natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is appropriate to recall that Directive 2003/54 repealed and replaced Directive 96/92/EC of the European Parliament and of the Council of 19 December 1996 concerning common rules for the internal market in electricity (OJ 1997 L 27, p. 20).
Emlékeztetni kell arra, hogy a 2003/54 irányelv hatályon kívül helyezte a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló, 1996. december 19-i 96/92/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (HL 1997.
The objective of Directive 2003/54 is therefore to improve the operation of that market.
A 2003/54 irányelv célja tehát e piac működésének fejlesztése.
According to recital (5) in the preamble to Directive 2003/54, one of the main obstacles in arriving at a fully operational and competitive internal market relates to issues of access to the network, tarification issues and different degrees of market opening between Member States.
A 2003/54 irányelv (5) preambulumbekezdése szerint a tökéletesen működőképes és versenyen alapuló belső piac létrejöttének egyik fő akadálya a hálózati hozzáféréssel, a díjszabással és a tagállamok eltérő piacnyitási szintjével van összefüggésben.
Recitals (6) and (7) in the preamble to that directive state that, for competition to function, non-discriminatory, transparent and fairly priced network access is of paramount importance in bringing about the internal electricity market.
Az irányelv (6) és (7) preambulumbekezdése kimondja, hogy a hátrányos megkülönböztetéstől mentes, átlátható és méltányos díjazású hálózati hozzáférés szükséges a verseny működéséhez, és elsődleges fontossággal bír a villamos energia belső piacának megvalósítása érdekében.
Articles 16 to 20 of Directive 96/92 provided for a negotiated system of access to electricity transmission and distribution systems.
A 96/92 irányelv a 16–20. cikkében a villamosenergia-átviteli és -elosztó rendszerekhez történő, szerződésen alapuló hálózati hozzáférés rendszeréről rendelkezett.
The Community legislature decided to bring an end to that system in order to create more openness in the internal electricity market, as is apparent from the proposal for a directive submitted by the Commission on 13 March 2001 (COM (2001) 125 final, OJ 2001 C 240 E, p. 60).
A közösségi jogalkotó azért döntött e rendszer megszüntetése mellett, hogy – mint ez a Bizottság által 2001. március 13-án előterjesztett irányelvjavaslatból (COM(2001) 125 végleges, HL C 240 E., 60. o.) kiderül – jobban megnyissa a villamos energia belső piacát.
In that regard, it is appropriate to bear in mind that, in the context of the interpretation of Articles 7(5) and 16 of Directive 96/92, the Court has emphasised the general nature of the principle of nondiscrimination between users of systems (see, to that effect, Case C-17/03 VEMW and Others [2005] ECR I-4983, paragraphs 42 to 46).
Ezzel összefüggésben emlékeztetni kell arra, hogy a Bíróság a 96/92 irányelv 7. cikke (5) bekezdésének, valamint 16. cikkének értelmezése keretében hangsúlyozta a rendszerhasználók közötti hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének általános jellegét (lásd ebben az értelemben a C-17/03. sz., VEMW és társai ügyben 2005. június 7-én hozott ítélet [EBHT 2005., I-4983. o.] 42–46. pontját).
Recital (4) in the preamble to Directive 2003/54 states that a fully open market must enable all consumers freely to choose their suppliers and all suppliers freely to deliver to their customers.
A 2003/54 irányelv (4) preabulumbekezdése kimondja, hogy a teljesen nyitott piacnak lehetővé kell tennie a fogyasztó számára a szolgáltatójának szabad megválasztását, és e szolgáltató számára is biztosítania kell a fogyasztói szabad ellátásának lehetőségét.
As the Advocate General rightly observed in point 72 of his Opinion, these two rights are necessarily linked.
Mint azt a főtanácsnok az indítványa 72. pontjában helyesen megállapítja, ez a
2008 — CASE C-439/06 to choose freely their suppliers, it is necessary that suppliers should have the right to access the different transmission and distribution systems which carry electricity to the customers.
Ahhoz ugyanis, hogy a fogyasztók szabadon megválaszthassák a szolgáltatóikat, a szolgáltatóknak hozzá kell tudni férniük a különböző átviteli és elosztórendszerekhez, amelyek eljuttatják a fogyasztókhoz a villamos energiát.
It follows that open third-party access to transmission and distribution systems constitutes one of the essential measures which the Member States are required to implement in order to bring about the internal market in electricity.
A fenti megfontolásokból következik, hogy a harmadik személyeknek az átviteli és elosztórendszerekhez történő szabad hozzáférése azon alapvető jelentőségű intézkedések egyikét képezi, amelyeket a tagállamoknak a villamos energia belső piacának kialakítása érdekében meg kell hozniuk.
The principle of open access applies, according to Article 20(1) of Directive 2003/54, to electricity transmission and distribution systems.
A szabad hozzáférés elve a 2003/54 irányelv 20. cikkének (1) bekezdése szerint a villamosenergia-átviteli és -elosztó rendszerekre alkalmazandó.
Points 3 and 5 of Article 2 of that directive define the notions of ‘transmission’ and ‘distribution’.
Ugyanezen irányelv 2. cikkének 3. és 5. pontja határozza meg az „átvitel” és az „elosztás” fogalmát.
Transmission is defined as the transport of electricity on the extra high-voltage and high-voltage interconnected system with a view to its delivery to final customers or to distributors.
Az átvitel nem más, mint villamos energia szállítása igen nagy feszültségű és nagyfeszültségű, összekapcsolt rendszereken a végső fogyasztókhoz vagy az elosztókhoz való eljuttatás céljából.
Distribution is the transport of electricity on high-voltage, medium voltage and low voltage distribution systems with a view to its delivery to customers.
Az elosztás villamos energia szállítása nagyfeszültségű, középfeszültségű és kisfeszültségű elosztóhálózatokon a fogyasztóhoz való eljuttatás céljából.
Transmission and distribution do not include supply.
Az átvitel és az elosztás nem foglalja magában az ellátást.
The notion of ‘supply’ is defined in point 19 of Article 2 of Directive 2003/54 as the sale of electricity to customers.
Az „ellátás” fogalmát a 2003/54 irányelv 2. cikkének 19. pontja a fogyasztók részére történő villamosenergiaértékesítésként határozza meg.
It follows from those definitions that, first, a transmission system is an interconnected system used to transport electricity at extra-high and high voltage for sale to final customers or to distributors and, second, a distribution system is a system used to transport electricity at high, medium or low voltage for sale to wholesale or final customers.
A fenti meghatározásokból következik egyrészt, hogy az átviteli rendszer a végső fogyasztók vagy az elosztók részére történő értékesítésre szánt villamos energia igen nagy feszültségű és nagyfeszültségű szállítására szolgáló összekapcsolt rendszer, másrészt pedig, hogy az elosztórendszer a nagykereskedelmi fogyasztók vagy a végső fogyasztók részére történő értékesítésre szánt villamos energia nagyfeszültségű, középfeszültségű és kisfeszültségű szállítására szolgáló rendszer.
According to certain observations submitted to the Court, the system at issue in the main proceedings is neither a transmission system nor a distribution system and for that reason does not come within the scope of Directive 2003/54.
A Bíróság elé terjesztett egyes észrevételek szerint az alapügybeli hálózat nem minősül sem átviteli rendszernek, sem pedig elosztórendszernek, tehát nem tartozik a 2003/54 irányelv hatálya alá.
First, it is submitted, it constitutes a site network and does not affect competition because of its low consumption and, second, the operation of that system is merely an activity ancillary to the main activity of operating the airport.
Egyrészt ugyanis e hálózat olyan belső hálózatot képez, amely a hozzá kapcsolódó csekély fogyasztás folytán nem érinti hátrányosan a versenyt, másrészt pedig e hálózat üzemeltetése csupán járulékos tevékenység a fő tevékenységhez, vagyis a repülőtér üzemeltetéséhez képest.
With regard, first of all, to the nature of transmission and distribution systems within the meaning of Directive 2003/54 and the quantity of electricity transported on those systems, it is appropriate to note that the sole distinguishing criterion between transmission and distribution is the voltage of that electricity.
Először is, a 2003/54 irányelv értelmében vett átviteli és elosztóhálózatok jellegével, valamint az említett hálózatokon szállított villamos energia mennyiségével kapcsolatban hangsúlyozni kell, hogy az átvitel és az elosztás közötti különbségtétel egyetlen kritériumát e villamos energia feszültsége képezi.
Within the meaning of points 3 and 5 of Article 2 of that directive, a transmission system concerns electricity at extra-high and high voltage and a distribution system ensures transmission of electricity at high, medium or low voltage.
Ezen irányelv 2. cikkének 3. és 5. pontja értelmében ugyanis az átviteli rendszer esetében igen nagy feszültségű és nagyfeszültségű villamos energiáról van szó, az elosztórendszer pedig nagyfeszültségű, középfeszültségű és kisfeszültségű villamos energia szállítását biztosítja.
Directive 2003/54 refers to electricity consumption only in order to define the notions of ‘small isolated system’ and ‘micro isolated system’, which give rise to the grant of derogations from certain obligations laid down by the Directive.
A 2003/54 irányelv a villamosenergia-fogyasztásra csak a „kis, szigetüzemben működő rendszer” és a „szigetüzemben működő mikrorendszer” fogalmának meghatározása céljából utal, amelyek igazolják az ezen irányelvben előírt bizonyos kötelezettségektől történő eltérések biztosítását.
The Community legislature did not therefore intend to exclude particular transmission or distribution systems from the scope of Directive 2003/54 by reason of their size or consumption of electricity.
A közösségi jogalkotónak tehát nem állt szándékában, hogy bizonyos átviteli és elosztórendszereket a méretüknél vagy a hozzájuk kapcsolódó villamosenergia-fogyasztásnál fogva kizárjon a 2003/54 irányelv hatálya alól.
It should be noted that the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG does not define the systems which come within its scope on the basis of their consumption of electricity.
Meg kell jegyezni, hogy az EnWG 110. §a (1) bekezdésének 1. pontja az e rendelkezés hatálya alá tartozó hálózatokat nem a villamosenergia-fogyasztásuk alapján határozza meg.
That provision refers to systems ‘located on a geographically connected operation zone and which predominantly serve to supply the energy needs of the undertaking itself or of connected undertakings’.
Ez a rendelkezés ugyanis azokra a hálózatokra vonatkozik, amelyek „területileg összetartozó üzemi területen találhatók, valamint túlnyomórészt az energia saját üzemen belüli, vagy kapcsolt vállalkozáshoz történő továbbítására szolgálnak”.
With regard, secondly, to the operation and purpose of transmission and distribution systems, Directive 2003/54 states, for both types of system, that the electricity is transported with a view to delivery, without there being actual supply, and that the operator is responsible for operating, ensuring the maintenance of and, if necessary, developing the system in a given area and for guaranteeing its longterm capacity.
Másodszor, az átviteli és elosztórendszerek üzemeltetésével és rendeltetésével kapcsolatban a 2003/54 irányelv mindkét rendszer vonatkozásában kimondja, hogy a villamos energia szállítása a [fogyasztóhoz való] eljuttatás céljából történik, bele nem értve magát az ellátást, valamint hogy az üzemeltető felelős az adott terület hálózatának üzemeltetéséért, karbantartásáért és fejlesztéséért, annak érdekében, hogy biztosított legyen a hálózat hosszú távú kapacitása.
Furthermore, Article 13 of Directive 2003/54 requires undertakings that own or are responsible for distribution systems to designate distribution system operators.
Ezenkívül a 2003/54 irányelv 13. cikke előírja, hogy az elosztóhálózatot tulajdonló vagy azokért felelős vállalkozások elosztórendszer-üzemeltetőt jelöljenek ki.
It is not apparent either from that provision or from any other provision of that directive that only undertakings acting principally as distribution system operators are subject to the obligation to allow open access to the systems.
Az irányelvnek sem e rendelkezéséből, sem pedig bármely más rendelkezéséből nem következik, hogy csak azok a vállalkozások lennének kötelesek szabad hozzáférést engedni a hálózatokhoz, amelyek fő tevékenységként látják el az elosztóhálózat üzemeltetését.
It is appropriate to observe in that regard that the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG does not stipulate whether the activity of operating the energy supply system must, for the operator, be a principal or ancillary activity for the purpose of defining the systems which come within its scope.
Ezzel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy az EnWG 110. §a (1) bekezdésének 1. pontja a hatálya alá tartozó hálózatok meghatározása során semmilyen pontosítást nem tartalmaz arra vonatkozóan, hogy az üzemeltető fő tevékenységként vagy járulékos tevékenységként látja el az energiaellátó hálózat üzemeltetését.
It is apparent from the decision for reference and the observations submitted to the Court that the system at issue in the main proceedings supplies electricity to FLH itself and to 93 other undertakings, all of which are located on the site of Leipzig/Halle airport.
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból, valamint a Bíróság elé terjesztett észrevételekből kiderül, hogy az alapügybeli hálózat látja el magát az FLH-t, valamint további 93 vállalkozást villamos energiával, amelyek mindegyike a Leipzig/Halle repülőtér területén működik.
That system’s consumption was 22 200 MWh in 2004, of which 3 800 MWh were consumed by undertakings other than FLH.
Az e hálózaton keresztül felhasznált energiamennyiség 2004ben 22 200 MWh volt, amelyből 3800 MWh-t fogyasztottak az FLH-n kívüli egyéb vállalkozások.
According to the decision for reference, it was forecast that those undertakings’ share of the consumption would reach 8 000 MWh in 2007.
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozat szerint a 2007. évre vonatkozó előrejelzés úgy szólt, hogy e vállalkozások fogyasztása 8000 MWh-t ér el.
It follows that FLH does not operate a transmission system, as the electricity transported is not at extra-high or high voltage, but rather that it operates a system which transports electricity with a view to its supply to customers and which can be classified as an electricity distribution system within the meaning of point 5 of Article 2 of Directive 2003/54.
Ebből következik, hogy az FLH nem átviteli hálózatot üzemeltet, mivel a szállított villamos energia nem minősül igen nagy feszültségűnek vagy nagyfeszültségűnek, hanem olyan hálózatot üzemeltet, amely a fogyasztókhoz való eljuttatás céljából szállít villamos energiát, és amely a 2003/54 irányelv 2. cikkének 5. pontja értelmében vett villamosenergia-elosztórendszerként vizsgálandó.
Article 20(1) of that directive leaves the Member States free to take the measures necessary to establish a system of third-party access to transmission or distribution systems.
Ezen irányelv 20. cikkének (1) bekezdése a tagállamokra bízza az ahhoz szükséges intézkedések meghozatalát, hogy biztosított legyen a harmadik személyek átviteli vagy elosztórendszerekhez történő hozzáférése.
It follows that, in accordance with Article 249 EC, the Member States have authority over the form and the methods to be used to implement such a system.
Ebből következik, hogy az EK 249. cikknek megfelelően a tagállamok hatáskörébe tartozik az ennek eléréséhez szükséges forma és eszközök megválasztása.
Having regard to the importance of the principle of open access to transmission or distribution systems, that margin of discretion does not, however, authorise them to depart from that principle except in those cases where Directive 2003/54 lays down exceptions or derogations.
E mozgástér azonban – figyelembe véve az átviteli vagy elosztórendszerekhez történő szabad hozzáférés elvének fontosságát – nem hatalmazza fel a tagállamokat arra, hogy mellőzzék az említett elvet azokon az eseteken kívül, amelyekre vonatkozóan a 2003/54 irányelv kivételeket vagy eltéréseket biztosít.
It is therefore only where a provision such as the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG comes within the scope of those exceptions or derogations that it will be compatible with Directive 2003/54.
Az EnWG 110. §a (1) bekezdésének 1. pontjához hasonló rendelkezés tehát csak abban az esetben lenne összeegyeztethető a 2003/54 irányelvvel, ha az említett kivételek vagy eltérések hatálya alá tartozna.
Firstly, Article 20(2) of Directive 2003/54 provides that the operator of a distribution system may refuse access where it lacks the necessary capacity, on condition that duly substantiated reasons are given for such refusal.
Először is, a 2003/54 irányelv 20. cikkének (2) bekezdése akként rendelkezik, hogy az elosztórendszerüzemeltető megtagadhatja a hálózatához történő hozzáférést, ha nem áll rendelkezésére a szükséges kapacitás, feltéve hogy a megtagadást kellőképpen megalapozott indokokkal támasztja alá.
This possibility of refusing access to the system is, however, to be assessed on a case-by-case basis and does not authorise the Member States to lay down those derogations in a general manner without, in respect of each operator, a concrete assessment of the technical incapacity of the system to meet the demand for access from third parties.
A hálózati hozzáférés megtagadásának e lehetőségét azonban esetről esetre kell vizsgálni, és e lehetőség nem hatalmazza fel a tagállamokat arra, hogy ezeket az eltéréseket általános jelleggel biztosítsák, anélkül hogy minden egyes üzemeltető vonatkozásában ténylegesen megvizsgálnák, hogy hiányzik-e a hálózat műszaki kapacitása a harmadik személyektől származó kérelmek teljesítéséhez.
Secondly, Article 3(8) of Directive 2003/54 allows the Member States not to apply the provisions of Article 20 thereof where the application of those provisions would obstruct the performance of the obligations imposed on electricity undertakings in the general economic interest and in so far as the development of trade would not be affected to such an extent as would be contrary to the interests of the Community.
Másodszor, a 2003/54 irányelv 3. cikkének (8) bekezdése lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy ne alkalmazzák az irányelv 20. cikkének rendelkezéseit, amennyiben azok alkalmazása akadályozná a villamosenergia-ipari vállalkozások általános gazdasági érdekből előírt kötelezettségeinek teljesítését, és amennyiben a kereskedelem fejlődését nem befolyásolják olyan mértékben, ami ellentétes lenne a Közösség érdekeivel.
It is appropriate to note that Article 3(2) and (3) of Directive 2003/54 applies to the public-service obligations which Member States may impose on electricity undertakings in the general economic interest.
Pontosítani kell, hogy a 2003/54 irányelv 3. cikkének (2) és (3) bekezdése ugyanis azokra a közszolgáltatási kötelezettségekre vonatkozik, amelyeket a tagállamok a villamosenergia-ágazatban működő vállalkozások számára általános gazdasági érdekből előírhatnak.
It follows from recital (26) in the preamble to that directive that public-service requirements are to be interpreted on a national basis.
Ezen irányelv (26) preambulumbekezdéséből következik, hogy a közszolgáltatási kötelezettségeket nemzeti szinten kell értelmezni.
It follows from Article 3(8) of Directive 2003/54 that the Member States may decide to restrict third-party rights of access to transmission and distribution systems in order to ensure the supply of a public electricity service.
A 2003/54 irányelv 3. cikkének (8) bekezdéséből következően a tagállamok dönthetnek úgy, hogy a villamosenergia-ágazatbeli közszolgáltatások teljesítésének biztosítása érdekében korlátozzák a harmadik személyek átviteli vagy elosztórendszerekhez történő hozzáférését.
However, in order to do so, the Member States must, on the one hand, ascertain whether an unrestricted right of access to the systems would obstruct the performance by the system operators of their public-service obligations and, on the other, determine whether that performance cannot be achieved by other means which do not impact adversely on the right of access to the systems, which is one of the rights enshrined in Directive 2003/54.
Ehhez azonban a tagállamoknak egyrészt meg kell vizsgálniuk, hogy a hálózatokhoz történő korlátlan hozzáférés a hálózatok üzemeltetőit terhelő közszolgáltatási kötelezettségek teljesítése akadályozásának kockázatával járna-e, másrészt pedig meg kell győződniük arról, hogy e kötelezettségek teljesítése nem biztosítható-e más eszközökkel, amelyek nem járnak a hálózatokhoz történő hozzáférés – a 2003/54 irányelvben biztosított egyik jogosultság – sérelmével.
It is appropriate to observe that the derogation from the principle of open access to energy supply systems contained in the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG is not justified by the risk that the operators of systems coming within the scope of that provision would be prevented from performing their public-service obligations by the fact of that open access.
Meg kell jegyezni, hogy az EnWG 110. §a (1) bekezdésének 1. pontjában foglalt, az energiaellátó hálózatokhoz történő szabad hozzáférés elvétől való eltérés nem igazolható annak kockázatával, hogy az e rendelkezés hatálya alá tartozó hálózatok üzemeltetői e szabad hozzáférés ténye folytán akadályozva lennének a közszolgáltatási kötelezettségeik teljesítésében.
That derogation can be justified only by the geographical or legal configuration of the area in which those systems are operated.
Ezt az eltérést ugyanis csak annak a területnek a földrajzi elhelyezkedése vagy jogi helyzete igazolja, amelyen az említett hálózatokat működtetik.
Nor is it alleged by the German Government that the Federal Republic of Germany adopted the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG for the purpose of implementing Article 3(8) of Directive 2003/54.
A német kormány nem állítja azt sem, hogy a Németországi Szövetségi Köztársaság a 2003/54 irányelv 3. cikke (8) bekezdésének végrehajtása céljából fogadta volna el az EnWG 110. §a (1) bekezdésének 1. pontját.
Thirdly, Article 26(1) of Directive 2003/54 provides that Member States which can demonstrate that there are substantial problems for the operation of small isolated systems may apply for derogations from certain provisions of Directive 2003/54, including Article 20 thereof.
Harmadszor, az irányelv 26. cikkének (1) bekezdése akként rendelkezik, hogy azok a tagállamok, amelyek bizonyítani tudják, hogy alapvető problémák vannak kis, szigetüzemben működő rendszereik üzemeltetésével, az irányelv egyes rendelkezéseitől, különösen annak 20. cikkétől eltérésért folyamodhatnak.
Such derogations, however, require the agreement of the Commission, which takes the form of a decision published in the Official Journal of the European Union.
Ezekhez az eltérésekhez ugyanakkor a Bizottság jóváhagyása szükséges, amely az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett határozat formájában jelenik meg.
Derogations of this kind have been granted to the Republic of Cyprus, by decision of 25 September 2006 (OJ 2006 L 270, p. 72), and to the Republic of Malta, by decision of 28 November 2006 (OJ 2006 L 332, p. 32).
Ilyen eltéréseket engedtek a Ciprusi Köztársaság részére a 2006. szeptember 25-i határozatban (HL L 270., 72. o.), valamint a Máltai Köztársaság részére a 2006. november 28-i határozatban (HL L 332., 32. o.).
It follows that a provision such as the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG does not come within the scope of any of the exceptions or derogations from the principle of open access to electricity transmission or distribution systems laid down by Directive 2003/54.
Ebből következik, hogy az EnWG 110. §a (1) bekezdésének 1. pontjához hasonló rendelkezés nem tartozik a 2003/54 irányelv által előírt, a villamosenergia-átviteli és -elosztó rendszerekhez történő szabad hozzáférés elve alóli egyik kivétel vagy eltérés hatálya alá sem.