozó hatóság, valamint a német kormány és az Egyesült Királyság Kormánya úgy véli, hogy az alapügybeli hálózat nem minősül sem átviteli rendszernek, sem elosztórendszernek, ebből következően pedig nem tartozik a 2003/54 irányelv hatálya alá.
Such a system, they argue, is an internal system created by undertakings for their own energy supplies, which has a low consumption and does not affect competition.
Az ilyen hálózat a vállalkozások által a saját energiaellátásuk biztosítása érdekében létrehozott belső hálózat, amelyhez csekély fogyasztás kapcsolódik, és amely nem érinti hátrányosan a versenyt.
The first point of Paragraph 110(1) of the EnWG is merely the expression of the discretion available to the German legislature when it implemented Directive 2003/54.
Az EnWG 110. §a (1) bekezdésének 1. pontja nem más, mint a 2003/54 irányelv átültetése során a nemzeti jogalkotót megillető diszkrecionális jogkör kifejeződése.
Moreover, the supply of electricity is ancillary to FLH’s main activity, which is the operation of an airport.
Ezenkívül a villamosenergia-szolgáltatás járulékos tevékenység az FLH fő tevékenységéhez, vagyis a repülőtér üzemeltetéséhez képest.
The German Government submits that the system at issue in the main proceedings is a ‘customer installation’ which distributes energy within a closed installation.
A német kormány szerint az alapügybeli hálózat olyan „felhasználói létesítménynek” minősül, amely zárt létesítményen belül biztosítja az energia elosztását.
The undertaking which operates it is, it argues, not subject to the obligations imposed by Directive 2003/54 on operators of distribution systems.
Az e hálózatot üzemeltető vállalkozásra nem vonatkoznak a 2003/54 irányelv által az elosztó-rendszer-üzemeltetőkkel szemben előírt kötelezettségek.
The Polish Government takes the view that the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG is incompatible with Directive 2003/54.
A lengyel kormány úgy véli, hogy az EnWG 110. §a (1) bekezdésének 1. pontja összeegyeztethetetlen a 2003/54 irányelvvel.
The Directive, it submits, contains a system of derogations linked to specific circumstances, which excludes derogations of a general nature.
Ez az irányelv a sajátos körülményeken alapuló eltérések olyan rendszerét tartalmazza, amely kizárja az általános jellegű eltéréseket.
The Commission takes the view that Article 20(1) of Directive 2003/54 precludes the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG.
A Bizottság úgy ítéli meg, hogy az EnWG 110. §a (1) bekezdésének 1. pontja ellentétes a 2003/54 irányelv 20. cikkének (1) bekezdésével.
The system at issue in the main proceedings is, in its view, a distribution system within the meaning of that directive and open access to that system must therefore be guaranteed.
Az alapügybeli hálózat ugyanis az ezen irányelv értelmében vett elosztórendszernek minősül, vagyis biztosítani kell az e hálózathoz történő szabad hozzáférést.
The Commission points out that the principle of open access of third parties to energy supply systems is essential and that derogations from that principle must be allowed only in clearly defined circumstances.
A Bizottság emlékeztet arra, hogy a harmadik személyek energiaellátó hálózatokhoz történő szabad hozzáférésének elve alapvető jelentőséggel bír, ettől az elvtől pedig csak egyértelműen meghatározott körülmények között lehet eltérni.
In that regard, the size of the system is taken into account only in respect of questions concerning legal separation of the operators of distribution systems, as follows from the final part of Article 15(2) of Directive 2003/54.
Ezzel összefüggésben a hálózat méretét csak az elosztórendszer-üzemeltetők jogi szempontból történő szétválasztásával kapcsolatos kérdések szempontjából kell figyelembe venni, mint ez a 2003/54 irányelv 15. cikke (2) bekezdésének végéből következik.
Answer of the Court
A Bíróság válasza
The Court can refuse to give a preliminary ruling on a question submitted by a national court only where it is quite obvious that the ruling sought by that court on the interpretation or validity of Community law bears no relation to the actual facts of the main action or its purpose, or where the problem is hypothetical (see Bosman, paragraph 61, and Acereda Herrera, paragraph 48).
A Bíróság csak abban az esetben utasíthatja vissza a nemzeti bíróság kérdését, ha nyilvánvaló, hogy az adott közösségi jogszabály értelmezése vagy érvényességének vizsgálata, amelyet a nemzeti bíróság kért, nem függ össze az alapeljárás valóságával vagy tárgyával, illetve ha a szóban forgó probléma hipotetikus jellegű (lásd a fent hivatkozott Bosmanügyben hozott ítélet 61. pontját, valamint a fent hivatkozott Acereda Herrera ügyben hozott ítélet 48. pontját).
In the case in the main proceedings, the national court is dealing with a challenge made by an electricity supplier which submits that Article 20(1) of Directive 2003/54 precludes a provision of national law which exempts certain operators of energy supply systems from having to allow open access to their systems.
A szóban forgó alapügyben egy villamosenergia-szolgáltató fordult a nemzeti bírósághoz, azt állítva, hogy a 2003/54 irányelv 20. cikkének (1) bekezdésével ellentétes az olyan nemzeti jogszabályi rendelkezés, amely az energiaellátó hálózatok egyes üzemeltetőit mentesíti az alól, hogy szabad hozzáférést engedjenek a hálózatukhoz.
According to that court, the provision of national law at issue provides that that exemption applies to energy supply systems without there being a requirement as to the existence of an unreasonable burden, whereas that requirement applies to the service systems referred to in the second point of Paragraph 110(1) of the EnWG.
E bíróság szerint a szóban forgó nemzeti jogszabályi rendelkezés előírja, hogy az energiaellátó hálózatokra anélkül is alkalmazni kell az említett mentesítést, hogy ehhez bizonyítani kellene a túlzott nehézségek fennállását, miközben az EnWG 110. §a (1) bekezdésének 2. pontjában említett szolgáltató hálózatok esetében e feltételnek teljesülnie kell.
Accordingly, the national court asks whether Article 20(1) of Directive 2003/54 precludes that derogating system, which removes the obligation to allow third parties open access to certain energy supply systems without the technical capacities of those systems having to be taken into account.
A kérdést előterjesztő bíróság következésképpen azt kérdezi, hogy a 2003/54 irányelv 20. cikkének (1) bekezdésével ellentétes-e ez az eltérést engedő rendszer, amely anélkül ad mentesítést a harmadik személyek bizonyos energiaellátó hálózatokhoz történő szabad hozzáférése biztosításának kötelezettsége alól, hogy figyelembe kellene venni e hálózatok műszaki kapacitását.
It follows that the question referred is relevant, not hypothetical, and is for that reason admissible.
Ebből következik, hogy az előterjesztett kérdés releváns, nem hipotetikus jellegű, vagyis elfogadható.
With a view to answering the question referred, it is necessary to interpret Article 20 of Directive 2003/54 in the light of the objectives of that directive and of its provisions in order to determine whether the system at issue in the main proceedings comes within the scope of that directive and whether Article 20 thereof precludes a provision such as the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG, which dispenses with the obligation to provide third parties with open access to certain energy supply systems.
Az előterjesztett kérdés megválaszolása céljából a 2003/54 irányelv 20. cikkét ezen irányelv célkitűzéseinek és rendelkezéseinek fényében kell értelmezni, annak megvizsgálása érdekében, hogy az alapügybeli hálózat ezen irányelv hatálya alá tarto-zik-e, valamint hogy az említett 20. cikkel ellentétes-e az olyan rendelkezés, mint az EnWG 110. §a (1) bekezdésének 1. pontja, amely mentesítést ad a harmadik személyek bizonyos energiaellátó hálózatokhoz történő szabad hozzáférése biztosításának kötelezettsége alól.