natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(a) the European Convention on Extradition of 13 December 1957, its additional protocol of 15 October 1975, its second additional protocol of 17 March 1978, and the European Convention on the suppression of terrorism of 27 January 1977 as far as extradition is concerned;
„(1) 2004. január 1-jétől – a tagállamok és harmadik államok viszonylatában történő alkalmazásuk sérelme nélkül – ez a kerethatározat lép a tagállamok közötti viszonylatban a kiadatás terén alkalmazandó alábbi egyezmények megfelelő rendelkezéseinek helyébe: a) az 1957. december 13-i európai kiadatási egyezmény, ennek 1975. október 15-i kiegészítő jegyzőkönyve, 1978. március 17-i második kiegészítő jegyzőkönyve, valamint a terrorizmus visszaszorításáról szóló, 1977. január 27-i európai egyezménynek a kiadatással kapcsolatos rendelkezései; b) az Európai Közösségek tagállamai közötti, a kiadatási kérelmek továbbítási módszereinek egyszerűsítéséről és korszerűsítéséről szóló 1989. május 26-i megállapodás; c) az 1995. évi egyezmény […];
(e) Title III, Chapter 4 of the Convention of 19 June 1990 implementing the Schengen Agreement of 14 June 1985 on the gradual abolition of checks at common borders.
ÜGY d) az 1996. évi egyezmény […]; e) a közös államhatárokon történő ellenőrzések fokozatos megszüntetéséről szóló, 1985. június 14-i schengeni megállapodás végrehajtásáról szóló 1990. június 19-i egyezmény III. címének IV. fejezete.
Member States may conclude bilateral or multilateral agreements or arrangements after this Framework Decision has come into force in so far as such agreements or arrangements allow the prescriptions of this Framework Decision to be extended or enlarged and help to simplify or facilitate further the procedures for surrender of persons who are the subject of European arrest warrants, in particular by fixing timelimits shorter than those fixed in Article 17, by extending the list of offences laid down in Article 2(2), by further limiting the grounds for refusal set out in Articles 3 and 4, or by lowering the threshold provided for in Article 2(1) or (2).
A tagállamok e kerethatározat hatálybalépését követően két- vagy többoldalú megállapodásokat vagy megegyezéseket köthetnek, amennyiben ezek lehetővé teszik e kerethatározat rendelkezéseinek kiterjesztését vagy kibővítését, és hozzájárulnak az olyan személyek átadásával kapcsolatos eljárások további egyszerűsítéséhez és megkönnyítéséhez, akik ellen európai elfogatóparancsot adtak ki, különösen ha azok a 17. cikkben előírt határidőknél rövidebb határidőket határoznak meg, a 2. cikk (2) bekezdésében megállapított bűncselekmények listáját bővítik, a megtagadás 3. és 4. cikkben rögzített okait tovább szűkítik, vagy a 2. cikk (1) vagy (2) bekezdésében meghatározott küszöböt leszállítják.
The agreements and arrangements referred to in the second subparagraph may in no case affect relations with Member States which are not parties to them.
A második albekezdésben említett megállapodások és megegyezések semmiképpen sem érinthetik hátrányosan az olyan tagállamokkal fennálló kapcsolatokat, amelyek ezeknek nem részesei.
Member States shall, within three months from the entry into force of this Framework Decision, notify the Council and the Commission of the existing agreements and arrangements referred to in the first subparagraph which they wish to continue applying.
A tagállamok az e kerethatározat hatálybalépését követő három hónapon belül értesítik a Tanácsot és a Bizottságot, hogy az első albekezdésben említett meglévő megállapodások és megegyezések közül melyeket kívánják továbbra is alkalmazni.
Member States shall also notify the Council and the Commission of any new agreement or arrangement as referred to in the second subparagraph, within three months of signing it.
A tagállamok az aláírást követő három hónapon belül értesítik a Tanácsot és a Bizottságot a második albekezdésben említett minden új megállapodásról vagy megegyezésről.
Article 32 of the Framework Decision, ‘Transitional provision’, provides:
A kerethatározat „Átmeneti rendelkezés” című 32. cikke értelmében:
‘Extradition requests received before 1 January 2004 will continue to be governed by existing instruments relating to extradition.
„A 2004. január 1-je előtt kézhez vett kiadatási kérelmeket továbbra is a kiadatás terén meglévő nemzetközi szerződések szabályozzák.
Requests received after that date will be governed by the rules adopted by Member States pursuant to this Framework Decision.
Az ezen időpont után érkező kérelmekre nézve a tagállamok által e kerethatározat szerint elfogadott szabályok az irányadók.
However, any Member State may, at the time of the adoption of this Framework Decision by the Council, make a statement indicating that as executing Member State it will continue to deal with requests relating to acts committed before a date which it specifies in accordance with the extradition system applicable before 1 January 2004.
Az egyes tagállamok azonban e kerethatározat elfogadásakor nyilatkozhatnak úgy, hogy végrehajtó tagállamként továbbra is a 2004. január 1-je előtt alkalmazandó kiadatási rendszer szerint járnak el az általuk meghatározott időpont előtt elkövetett cselekményekre vonatkozó megkeresésekkel kapcsolatban.
The date in question may not be later than 7 August 2002.
Ez nem lehet 2002. augusztus 7-nél későbbi időpont.
The said statement will be published in the Official Journal of the European Communities.
A fent említett nyilatkozatot az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzé kell tenni.
It may be withdrawn at any time.’
A nyilatkozat bármikor visszavonható.”
Pursuant to Article 32 of the Framework Decision, the French Republic made the following statement (OJ 2002 L 190, p. 19):
A kerethatározat 32. cikke alapján a Francia Köztársaság az alábbi nyilatkozatot tette (HL 2002. L 190., 19. o.):
‘Pursuant to Article 32 of the framework decision … France states that as executing Member State it will continue to deal with requests relating to acts committed before 1 November 1993, the date of entry into force of the Treaty on European Union
„Franciaország a […] kerethatározat 32. cikke alapján kijelenti, hogy az 1993. november 1-je, azaz az Európai Unióról szóló, Maastrichtban 1992. február 7-én aláírt szerződés hatálybalépése előtt elkövetett cselekményekre vonatkozó
Loi no 2004-204 portant adaptation de la justice aux évolutions de la criminalité (Law No 2004-204 adapting the legal system to developments in criminality) of 9 March
A kerethatározatot a 2004. március 9-i 2004-204. sz. loi portant adaptation de la justice aux évolutions de la criminalité (az igazságszolgáltatásnak a bűnözés alakulásához való hozzáigazításáról szóló francia törvény) (JORF 2004. március 10., 4567. o.) akként hajtotta végre, hogy a code de procédure pénale-ba (francia büntetőeljárási törvény) beiktatta a 695-11–695-51. cikket.
That law also included provisions implementing the 1995 and 1996 Conventions.
E törvény ezenkívül az 1995. és 1996. évi egyezmények végrehajtására vonatkozó rendelkezéseket is tartalmaz.
Law No 2004-1345 of 9 December 2004 authorised ratification of the 1996 Convention (JORF, 10 December 2004, p. 20876).
Az 1996. évi egyezmény ratifikálását a 2004. december 9-i 2004-1345. sz. törvény (JORF 2004. december 10., 20876. o.) engedélyezte.
Decree No 2005-770 of 8 July 2005 published the 1996 Convention (JORF, 10 July 2005, p. 11358).
Ezen egyezményt a 2005. július 8-i 2005-770. sz. rendelet (JORF 2005. július 10., 11358. o.) tette közzé.
It was stated to be applicable from 1 July 2005.
A rendelet szerint az egyezmény 2005. július 1-jéig alkalmazható.
The main proceedings and the reference for a preliminary ruling
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
On 11 October 2000 the Spanish Government, on the basis of the European Convention on Extradition of 13 December 1957, requested the extradition of Mr Santesteban Goicoechea for offences allegedly committed on Spanish territory in February and March 1992, described as the storing of weapons, the illegal possession of explosives, the offence of unlawful use of a motor vehicle belonging to another, the offence of changing car registration plates, and the offence of belonging to a terrorist organisation.
A spanyol kormány az 1957. december 13-i európai kiadatási egyezmény alapján 2000. október 11-én kérelmezte I. P. Santesteban Goicoechea kiadatását az alábbi, 1992 februárjában és márciusában Spanyolország területén állítólagosan elkövetett cselekmények miatt: háborús fegyverek tartása, robbanóanyag jogosulatlan birtoklása, más személy tulajdonában lévő gépjármű jogosulatlan használata, jármű rendszámának megváltoztatása, terrorista szervezethez tartozás.
That request was the subject of an unfavourable opinion of the Chambre de l’instruction (Indictment Division) of the Cour d’appel de Versailles (Court of Appeal, Versailles), by judgment of 19 June 2001, on the ground that the offences for which extradition was sought were statute-barred under French law.
E kérelmet a Cour d’Appel de Versailles (versailles-i fellebbviteli bíróság) vizsgálati tanácsa 2001. június 19-i ítéletével elutasította arra hivatkozással, hogy a francia jog szerint már elévültek azok a cselekmények, amelyek miatt a kiadatást kérték.
On 31 March 2004 a European arrest warrant referring to the same acts as the extradition request of 11 October 2000 was issued by the Spanish judicial authorities against Mr Santesteban Goicoechea.
2004. március 31-én a spanyol igazságügyi hatóságok európai elfogatóparancsot bocsátottak ki I. P. Santesteban Goicoecheával szemben ugyanazon cselekmények miatt, mint amelyek a 2000. október 11-i kiadatási kérelemben szerepelnek.
In its written observations, the French Government stated that it had not enforced the warrant.
Írásbeli észrevételeiben a francia kormány közölte, hogy nem tett eleget ennek az elfogatóparancsnak.
In view of the date of the acts and the statement made pursuant to Article 32 of the Framework Decision, the warrant could be regarded only as a mere request for a provisional arrest, to be dealt with under the system of extradition applicable before 1 January 2004, that is, the European Convention on Extradition of 13 December 1957.
Ugyanis, tekintettel a cselekmények elkövetési idejére, és a kerethatározat 32. cikke alapján tett nyilatkozatra, az említett kérelmet nem lehet egyszerű ideiglenes letartóztatási parancsnak tekinteni, amellyel kapcsolatban a 2004. január 1-je előtt alkalmazandó kiadatási rendszer, tehát az 1957. december 13-i európai kiadatási egyezmény szerint kell eljárni.
However, the offences were statute-barred under French law.
A cselekmények azonban a francia jog szerint elévültek.
In any event, Mr Santesteban Goicoechea was serving a sentence of imprisonment in France, so that no surrender to the requesting Member State could have been carried out until after that sentence had been served.
I. P. Santesteban Goicoechea szabadságvesztés büntetést tölt Franciaországban, így a megkereső tagállam részére történő esetleges átadásra csak e büntetés végrehajtása után kerülhetne sor.
Mr Santesteban Goicoechea was to be released on 6 June 2008.
I. P. Santesteban Goicoecheát 2008. június 6-án szabadlábra kellett volna helyezni.
As stated at the hearing by the Spanish Government, since the impossibility of making use of a European arrest warrant in view of the date of the acts and the statement made pursuant to Article 32 of the Framework Decision had been pointed out by the French judicial authorities, a request for provisional arrest was made on 27 May 2008 by the Juzgado Central de Instrucción (Central Court of Investigation) of the Audiencia Nacional (National High Court, Spain) in respect of the same acts, with a view to a request for extradition based on the 1996 Convention.
Amint a tárgyaláson a spanyol kormány előadta, mivel a francia igazságügyi hatóságok jelezték, hogy a cselekmények elkövetési ideje és a kerethatározat 32. cikke alapján tett nyilatkozat miatt az európai elfogatóparancs nem alkalmazható, a Juzgado Central de Instrucción de la Audiencia Nacional (Spanyolország) 2008. május 27-én ugyanazon cselekmények miatt ideiglenes letartóztatási parancsot adott ki az 1996. évi egyezményen alapuló kiadatás iránti kérelem céljából.
On 28 May 2008 Mr Santesteban Goicoechea was detained for the purpose of extradition by the Procureur de la Répu blique (Public Prosecutor).
2008. május 28-án a vezető ügyész elrendelte I. P. Santesteban Goicoechea kiadatási letartóztatását.
On 2 June 2008 the Spanish authorities requested the extradition of Mr Santesteban Goicoechea under the 1996 Convention.
2008. június 2-án a spanyol hatóságok I. P. Santesteban Goicoechea kiadatását kérték az 1996. évi egyezmény alapján.
The Procureur Général (Principal Public Prosecutor) asks the Chambre de l’instruction of the Cour d’appel de Montpellier to issue a favourable opinion on the Spanish authorities’ request.
A főügyész indítványozza, hogy a Cour d’appel de Montpellier (montpellier-i fellebbviteli bíróság) vizsgálati tanácsa adjon helyt a spanyol hatóságok kérelmének.
Mr Santesteban Goicoechea refuses to be surrendered to the Spanish authorities, taking the view in particular that the Kingdom of Spain cannot make use of the provisions of the 1996 Convention.
I. P. Santesteban Goicoechea ellenzi a spanyol hatóságok részére való átadását elsősorban arra hivatkozva, hogy a Spanyol Királyság nem alkalmazhatja az 1996. évi egyezmény rendelkezéseit.
The referring court notes that the Framework Decision provides in Article 31 that from 1 January 2004 it is to replace the corresponding provisions of the conventions — which it then mentions — applicable in the field of extradition in relations between the Member States.
A kérdést előterjesztő bíróság kifejti, hogy a kerethatározat 31. cikke értelmében 2004. január 1-jétől ez a kerethatározat lép a tagállamok közötti viszonylatban a kiadatás terén alkalmazandó alább felsorolt egyezmények megfelelő rendelkezéseinek helyébe.
The 1996 Convention is mentioned in Article 31(1)(d) of the Framework Decision.
Az 1996. évi egyezmény szerepel a kerethatározat 31. cikke (1) bekezdésének d) pontjában.
That court states that Article 31(2) of the Framework Decision provides for the possibility of some Member States continuing to apply certain bilateral or multilateral agreements in force at the time of adoption of the Framework Decision.
A kerethatározat 31. cikkének (2) bekezdése egyes tagállamoknak megengedi, hogy e kerethatározat elfogadásakor hatályban lévő két- vagy többoldalú megállapodásokat vagy megegyezéseket továbbra is alkalmazzák.
They must, however, notify those agreements within three months from the entry into force of the Framework Decision.
E megállapodásokat azonban a kerethatározat hatálybalépését követő három hónapon belül be kell jelenteniük.
The Kingdom of Spain has not made any notification to that effect.
A Spanyol Királyság ezzel szemben ilyen bejelentést nem tett.
The referring court is also uncertain as to the interpretation of Article 32 of the Framework Decision, since the application is sought in the main proceedings of a convention that has been applicable in France since 1 July 2005.
A kérdést előterjesztő bíróság a kerethatározat 32. cikkének értelmezésével kapcsolatban is tesz fel kérdést, mert az alapügyben olyan egyezmény alkalmazását kérik, amely Franciaországban 2005. július 1-je óta hatályos.
In those circumstances, the Chambre de l’instruction of the Cour d’appel de Montpellier decided to stay the proceedings and refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
E körülmények között a Cour d’appel de Montpellier vizsgálati tanácsa az eljárást felfüggesztette, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjesztette a Bíróság elé:
‘(1) Does the failure of a Member State (in this case [the Kingdom of] Spain) to notify under Article 31(2) of the Framework Decision … its intention to continue to apply bilateral or multilateral agreements preclude, by reason of the word “replace” in Article 31 of that Framework Decision, that Member State from using with another Member State (in this case [the French Republic]), which has made a statement under Article 32 of the Framework Decision, procedures other than that of the European arrest warrant?
„1) Ha valamely tagállam, a jelen esetben Spanyolország, nem tett a […] kerethatározat 31. cikkének (2) bekezdése szerinti bejelentést arra vonatkozólag, hogy két- vagy többoldalú megállapodásokat továbbra is alkalmazni kíván, e kerethatározat 31. cikkében szereplő »helyébe lép« kifejezésre tekintettel ez azzal a következménnyel jár-e, hogy e tagállam nem alkalmazhat az európai elfogatóparancstól eltérő eljárást olyan másik tagállam, a jelen esetben Franciaország viszonylatában, amely a kerethatározat 32. cikke szerinti bejelentést tett?
If the answer to the above question is in the negative, an answer to the following question is requested:
Az első kérdésre adott nemleges válasz esetén:
(2) Do the provisos made by the executing Member State permit that State to apply [the 1996] Convention … which was thus prior to 1 January 2004, but entered into force in that executing State after that date of 1 January 2004 referred to in Article 32 of the Framework Decision?’
2) Megengedik-e a végrehajtó tagállam által tett fenntartások ennek az államnak, hogy a kerethatározat 32. cikkében megemlített olyan egyezményt alkalmazzon, amely 1996. szeptember 27-én, tehát 2004. január 1-je előtt kelt, de a végrehajtó tagállamban csak 2004. január 1-jét követően lépett hatályba?”
By letter of 3 July 2008, lodged at the Court Registry on the same day, the Chambre de l’instruction of the Cour d’appel de Montpellier asked for the reference for a preliminary ruling to be dealt with under an urgent procedure pursuant to Article 104b of the Rules of Procedure.
A Cour d’appel de Montpellier vizsgálati tanácsa 2008. július 3-án kelt, a Bíróság hivatalához ugyanezen a napon érkezett levelében sürgősségi eljárás alkalmazását kéri az előzetes döntéshozatal iránti kérelem tekintetében.
The referring court stated as grounds for that request that Mr Santesteban Goicoechea was being detained, after serving a sentence of imprisonment, on the sole basis of detention for the purpose of extradition ordered in the extradition proceedings in which the reference was made.
A kérdést előterjesztő bíróság e kérelmet azzal indokolta, hogy I. P. Santesteban Goicoechea fogva tartása a szabadságvesztés büntetés végrehajtását követően jelenleg kizárólag azon kiadatási eljárás keretében elrendelt kiadatási letartóztatás alapján történik, amelynek során az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdést feltették.
The Third Chamber of the Court, after hearing the Advocate General, decided on 7 July 2008 to grant the referring court’s request for the reference for a preliminary ruling to be dealt with under an urgent procedure.
A főtanácsnok meghallgatását követően a Bíróság harmadik tanácsa 2008. július 7-én helyt adott a kérdést előterjesztő bíróság azon kérelmének, hogy az előzetes döntéshozatal iránti kérelmet sürgősségi eljárásban bírálja el.
According to the order for reference, the reference for a preliminary ruling is based on Article 234 EC, although the interpretation sought concerns the Framework Decision, an act adopted under Title VI of the EU Treaty.
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy az előzetes döntéshozatal iránti kérelem az EK 234. cikken alapul, a kért értelmezés viszont a kerethatározatot, tehát az EU-Szerződés VI. címe alapján elfogadott aktust érinti.
It should be noted, however, that, in accordance with Article 46(b) EU, the provisions of the EC and EAEC Treaties concerning the powers of the Court of Justice and the exercise of those powers, including the provisions of Article 234 EC, apply to the provisions of Title VI of the EU Treaty under the conditions laid down by Article 35 EU.
Mindenekelőtt meg kell jegyezni, hogy az EU 46. cikk b) pontja értelmében az EK- és az EAK-Szerződésnek a Bíróság hatáskörére és az e hatáskör gyakorlására vonatkozó rendelkezéseit – köztük az EK 234. cikket – az EU-Szerződés VI. címének rendelkezéseire az EU 35. cikkben meghatározott feltételek szerint kell alkalmazni.
It follows that the system under Article 234 EC applies to the Court’s jurisdiction to give preliminary rulings under Article 35 EU, subject to the conditions laid down by that provision (see, to that effect, Case C-105/03 Pupino [2005] ECR I-5285, paragraphs 19 and 28, and Case C-467/05 Dell’Orto [2007] ECR I-5557, paragraph 34).
Ebből az következik, hogy az EK 234. cikk szerinti szabályozás hatálya a Bíróság EU 35. cikken alapuló előzetes döntéshozatali hatáskörére is kiterjed, az e rendelkezésben előírt feltételek fenntartásával (lásd e vonatkozásban a C-105/03. sz., Pupino-ügyben 2005. június 16-án hozott ítélet [EBHT 2005., I-5285. o.] 19. és 28. pontját, valamint a C-467/05. sz.
The French Republic stated, by a declaration of 14 March 2000 taking effect from 11 July 2000, that it accepted the jurisdiction of the Court to rule on the validity
A Francia Köztársaság 2000. július 11-én hatályosuló 2000. március 14-i nyilatkozatával elfogadta a Bíróság hatáskörét az EU 35. cikkben írt jogi aktusok érvényessége
SANTESTEBAN GOICOECHEA and interpretation of the acts referred to in Article 35 EU in accordance with the arrangements laid down in Article 35(3)(b) EU (OJ 2005 L 327, p. 19).
SANTESTEBAN GOICOECHEA és értelmezése kérdésének eldöntésére e cikk (3) bekezdésének b) pontjában írt részletszabályok szerint. (HL 2005. L 327., 19. o.).
In those circumstances, the fact that the order for reference does not mention Article 35 EU but refers to Article 234 EC cannot of itself make the reference for a preliminary ruling inadmissible.
Ilyen körülmények között önmagában az a tény, hogy az előzetes döntéshozatalra utaló határozat nem az EU 35. cikket említi, hanem az EK 234. cikkre utal, nem vonhatja maga után az előzetes döntéshozatal iránti kérelem elfogadhatatlanságát.
This conclusion is reinforced by the fact that the EU Treaty neither expressly nor by implication lays down the form in which the national court must present its reference for a preliminary ruling (see Dell’Orto, paragraph 36).
Ez annál is inkább így van, mivel az EU-Szerződés sem kifejezetten, sem hallgatólagosan nem rendelkezik arról, hogy a nemzeti bíróságnak milyen formában kell előterjesztenie előzetes döntéshozatal iránti kérelmét (lásd a fent hivatkozott Dell’Orto-ügyben hozott ítélet 36. pontját).
Moreover, as the French Government states in its observations, while it follows from the caselaw of the French Conseil d’État (Council of State) that when indictment divisions give opinions on requests for extradition they exercise administrative powers, that does not lead to the conclusion that those bodies are not courts or tribunals within the meaning of Article 234 EC.
Továbbá, amint azt a francia kormány észrevételeiben kifejtette, bár a francia Conseil d’État (Államtanács) ítélkezési gyakorlatából következik, hogy a fellebbbviteli bíróságok vizsgálati tanácsai a kiadatás iránti kérelmek véleményezésekor közigazgatási hatáskört gyakorolnak, ebből nem vonható le olyan következtetés, hogy e szervezetek az EK 234. cikk értelmében ne minősülnének bíróságnak.