natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In order to settle the dispute, the Court of Appeal, by decision of 14 December 2006, considered it necessary to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
A jogvita eldöntése érdekében a Court of Appeal 2006. december 14-i határozatával úgy döntött, hogy előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé: elismerte, hogy az árak összehasonlítása a valóságnak megfelelt, továbbá, hogy a vitatott reklám összességében egyáltalán nem volt megtévesztő, különösen nem sugallta azt, hogy az O2 és a H3G között bármilyen kereskedelmi kapcsolat állna fenn.
The action for infringement, now directed only against the use of the bubbles images in the advertisement at issue, was dismissed by judgment of 23 March 2006.
A 2006. március 23-i ítélet elutasította a kizárólag a buborékok képének a vitatott reklámban való felhasználására vonatkozó védjegybitorlási keresetet.
In essence, the court before which the action was brought held that the use of the bubbles images in the advertisement fell within Article 5(1)(b) of Directive 89/104, but that the advertisement complied with Article 3a(1) of Directive 84/450 and so the conditions for application of the defence
A bíróság lényegében azt állapította meg, hogy a szóban forgó használat valóban a 89/104 irányelv 5. cikke (1) bekezdése b) pontjának a hatálya alá tartozik, de a kérdéses reklám megfelel a 84/450 irányelv 3a. cikke (1) bekezdésének, így a 89/104 irányelv 6. cikke (1) bekezdé-
6 — See order for reference, paragraph 3; O2’s written observations, p. 14, note 4, and H3G’s written observations, paragraphs 5 and 6.
6 – Lásd az előzetes döntéshozatalra utaló határozat 3. pontját, az O2 írásbeli észrevételeinek 4. megjegyzését, és a H3G írásbeli észrevételeinek 5–6. pontját.
‘(1) Where a trader, in an advertisement for his own goods or services uses a registered trade mark owned by a competitor for the purpose of comparing the characteristics (and in particular the price) of goods or services marketed by him with the characteristics (and in particular the price) of the goods or services marketed by the competitor under that mark in such a way that it does not cause confusion or otherwise jeopardise the essential function of the trade mark as an indication of origin, does his use fall within either (a) or (b) of Article 5[(1)] of Directive 89/104?
„1) Amennyiben a kereskedő a saját áruinak és szolgáltatásainak reklámozása során egy versenytárs lajstromozott védjegyét használja annak érdekében, hogy az általa forgalmazott áruk és szolgáltatások jellemzőit (különösen az árat) a versenytárs által e védjeggyel forgalmazott áruk és szolgáltatások jellemzőivel (különösen az áraikkal) összehasonlítsa, oly módon, hogy az nem okoz összetéveszthetőséget, vagy más módon sem veszélyezteti a védjegynek mint a származás jelzőjének az alapvető funkcióját, a védjegy ilyen használatára kiterjed-e a 89/104 irányelv 5. cikke [(1) bekezdése] a) vagy b) pontjának hatálya?
7 — See order for reference, paragraph 11.
7 – Lásd az előzetes döntéshozatalra utaló határozat 11. pontját.
Legal analysis
Jogi elemzés
(2) Where a trader uses, in a comparative advertisement, the registered trade mark of a competitor, in order to comply with Article 3a of Directive 84/450 as amended must that use be “indispensable” and if so what are the criteria by which indispensability is to be judged?
2) Amennyiben a kereskedő az összehasonlító reklámban a versenytárs védjegyét használja, a módosított 84/450/EGK irányelv 3a. cikkének való megfeleléshez e használatnak »szükségesnek« kell-e lennie, és amennyiben igen, mik a szükségesség mérlegelésének kritériumai?
The first question referred
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdésről
(3) In particular, if there is a requirement of indispensability, does the requirement preclude any use of a sign which is not identical to the registered trade mark but is closely similar to it?’
3) Különösen, amennyiben a szükségesség követelménye fennáll, ez a követelmény tiltja-e az olyan megjelölések használatát, amelyek nem azonosak a lajstromozott védjeggyel, hanem nagymértékben hasonlóak ahhoz?”
By the first question, the referring court seeks essentially to ascertain whether the use of the registered trade mark (simply, ‘the trade mark’) of a competitor in a comparative advertisement for the purpose of comparing the characteristics of the advertiser’s goods or services with those of the competitor’s goods or services falls within Article 5(1) (a) or (b) of Directive 89/104 where that use does not cause confusion or otherwise jeopardise the essential function of the trade mark, which is to guarantee the origin of the goods or services.
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy a 89/104 irányelv 5. cikke (1) bekezdése a) vagy b) pontjának a hatálya alá tarto-zik-e a versenytárs lajstromozott védjegyének (a továbbiakban: védjegy) olyan reklámban történő használata, amelynek a célja, hogy összehasonlítsa a reklámozó által forgalmazott áruk és szolgáltatások jellemzőit a versenytárs áruinak és szolgáltatásainak jellemzőivel, ha ez a használat nem okoz összetéveszthetőséget, vagy más módon sem veszélyezteti a védjegynek mint a származás jelzőjének az alapvető funkcióját.
Proceedings before the Court of Justice
A Bíróság előtti eljárás
This question is raised because the national court of first instance held that the advertisement at issue fell within the ambit of Article 5(1)(b) of Directive 89/104 and that it was permitted solely on the ground that it complied with Article 3a(1) of Directive 84/450 and was therefore covered by the defence referred to in Article 6(1)(b) of Directive 89/104, whereas H3G contends that it does not in fact fall within the scope of Article 5(1)(b) of that directive.
A Bíróság alapokmányának 23. cikke értelmében az O2, a H3G és az Európai Közösségek Bizottsága írásbeli észrevételeket nyújtott be a Bírósághoz, emellett képviselőik a 2007. november 29-én tartott tárgyaláson szóbeli észrevételeket is tettek.
Pursuant to Article 23 of the Statute of the Court, O2, H3G and the Commission submitted written observations to the Court and their representatives also presented oral observations at the hearing held on 29 November 2007.
E kérdés előterjesztésének az az oka, hogy az elsőfokú nemzeti bíróság úgy vélte, hogy – a H3G álláspontjával ellentétben – a vitatott reklám a fent hivatkozott irányelv 5. cikke (1) bekezdése b) pontjának a hatálya alá tartozik, és kizárólag akkor megengedett, ha megfelel a 84/450 irányelv 3a. cikkének, és így vonatkozik rá a 89/104 irányelv 6. cikke (1) bekezdésének b) pontjában meghatározott kimentési ok, míg a H3G kijelenti, hogy a reklám semmiképpen nem tartozik az említett irányelv 5. cikke (1) bekezdése b) pontjának a hatálya alá.
It is scarcely necessary to point out first that, according to settled caselaw, a directive cannot of itself impose obligations on an individual and cannot therefore be relied upon as such against an individual but that, when applying domestic law, whether adopted before or after the directive, the national court which has to interpret that law must do so, as far as possible, in the light of the wording and the purpose of the directive so as to achieve the result it has in view and thereby comply with the third paragraph of Article 249 EC.
Itt kell emlékeztetni arra, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat értelmében valamely irányelv önmagában nem keletkeztethet kötelezettségeket a magánszemély számára, ennélfogva vele szemben nem lehet magára az irányelvre hivatkozni, ugyanakkor a nemzeti jog alkalmazása során – akár az irányelvet megelőzően, akár az azt követően alkotott rendelkezésekről van szó –, a nemzeti jog értelmezésére hivatott bíróságnak, annak érdekében, hogy elérje az irányelv által kívánt eredményt, és ily módon megfeleljen az EK 249. cikk harmadik bekezdésének, mindent meg kell tennie azért, hogy e feladatát az irányelv szövege és célja alapján lássa el.
8 That is the context in which the references to the provisions of Directives 89/104 and 84/450 are to be understood for the purposes of the present reference for a preliminary ruling.
8 A jelen előzetes döntéshozatali eljárásban a 89/104 és a 84/450 irányelv rendelkezéseire tett hivatkozásokat ennek figyelembevételével kell értelmezni.
A detailed reply to the question thus raised by the referring court would require an examination of the caselaw relating to Article 5(1)(a) and (b) of Directive 89/104, which does not appear, at least at first sight, to be at all consistent as to the conditions on which those provisions apply.
A kérdést előterjesztő bíróság ezen kérdésének megválaszolásához meg kell vizsgálni a 89/104 irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjára vonatkozó ítélkezési gyakorlatot, amely a rendelkezések alkalmazási feltételeit illetően nem tűnik egységesnek.
I note in particular, in this connection, the difficulty of reconciling the approach adopted by the Court in BMW, 10from which it seems to follow that the use by a third party of another’s trade mark, not to distinguish that party’s own goods or services but to distinguish the goods or services of the proprietor of the trade mark, does not of itself escape Article 5(1)(a) of Directive 89/104, with the approach adopted in more recent judgments, which tend rather to favour the opposite solution.
Ezzel kapcsolatban megjegyzem, hogy igen nehezen összeegyeztethető a Bíróságnak a BMW ítéletben 10kifejezett álláspontja – mely szerint a 89/104 irányelv 5. cikke (1) bekezdés a) pontjának hatálya alá tartozik, ha egy védjegyet harmadik személy nem a saját termékei vagy szolgáltatásai megkülönböztetésére, hanem a védjegy jogosultjának termékétől vagy szolgáltatásától való megkülönböztetésére használ – a Bíróság későbbi határozataiban foglalt megközelítéssel, amely határozatok ezzel ellentétes döntésre jutottak.
In BMW, the Court held that the use in an advertisement of another’s trade mark to distinguish the goods of the proprietor of the trade mark as the subject of the services provided by the advertiser fell within the ambit of Article 5(1)(a) of Directive 89/104, subject to the provisions of Article 6 or Article 7 of that directive. 11
A fent hivatkozott BMW-ügyben a Bíróság úgy határozott, hogy a 89/104 irányelv 6. és 7. cikkének sérelme nélkül az ugyanezen irányelv 5. cikke (1) bekezdés a) pontjának hatálya alá tartozik, ha egy reklámban a reklámozó egy védjegyet a védjegy jogosultjának termékeitől való megkülönbözetés céljából a saját szolgáltatása tárgyaként használ fel. 11
In raising the abovementioned question, the referring court probably expected the Court to clarify the conditions on which the provisions of Article 5(1)(a) and (b) of Direct ive 89/104 apply and to explain in particular whether the prohibitions contained in those provisions apply even when the use in an advertisement of a sign identical or similar to another’s trade mark is intended not to distinguish the advertiser’s goods or services but to distinguish the goods or services of the proprietor of that trade mark. 9
Elképzelhető, hogy a kérdést előterjesztő bíróság a szóban forgó előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdéssel azt várja a Bíróságtól, hogy tisztázza a 89/104 irányelv 5. cikke (1) bekezdése a) és b) pontjának alkalmazási feltételeit, különösen azon esetekre vonatkozóan, amikor az e rendelkezésekben foglalt tilalmakat a versenytárs védjegyével azonos vagy ahhoz hasonló megjelölés összehasonlító reklámban való használata esetén annak ellenére is alkalmazni kell, hogy a használat célja a védjegy tulajdonosától való megkülönböztetés, nem pedig a termékek vagy szolgáltatások közötti különbségtétel. 9
In Hölterhoff, 12the Court held that the proprietor of a trade mark cannot rely on his exclusive right under Article 5(1) of Directive 89/104 where a third party, in the
A Hölterhoff-ítéletben 12a Bíróság kizárta, hogy egy védjegy jogosultja a l89/104 irányelv 5. cikke (1) bekezdéséből eredő kizárólagos jogaira hivatkozzon abban az esetben, ha valamely harmadik személy kereskedelmi
8 — See, with particular reference to Directive 89/104, Case C-355/96 Silhouette International Schmied [1998] ECR I-4799, paragraph 36, and Case C-408/01 Adidas-Salomon and Adidas Benelux [2003] ECR I-12537, paragraph 21.
8 – A 89/102 irányelv vonatkozásában lásd a C-355/96. sz. Silhouette International Schmied ügyben 1998. július 16-án hozott ítélet (EBHT 1998., I-4799. o.) 36. pontját, és a C-408/01. sz.
10 — Case C-63/97 [1999] ECR I-905.
10 – A C-63/97. sz. ügyben 1999. február 23-án hozott ítélet (EBHT 1999., I-905. o.).
11 — BMW, paragraph 38.
11 – A BMW-ügyben hozott ítélet, 38. pont.
The services in question were the sale of second-hand BMW cars and the repair and maintenance of BMWs.
Használt BMW gépkocsik értékesítéséről, valamint BMW gépkocsik javításáról és karbantartásáról volt szó.
9 — In examining the first question referred I shall pass over the fact that the reference to Article 5(1)(a) of Directive 89/104 appears to be irrelevant in the present case, since the only point now at issue in this case is the use in the advertisement at issue of signs (the bubbles images) which are not identical but similar to O2’s trade marks.
9 – Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdés vizsgálatánál elvonatkoztatok attól a ténytől, hogy a 89/104 irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) pontja egyáltalán nem alkalmazható a jelen ügyben, mivel a kérdés kizárólag az O2-höz hasonló, de nem azonos jelzéseknek (buborékoknak) a vitatott reklámban történő használatára vonatkozik.
12 — Case C-2/00 [2002] ECR I-4187, paragraph 17.
12 – A C-2/00. sz. ügyben 2002. május 14-én hozott ítélet (EBHT 2002., I-4187. o.) 17. pontja.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-533/06 course of commercial negotiations, reveals the origin of goods which he has produced himself and uses the sign in question solely to denote the particular characteristics of the goods he offers for sale, 13so that there can be no question of the trade mark used being perceived as a sign indicative of the undertaking of origin.
SZ. ÜGY tárgyalások folyamán azt nyilatkozza, hogy a terméket saját maga állította elő, és a szóban forgó védjegyet kizárólag az általa ajánlott termék egyedi tulajdonságainak leírására használja, 13így kizárt, hogy az általa használt védjegyet úgy értelmezzék, mint amely a szóban forgó terméket előállító vállalkozásra utal.
material link in the course of trade between the goods concerned and the trade mark proprietor and was therefore liable to jeopardise the guarantee of origin which constitutes the essential function of the mark.
azt a benyomást kelthette, hogy a gazdasági életben anyagi kapcsolat áll fenn az érintett áruk és a védjegyjogosult között, és így veszélyeztetheti a származás tanúsítását, amely a védjegy alapvető funkciója.
The Court held that it was consequently a use which the trade mark proprietor might prevent in accordance with Article 5(1) of Directive 89/104. 16
A Bíróság arra a következtetésre jutott, hogy olyan használatról van szó, amellyel szemben a védjegyjogosult felléphet a 89/104 irányelv 5. cikkének (1) bekezdése alapján. 16
In Arsenal Football Club, 14the Court ruled that the exclusive right under Article 5(1)(a) of Directive 89/104 was conferred ‘in order to enable the trade mark proprietor to protect his specific interests as proprietor, that is, to ensure that the trade mark can fulfil its functions’ and that ‘[t]he exercise of that right must therefore be reserved to cases in which a third party’s use of the sign affects or is liable to affect the functions of the trade mark, in particular its essential function of guaranteeing to consumers the origin of the goods’. 15
Az Arsenal Football Club ítéletben 14a Bíróság rámutatott, hogy a 89/104 irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) pontjában foglalt kizárólagos jog „célja az, hogy lehetővé tegye a védjegyjogosult számára különös jogosulti érdekeinek védelmét, azaz annak biztosítását, hogy a védjegy betölthesse rendeltetését”, és hogy „[e] jog gyakorlásának ezért azokra az esetekre kell korlátozódnia, amikor a megjelölés harmadik személy általi használata sérti vagy sértheti a védjegy funkcióit, különösen azt az alapvető funkcióját, hogy a fogyasztók számára tanúsítsa az áru származását”. 15
In Adam Opel 17the Court held that, ‘[a]part from [the] specific case of use of a trade mark by a thirdparty provider of services having as subject-matter the products bearing that trade mark’, such as the case examined in the judgment in BMW, ‘Article 5(1)(a) of the directive [Directive 89/104] must be interpreted as covering the use of a sign identical to the trade mark in respect of goods marketed or services supplied by the third party which are identical to those in respect of which the trade mark is registered’.
Ugyanebben az ítéletben a Bíróság megjegyezte, hogy az adott ügyben a szóban forgó megjelölés használata egyértelműen nem pusztán leíró célzatú használatnak minősül – ha az lenne, nem tartozna az említett rendelkezések hatálya alá –, ugyanakkor tásnyújtó harmadik fél által történő használat e speciális esetét kivéve, amikor a szolgáltatás tárgyai az e védjeggyel jelölt termékek”, a fent hivatkozott BMW-ítéletben vizsgált esetben, „az irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy az a védjeggyel azonos megjelölésnek a harmadik személy által értékesített olyan áruk vagy szolgáltatások tekintetében történő használatára vonatkozik, amelyek azonosak a lajstromozott védjegy árujegyzékében szereplőkkel”.
Again in Adam Opel, it stated that ‘it was having regard to [the] specific and indissociable link between the products bearing the trade mark and the services provided by the third party that the Court held that, in the specific circumstances of the BMW case, use by the third party of the sign identical to the trade mark in respect of goods marketed not by the third party but by the holder of the trade mark fell within Article 5(1)(a) of the directive’.
Ugyanebben az Adam Opel ítéletben a Bíróság azt is megállapította, hogy ha BMW-ügyben a Bíróság az ügy speciális körülményeire tekintettel úgy ítélte, „hogy a védjeggyel azonos megjelölés harmadik fél általi használata a nem a harmadik fél, hanem a védjegyjogosult által értékesített áruk tekintetében az irányelv 5. cikke (1) bekezdése a) pontjának hatálya alá tartozik” az „éppen az e védjeggyel jelölt termékek és a harmadik fél által nyújtott szolgáltatások közötti speciális és elválaszthatatlan kapcsolatra tekintettel” állapítható meg.
Thus, the use of another’s trade mark by a third party to distinguish the goods or
A BMW-ítélet szerint tehát a 89/104 irányelv 5. cikke (1) bekezdésének hatálya
13 — In that case, it was established that the third party used the descriptions covered by another’s trade mark solely in order to describe the qualities and, more specifically, the type of cut of the precious stones offered for sale (see Hölterhoff, paragraph 10).
14 – A C-206/01. sz. ügyben 2002. november 12-én hozott ítélet (EBHT 2002., I-10273. o.).
14 — Case C-206/01 [2002] ECR I-10273.
16 – A fent hivatkozott Arsenal Football Club ítélet 54–56. és 60. pontja.
15 — Ibid., paragraph 51.
15 – Ugyanott, 51. pont.
16 — Arsenal Football Club, paragraphs 54 to 56 and 60.17 — Paragraphs 27 and 28 (emphasis added).
17 – 27. és 28. pont (kiemelés tőlem).
‘the basic provisions governing the form and content of comparative advertising should be uniform and the conditions of the use of comparative advertising in the Member States should be harmonised’ (second recital in the preamble), in particular by establishing ‘conditions under which comparative advertising is permitted’ (recital 18).
O2 HOLDINGS ÉS O2 (UK) és „az összehasonlító reklám feltételei[nek] a tagállamokban” történő összehangolására irányul ((2) preambulumbekezdés), különösen az olyan feltételek megállapítására, „amelyek mellett az összehasonlító reklám megengedett” ((18) preambulumbekezdés).
services supplied by the proprietor of the trade mark, which does not cause confusion regarding the origin of those goods or services and the third party’s goods or services, may apparently fall within the ambit of Article 5(1) of Directive 89/104 on the basis of BMW, and may escape it on the basis of Hölterhoff and Adam Opel, while, on the basis of the caselaw cited in point 23 above, in order to determine whether or not the said use is caught by that provision, it must be ascertained whether it is liable to affect a function of the trade mark other than the essential function of providing a guarantee of origin.
kiterjed arra az esetre, ha egy harmadik személy a védjegyjogosult termékeitől és szolgáltatásaitól való megkülönböztetésre használ egy védjegyet, amennyiben ezen termékeknek és szolgáltatásoknak, valamint a harmadik személy termékeinek és szolgáltatásainak származása nem összetéveszthető, ezzel szemben a Hölterhoff- és az Adam Opel ítéletek szerint ez a rendelkezés nem vonatkozik a szóban forgó esetre, míg a jelen indítvány 23. pontjában hivatkozott ítélkezési gyakorlat szerint további vizsgálatot igényel annak megítélése, hogy az ilyen használat az említett hatály alá tartozik-e, illetve hogy a származás tanúsításán túl a védjegy más alapvető funkcióját is veszélyezteti-e.
O2 emphasises this last point in its written observations submitted in the course of the present proceedings, referring in particular to the ‘advertising function’ of the trade mark and the detriment to that function of its own bubbles trade marks allegedly resulting from the advertisement at issue.
Ez utóbbi szempontot a szóban forgó irányelv úgy pontosítja, hogy a 84/450 irányelvet kiegészíti az összehasonlító reklám megengedett feltételeit tartalmazó 3a. cikkel, 18amely alapján, amint az a
In that connection, that directive, by introducing Article 3a into Directive 84/450, specifies the conditions on which comparative advertising is permitted, 18in the light of which, as explained in the seventh recital in the preamble to Directive 97/55, it is possible ‘to determine which practices relating to comparative advertising may distort competition, be detrimental to competitors and have an adverse effect on consumer choice’.
97/55 irányelv (7) preamulumbekezdéséből kiderül, meg lehet határozni, „melyek azok az összehasonlító reklámmal kapcsolatos gyakorlatok, amelyek torzíthatják a versenyt, károsak lehetnek a versenytársakra nézve, és kedvezőtlenül befolyásolhatják a fogyasztók döntését”.
As the Court has already noted, the objective was ‘the establishment of conditions in which comparative advertising must be regarded as lawful in the context of the internal market’.
Amint arra a Bíróság már felhívta a figyelmet, a cél „azoknak a feltételeknek a meghatározása, amelyek mellett az összehasonlító reklám megengedett a belső piacon belül”.
19It follows, according to the Court, that ‘Directive 84/450 carried out an exhaustive harmonisation of the conditions under which comparative advertising in Member States might be lawful’, and that ‘[s]uch harmonisation implies by its nature that the lawfulness of comparative advertising throughout the Community is to be assessed solely in the light of the criteria laid down by the Community legislature’. 20
19 A Bíróság szerint ebből következik, hogy „a 84/450 irányelv teljes körűen harmonizálta a tagállamokban az összehasonlító reklám megengedett feltételeit”, amely „a harmonizáció természeténél fogva magában foglalja azt is, hogy az összehasonlító reklám megengedhetőségét az egész Közösség területén a közösségi jogalkotó által megállapított kritériumok alapján kell megítélni”. 20
I consider however that, in the light of the provisions of Directive 84/450 concerning comparative advertising, the question formulated by the referring court may easily be answered in the negative and that there is no need to pursue the examination, bristling with difficulties, of the conditions on which Article 5(1)(a) and (b) of Directive 89/104 apply.
Ugyanakkor úgy vélem, hogy a 84/450 irányelvnek az összehasonlító reklámra vonatkozó rendelkezései alapján a kérdést előterjesztő bíróság által megfogalmazott kérdésre egyszerűen adható negatív válasz anélkül, hogy szükség volna a 89/104 irányelv 5. cikke (1) bekezdése a) és b) pontja alkalmazási feltételeinek további vizsgálatára.