natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hoechst’s argument that the starting amount of the fine for the undertakings in the second category, which is one third of its own starting amount, is too low, cannot be accepted, since no one can rely to his own advantage on an unlawful act committed in favour of another (Case T-16/99 Lögstör Rör v Commission [2002] ECR II-1633, paragraph 350).
Nem fogadható el a Hoechst arra irányuló érvelése, miszerint a második csoportba sorolt vállalkozások esetében túl alacsony a bírság kiindulási összege, amely a Hoechst kiindulási összegének egyharmada, mivel senki sem hivatkozhat valamely harmadik személy javára elkövetett jogellenes magatartásra (az Elsőfokú Bíróság T-16/99. sz., Lögstör Rör kontra Bizottság ügyben 2002. március 20-án hozott ítélet [EBHT 2002., II-1633. o.] 350. pontja).
In addition, when fixing the amount of each fine, the Commission has a discretion and cannot be required to apply a precise mathematical formula for that purpose (CMA CGM and Others v Commission, paragraph 220 above, paragraphs 252 and 383).
Ráadásul az egyes bírságok összegének megállapítását illetően a Bizottság mérlegelési joggal rendelkezik, és nem köteles e célból pontos matematikai képlet alkalmazására (a fenti 220. pontban hivatkozott CMA CGM és társai kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 252. és 383. pontja).
It is therefore immaterial that the starting amount of the fine for the undertakings in the second category was not adapted in precise proportion to the market shares of the undertakings concerned.
Nem bír tehát következménnyel azon tény, hogy a második csoportba sorolt vállalkozások esetében megállapított kiindulási összeg nem pontosan arányos az érintett vállalkozások piaci részesedéseivel.
As regards the practice in taking decisions on which Hoechst relies, the Commission contends that that practice does not in itself serve as a legal framework for fines in competition matters, which is defined solely in Regulation No 17, and that the factors for comparison can be no more than indicative when the circumstances of competition cases, such as markets, products, countries, undertakings and periods concerned are not the same.
A Hoechst által hivatkozott határozathozatali gyakorlatot illetően a Bizottság úgy érvel, hogy e gyakorlat önmagában nem szolgál jogi háttérként a versenyjogi bírságok tekintetében, mivel azt kizárólag a 17. rendelet határozza meg, valamint hogy az összehasonlítás elemei csupán jelzésértékűek lehetnek, hiszen a versenyjogi ügyek sajátos körülményei – mint például a piacok, a termékek, az országok, a vállalkozások és az érintett időszakok – nem azonosak.
The Commission refers, on those points, to JCB Service v Commission, paragraph 218 above (paragraphs 187 and 188).
A Bizottság ezzel kapcsolatban a fenti 218. pontban hivatkozott JCB Service kontra Bizottság ügyben hozott ítéletre (187. és 188. pont) hivatkozik.
The comparison drawn by Hoechst is therefore irrelevant.
A Hoechst által végzett összehasonlítás ennélfogva nem releváns.
The increase to take account of Hoechst’s size and global resources
A Hoechst méretét és összesített forrásait figyelembe vevő növelési tényezőről
The Commission contends that fixing a factor for deterrence is consistent with the caselaw and with its practice in taking decisions.
A Bizottság úgy érvel, hogy az elrettentési szorzó megállapítása összhangban van az ítélkezési és a határozathozatali gyakorlattal.
The Commission refers, in particular, to ABB Asea Brown Boveri v Commission, paragraph 75 above (paragraph 162 et seq.).
A Bizottság különösen a fenti 75. pontban hivatkozott ABB Asea Brown Boveri kontra Bizottság ügyben hozott ítéletre (162. és azt követő pontok) utal vissza.
That factor takes account of the size and resources of the undertaking concerned, which go hand in hand with its importance.
E szorzó figyelembe veszi az érintett vállalkozás méretét és forrásait, valamint a vele járó jelentőségét.
In 2002 Hoechst was at least four times as large as Daicel, the next-largest undertaking in terms of turnover.
2002ben a Hoechst legalább négyszer olyan jelentős volt, mint a Daicel, a forgalom tekintetében őt közvetlenül követő vállalkozás.
On the other hand, the nature of Hoechst’s activity at the time of the adoption of the Decision is irrelevant.
Ezzel szemben nem releváns a Hoechst tevékenységének a határozat elfogadásakor irányadó jellege.
The fact that Hoechst transferred its sorbates business to a third party was already taken into consideration when the relevant comparison of the size of the undertakings concerned was made.
A Bizottság az érintett vállalkozások méretének releváns összehasonlításakor már figyelembe vette azon tényt, hogy a Hoechst a szorbátágazatbeli tevékenységét átengedte egy harmadik félnek.
As regards Hoechst’s arguments relating to the method laid down in the Guidelines, the Commission submits that an increase of 10% per annum is provided for at Section 1 B of the Guidelines, with the object of really penalising the restrictions which produced harmful effects on a lasting basis.
A Hoechst által az iránymutatásban előírt módszerrel kapcsolatban felhozott érveket illetően a Bizottság kifejti, hogy az évi 10%-os emelést az iránymutatás 1. B. pontja írja elő, annak érdekében, hogy a hosszú időn át káros hatást gyakorló korlátozásokat hathatós szankciókkal sújtsák.
The Court of Justice has again had occasion recently to emphasise that it is consistent with the general interest to avoid anticompetitive practices, to discover them and to impose sanctions (Aalborg Portland and Others v Commission, paragraph 145 above, paragraph 54).
A Bíróság a közelmúltban már kiemelte, hogy a közérdeknek is a versenyellenes magatartások és megállapodások elkerülése, feltárása, valamint szankcionálása felel meg (a fenti 145. pontban hivatkozott Aalborg Portland és társai kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 54. pontja).
The Commission emphasises, moreover, that the increase envisaged for the duration of the infringement is not subject to an absolute maximum (as the 100% suggested by Hoechst) and refers, on that point, to its practice in taking decisions in a number of cases.
A Bizottság egyébként kiemeli, hogy a jogsértés időtartama miatt előírt emelésre nem vonatkozik a feltétlen felső határ (mint a Hoechst által hivatkozott 100%), és ezzel kapcsolatban a számos ügyben megnyilvánuló határozathozatali gyakorlatára hivatkozik.
Furthermore, the criteria of gravity and duration of the infringement exist autonomously alongside each other.
Ráadásul a jogsértés súlyának és időtartamának szempontjai egymástól függetlenül, egyidejűleg léteznek.
Together, they enable the basic amount to be determined.
Együtt teszik lehetővé az alapösszeg meghatározását.
To define the increase for the duration of the infringement by reference to the criterion of gravity would be contrary to the autonomy of the two criteria and therefore inappropriate.
A két szempont önálló minőségének ellentmondana – így nem lenne megfelelő –, ha a Bizottság a jogsértés időtartama miatti emelést a súlyosság szempontjának függvényében állapítaná meg.
Furthermore, contrary to Hoechst’s opinion, the category of very serious infringements is not reserved for longterm horizontal infringements.
Egyébként – ellentétben a Hoechst véleményével – a különösen súlyos jogsértések csoportjába nem csupán a hosszú időtartamú horizontális korlátozások tartozhatnak.
It is therefore appropriate to take the actual duration of the infringement fully into account.
Ennélfogva teljes mértékben figyelembe kell venni a jogsértés tényleges időtartamát.
Nor are the considerations on limitation relevant.
Az elévüléssel kapcsolatos megállapítások sem relevánsak.
In the case of lasting or continuous infringements time begins to run only on the date on which the infringement comes to an end.
A hosszan tartó vagy folyamatos jogsértések esetén az elévülést csak azon időponttól kell számítani, amikor a jogsértés véget ér.
As regards the argument that in any event only an increase of 165% was foreseeable, on the ground that the first year of the infringement does not count, the Commission replies that the increase of 10% per annum is perfectly consistent with the principles laid down in the Guidelines.
Azon érvet illetően, amely szerint mindenesetre csupán 165%-os emelésről lehet szó, mivel a jogsértés első éve nem számít, a Bizottság úgy válaszol, hogy az évenkénti 10%-os emelés teljes mértékben megfelel az iránymutatásban meghatározott elveknek.
The only provision in that regard is that, for infringements of short duration, in general less than one year, no increase is applied (Cheil Jedang Corporation v Commission, paragraph 318 above, paragraph 133).
E tekintetben az iránymutatás csupán annyit ír elő, hogy a rövid időtartamú – általában egy évnél rövidebb idejű – jogsértések esetén nem alkalmazandó emelés (a fenti 318. pontban hivatkozott Cheil Jedang Corporation kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 133. pontja). Az iránymutatás 1.
A comparison of the wording of the second and third indents of Section 1 B of the Guidelines shows that, where an infringement lasts more than one year, the increase is supposed to be applied ‘per year’ of the infringement, thus including the first year.
B. pontja második és harmadik albekezdésének összevetéséből kitűnik, hogy az egy évnél hosszabb ideig tartó jogsértések esetén a jogsértés minden egyes évére alkalmazni kell az emelést, beleértve tehát a jogsértés első évét is.
As regards, last, the decision-taking practice to which Hoechst refers, whereby an increase of less than 10% per year was imposed, the Commission observes that Cheil Jedang Corporation v Commission, paragraph 318 above, had the particular characteristic that the increase for duration came to 10% for some undertakings and less than 10% for others, so that the decision was not consistent (paragraph 139 of the judgment).
Végül, a Hoechst által hivatkozott határozathozatali gyakorlatot illetően, amely szerint évenkénti 10%-nál alacsonyabb emelést alkalmazott, a Bizottság kifejti, hogy a fenti 318. pontban hivatkozott Cheil Jedang Corporation kontra Bizottság ügyben hozott ítélet alapjául szolgáló ügynek az volt a sajátossága, hogy az időtartam miatti emelés egyes vállalkozások esetében 10% volt, más vállalkozásoknál viszont nem érte el a 10%-ot, így a határozat nem volt egységes (az ítélet 139. pontja).
The Commission adds that the fact that it may in the past have applied a certain rate of increase to the fine, by reference to the duration of the infringement, cannot deprive it of the option of raising that rate within the limits indicated by Regulation No 17 and the Guidelines, if that is necessary to ensure the implementation of
A Bizottság hozzáfűzi, hogy azon tény, miszerint a múltban a jogsértés időtartamától függően a bírság összegét bizonyos százalékkal emelte, nem fosztja meg annak lehetőségétől, hogy e százalékszintet a 17. rendeletben megállapított korlátok között felemelje, ha ez a közösségi versenypolitika végrehajtásának biztosítása érdekében szükséges (az
Community competition policy (Case T-203/01 Michelin v Commission [2003] ECR II-4071, paragraph 277).
Elsőfokú Bíróság T-203/01. sz., Michelin kontra Bizottság ügyben 2003. szeptember 30-án hozott ítéletének [EBHT 2003., II-4071. o.] 277. pontja).
Furthermore, in the last decisions to which Hoechst refers, the Commission undoubtedly increased the fine by 10% per year for the duration of the infringement.
Egyébként a Hoechst által említett utolsó határozatokban a Bizottság vitathatatlanul évenkénti 10%-kal emelte a jogsértés időtartamára a bírságot.
It is necessary, on that point, to reject Hoechst’s assertion that the increase of 10% per year is in any event inadequate since the intensity of the infringement varied.
Ezért el kell utasítani a Hoechst azon állítását, miszerint az évenkénti 10%-os emelés semmiképpen sem megfelelő, hiszen a jogsértés intenzitása változó volt.
The passage in the Decision which Hoechst cites in order to demonstrate that change in the intensity of the infringement does not permit the slightest conclusion to that effect.
Egyrészt a Hoechst által a jogsértés intenzitásának e változása alátámasztására hivatkozott határozatrészletből nem vonható le semmi ezirányú következtetés.
In addition, the increase in the fine by 10% per year of the infringement is justified even if the intensity of the infringement may have varied during the period concerned, once the very serious infringement was pursued (Michelin v Commission, paragraph 339 above, paragraph 278).
Másrészt a bírság összegének a jogsértés minden egyes éve tekintetében 10%-kal történő emelése indokolt akkor is, ha a jogsértés intenzitása változhatott is az érintett időszak folyamán, amennyiben a jogsértés különösen súlyos jellege folytatódott (a fenti 339. pontban hivatkozott Michelin kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 278. pontja).
As a preliminary point, it should be noted that Hoechst’s fifth plea is supported by two parts.
Először is, előzetesen meg kell állapítani, hogy a Hoechst ötödik jogalapja két részből áll.
The first part is entitled ‘Nature of the infringement’ and the second ‘Duration of the infringement’.
Az első rész címe „A jogsértés jellege”. A második részé „A jogsértés időtartama”.
However, the first part is aimed, in fact, at the constituent elements of the ‘gravity’ of the infringement, which incorporates the nature of the infringement.
Az első rész azonban lényegében a jogsértés „súlyának” elemeire vonatkozik, amelyek közé a jogsértés jellege is tartozik.
Hoechst must therefore be taken to challenge, in the first part, the elements identified by the Commission as to the gravity of the infringement.
Úgy kell tehát értelmezni, hogy a Hoechst a jogalap első részében a Bizottság által a jogsértés súlyát illetően elfogadott elemeket vitatja.
Next, it is appropriate to reject Hoechst’s general argument that the amount of its fine, calculated before the application of the 1996 Leniency Notice, is disproportionate in so far as it amounts to almost five times the overall volume of the EEA market, for 1995, set out in Table I of the Decision.
El kell továbbá utasítani a Hoechst azon általános érvelését, miszerint a vele szemben kiszabott bírságnak az 1996. évi engedékenységi közlemény alkalmazása előtt megállapított összege aránytalan, amennyiben majdnem ötszöröse az EGT-n belüli piac teljes – a határozat I. táblázatában megállapított – 1995. évi forgalmának.
It must be borne in mind, in that regard, that when determining the amount of each fine, the Commission has a discretion (Case C-283/98 P Mo och Domsjö v Commission [2000] ECR I-9855, paragraph 47, and Case T-303/02 Westfalen Gassen Nederland v Commission [2006] ECR II-4567, paragraph 151).
E tekintetben meg kell állapítani, hogy a Bizottság mérlegelési joggal rendelkezik az egyes bírságöszszegek megállapítása tekintetében (a Bíróság C-283/98.
Furthermore, under Article 15(2) of Regulation No 17, the amount of the fine is to be determined on the basis of the gravity of the infringement and its duration.
P. sz., Mo och Domsjö kontra Bizottság ügyben 2000. november 16-án hozott ítéletének [EBHT 2000., I-9855. o.] 47. pontja és az Elsőfokú Bíróság T-303/02. sz., Westfalen Gassen Nederland kontra Bizottság ügyben 2006. december 5-én hozott ítéletének [EBHT 2006., II-4567. o.] 151. pontja).
In addition, that amount is the result of a series of arithmetical
Egyébként a 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdése értelmében a bírság
HOECHST v COMMISSION calculations performed by the Commission in accordance with the Guidelines.
HOECHST KONTRA BIZOTTSÁG összege a jogsértés súlya és időtartama alapján kerül megállapításra.
That amount is set, inter alia, on the basis of various factors linked to the individual conduct of the undertaking in question, such as the existence of aggravating or attenuating circumstances (Case T-304/02 Hoek Loos v Commission [2006] ECR II-1887, paragraphs 82 and 85).
Ezen összeget különösen a szóban forgó vállalkozás egyéni magatartásához kötődő számos tényezőre – nevezetesen a súlyosító vagy enyhítő körülmények fennállására – tekintettel kell megállapítani (az Elsőfokú Bíróság T-304/02. sz., Hoek Loos kontra Bizottság ügyben 2006. július 4-én hozott ítéletének [EBHT 2006., II-1887. o.] 82. és 85. pontja).
It cannot be inferred from that legal framework that the Commission must ensure a proportion between the amount of the fine, as thus calculated, and the overall volume of the relevant product market in the EEA, for a given year of the infringement (in this case 1995), when the infringement in question lasted more than 17 years and when the amount of the fine also depends on other factors linked to the individual conduct of the undertaking.
E jogi háttérből nem lehet arra következtetni, hogy a Bizottságnak az így kiszámított bírságot az érintett termék EGT-n belüli piacának teljes forgalmához kellene arányítania a jogsértés adott éve (a jelen esetben 1995.) tekintetében, amikor a szóban forgó jogsértés több mint 17 éven át tartott, és a bírság összege a vállalkozás egyéni magatartásához kapcsolódó más tényezőktől is függ.
It follows that Hoechst’s general argument in that regard must be rejected.
Következésképpen a Hoechst ezzel kapcsolatos általános érvelését el kell utasítani.
a) The gravity of the infringement
a) A jogsértés súlyáról
It must be borne in mind that the Guidelines state, inter alia, that in assessing the gravity of the infringement account must be taken of its nature, its actual impact on the market, where this can be measured, and the size of the relevant geographic market.
Emlékeztetni kell arra, hogy az iránymutatás értelmében a jogsértés súlyosságának megállapításánál különösen figyelembe kell venni a jogsértés jellegét, a piacra gyakorolt tényleges hatását, ha ez a hatás mérhető, valamint az érintett földrajzi piac méretét.
Infringements are thus put into one of three categories: minor infringements, serious infringements and very serious infringements (Section 1A, first and second paragraphs).
A jogsértéseket ennek megfelelően a következő három kategóriába kell majd sorolni: enyhe jogsértés, súlyos jogsértés és különösen súlyos jogsértés (az 1. A. pont első és második bekezdése).
The effect of the cartel on the sorbates market in the EEA
A kartell által a szorbátok EGT-n belüli piacára gyakorolt hatásról
As a preliminary point, it must be noted that the three aspects of the assessment of the gravity of the infringement which are referred to at paragraph 343 above do not have the same weight in the context of the global examination.
Előzetesen ki kell emelni, hogy a jogsértés súlyának a fenti 343. pontban említett három értékelési szempontja nem azonos súllyal esik latba az átfogó értékelés során.
The nature of the infringement plays a preponderant role, in particular, in characterising ‘very serious’ infringements.
A jogsértés jellege elsődleges szerepet játszik, különösen a jogsértések „különösen súlyosnak” minősítésénél.
In that regard, it follows from the description of very serious infringements in the Guidelines that agreements or concerted practices aimed in particular, as in this case, at setting target prices or the allocation of sales quotas by volume may entail, solely on the basis of their very nature, the characterisation as ‘very serious’, without there being any need to characterise such conduct by a particular impact (see, to that effect, Joined Cases T-49/02 to T-51/02 Brasserie nationale and Others v Commission [2005] ECR II-3033, paragraph 178).
E tekintetben a különösen súlyos jogsértéseknek az iránymutatásban található leírásából kitűnik, hogy az egyebek mellett – mint a jelen esetben – az árcélok rögzítésére, illetve értékesítési mennyiségi kvóták meghatározására irányuló megállapodások, illetve összehangolt magatartások pusztán a jellegük alapján „különösen súlyosnak” minősülhetnek, anélkül hogy e magatartások sajátos hatását meg kellene határozni (lásd ebben az értelemben az Elsőfokú Bíróság T-49/02–T-51/02. sz., Brasserie nationale kontra Bizottság egyesített ügyekben 2005. július 27-én hozott ítéletének [EBHT 2005., II-3033. o.] 178. pontját).
In the present case, first, it must be observed that Hoechst does not call in question the unlawful nature of the cartel, namely the setting of target prices, the allocation of sales quotas by volume, the definition of a system of information and control and also the refusal to supply technology to undertakings seeking to enter the market.
A jelen esetben először is meg kell jegyezni, hogy a Hoechst nem vitatja a kartell jogsértő tárgyát, azaz az árcélok rögzítését, az értékesítési mennyiségi kvóták meghatározását, az információs és felügyeleti rendszer létrehozását, valamint azon tényt, hogy nem biztosítottak technológiát a potenciális piaci belépőknek.
Second, it must be observed that, in the Decision, the Commission took into consideration the actual impact of the cartel on the market when it assessed the gravity of the infringement.
Másodszor, meg kell állapítani, hogy a Bizottság a határozatban a jogsértés súlyának értékelésekor figyelembe vette a kartell piacra gyakorolt tényleges hatását.
While the Commission asserts, at recital 327 to the Decision, that there is no need to take into account the actual effects when a cartel is shown to have an anticompetitive object, it none the less states, at recitals 333 to 336 to the Decision, that such effects exist in the present case, even though it asserts at recital 333 that it is not possible to measure them in a precise manner.
Míg a Bizottság a határozat (327) preambulumbekezdésében kifejti, hogy nem szükséges figyelembe venni a tényleges hatásokat, amennyiben a kartell versenyellenes célja megállapításra került, a határozat (333)–(336) preambulumbekezdésében megállapítja, hogy a jelen esetben léteztek ilyen hatások, még ha a (333) preambulumbekezdésben megjegyzi is, hogy ezeket nem lehet pontosan számszerűsíteni.
Those effects are the consequence, in particular, of the implementation of the agreements in question.
E hatások többek között a szóban forgó megállapodások megvalósításából következnek.
The Commission observes, in that regard, at recitals 330 to 332 to the Decision, referring to Part I of the Decision, that the agreements in question were carefully implemented.
A Bizottság e tekintetben arra emlékeztet a határozat (330)–(332) preambulumbekezdésében, visszautalva a határozat I. részére, hogy a szóban forgó megállapodások gondosan végrehajtották.
Recitals 334 and 336, which deal with the actual effects of the cartel on the market, also refer to the implementation of the agreements in question.
A kartellnek a piacra gyakorolt tényleges hatására vonatkozó (334) és (336) preambulumbekezdések szintén a szóban forgó megállapodások végrehajtására utalnak.
At recital 337 to the Decision, which contains the finding concerning the developments devoted to the actual impact of the cartel on the market, the Commission states that that ‘continuous implementation has had an impact on the sorbates market’.
A határozatnak a – kartell piacra gyakorolt tényleges hatása alakulásával kapcsolatos következtetést tartalmazó – (337) preambulumbekezdésében a Bizottság kifejti, hogy e „folyamatos végrehajtás kihatott a szorbátok piacára”.
The Commission’s finding concerning the implementation of the cartel is not challenged by Hoechst before the Court.
Az Elsőfokú Bíróság előtt a Hoechst nem vitatja a Bizottságnak a kartell végrehajtásával kapcsolatos következtetését.
It must be emphasised, in that regard, that in the particular case of a price cartel it is permissible for the Commission to draw the inference that the infringement has had effects from the fact that the members of the cartel took measures to apply the agreed prices.
Ki kell emelni e tekintetben, hogy – elsősorban árkartellről lévén szó – a Bizottság jogosan következtethet a jogsértés piacra gyakorolt hatására azon tényből, hogy a kartell tagjai intézkedéseket hoztak a megállapított árak alkalmazására.