natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Thirdly, it must be noted that the legislation at issue acknowledges by implication the comparability of the situations where immovable property is inherited from residents and nonresidents respectively, in so
Harmadsorban meg kell jegyezni, hogy a szóban forgó szabályozás hallgatólagosan elismeri azon helyzetek összehasonlíthatóságát, amelyekben belföldi, illetve külföldi illetékességgel rendelkezőtől örökölnek
36 — See in this context footnote 27 above.
36 – Lásd ebben az értelemben a fenti a 27. lábjegyzetet.
Seen from that perspective, the present situation bears also a resemblance to cases concerning the taxation of foreign-source income, for example from dividends, by the State of residence of the taxable person and in which the Court held that in respect of the tax legislation of his State of residence, the position of a shareholder receiving dividends is not necessarily altered merely by the fact that he receives those dividends from a company established in another Member State, which, in exercising its fiscal sovereignty, makes those dividends subject to a deduction at source by way of income tax.
Ebből a szempontból a jelen ügy szintén hasonlatosságot mutat a külföldről származó jövedelemnek, például osztaléknak az adóalany illetékessége szerinti tagállam általi adóztatására vonatkozó esetekkel, amelyekben a Bíróság megállapította, hogy az illetékesség szerinti tagállam adójogszabályai szempontjából az osztalékban részesülő részvényes helyzete nem lesz feltétlenül más pusztán azért, mert az osztalékot egy másik tagállamban letelepedett társaságtól kapja, amely tagállam az adóztatási hatáskörének gyakorlása során ezt az osztalékot jövedelemadó címén forrásadó alá vonja.
See to that effect, for example, Kerckhaert and Morres, cited in footnote 25, paragraph 19.
Lásd ebben az értelemben például a 25. lábjegyzetben hivatkozott Kerckhaert és Morres ügyben hozott ítélet 19. pontját.
It follows from the foregoing that the difference in fiscal treatment at issue amounts to arbitrary discrimination and is therefore incompatible with the Treaty provisions on the free movement of capital.
A fentiekből következik, hogy a szóban forgó adójogi bánásmódbeli különbség önkényes hátrányos megkülönböztetést valósít meg, és ezért összeegyeztethetetlen a Szerződésnek a tőke szabad mozgására vonatkozó rendelkezéseivel.
Finally, it should be added that, as the Commission has rightly stated, the question whether or to what extent the Member State of residence of the deceased may grant a tax credit or concession can have no bearing on that finding.
Végül meg kell említeni, ahogyan azt a Bizottság helyesen megállapította, hogy az a kérdés, hogy az örökhagyó illetékessége szerinti tagállam adójóváírást vagy beszámítást biztosít-e, és amennyiben igen, milyen mértékig, ezen megállapításra nincs hatással.
It is also clear from the caselaw of the Court that, in the case of direct taxation, the possibility that Treaty provisions on freedom of movement have been infringed is as a rule assessed on the basis of a country-by-country approach. 38
A Bíróság ítélkezési gyakorlatából az következik, hogy közvetlen adózás esetén annak a lehetőségnek a megállapítása, hogy a Szerződés tőke szabad mozgására vonatkozó rendelkezéseit megsértették-e, főszabály szerint országonkénti megközelítés alapján történik. 38
That is in fact a consequence of the absence of common rules governing the allocation of the Member States’ powers of taxation, 37which — particularly in a case such as this where there is no agreement for the avoidance of double taxation — would make the obligations of a Member State under the Treaty provisions on the free movement of capital randomly dependent on the way in which another Member State chose to make use of its own taxing powers.
Ez valójában az adóztatási joghatóság tagállamok közti megosztását szabályozó közös szabályok hiányának a következménye, 37amely – különösen a jelen esethez hasonló esetben, amikor nem áll fenn kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmény – valamely tagállamnak a Szerződés tőke szabad mozgására vonatkozó rendelkezései alapján fennálló kötelezettségét véletlenszerűvé tenné egy másik tagállam saját adóztatási joghatósága alkalmazási módjának megválasztásától függően.
Moreover, it would be very difficult to establish systematically in each case, even if the State of residence provided for a concession or credit to be granted, whether the disadvantageous effect of the taxation in the Member State where the property was situated would be fully offset.
Nagyon nehéz lenne továbbá minden egyes esetben szisztematikusan megállapítani – még akkor is, ha az illetékesség szerinti tagállam adó -jóváírást vagy beszámítást biztosít –, hogy a hagyaték fekvése szerinti tagállamban az adózás hátrányos hatását teljes mértékben kiegyenlítették-e.
As regards, more particularly, the argument put forward by the Netherlands Government that the taking into account of the overendowment debts at issue might lead to double-deduction, it is settled caselaw that a Community national cannot be deprived of the right to rely on the provisions of the Treaty on the ground that he is profiting from tax advantages which are legally provided by the rules in a Member State other than his State of residence. 39
A holland kormány által előterjesztett érvelés tekintetében – amely szerint a szóban forgó kiegyenlítési kötelezettséggel kapcsolatos tartozások figyelembevétele kétszeres levonáshoz vezethet – megállapítható, hogy az állandó ítélkezési gyakorlatnak megfelelően a közösségi állampolgárt nem lehet megfosztani a Szerződés rendelkezéseire való hivatkozás lehetőségétől azzal az indokkal, hogy kihasználja a lakóhelyétől eltérő tagállam jogszabályai alapján biztosított adókedvezményeket. 39
What is more, even if, as regards the present case, the disadvantage suffered by the heir in the Member State where the property is situated would be fully offset by a credit
Továbbá, akkor is, ha – mint jelen esetben – az örökös által az ingatlan fekvése szerinti tagállamban elszenvedett hátrány teljes mértékben kiegyenlítődne az
38 — Thus, the Court has not accepted the argument that it is for another State, even if there is a double taxation convention, to rectify the effects of a restriction: see, to that effect, Denkavit, cited in footnote 13, paragraphs 51 and 52, and Case C-379/05 Amurta [2007] ECR I-9569, paragraph 55.
38 – A Bíróság így nem fogadta el azt az érvelést, hogy egy másik államnak kellene helyrehoznia egy korlátozás hatásait, még ha fenn is áll a kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmény: lásd ebben az értelemben a 13. lábjegyzetben hivatkozott Denkavit-ügyben hozott ítélet 51. és 52. pontját és a C-379/05. sz.
39 — Inter alia Barbier, cited in footnote 3, paragraph 71.
37 – Lásd a fenti 66. pontot.
It follows that the provisions of the Treaty on the free movement of capital preclude national legislation such as that at issue in the main proceedings, under which — for the purposes of determining the basis of assessment of the tax due on the inheritance of an immovable property situated in the territory of the Member State concerned — account may be taken of overendowment debts arising from a testamentary parental partition inter vivos, if the person from whom the property has been inherited was resident, at the time of death, in that Member State, but not if that person was resident in another Member State.
Ebből következően a Szerződésnek a tőke szabad mozgására vonatkozó rendelkezései kizárják az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló nemzeti szabályozást, amely alapján – az ezen tagállamban fekvő ingatlan öröklése után fizetendő illeték alapjának megállapítása során – a végrendeleti hagyaték felmenői felosztásából eredő kiegyenlítési kötelezettséggel kapcsolatos tartozások figyelembe vehetőek, amennyiben az örökhagyó halála időpontjában illetékességgel rendelkezett az adott tagállamban, azonban nem vehetőek figyelembe, amennyiben az örökhagyó egy másik tagállamban rendelkezett illetékességgel.
It is not relevant in that regard whether or to what extent the Member State of residence of the deceased may grant a tax concession.
Ebben az összefüggésben nem releváns, hogy az örökhagyó illetékessége szerinti tagállam biztosít-e, és amennyiben igen, milyen mértékben biztosít adójóváírást.
For the reasons given above, I propose that the questions referred by the Hoge Raad der Nederlanden should be answered as follows:
A fentiek alapján azt javasolom, hogy a Bíróság a Hoge Raad der Nederlanden által előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekre a következő választ adja:
The provisions of the Treaty on the free movement of capital preclude national legislation such as that at issue in the main proceedings, under which — for the purposes of determining the basis of assessment of the tax due on the inheritance of an immovable property situated in the territory of the Member State concerned — account may be taken of overendowment debts arising from a testamentary parental partition inter vivos, if the person from whom the property has been inherited was resident, at the time of death, in that Member State, but not if that person was resident in another Member State.
A Szerződésnek a tőke szabad mozgására vonatkozó rendelkezései kizárják az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló nemzeti szabályozást, amely alapján – az ezen tagállamban fekvő ingatlan öröklése után fizetendő illeték alapjának a megállapítása során – a végrendeleti hagyaték felmenői felosztásából eredő kiegyenlítési kötelezettséggel kapcsolatos tartozások figyelembe vehetőek, amennyiben az örökhagyó halála időpontjában illetékességgel rendelkezett az adott tagállamban, azonban nem vehetőek figyelembe, amennyiben az örökhagyó egy másik tagállamban rendelkezett illetékességgel.
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Hoge Raad der Nederlanden (Netherlands), made by decision of 12 January 2007, received at the Court on 2 February 2007, in the proceedings
A C-43/07. sz. ügyben, az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) a Bírósághoz 2007. február 2-án érkezett, 2007. január 12-i határozatával terjesztett elő az előtte
THE COURT (Third Chamber), composed of A. Rosas, President of the Chamber, J.N. Cunha Rodrigues, J. Klučka, A. Ó Caoimh (Rapporteur) and A. Arabadjiev, Judges,
A BÍRÓSÁG (harmadik tanács), tagjai: A. Rosas tanácselnök, J. N. Cunha Rodrigues, J. Klučka, A. Ó Caoimh (előadó) és A. Arabadjiev bírák,
Advocate General: J. Mazák, Registrar: M. Ferreira, Principal Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 13 December 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
ARENS-SIKKEN főtanácsnok: J. Mazák, hivatalvezető: M. Ferreira főtanácsos, tekintettel az írásbeli szakaszra és a 2007. december 13-i tárgyalásra, figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket:
— the Belgian Government, by L. Van den Broeck, acting as Agent, and by A. Hael-terman, advocaat,
– a belga kormány képviseletében L. Van den Broeck, meghatalmazotti minőségben, segítője: A. Haelterman advocaat,
— the Commission of the European Communities, by R. Lyal, A. Weimar and R. Troosters, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 13 March 2008,
– az Európai Közösségek Bizottsága képviseletében R. Lyal, A. Weimar és. R. Troosters, meghatalmazotti minőségben, a főtanácsnok indítványának a 2008. március 13-i tárgyaláson történt meghallgatását követően,
2008 — CASE C-43/07 gives the following
11-I ÍTÉLET – C-43/07. SZ.
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Articles 73b and 73d of the EC Treaty (now Articles 56 EC and 58 EC respectively) relating to the free movement of capital.
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem az EK-Szerződés tőke szabad mozgására vonatkozó, 73b. és 73d. cikkének (jelenleg EK 56. és EK 58. cikk) értelmezésére vonatkozik.
The reference has been made in the course of proceedings between Ms Arens-Sikken, the wife of a Netherlands citizen who died in Italy, and the Staatssecretaris van Financiën (State Secretary for Finance) concerning the assessment of transfer duties payable in respect of an immovable property which the deceased owned in the Netherlands.
E kérelmet valamely, Olaszországban elhunyt holland állampolgár házastársa, D. M. M. A. Arens-Sikken és a Staatssecretaris van Financiën (pénzügyi államtitkár) közötti, az örökhagyó tulajdonába tartozó, Hollandiában fekvő ingatlan dolog után fizetendő vagyonátruházási illeték kiszámítása tárgyában folyamatban lévő eljárásban terjesztették elő.
Article 1(1) of the Law on Succession (Successiewet) of 28 June 1956 (Stb.
Az 1956. június 28-i öröklésről szóló törvény (Successiewet, Stb.
1956, No 362; ‘the SW 1956’) drew a distinction on the basis of whether the person whose estate was being administered resided in the Netherlands or abroad at the time of death.
1956., 362. sz., a továbbiakban: SW 1956.) 1. cikkének (1) bekezdése különbséget tesz aszerint, hogy az örökhagyó halála időpontjában Hollandiában vagy külföldön rendelkezett-e illetékességgel.
From 1 January 1992 to 31 December 2001, that provision was worded as follows:
E rendelkezés az 1992. január 1-jétől 2001. december 31-ig tartó időszakban az alábbiak szerint szólt:
‘In accordance with this law, the following taxes shall be levied:
„E törvény alkalmazásában az alábbi illetékeket kell fizetni:
Article 5(2) of the SW 1956, in the version applicable from 8 December 1995 to 31 December 2000, provided:
Az SW 1956 5. cikkének (2) bekezdése az 1995. december 8-tól 2000. december 31-ig alkalmazandó változatában előírta:
‘Transfer duty is levied on the value of:
„Vagyonátruházási illetéket kell fizetni az alábbi vagyonok után:
1. the domestic possessions referred to in Article 13 of the Law on the taxation of wealth [Wet op de vermogensbelasting] of 16 December 1964 [Stb.
(1) a vagyonadóról szóló, 1964. december 16-i törvény [Wet op de vermogensbelasting, Stb.
1964, No 520; ‘the WB 1964’], after deducting any debts referred to in that article;
1964, 520. sz., a továbbiakban: WB 1964] 13. cikkében
The first indent of Article 13(1) of the WB 1964, in the version applicable from 1 January 1992 to 31 December 2000, defined ‘domestic possessions’ as including ‘immovable property situated in the Netherlands or rights relating thereto’ (in so far as they do not belong to a Netherlands undertaking).
A WB 1964 13. cikke (1) bekezdésének első francia bekezdése az 1992. január 1-jétől 2000. december 31-ig alkalmazandó változatában „Hollandiában fekvő ingatlan javak vagy azokon fennálló jogok”-ként határozta meg a „belföldi vagyon” fogalmát (amennyiben nem holland vállalkozás tulajdonában állnak).
Article 13(2)(b) of the WB 1964 allows the deduction of debts secured by a mortgage on immovable property situated in the Netherlands only in so far as the charges and the interest relating to those debts are taken into consideration in calculating gross domestic income under Article 49 of the Law on income tax (Wet op de inkomstenbelasting) of 16 December 1964 (Stb.
A WB 1964 13. cikke (2) bekezdésének b) pontja kizárólag a Hollandiában fekvő ingatlant terhelő, jelzáloggal biztosított tartozások levonását teszi lehetővé, feltéve hogy az e tartozáshoz kapcsolódó költségeket és kamatokat a jövedelemadóról szóló, 1964. december 16-i törvény (Wet op de inkomstenbelasting 1964, Stb.
There is no agreement between the Kingdom of the Netherlands and the Italian Republic for the prevention of double taxation in relation to inheritance duties.
A Holland Királyság és az Olasz Köztársaság között az öröklési illeték tekintetében nem létezik a kettős adóztatás elkerüléséről szóló kétoldalú egyezmény.
It is also apparent from those observations that, from 1 January 1985, the proportional rate of 6% applicable to transfer duties was replaced with the progressive rate applied to inheritance and gift duties.
A hivatkozott észrevételekből az is kitűnik, hogy 1985. január 1-jével hatályon kívül helyezték a vagyonátruházási illeték arányos, 6%-os mértékét, és helyébe az öröklési és ajándékozási illeték progresszív mértéke lépett.
As a consequence, the rate at which transfer duties are applied is also dually progressive, being determined on the basis of the link between the taxpayer and the deceased and, from that date, in accordance with the value of the acquisition.
A vagyonátruházási illeték szintén kettős progresszivitás – az adóalany és az örökhagyó között fennálló kapcsolat és az említett időponttól kezdve a szerzett vagyon értéke – alapján fizetendő.
At the time of his death, he had been living outside the Netherlands for more than 10 years and was residing in Italy.
Halálának időpontjában Olaszországban rendelkezett illetékességgel, már több mint 10 éve nem Hollandiában élt.
As the deceased had made a will, his estate was divided in equal shares between Ms Arens-Sikken and the four children of their marriage.
Az örökhagyó vagyonáról végrendeletben rendelkezett, hagyatékát az alapügy felperese és az utóbbival kötött házasságából született négy gyermeke között egyenlő arányban osztotta meg.
However, as a result of a testamentary parental partition inter vivos, as provided for under the former Article 1167 of the Netherlands Civil Code, all assets and liabilities of the estate passed to Ms Arens-Sikken, as the surviving spouse.
Mindazonáltal a végrendeleti hagyatéknak a holland polgári törvénykönyv 1167. cikke értelmében vett felmenői felosztása következtében a hagyaték összes vagyontárgyát és terhét a túlélő házastársnak, azaz D. M. M. A. Arens-Sikkennek juttatták.
According to the order for reference and the observations of the Netherlands Government, Ms Arens-Sikken received, as a result of that partition, assets and liabilities to a value exceeding the value of her legal share of the estate.
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozat és a holland kormány észrevételei szerint az alapügy felperese e felosztás következtében olyan értékű vagyontárgyakat és terheket kapott, amelyek értéke meghaladta a törvény alkalmazásában meghatározott örökrészét.
In other words, she received an overendowment.
Többletben részesült tehát.
Her children, on the other hand, incurred a deficit, as they did not receive any of the assets included in the estate.
Gyermekei veszteséget szenvedtek, mivel nem részesültek a hagyatékot alkotó vagyontárgyakból.
According to the testamentary parental partition inter vivos, Ms Arens-Sikken was obliged to pay her children the
A végrendeleti hagyaték felmenői felosztása értelmében az alapügy felperese köteles volt a gyermekeinek az
ARENS-SIKKEN value of their shares of the inheritance in cash.
ARENS-SIKKEN örökrészüknek megfelelő értéket készpénzben kifizetni.
She therefore assumed an overendowment debt in respect of each of her children, and they had claims against her as a result of their underendowment.
Mindegyik gyermeke tekintetében kiegyenlítési kötelezettséggel kapcsolatos tartozása keletkezett, így azok kiegyenlítési kötelezettségből eredő követelés jogosultjaivá váltak.
The estate included the deceased’s share in an immovable property situated in the Netherlands; that share was worth NLG 475 000.
A hagyatékba tartozott többek között az örökhagyónak egy Hollandiában található ingatlanon fennálló tulajdonrésze, amelynek az értéke 475 000 NLG volt.
The deceased’s heirs made a declaration for the purpose of transfer duties, taking as a basis the value of NLG 95 000 acquired by each of them, that is, one-fifth of the value of the immovable property of NLG 475 000.
Az örökhagyó örökösei a vagyonátruházási illeték tekintetében nyilatkozatot tettek, amelyben mindegyikük esetében 95 000 NLG összeget jelöltek meg a szerzett vagyon értékeként, azaz a 475 000 NLG értékű ingatlan egyötöd részét.
However, the tax authority took the view that Ms Arens-Sikken had acquired the whole of the share of that immovable property included in the estate, and issued her with an assessment to transfer duty based on a value of NLG 475 000.
Mindazonáltal az adóhatóság álláspontja szerint az alapügy felperese a fenti, hagyatékba tartozó ingatlant teljes egészében megszerezte, és őt 475 000 NLG összeg alapján meghatározott vagyonátruházási illeték megfizetésére szólította fel.
Ms Arens-Sikken’s children were not asked to pay any transfer duty.
Az adóhivatal nem követelte vagyonátruházási illeték fizetését D. M. M. A. Arens-Sikken gyermekeitől.
The tax authority’s decision was confirmed following an objection lodged by Ms Arens-Sikken.
Az alapügy felperesének panaszára helybenhagyták az adóhatóság határozatát.
In that appeal, she submitted that she should not be required to pay
E keresetében úgy érvel, hogy nem e 475 000 NLG összeg
2008 — CASE C-43/07 transfer duty assessed on the basis of a value of NLG 475 000, and that a lower value was appropriate on account of the overendowment debts.
SZ. ÜGY után kiszabott vagyonátruházási illetéket köteles megfizetni, hanem ezen összeget csökkenteni kell a kiegyenlítési kötelezettséggel kapcsolatos tartozások okán.
The Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch held that, as far as Ms Arens-Sikken was concerned, the transfer duty attached to the inheritance of the immovable property under inheritance law.
A Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch úgy ítélte meg, hogy a vagyonátruházási illeték az alapügy felperese tekintetében az ingatlan öröklési jog szerinti megszerzéséhez kapcsolódott.
It ruled that the asset attributed to Ms Arens-Sikken by virtue of the testamentary parental partition inter vivos was the deceased’s share in the immovable property in question.
A végrendeleti hagyaték felmenői felosztása tekintetében úgy ítélte meg, hogy a felperesnek juttatott dolog az örökhagyó érintett ingatlanon fennálló tulajdonrészének felel meg.
Ms Arens-Sikken brought an appeal in cassation against the judgment of the Gerechts- hof te ’s-Hertogenbosch before the Hoge Raad der Nederlanden (Supreme Court of the Netherlands).
A felperes felülvizsgálati kérelmet nyújtott be a Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch ítélete ellen a Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia legfelsőbb bírósága) előtt.
In the order for reference, the Hoge Raad der Nederlanden held that the Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch was right to rule that, for the purposes of collecting transfer duty, Ms Arens-Sikken was deemed to have acquired, in its entirety, the share in the immovable property assigned to her by virtue of Netherlands inheritance law.
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatban az utóbbi megállapítja, hogy jogszerűen ítélte akként a Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch, hogy az alapügy felperese a holland öröklési jog szerint a vagyonátruházási illeték kivetése szempontjából az ingatlanon fennálló tulajdonrész egészét kapta.
It held that, under the Netherlands rules on transfer duty, Ms Arens-Sikken may not deduct overendowment debts for the purposes of determining the basis of assessment (just as she may not deduct a proportion of all debts included in the estate).
E bíróság megállapítja, hogy a vagyonátruházási illetékre vonatkozó holland szabályozás szerint az érintett az illetékalap megállapítása során nem vonhatja le a kiegyenlítési kötelezettséggel kapcsolatos tartozásokat (mint ahogy az összes hagyatéki teher arányos részét sem vonhatja le).
By contrast, if Ms Arens-Sikken’s husband had been residing in the Netherlands at the time of his death, she would have been able to have the overendowment debts (and all debts attaching to the estate) taken into account in the determination of the basis of assessment for the inheritance duties which would have been payable in that situation.
Ha azonban D. M. M. A. Arens-Sikken házastársa a halálának időpontjában Hollandiában rendelkezett volna illetékességgel, az előbbi számításba vehette volna a kiegyenlítési kötelezettséggel kapcsolatos tartozásokat (mint ahogy az összes hagyatéki terhet) az ebben az esetben kirótt öröklési illeték alapjának megállapítása során.