natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to the Court, ‘therefore the mere fact that a party contends that the dispute gives rise to a question concerning the interpretation of Community law does not mean that the court or tribunal concerned is compelled to consider that a question has been raised within the meaning of Article [234 EC].
A Bíróság szerint „[a]z, hogy az egyik fél állítása szerint a jogvita a közösségi jog értelmezésének kérdését veti fel, önmagában nem elegendő tehát ahhoz, hogy az érintett bíróság köteles legyen a kérdést az [EK 234.] cikk értelmében felmerült kérdésnek tekinteni.
On the other hand, a national court or tribunal may, in an appropriate case, refer a matter to the Court of Justice of its own motion’. 50
Másrészről – adott esetben – hivatalból is a Bírósághoz fordulhat”. 50
It follows from this caselaw that, where the application of Community law appears necessary to a national court against whose decisions there is no judicial remedy under national law in order to determine a dispute before it, the third paragraph of Article 234 EC requires that court to refer to the Court of Justice any question of interpretation that arises, even if the claimant in the main proceedings has not raised a plea based on Community law, subject however to the qualifications accepted by the Court in Cilfit and Others and recently referred to by it in Intermodal Transports.
Ebből az ítélkezési gyakorlatból következik, hogy ha egy olyan nemzeti bíróság szerint, amelynek határozatai ellen a belső jog szerint nincs jogorvoslati lehetőség, az előtte folyamatban lévő jogvita eldöntéséhez a közösségi jog alkalmazásának szükségessége merül fel, az EK 234. cikk harmadik bekezdése arra kötelezi az említett bíróságot, hogy valamennyi felmerülő értelmezési kérdéssel megkeresse a Bíróságot, még akkor is, ha az alapeljárás felperese nem hivatkozott a közösségi jogra alapított jogalapra, ugyanakkor azokkal a fenntartásokkal, amelyeket a Bíróság a fent hivatkozott Cilfit és társai ügyben hozott ítéletében megállapított, és amelyekre legutóbb a fent hivatkozott Intermodal Transports ügyben hozott ítéletében emlékeztetett.
This analysis does not mean that a national court against whose decisions there is no judicial remedy under national law would be obliged, by virtue of Community law, to raise a plea based on Community law of its own motion. It means merely that
Ez az elemzés nem jelenti azt, hogy az olyan nemzeti bíróság, amelynek határozatai ellen a belső jog szerint nincs jogorvoslati lehetőség, a közösségi jog értelmében köteles
Also, in another judgment the Court pointed out, first, that ‘the fact that the parties to the main action failed to raise a point of Community law before the national court does not preclude the latter from bringing the matter before the Court of Justice’ and, second, that ‘in providing that reference for a preliminary ruling may be submitted to the Court where “a question is raised before any court or tribunal of a Member State”, the second and third paragraphs of Article [234 EC] are not intended to restrict this procedure exclusively to cases where one or other
Ezen túlmenően egy másik ítéletben a Bíróság hangsúlyozta egyrészről, hogy „az a tény, hogy az alapeljárás felei a nemzeti bíróság előtt nem vetettek fel közösségi jogi kérdést, még nem zárja ki, hogy a nemzeti bíróság a Bírósághoz forduljon”, másrészről, hogy „[a]z előzetes döntéshozatali kérelem Bírósághoz történő előterjesztésének előírásával, amikor »egy tagállam bírósága előtt ilyen kérdés merül fel«, [az EK 234. cikk harmadik bekezdése] nem szándékozott e kérelem előterjesztését kizárólag azon esetekre korlátozni, amelyekben az alapeljárásban részt vevő egyik vagy másik fél
51 — Case 126/80 Salonia [1981] ECR 1563, paragraph 7.
51 – A 126/80. sz. Salonia-ügyben 1981. június 16-án hozott ítélet (EBHT 1981., 1563. o.) 7. pontja.
I would also mention that, in Cilfit and Others, the Court observed that ‘it follows from the relationship between the second and third paragraphs of Article [234 EC] that the courts or tribunals referred to in the third paragraph have the same discretion as any other national court or tribunal to ascertain whether a decision on a question of Community law is necessary to enable them to give judgment’ (paragraph 10).
Megállapítom továbbá, hogy a fent hivatkozott Cilfit és társai ügyben hozott ítéletben a Bíróság pontosította, hogy „[az EK 234. cikk] második és harmadik bekezdése közötti összefüggésből következően abban a kérdésben, hogy határozata meghozatalához szükséges-e valamely közösségi jogi kérdés eldöntése, a harmadik bekezdésben említett bíróságok ugyanolyan mérlegelési joggal rendelkeznek, mint bármely más nemzeti bíróság” (10. pont).
50 — Cilfit and Others, paragraph 9.
50 – A fent hivatkozott Cilfit és társai ügyben hozott ítélet 9. pontja.
OPINION OF MR BOT — CASE C-2/06 a long-established practice of the Hauptzollamt that was supported by the caselaw of both the Finanzgericht Hamburg and the Bundesfinanzhof.
Hamburg és a Bundesfinanzhof ítélkezési gyakorlata is alátámaszt. 52 lenne hivatalból e jogra hivatkozni.
52 in a situation where the parties to the main proceedings have not relied on Community law, and provided that the national court has power, by virtue of national law, to examine of its own motion the legality of an administrative act in the light of Community law and it considers that Community law must be applied in order for judgment to be given, it is required in principle to seek a preliminary ruling on a question of interpretation from the Court of Justice.
Csupán azt jelenti, hogy egy olyan helyzetben, ahol az alapeljárás felei nem hivatkoztak a közösségi jogra, amennyiben e bíróság a nemzeti joga szerint hivatalból megvizsgálhatja, hogy a közigazgatási aktus megfelel-e a közösségi jognak, és úgy ítéli meg, hogy e jog alkalmazása szükséges ítéletének meghozatalához, főszabályként köteles az értelmezés érdekében a Bírósághoz előzetes döntéshozatal iránti kérelmet előterjeszteni.
If it fails to discharge that obligation and its judgment is based on a misinterpretation of Community law, the third condition set out in Kühne & Heitz will have been fulfilled. 109.
Ha ezt a kötelezettséget nem tartja tiszteletben, és az általa meghozott határozat a közösségi jog téves értelmezésén alapul, akkor teljesül a fent hivatkozott Kühne & Heitz ügyben hozott ítéletben előírt harmadik feltétel. 109.
In those circumstances, can a person really be blamed for having failed to base the action he brought before a national court ruling at final instance on Community law, in this case Article 5(1)(a) of Regulation No 3665/87, where that provision, as interpreted and applied consistently by the national courts before Emsland-Stärke, would not have enabled him to win his case?
Ilyen körülmények között felróható-e ténylegesen valamely jogalanynak, hogy a végső fokon eljáró nemzeti bírósághoz benyújtott keresetében nem hivatkozott a közösségi jogra, vagyis a jelen ügyben a 3665/87 rendelet 5. cikke (1) bekezdésének a) pontjára, amikor ez a cikk, ahogyan a nemzeti bíróságok a fent hivatkozott Emsland-Stärke ügyben hozott ítélet előtt állandó gyakorlatukban egyformán értelmezték és alkalmazták, nem biztosította volna számára a pernyertességet?
The reply to that question seems obvious and it is understandable that, in such a context, a person would base his legal strategy on arguments other than pleas based on Community law. 53
Az e kérdésre adandó válasz egyértelműnek tűnik számomra, és megértem, hogy ilyen körülmények között valamely jogalany a közösségi jogra alapított jogalapoktól eltérő jogalapokra alapozza jogi stratégiáját. 53
Third, I consider that an interpretation under which fulfilment of the third condition would require the claimant in the main proceedings to have relied on Community law would be difficult to understand in circumstances such as those of the main proceedings.
Harmadsorban úgy ítélem meg, hogy az olyan értelmezés, amely szerint e harmadik feltétel teljesüléséhez szükséges, hogy az alapeljárás felperese a közösségi jogra hivatkozzon, nehezen lenne érthető az alapeljáráshoz hasonló helyzetben.
That is why, having regard to all the foregoing considerations, I propose that the Court’s reply to the first question referred should be that, in order to be fulfilled, the condition laid down in Kühne & Heitz that 52 — See the order for reference, English version, p. 9.
Ezért a fenti megállapításokra tekintettel azt javaslom a Bíróságnak, hogy az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdésre azt a választ adja, hogy a fent hivatkozott Kühne & Heitz ügyben hozott 52 – Lásd az előzetes döntéshozatalra utaló határozat francia nyelvű változatának 9. és 10. pontját.
53 — Any different reply could encourage the pleading of Community law solely as a precaution against the eventuality that, at some time in the future, the judgment given by a national court ruling at final instance may be contradicted by a judgment of the Court of Justice, which does not seem to me to be the primary aim of the direct effect of Community law.
53 – Az ettől eltérő válasz arra ösztönözhetné a jogalanyokat, hogy kizárólag azért hivatkozzanak a közösségi jogra, hogy felkészüljenek arra – valamikor a távoli jövőben bekövetkező – esetre, amikor a végső fokon eljáró bíróság határozata ellentétes lenne a Bíróság egyik későbbi ítéletével, ami szerintünk nem elsődleges célja a közösségi jog közvetlen hatályának.
It appears from the order for reference that the requirement which proved to be contrary to Community law, namely, it may remembered, that in the case of a nondifferentiated refund proof that the product in question was indeed imported into a nonmember country within 12 months following the date of acceptance of the export declaration could be demanded even after payment of the aid, was in accordance with
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból ugyanis az következik, hogy az a közösségi joggal ellentétes követelmény, amely szerint – emlékezzünk – a nem differenciált visszatérítés esetében annak bizonyítását, hogy az érintett terméket a kiviteli nyilatkozat elfogadását követő 12 hónapon belül harmadik országba importálták, még
It is apparent from the grounds of the order for reference that the second question, which is formulated in general terms by the Finanzgericht Hamburg, has two aspects.
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozat indokolásából következik, hogy a Finanzgericht Hamburg általánosan megfogalmazott második kérdése két szemszögből is vizsgálandó.
54 the decision of a national court ruling at final instance is, in the light of a decision given by the Court subsequent to it, based on a misinterpretation of Community law which was adopted without a question being referred to the Court for a preliminary ruling under the third paragraph of Article 234 EC does not presuppose that the claimant in the main proceedings relied on Community law in the legal action under national law brought by him against the disputed administrative decision.
54 ítéletben megállapított azon feltétel teljesüléséhez, amely szerint a végső fokon eljáró nemzeti bíróság olyan határozata, amely a Bíróság későbbi ítélkezési gyakorlatára tekintettel a közösségi jog téves – az EK 234. cikkének harmadik bekezdésében foglalt feltételek szerinti előzetes döntéshozatal iránti kérelem előterjesztése nélkül adott – értelmezésén alapul, nem szükséges, hogy az alapeljárás felperese a vitatott közigazgatási határozat ellen benyújtott, a belső jog szerinti jogorvoslati kérelmében a közösségi jogra hivatkozzon.
First, the national court is uncertain as to the implications of the fourth condition laid down by the Court of Justice in Kühne & Heitz, namely that the person concerned must have complained to the administrative body immediately after becoming aware of the Court’s decision. C — The second question referred
Egyrészről e bíróság a fent hivatkozott Kühne & Heitz ügyben hozott ítéletben a Bíróság által lefektetett negyedik feltétel tartalmára vonatkozó kérdést tett fel, amely szerint az érdekeltnek a Bíróság ítélkezési gyakorlatáról történt tudomásszerzést követően haladéktalanul a közigazgatási szervhez kell fordulnia. C – A előzetes döntéshozatalra előterjesztett második kérdésről
The national court’s second question to the Court is whether, apart from the conditions set out in Kühne & Heitz, an application for the review and amendment of a final administrative decision which is contrary to Community law is subject to a limit in time for overriding reasons of Community law. 115.
Ezzel a kérdéssel a kérdést előterjesztő bíróság arra vár választ a Bíróságtól, hogy a fent hivatkozott Kühne & Heitz ügyben hozott ítéletben rögzített feltételeken kívül a közösségi jog előír-e valamilyen határidőt a jogerős, közösségi joggal ellentétes közigazgatási határozat felülvizsgálatára és kijavítására irányuló kérelem előterjesztésére. 115.
Second, the national court is uncertain, more generally, whether, apart from the fourth condition, the view should also be taken that an application for the review and withdrawal of a final administrative decision which is contrary to Community law is subject to a timelimit on grounds of legal certainty or whether, on the contrary, it is not subject to a limit in time.
Másrészről a kérdést előterjesztő bíróság általánosabb jelleggel azt kérdezi, hogy e negyedik feltételen túlmenően, úgy kell-e tekinteni, hogy a közösségi jogot sértő jogerős közigazgatási határozat felülvizsgálata és visszavonása iránti kérelem előterjesztésének lehetősége a jogbiztonság érdekében valamely határidőhöz kötött, vagy ellenkezőleg, időben korlátlan.
Inasmuch as the national administrative authorities must apply the interpretation of a provision of Community law supplied by the Court in a preliminary ruling to legal relationships which have arisen before the Court’s judgment, the national court expresses doubts as to whether it is compatible with Community
Mivel a nemzeti hatóságok kötelesek a közösségi jog valamely rendelkezésének a Bíróság előzetes döntéshozatali kérdésben hozott ítéletében adott értelmezését alkalmazni az ezen ítélet előtt keletkezett jogviszonyokra, a kérdést előterjesztő bíróságnak kétségei vannak afelől, hogy valamely jogerős és közösségi jogot sértő közigazgatási határozat felülvizsgálata
It may be recalled that this question arises from the particular context of the main proceedings, namely the fact that Kempter did not apply to the Hauptzollamt for the withdrawal of the repayment decision of 10 August 1995 until it sent its letter of 16 September 2002, that is to say, 21 months after judgment was delivered in Emsland-Stärke.
Emlékeztetek arra, hogy ez a kérdés az alapeljárás sajátos összefüggéseiben gyökerezik, vagyis, hogy a Kempter csupán 2002. szeptember 16-i levelével – azaz 19 hónappal a fent hivatkozott Emsland-Stärke ügyben hozott ítélet kihirdetését követően – kérte levélben a Hauptzollamttól az 1995. augusztus 10-i visszafizetést elrendelő határozat visszavonását.
54 — See points 31 to 35 of this Opinion.
54 – Lásd a jelen indítvány 31–35. pontját.
OPINION OF MR BOT — CASE C-2/06 a time-limit, the national provisions on limitation periods should be referred to.
BOT FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA – C-2/06.
Thus, in substance, the national court seeks a ruling as to whether Community law precludes a limit in time for an application for the review and withdrawal of an administrative decision which has become final after the exhaustion of domestic remedies and which proves to be contrary to Community law as subsequently interpreted by the Court, without the national court ruling at final instance having referred a question to the Court for a preliminary ruling.
ÜGY és visszavonása iránti, a fent hivatkozott Emsland-Stärke ügyben hozott ítéletre alapított kérelem lehetőségének időbeli korlátozása összeegyeztethető-e a közösségi joggal.
Kempter also claims that, if the Community rules on timelimits or limitation periods were to be applied by analogy, its application should still not be regarded as out of time.
A Kempter arra is hivatkozik, hogy amennyiben analógia útján a jogvesztő vagy elévülési határidőket szabályozó közösségi rendelkezéseket alkalmaznák, kérelmét akkor sem lehetne elkésettnek tekinteni.
It puts forward a number of arguments in this regard.
E tekintetben több érvet is felsorakoztat.
In particular, it observes that a certain period of time was necessary for the Court’s interpretation in Emsland-Stärke to give rise to a new administrative practice and to a change in the caselaw in Germany.
Így többek között megjegyzi, hogy egy bizonyos időnek el kellett telnie ahhoz, hogy a fent hivatkozott Emsland-Stärke ügyben hozott ítélet szerinti értelmezés Németországban új közigazgatási gyakorlatot teremtsen, és fordulat következzen be az ítélkezési gyakorlatban.
Kempter points out that Emsland-Stärke was not taken into account in national caselaw until a Bundesfinanzhof judgment of 21 March 2002.
Ugyanis a Kempter azt állítja, hogy csupán a Bundesfinanzhof 2002. március 21-i ítéletével vették először figyelembe a nemzeti ítélkezési gyakorlatban a Bíróság ezen ítéletét.
In its written observations, Kempter notes first that there is no specific provision in Community law relating to a timelimit or limitation period for an application for review.
Tehát a kérdést feltevő bíróság lényegében arra vár választ a Bíróságtól, hogy ellentétes-e a közösségi joggal az, ha a belső jog szerinti jogorvoslati lehetőségek kimerülésével jogerőssé vált olyan közigazgatási határozat felülvizsgálatára vagy visszavonására vonatkozó kérelem előterjesztésének lehetősége, amely a Bíróság későbbi ítélkezési gyakorlatára tekintettel a közösségi joggal ellentétes, és amelyet a végső fokon eljáró nemzeti bíróság az EK 234. cikk harmadik bekezdése szerinti előzetes döntéshozatal iránti kérelem előterjesztése nélkül hozott meg, időben korlátozott.
Kempter adds that, in accordance with Kühne & Heitz, the person concerned can assert his right to review of an administrative decision only if that is permitted under national law. Therefore, in order to decide whether or not that right is subject to 119.
Írásbeli észrevételeiben a Kempter először is hangsúlyozza, hogy a közösségi jog nem tartalmaz speciális rendelkezést valamely felülvizsgálatra irányuló kérelem előterjesztésére vonatkozó jogvesztő vagy elévülési határidőre.
In any case, Kempter considers that, as an application for the withdrawal of the repayment decision had no chance of succeeding on the basis of national law alone, any Community limitation period could not have begun to run before the date when the Opinion of Advocate General Léger in Kühne & Heitz was delivered, that is to say, 17 June 2003. In that Opinion, Article 10 EC was interpreted for the first time as meaning that such a decision had to be open to review. Therefore, as Kempter’s application was I - 440
Ezt követően hozzáteszi, hogy a fent hivatkozott Kühne & Heitz ügyben hozott ítélet értelmében az érdekelt csak akkor érvényesítheti a jogerőssé vált közigazgatási határozat felülvizsgálatára vonatkozó jogát, ha a nemzeti jog ezt megengedi. Tehát annak eldöntésére, hogy ez a jog időben korlátozott-e vagy sem, az elévülésre vonatkozó nemzeti rendelkezéseket kell figyelembe venni. I - 440
KEMPTER submitted before that date, it could not be described as out of time. 55
KEMPTER a kérelmét, így azt nem lehet elkésettnek tekinteni.
Community law does not prevent the right to apply for review of an unlawful administrative decision from being limited in time.
55 közigazgatási határozat felülvizsgálatára irányuló kérelem előterjesztésére vonatkozó jog időben korlátozott.
Consequently national procedural rules may legitimately provide that an application of this type must be submitted within certain timelimits.
A nemzeti eljárásjogi szabályok tehát érvényesen írhatják elő, hogy az ilyen típusú kérelmeket meghatározott határidőn belül kell előterjeszteni.
The compatibility of those timelimits with Community law must be assessed in the light of the principle of equivalence (which requires timelimits to be not less favourable than those laid down by the rules relating to similar domestic claims) and the principle of effectiveness (which requires timelimits not to make it impossible in practice to exercise rights conferred by Community law).
E határidők közösségi joggal való összeegyeztethetőségét az egyenértékűség (amely értelmében ezek a határidők nem lehetnek kedvezőtlenebbek a belső jog szerinti hasonló panaszokra vonatkozó szabályokban foglaltaknál) és a tényleges érvényesülés elvének (amely értelmében e határidők nem tehetik lehetetlenné a gyakorlatban a közösségi jog által elismert jogok gyakorlását) fényében kell értékelni.
With regard to the fourth condition set out by the Court in Kühne & Heitz, which states that ‘the person concerned complained to the administrative body immediately after becoming aware of [the] decision of the Court’ causing the final administrative decision to be unlawful, the Czech and Finnish Governments share the view expressed by the national court that the subjective timelimit thus created by the Court for applying for review of such a decision should be linked to positive awareness of that caselaw on the part of the person concerned. Therefore, an application for review submitted three months after the date when Kempter actually became aware of the Court’s interpretation fulfils that condition. 121.
A fent hivatkozott Kühne & Heitz ügyben hozott ítéletben a Bíróság által előírt negyedik feltételt illetően – amely szerint „az érdekelt [azon közösségi] ítélkezési gyakorlatról történt tudomásszerzést követően haladéktalanul a közigazgatási szervhez fordul[t]”, amelyből a jogerős közigazgatási határozat jogellenessége következik – a cseh és a finn kormány egyetértenek a kérdést előterjesztő bíróság álláspontjával, amely szerint a Bíróság által a jogerőssé vált közigazgatási határozat felülvizsgálatára irányuló kérelem előterjesztésére vonatkozóan így meghatározott szubjektív határidőt az érdekeltnek az ezen ítélkezési gyakorlatról történt tényleges tudomásszerzéséhez kell kötni. Ennélfogva a Kempternek a Bíróság értelmezéséről való tényleges tudomásszerzésétől számított három hónapon belül előterjesztett felülvizsgálati kérelme megfelelne e feltételnek. 121. Ebben az ítéletben a Bíróság által előírt ezen feltételen túlmenően ugyanezen kormányok úgy ítélik meg, hogy a közösségi joggal nem ellentétes az, ha valamely jogellenes
Besides the condition set out by the Court in Kühne & Heitz, the Czech and Finnish Governments consider that 55 — Kempter bases this argument on Case C-208/90 Emmott [1991] ECR I-4269, where the Court held that ‘Community law precludes the competent authorities of a Member State from relying, in proceedings brought against them by an individual before the national courts in order to protect rights directly conferred upon him by Article 4(1) of Council Directive 79/7/EEC of 19 December 1978 on the progressive implementation of the principle of equal treatment for men and women in matters of social security, on national procedural rules relating to timelimits for bringing proceedings so long as that Member State has not properly transposed that directive into its domestic legal system’.
55 – A Kempter ezen érvelése a C-208/90. sz. Emmott-ügyben 1991. július 25-én hozott ítéleten (EBHT 1991., I-4269. o.) alapul, amelyben a Bíróság úgy ítélte meg, hogy „[a] közösségi joggal ellentétes az, hogy egy tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai a nemzeti bíróságok előtt – a férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód elvének a szociális biztonság területén történő fokozatos megvalósításáról szóló, 1978. december 19-i – 79/7/EGK tanácsi irányelv 4. cikkének (1) bekezdése által az egyén számára közvetlenül biztosított jogok védelme érdekében benyújtott keresettel szemben a keresetindítás határidejére vonatkozó nemzeti eljárási szabályokra hivatkozzanak, mindaddig, amíg a tagállam ezen irányelv rendelkezéseit belső jogrendjébe megfelelően át nem ülteti”.