natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Having regard to the foregoing, there is no need to answer the question referred for a preliminary ruling in so far as it concerns the interpretation of Articles 12 EC, 17 EC and 18 EC.
A fentiekre tekintettel az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésre nem kell választ adni, amennyiben az az EK 12., EK 17. és EK 18. cikk értelmezésére irányul.
The costs incurred in submitting observations to the Court, other than the costs of those parties, are not recoverable.
Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
The combined provisions of Articles 56 EC and 58 EC must be interpreted as precluding national legislation, such as that at issue in the main proceedings, concerning the assessment of inheritance and transfer duties payable in respect of an immovable property situated in a Member State, which makes no provision for the deductibility of debts secured on such property where the person whose estate is being administered was residing, at the time of death, not in that State but in another Member State, whereas provision is made for such deductibility where that person was, at that time, residing in the firstmentioned Member State, in which the immovable property included in the estate is situated.
Az EK 56. cikk és az EK 58. cikk együttes rendelkezéseit úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes a tagállamban fekvő ingatlan után esedékes vagyonátruházási és öröklési illeték kiszámítására vonatkozó olyan tagállami szabályozás, mint amilyen az alapügyben szerepel, amely nem rendelkezik az ezen ingatlant terhelő tartozások levonhatóságáról, amennyiben az örökhagyó a halálának időpontjában nem ebben az államban, hanem más tagállamban rendelkezett illetőséggel, ugyanakkor biztosítja e levonhatóságot, ha e személy ugyanezen időpontban a hivatkozott, hagyaték részét képező ingatlan fekvése szerinti államban rendelkezett illetőséggel.
Case C-43/07
C-43/07. sz. ügy
(Free movement of capital — Articles 73b and 73d of the EC Treaty (now Articles 56 EC and 58 EC respectively) — National rules concerning inheritance duties and transfer duties which do not provide for the deduction, in the assessment of those duties, of overendowment debts resulting from a testamentary parental partition inter vivos where the person whose estate is being administered was not residing, at the time of death, in the Member State in which the immovable property included in the estate is situated — Restriction — Justification — None — No bilateral agreement for the prevention of double taxation — Consequences for the restriction of the free movement of capital of a lower level of compensation to prevent double taxation in that person’s Member State of residence)
„A tőke szabad mozgása – Az EK-Szerződés 73b. és 73d. cikke (jelenleg EK 56. cikk és EK 58. cikk) – Az öröklési és a vagyonátruházási illetékre vonatkozó olyan nemzeti szabályozás, amely ezen illetékek kiszámítása során nem rendelkezik a halála időpontjában az öröklés tárgyát képező ingatlan fekvése szerinti tagállamtól eltérő tagállamban illetékességgel rendelkező örökhagyó esetében a végrendeleti hagyaték felmenői felosztásából eredő kiegyenlítési kötelezettséggel kapcsolatos tartozások levonhatóságáról – Korlátozás – Igazolás – Hiány – A kettős adóztatás elkerülését szolgáló kétoldalú egyezmény hiánya – A hivatkozott személy illetékessége szerinti tagállamban a kettős adóztatás elkerülése érdekében alkalmazott kisebb mértékű beszámításnak a tőke szabad mozgásának korlátozására való hatása”
Free movement of capital — Restrictions — Inheritance tax(EC Treaty, Arts 73b and 73d (now Arts 56 EC and 58 EC))
A tőke szabad mozgása – Korlátozások – Öröklési illeték(EK-Szerződés, 73b. cikk és 73d. cikk (jelenleg EK 56. cikk és EK 58. cikk)
By treating the inheritances of those two categories of persons in the same way (except in relation to the deduction of debts) for the purposes of taxing their inheritance, the national legislature has in fact admitted that there is no objective difference between them in regard to the detailed rules and conditions relating to that taxation which could justify different treatment.
A nemzeti jogalkotó ugyanis azzal, hogy az öröklési illeték szempontjából – a tartozások levonhatósága kivételével – egyenlő bánásmódban részesítette a személyek e két csoportjának öröklését, elismerte azt, hogy ezen adóztatás feltételei és módozatai tekintetében nincs olyan objektív különbség, amely az eltérő bánásmódot igazolhatná.
Articles 73b and 73d of the Treaty (subsequently, Articles 56 EC and 58 EC respectively) must be interpreted as precluding national rules concerning the assessment of inheritance duties and transfer duties payable in respect of an immovable property situated in a Member State, which, for the assessment of those duties, makes no provision for the deductibility of overendowment debts resulting from a testamentary parental partition inter vivos where the person whose estate is being administered was residing, at the time of death, not in that State but in another Member State, whereas provision is made for such deductibility where that person was residing, at the time of death, in the firstmentioned Member State, in which the immovable property included in the estate is situated, in so far as such rules apply a progressive rate of taxation and in so far as the combination of (i) the failure to take into account such debts and (ii) that progressive rate could result in a greater tax burden for heirs who are not in a position to rely on such deductibility.
Az EK-Szerződés 73b. és 73d. cikkét (jelenleg EK 56. és EK 58. cikk) úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes a valamely tagállamban fekvő ingatlan után kirótt öröklési és vagyonátruházási illetékek kiszámítására vonatkozó olyan tagállami szabályozás, mint amilyen az alapügyben szerepel, amely a hivatkozott illetékek kiszámításakor nem rendelkezik a végrendeleti hagyaték felmenői felosztásából eredő kiegyenlítési kötelezettséggel kapcsolatos tartozások levonhatóságáról, amenynyiben az örökhagyó a halála időpontjában e tagállamtól eltérő tagállamban rendelkezik illetékességgel, ugyanakkor biztosítja e levonhatóságot, ha az örökhagyó ugyanezen időpontban az öröklés tárgyát képező ingatlan fekvése szerinti államban rendelkezik illetékességgel, amennyiben az ilyen szabályozás progresszív mértékű illetéket ír elő, feltéve hogy a hivatkozott tartozások figyelmen kívül hagyása és az ilyen progreszszív mérték együttesen magasabb illetékterhet eredményez azon örökösök tekintetében, akik nem élhetnek ilyen levonással.
The restriction on the free movement of capital arises as a result of the fact that such national rules, applied in conjunction with a progressive rate of taxation, result in different treatment, on apportionment of the tax burden, between the various heirs of a person who, at the time of death, was residing in the Member State concerned and the heirs of a person who, at the time of death, was not.
Ugyanis a tőke szabad mozgásának korlátozása abból a tényből ered, hogy az ilyen szabályozás, a progresszív adómérték alkalmazásával együttesen eltérő bánásmódot eredményez az illetékterheknek a különböző örökösök közti megosztásakor, annak függvényében, hogy az örökhagyó a halála időpontjában az érintett tagállamban rendel-kezett-e illetékességgel.
That difference in treatment cannot be justified on the ground that it concerns situations
Ezen eltérő bánásmód nem igazolható azzal az indokkal, hogy egymással objektíve nem
That assessment is not affected by the fact that the rules of the Member State in which the person whose estate is being administered was residing at the time of death provide unilaterally for the possibility that a tax credit may be granted in respect of inheritance duties payable in another Member State on immovable property situated in that other State.
A hivatkozott értékelést nem befolyásolja az a körülmény, hogy azon tagállam szabályozása, ahol az örökhagyó a halála időpontjában illetékességgel rendelkezett, egyoldalúan biztosítja az adójóváírás lehetőségét a más tagállamban fekvő ingatlan után e másik tagállamban esedékes öröklési illeték tekintetében.
The Member State in which the immovable property is situated cannot, in order to justify a restriction on the free movement of capital arising from its rules, rely on the existence of a possibility, beyond its control, of a tax credit being granted by another Member State — such as the Member State in which the person whose estate is being administered was residing
Az ingatlan fekvése szerinti tagállam a tőke szabad mozgásának a saját szabályozásából eredő korlátozása igazolására nem hivatkozhat az akaratától független azon lehetőségre, hogy valamely másik tagállam – például azon tagállam, ahol az örökhagyó a halála időpontjában illetőséggel rendelkezett – adójóváírást biztosíthat, amely
ARENS-SIKKEN overendowment debts resulting from a testamentary parental partition inter vivos.
ARENS-SIKKEN eredő kiegyenlítési kötelezettséggel kapcsolatos tartozásokat.
(see paras 46, 54, 57, 60, 65, 67, operative parts 12) at the time of death — which could, wholly or partly, offset the loss incurred by that person’s heirs as a result of the fact that, for the purposes of assessing transfer duties, no account is taken in the Member State in which that property is situated of
egészben vagy részben ellentételezheti azt a kárt, amely azért éri az utóbbi örököseit, mert a hivatkozott ingatlan fekvése szerinti tagállamban figyelmen kívül hagyják a vagyonátruházási illeték kiszámításakor a végrendeleti hagyaték felmenői felosztásából
OPINION OF ADVOCATE GENERALMAZÁK delivered on 13 March 2008 1
Az ismertetés napja: 2008. március 13. 1
I — Introduction today — which also concerns national legislation under which, for the purposes of assessing to tax the acquisition of immovable property through inheritance, certain charges are not deductible if, at the time of his death, the deceased resided in another Member State.
I – Bevezetés amely szintén olyan nemzeti szabályozásra vonatkozik, amely alapján – az ingatlan öröklés útján történő megszerzése esetén fizetendő illeték megállapítása során – bizonyos terhek nem vonhatóak le, amennyiben az elhunyt halála időpontjában más tagállamban rendelkezett illetékességgel.
By three questions referred for a prelimin- ary ruling by order of 12 January 2007, the Hoge Raad der Nederlanden (Netherlands) essentially wishes to ascertain whether the Dutch legislation relating to the taxation of inheritance is compatible with Articles 56 EC and 58 EC on the free movement of capital.
A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) a 2007. január 12-i előzetes döntéshozatalra utaló határozatával előterjesztett három kérdéssel lényegében arra vár választ, hogy az öröklési illetékre vonatkozó holland szabályozás összhangban van-e a tőke szabad mozgására vonatkozó EK 56. és EK 58. cikkel.
Specifically, the referring court wishes to know whether those Treaty provisions preclude national legislation, under which — for the purposes of determining the basis of assessment of the tax due on the inheritance of an immovable property situated in the territory of the Member State concerned — account may be taken of certain debts arising upon inheritance if the deceased was resident, at the time of death, in that Member State, but not if that person was resident in another Member State.
A kérdést előterjesztő bíróság különösen azt kívánja megtudni, hogy ellentétes-e a Szerződés ezen rendelkezéseivel az olyan nemzeti szabályozás, amely alapján – a Hollandia területén fekvő ingatlan öröklése esetén fizetendő illeték alapjának megállapítása során – az örökléssel kapcsolatosan felmerülő bizonyos tartozásokat figyelembe veszik, amenynyiben az elhunyt halála időpontjában illetékességgel rendelkezett az adott tagállamban, azonban nem veszik figyelembe, amennyiben más tagállamban rendelkezett illetékességgel.
The issues raised in the present case are very similar to those in Case C-11/07 2 —
A jelen ügyben felmerülő kérdések nagyon hasonlóak a C-11/07. sz. ügyben 2felmerül-
In answering the questions referred in the present proceedings, the Court will have an opportunity to build and elaborate upon the existing caselaw on inheritance taxation in the context of the free movement of capital, in particular that deriving from Barbier 3 and van Hilten-van der Heijden.
A jelen eljárásban előterjesztett kérdések megválaszolása során a Bíróságnak lehetősége lesz a tőke szabad mozgásával összefüggésben az öröklés adóztatására vonatkozó – különösen a Barbierügyben 3és a van Hilten-van der Heijden ügyben 4hozott ítéletekből leszűrhető – meglévő ítélkezési gyakorlat továbbfejlesztésére és részletesebb kidolgozására.
4 on which I am also delivering my Opinion
tekhez – amelyre vonatkozóan ugyancsak a mai napon ismertetem indítványomat –,
3 — Case C-364/01 [2003] ECR I-15013.4 — Case C-513/03 [2006] ECR I-1957.
4 – A C-513/03. sz. van Hilten-van der Heijden ügyben 2006. február 23-án hozott ítélet (EBHT 2006., I-1957. o.).
1 — Original language: English.2 — Eckelkamp and Others, pending before the Court.
1 – Eredeti nyelv: angol.2 – A Bíróság előtt folyamatban lévő Eckelkamp és társai ügy.
II — The relevant legislation situation with regard to their place of residence or with regard to the place where their capital is invested;
II – A vonatkozó jogszabályok a tőkebefektetés helye alapján az adózók között különbséget tesznek;
The measures and procedures referred to in [paragraph 1] shall not constitute a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on the free movement of capital and payments as defined in Article 56 [EC].’
Az (1) bekezdésben említett intézkedések és eljárások nem szolgálhatnak az [EK] 56. cikkben meghatározott szabad tőkemozgásra és fizetési műveletekre vonatkozó önkényes megkülönböztetés vagy rejtett korlátozás eszközéül.”
Article 58 EC (formerly Article 73d of the EC Treaty) provides:
A Szerződés (Amszterdami Szerződés által később hatályon kívül helyezett)
The provisions of Article 56 [EC] shall be without prejudice to the right of Member States:
Az EK 58. cikk (korábban az EK-Szerződés 73d. cikke) a következőképpen rendelkezik:
(a) to apply the relevant provisions of their tax law which distinguish between taxpayers who are not in the same
„Az [EK] 56. cikk rendelkezései nem érintik a tagállamoknak azt a jogát, hogy:
D — Inheritances and legacies
D – Örökségek és hagyatékok
Transfer duty on the value of the assets set out in Article 5(2) obtained as a gift or inheritance following the death of a person who did not reside in the Netherlands at the time of that gift or that death;
Vagyonátruházási illetéket az azon személy halála folytán az 5. cikk (2) bekezdésében meghatározott adomány vagy öröklés útján kapott vagyon után, aki a hivatkozott adomány juttatásának vagy az öröklésnek az időpontjában nem rendelkezik Hollandiában illetékességgel.
Article 5(2) of the SW 1956 states:
Az SW 1956 5. cikkének (2) bekezdése előírja:
Under Netherlands law, every estate is subject to tax.
A holland jogban minden öröklés illetékköteles.
Article 1(1) of the 1956 Law on Succession (Successiewet 1956) of 28 June 1956 (‘the SW 1956’) draws a distinction on the basis of whether the person whose estate is being administered resided in the Netherlands or abroad.
Az 1956. június 28-i öröklésről szóló törvény (Succesiewet 1956) (a továbbiakban: SW 1956) 1. cikkének (1) bekezdése különbséget tesz aszerint, hogy az örökhagyó Hollandiában vagy külföldön rendelkezett-e illetékességgel.
That article states:
A cikk szerint:
Transfer duty is levied on the value of:
Vagyonátruházási illetéket kell fizetni az alábbi vagyonok után:
‘In accordance with this law, the following taxes shall be levied:
„E törvény alapján az alábbi illetékeket kell fizetni:
the domestic possessions referred to in Article 13 of the Wet op de vermogensbelasting 1964 […], after deducting any debts referred to in that article;
a vagyonadóról szóló, 1964. évi Wet op de vermogensbelasting […] 13. cikkében felsorolt belföldi vagyon után, esetlegesen az ebben a cikkben szereplő tartozások levonását követően;
Inheritance duty on the value of all the assets transferred by virtue of the right to inherit following the death of a person who resided in the Netherlands at the time of death…
Öröklési illetéket az azon személy halála folytán az öröklési jog alapján átszállt összes vagyon után, aki a halála időpontjában Hollandiában lakóhellyel rendelkezik. […]
III — Factual background, procedure and the questions referred for a preliminary ruling
ARENS-SIKKEN kettős adóztatás elkerüléséről szóló kétoldalú egyezmény.
Article 13(1)(b-i) of the 1964 Law on wealth tax (Wet op de vermogensbelasting 1964) of 16 December 1964 (‘the WV 1964’) defines ‘domestic possessions’ as including ‘immovable property situated in the Netherlands or rights relating thereto’ (in so far as they do not belong to a Netherlands undertaking).
A vagyonadóról szóló, 1964. december 16-i törvény (Wet op de vermogensbelasting 1964) (a továbbiakban: WV 1964) 13. cikke (1) bekezdésének b)-i) pontja „Hollandiában fekvő ingatlan javak vagy azokon fennálló jogok”-ként határozza meg a „belföldi vagyon” fogalmát (amennyiben nem holland vállalkozás tulajdonában állnak).
Mr P.L. Arens, to whom Ms Arens-Sikken, the appellant in the main proceedings, was married, died on 8 November 1998.
P. L. Arens, az alapeljárás felperesének, D. M. M. A. Arens-Sikkennek a házastársa, 1998. november 8-án hunyt el.
At the time of his death, Mr Arens was residing in Italy and had already been resident outside the Netherlands for more than 10 years.
Halálának időpontjában P. L. Arens Olaszországban rendelkezett illetékességgel, és már több mint 10 éve nem Hollandiában élt.
Under Article 13(2)(b) of the WV 1964, ‘domestic debts’ include debts secured by a mortgage on immovable property situated in the Netherlands to the extent that the interest and charges relating to those debts are taken into account for the purposes of determining gross domestic income under Article 49 of the 1964 Law on income tax (Wet op de Inkomstenbelasting 1964) of 16 December 1964.
A WV 1964 13. cikke (2) bekezdésének b) pontja értelmében a „belföldi tartozások” magukban foglalják a Hollandiában fekvő ingatlant terhelő, jelzáloggal biztosított tartozásokat, feltéve hogy az e tartozáshoz kapcsolódó költségeket és kamatokat a jövedelemadóról szóló, 1964. december 16-i törvény (Wet op de inkomstenbelasting 1964) 49. cikke értelmében figyelembe veszik a bruttó nemzeti jövedelem kiszámításánál.
Mr Arens had made a will, bequeathing his property in equal parts to Ms Arens-Sikken and each of their four children.
P. L. Arens vagyonáról végrendeletben rendelkezett, hagyatékát D. M. M. A. Arens-Sikken és négy gyermekük között egyenlő arányban osztotta meg.
Pursuant to Article 49 of the 1964 Law on income tax, ‘gross domestic income’ includes the total net income received by a person not residing in the Netherlands from immovable property situated in that Member State.
A jövedelemadóról szóló 1964. évi törvény 49. cikke értelmében a „bruttó nemzeti jövedelem” magában foglalja a Hollandián kívül illetékességgel rendelkező személy által az ebben a tagállamban fekvő ingatlanból szerzett teljes nettó jövedelmet.
As regards succession duties, there is no agreement between the Netherlands and Italy for the avoidance of double taxation.
Hollandia és Olaszország között az öröklési illeték tekintetében nem létezik a
However, as a result of a testamentary parental partition inter vivos, as referred to in the former version of Article 1167 of the Civil Code (Burgerlijke Wetboek), Mr Arens’ estate passed to Ms Arens-Sikken in its entirety — all assets and all liabilities — on condition that she later paid each of the
Mindazonáltal a végrendeleti hagyatéknak a holland polgári törvénykönyv (Burgerlijke Wetboek) 1167. cikke értelmében vett felmenői felosztása következtében, P. L. Arens hagyatéka – annak összes vagyontárgya és terhe – teljes egészében D. M. M. A. Arens-Sikkenre szállt, azzal
or on an acquisition worth HFL 95 000 (the value of a one-fifth share).
a feltétellel, hogy a későbbiekben köteles gyermekeinek az örökrészüknek megfelelő értéket készpénzben kifizetni (a „kiegyenlítési kötelezettséggel kapcsolatos tartozások”).
The estate included Mr Arens’ share in immovable property situated in the Netherlands, that share being worth HFL 475 000 (for the sake of clarity, I shall henceforth refer to that share simply as ‘the immovable property’).
A hagyatékba tartozott többek között P. L. Arensnek egy Hollandiában található ingatlanon fennálló tulajdonrésze, amelynek az értéke 475 000 NLG volt (az egyértelműség érdekében a továbbiakban ezen tulajdonrészre egyszerűen „az ingatlan”-ként fogok hivatkozni).
The Gerechtshof dismissed the appeal as unfounded on the grounds, inter alia, that the transfer duty attaches to the inheritance of the immovable property under inheritance law.
A Gerechtshof a fellebbezést, mint megalapozatlant elutasította, többek között azon az alapon, hogy a vagyonátruházási illeték az ingatlan öröklési jog szerinti megszerzéséhez kapcsolódik.
It ruled also that the parental partition inter vivos concerned, in respect of Ms Arens-Sikken, the immovable property as a whole.
A végrendeleti hagyaték felmenői felosztása tekintetében úgy ítélte meg, hogy a D. M. M. A. Arens-Sikkennek juttatott dolog az egész ingatlannak felel meg.
The Dutch Tax Inspectorate took the view that Ms Arens-Sikken had acquired, through inheritance from a person resident abroad, property in the Netherlands worth HFL 475 000 and, accordingly, issued her with an assessment to transfer duty based on that amount.
A holland adóhatóság úgy ítélte meg, hogy D. M. M. A. Arens-Sikken egy külföldi illetékességű személytől való öröklés folytán egy Hollandiában fekvő, 475 000 NLG értékű ingatlant szerzett meg, és ennek megfelelően őt ezen összeg alapján meghatározott vagyonátruházási illeték megfizetésére szólította fel.
Ms Arens-Sikken thereupon brought an appeal in cassation against that decision before the Hoge Raad der Nederlanden.
D. M. M. A. Arens-Sikken felülvizsgálati kérelmet nyújtott be a döntés ellen a Hoge Raad der Nederlanden előtt.
In the order for reference, the Hoge Raad der Nederlanden states that the Gerechtshof was right to rule that, for the purposes of transfer duty, Ms Arens-Sikken had, by virtue of inheritance law, acquired in its entirety the immovable property assigned to her.
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatban a Hoge Raad der Nederlanden megállapítja, hogy jogszerűen ítélte akként a Gerechtshof, hogy D. M. M. A. Arens-Sikken a holland öröklési jog szerint a vagyonátruházási illeték kivetése szempontjából az ingatlan egészét kapta.
Accordingly, her principal plea in cassation — to the effect that there had been a joint inheritance, followed by a testamentary parental partition inter vivos — could not be upheld.
Ennek megfelelően a felülvizsgálati kérelem elsődleges jogalapját – miszerint együttes öröklés történt, amelyet a végrendeleti hagyaték felmenői felosztása követett – az eljáró bíróság elutasította.
According to the referring court, the Gerechtshof was also correct in holding that, for the purposes of assessing Ms Arens-Sikken’s liability to transfer duty, no account
A kérdést előterjesztő bíróság szerint a Gerechtshof helyesen állapította meg azt is, hogy a D. M. M. A. Arens-Sikkent terhelő vagyonátruházási illeték kiszámításakor a
Ms Arens-Sikken lodged an objection before the Tax Inspectorate and subsequently appealed to the Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch (the ’s-Hertogenbosch Regional Court of Appeal).
D. M. M. A. Arens-Sikken panaszt nyújtott be az adóhatósághoz, majd ezt követően keresetet indított a Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch (’s-Hertogenbosch-i másodfokú bíróság) előtt.
The central issue before that court was whether, in relation to her inheritance of the property, Ms Arens-Sikken should be required to pay transfer duty on an acquisition worth HFL 475 000
A központi kérdés ezen bíróság előtt az volt, hogy az ingatlan öröklésével összefüggésben D. M. M. A. Arens-Sikken a 475 000 NLG összeg, vagy a 95 000 NLG összeg (az egyötöd tulajdonrész értéke) után