natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In Joined Cases C-264/01, C-306/01, C-354/01 and C-355-01 AOK Bundesverband and Others [2004] ECR I-2493 , several questions on the interpretation of Articles 81 EC, 82 EC and 86 EC were referred to the Court for preliminary ruling by the Oberlandesgericht Düsseldorf (Higher Regional Court, Düsseldorf) and the Bundesgerichtshof (Federal Court of Justice) in disputes between associations of sickness and health insurance funds and pharmaceutical companies concerning the fixed maximum amounts payable by sickness funds towards the cost of medicinal products and treatment materials which had been established by the German legislature with a view to addressing the deficit in the statutory health insurance scheme.
Ahhoz, hogy az eltérő bánásmódot az (1) bekezdés szerint megengedett egyenlőtlen bánásmódnak lehessen minősíteni, nem pedig a (3) bekezdés által tiltott önkényes megkülönböztetésnek, az szükséges, hogy az eltérő bánásmód olyan helyzetekre vonatkozzon, amelyek egymással objektíve nem összehasonlíthatók, vagy az eltérő bánásmódot nyomós közérdek indokolja, mint például annak szükségessége, hogy biztosítsák az adórendszer koherenciáját. Az eltérő bánásmódnak mindezeken felül összhangban kell lennie az arányosság elvével.
The Oberlandesgericht Düsseldorf and the Bundesgerichtshof essentially asked the Court whether the competition rules laid down by the EC Treaty precluded groups of sickness funds, such as the fund associations, from determining fixed maximum amounts corresponding to the upper limit of the price of medicinal products whose cost is borne by sickness funds.
A Bíróság mindenekelőtt elutasította azt a feltevést, hogy a helyzetek nem összehasonlíthatók.
The Bundesgerichtshof also asked whether, if that question was to be answered in the affirmative, there was a right against those groups to an injunction remedying the situation and to compensation for the loss suffered by reason of the introduction of the fixed maximum amounts.
Figyelembe véve a finnadójogi szabályozás célját, azaz a befektetéssel érintett társaság által kifizetettnyereség vonatkozásában a kettős adóztatás – azaz a társasági adó és ezután a jövedelemadó ─ elkerülését, a Bíróság megállapította, hogy a Finnországban teljes körű adókötelezettség alá eső részvényesek hasonló helyzetben vannak, akár e tagállamban letelepedett, akár másik tagállamban letelepedett társaságtól kapnak osztalékot, feltéve, hogy az osztalékok mindkét esetben – az adójóváírástól eltekintve – kettős adóztatás tárgyát képezhetik.
The Court adopted the solution set out in its ‘Poucet and Pistre’ case-law, to the effect that the concept of an undertaking, within the context of Community competition law, does not cover bodies entrusted with the management of statutory health insurance and old-age insurance schemes which pursue an exclusively social objective and do not engage in economic activity.
Az eljárás tárgyát képező szabályozás alátámasztására az észrevételt előterjesztő kormányok ─ jelen esetben a finn,deafranciakormány és az Egyesült Királyság kormánya is ─ az adórendszer koherenciája biztosításának szükségességére hivatkoztak. Amióta a Bíróság a C-204/90. sz.
The Court took the view in Poucet and Pistre that this was the position with regard to sickness funds, which, even though the legislature had given them a degree of latitude in setting contribution rates in order to promote sound management, were compelled by law to offer to their members essentially identical obligatory benefits which do not depend on the amount of the contributions.
Bachmann-ügyben (1992. január 28án hozott ítélet [EBHT 1992., I-249. o.]), valamint a C-300/90. sz. Bizottság kontra Belgium ügyben (1992. január 28án hozott ítélet [EBHT 1992., I-305. o.]) e szükségességet mint a Szerződés által biztosított alapvető szabadságok korlátozásának lehetséges igazolását elvben elfogadta, számtalan alkalommal hivatkoztak erre a fogalomra, de mindezidáig sikertelenül.
The Court accordingly ruled in the present cases that ‘in determining the fixed maximum amounts, the fund associations merely perform a task for management of the German social security system which is imposed upon them by legislation and they do not act as undertakings engaging in economic activity’ (paragraph 64). Articles 81 EC and 82 EC were therefore not applicable to such measures.
A Manninen-ítélet újabb alkalmat biztosított a Bíróságnak arra, hogy emlékeztessen: egy ilyen indokoláson alapuló érv csak akkor lehet sikeres, ha igazolják az érintett adókedvezmény és az e kedvezmény valamely meghatározott adólevonás
In Case C-418/01 IMS Health [2004] ECR I-5039, the questions put to the Court in a preliminary reference by the Landgericht (Regional Court) Frankfurt am Main (Germany) concerned the interpretation of Article 82 EC in the context of a dispute between two companies specialising in market studies in the pharmaceutical products and health care sectors centring on the claim by one of them that it was entitled to use a brick structure developed by the other for the provision of data on regional sales of pharmaceutical products in Germany.
Jelen esetben a szabályozás célja a kettős adóztatás megakadályozása; noha tényleges összefüggés van az adózási előny (az adójóváírás) és a kiegészítő adó levonása között (a Finnországban letelepedett társaság által fizetetttársasági adó), ez a szabályozás mégsem szükséges az adórendszer koherenciájának megőrzéséhez.
As it took the view that one company could not exercise its right to obtain an injunction prohibiting all unlawful use of its work if it acted in an abusive manner, within the meaning of Article 82 EC, by refusing to grant a licence to another company on reasonable terms, the Landgericht Frankfurt am Main accordingly referred to the Court three questions on the interpretation of that Treaty provision.
Egy másik tagállamban letelepedett társaság részvényeivel rendelkező részvényesnek biztosított adójóváírás – amely adójóváírást a társaság által ez utóbbi tagállamban megfizetendő társasági adó függvényében számítanak ki – a Bíróság szerint kevésbé korlátozná a tőke szabad mozgását, és az adórendszer koherenciáját sem veszélyeztetné.
The Court first took the view that ‘for the purposes of examining whether the refusal by an undertaking in a dominant position to grant a licence for a brick structure protected by an intellectual property right which it owns is abusive, the degree of participation by users in the development of that structure and the outlay, particularly in terms of cost, on the part of potential users in order to purchase studies on regional sales of pharmaceutical products presented on the basis of an alternative structure are factors which must be taken into consideration in order to determine whether the protected structure is indispensable to the marketing of studies of that kind’ (paragraph 30).
Ilyen körülmények között a másik tagállamban letelepedett társaságtól osztalékot kapó részvényesnek biztosított adójóváírás kiszámításánál az utóbbi, más tagállamban letelepedett társaság által ténylegesen megfizetettadót kell figyelembevenni.Aténylegesen megfizetettadó meghatározásánál felmerülő nehézségek semmi esetre sem indokolhatnak olyan, a tőke szabad mozgását gátló akadályt, mint amely a finnszabályozásból következik.
In Case C-372/97 Italy v Commission [2004] ECR I-3679, the Court delivered its ruling on an application brought by the Italian Republic seeking partial annulment of Commission Decision 98/182/EC of 30 July 1997, which had found that aid granted between 1981 and 1995 by the Friuli-Venezia Giulia Region to road haulage companies in that region was in part incompatible with the common market and ordered its partial recovery.
Az Oberlandesgericht Düsseldorf és a Bundesgerichtshof lényegében azt kérdezte a Bíróságtól, hogy ellentétes-e az EK-Szerződésben meghatározott versenyszabályokkal az, ha az egészségbiztosítási pénztárak egyes csoportjai, mint például az egészségbiztosítási pénztárak szövetsége, olyan maximált fixösszegeket határoz meg, amelyek megfelelnek az egészségbiztosítási pénztár által átvállalt gyógyszerárak felső határának.
The Friuli-Venezia Giulia Region successively adopted two laws, which were essentially identical, one replacing the other, concerning action to promote and develop transport of concern to the Region and the carriage of goods by road for hire or reward.
A Bundesgerichtshof mindezeken felül azt is kérdezte, hogy igenlő válasz esetén létezik-e olyan – e csoportokra alkalmazandó – jog, mint egyrészt a kárt okozó tény megszüntetéséhez való jog, másrészt a maximált fixösszegek által bekövetkezett kár megtérítéséhez való jog.
In its appraisal of the disputed aid in the light of Article 87(1) EC, the Commission decision drew a distinction between aid granted to undertakings which were engaged in international transport, on the one hand, and, on the other, aid to undertakings exclusively engaged in transport operations at local, regional or national level.
Következésképpen a Bíróság jelen ügyben úgy határozott, hogy „az egészségbiztosítási pénztárak szövetségei a maximált fixösszegek meghatározása révén a német szociális biztonsági rendszer irányításának feladatát látják el, amit a törvény ír elő számukra, és nem mint gazdasági tevékenységet folytató vállalkozás járnak el” (64. pont).
In the latter case, the decision drew a further distinction according to whether the aid had been granted before or after 1 July 1990, the date on which Regulation No 4059/89, which opened up that second market to Community competition, entered into force.
A 81. és 82. cikk következésképpen nem alkalmazható az ilyen intézkedésekre.
However, as the contested decision had in the interim been partially annulled by the Court of First Instance following application by a number of the recipient companies (judgment of 15 June 2000 in Joined Cases T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97 to T-607/97, T-1/98, T-3/98 to T-6/98 and T-23/98 Alzetta and Others v Commission [2000] ECR II-2319), and the application for annulment in the present case to some extent no longer served any purpose, in view of the fact that the Commission had accepted the interpretation of the Court of First Instance regarding the aid granted after 1 July 1990 to undertakings engaged exclusively in local, regional or national transport, the Court was ultimately required to assess that decision only to the extent to which it declared illegal the contested aid granted to undertakings engaged in international road transport operations.
A C-418/01. sz. IMS Health előzetes döntéshozatalra irányuló ügyben (2004. április 29-i ítélet [EBHT 2004., I-5039. o.]) a Landgericht Frankfurt am Main a Szerződés 82. cikkének értelmezése érdekében fordult a Bírósághoz annak az eljárásnak a keretében, amelyben a gyógyszerek és gyógyászati segédeszközök ágazatával kapcsolatos piackutatásra szakosodott két társaság áll szemben egymással, mert az egyik cég állítólag felhasználta azt a moduláris rendszert, amelyet a másik cég a gyógyszerészeti termékek németországi területi értékesítési adatainak szolgáltatására fejlesztett ki.
The Italian Republic raised several pleas in law or arguments designed to minimise the significance of the aid thus granted, whether with regard to the paucity of its amount or to the mainly local nature of the operations engaged in by most of the recipients of the aid.
A Landgericht Frankfurt am Main úgy vélte, hogy egy vállalkozás nem tilthatja meg művének jogosulatlan felhasználását, ha – az EK 82. cikk szerinti visszaélést megvalósítva – egy másik, ésszerű feltételeket kínáló vállalkozástól megtagadta a felhasználási engedélyt; és a Szerződés hivatkozott rendelkezésének értelmezésére vonatkozóan három kérdést terjesztett a Bíróság elé.
From this it inferred that the aid had minimal impact on intraCommunity trade and competition, with a view to establishing that the aid did not come under the prohibition laid down in Article 87(1) EC. The Court rejected all of those submissions, reaffirming a number of principles derived from its case-law.
A Bíróság egyrészt kimondta, hogy „az erőfölényben lévő vállalkozás azon magatartásának visszaélésszerű jellegére vonatkozó vizsgálat érdekében, amikor a vállakozás megtagadta az ő szellemi tulajdonaként védett moduláris rendszer felhasználási engedélyét, figyelembekell venni mind a felhasználóknak az említett rendszer kifejlesztésében való részvételét, mind a lehetséges felhasználók azon erőfeszítését, különösen költségeit, amelyek egy alternatív rendszer alapján készített, gyógyszerészeti termékek területi értékesítéseiről szóló tanulmány megvásárlásakor terhelné őket; tudniillik ezek az elemek szükségesek annak meghatározásához, hogy a védett rendszer nélkülözhetetlen-e az ilyen jellegű tanulmányok forgalomba hozatalához” (30. pont).
Whereas the Italian Republic argued that the Commission had not demonstrated the existence of a real, concrete risk of distortion of competition, the Court thus pointed out that, where aid has been granted by a Member State without having been notified to the Commission beforehand at the planning stage, the decision finding that aid to be incompatible with the common market did not have to demonstrate the real effect which the aid might have on competition or trade between Member States. The Court also reaffirmed that the fact that the aid was relatively small in amount or that the recipient undertaking was relatively small in size did not as such exclude the possibility that intraCommunity trade might be affected.
Az úgynevezett Magill-ügyben kialakított ítélkezési gyakorlatot alkalmazva a Bíróság másrészt megállapította, hogy „amikor az olyan erőfölényben lévő vállalkozás, amely a gyógyszerészeti termékek egyik tagállamban történő területi értékesítési adatainak megjelenítéséhez nélkülözhetetlen moduláris rendszerre vonatkozó szellemi tulajdonjog jogosultja, egy másik, szintén e tagállamban ugyanezen adatokat szolgáltatni kívánó vállalkozástól megtagadja e struktúrák felhasználási engedélyét, az az EK 82. cikk szerinti erőfölénnyel való visszaélésnek minősül, amennyiben az alábbi feltételek teljesülnek: a felhasználási engedélyt kérő vállalkozás a tárgybeli adatszolgáltatási piacon olyan új termékeket vagy szolgáltatásokat szándékozik nyújtani, amelyeket a szellemi tulajdonjog jogosultja nem biztosít, és amelyekre lehetséges igény van a fogyasztók részéről; a megtagadás objektív szempontokkal nem igazolt; a megtagadás olyan jellegű, hogy a gyógyszerészeti termékek érintett tagállamban történő értékesítésére vonatkozó adatok szolgáltatásának piacát fenntartja a szellemi tulajdonjog jogosultjának, és minden versenyt kizár a piacról” (52. pont).
Along the same lines, the Court also recalled that the condition for the application of Article 87(1) EC, namely that the aid must be capable of affecting trade between Member States, did not depend on the local or regional character of the transport services supplied or on the scale of the field of activity concerned.
A másik négy – a versenyszabályok kapcsán említést érdemlő – ügy az állami támogatásokra vonatkozik.
The Court further ruled once more that the fact that a Member State sought to approximate, by unilateral measures, the conditions of competition in a particular sector of the economy to those prevailing in other Member States could not deprive the measures in question of their character as State aid.
A C-372/97. sz. Olaszország kontra Bizottság ügyben (2004. április 29-i ítélet [EBHT 2004., I-3679. o.]) a Bíróság az Olasz Köztársaság által előterjesztett, a Bizottság 1997. július 30-i 98/182/EK határozatának részleges megsemmisítése iránti keresetet bírálta
Proceedings were sufficient to show that the aid was capable of affecting trade between Member States and of distorting or threatening to distort competition, the Commission had at the very least to set out those circumstances in the statement of reasons for its decision.
Tevékenység el; ez a bizottsági határozat a közös piaccal részben összeegyeztethetetlennek minősítette a Friuli-Venezia Giulia régió által e régió közúti áruszállító vállalkozásainak 1981 és 1995 között nyújtott támogatásokat, és elrendelte azok részleges visszatérítését.
The Court pointed out further that, during the examination of the impact of aid on competition and intraCommunity trade, the Commission had to weigh the beneficial effects of the aid against its adverse effects on trading conditions and on the maintenance of undistorted competition, with judicial review of the manner in which that discretion was exercised being confined to establishing whether the rules of procedure and the rules relating to the duty to give reasons had been complied with and to verifying the accuracy of the facts relied on and that there was no error of law, manifest error of assessment in regard to the facts or misuse of powers.
Ezek a törvények a régió területén letelepedett és e tevékenységi ágazatba tartozó vállalkozások javára három intézkedést helyeztek kilátásba: egyrészt az infrastrukturális beruházásokra és a felszerelések megvásárlására megkötött hitelek kamattámogatását, másrészt a gépjárművek, pótkocsik, egytengelyes pótkocsik lízingelési költségeinek, valamint az árurakodáshoz szükséges létesítmények és a gépjárművek üzemeltetési és javítási költségeinek finanszírozását; harmadrészt a társulások és egyéb társasági formák számára a létesítmények és felszerelések létrehozására vagy megvásárlására fordított befektetések 50%-os finanszírozását.
The Italian Republic further argued that, as the aid in dispute had an insignificant effect on the position of the recipient undertakings, recovery of that aid would infringe the principle of proportionality.
A Bíróság határozata az eljárás tárgyát képező támogatási rendszernek az EK 87. cikk (1) bekezdése szempontjából történő értékelése keretében különbséget tett egyrészt a nemzetközi árufuvarozást végző vállalkozásoknak, másrészt a kizárólag helyi, területi vagy országos fuvarozást végző vállalkozásoknak nyújtott támogatások között, valamint ez utóbbiak számára 1990. július 1-je (a közösségi verseny előtt a második piacot megnyitó rendelet hatályba lépésének napja) előtt, illetve után nyújtott támogatások között.
The Court once again ruled that the recovery of State aid unlawfully granted could not in principle be regarded as disproportionate to the objectives of the Treaty in regard to State aid or as a failure by the Commission to act within the bounds of its discretion inasmuch as such a measure does no more than to restore the previous situation.
Mivel a megtámadott határozatot az Elsőfokú Bíróság néhány kedvezményezett vállalkozás kezdeményezésére részben megsemmisítette (a T-298/97., T-312/97., T-313/97., T-315/97., T-600/97–T-607/97., T-1/98., T-3/98–T-6/98 és T-23/98. sz.
In reply to a final argument by the Italian Republic, the Court concluded by reaffirming that, while a recipient of unlawful aid could rely on exceptional circumstances on the basis of which it had legitimately assumed the aid to be lawful and thus decline to refund that aid, a Member State whose authorities had granted aid contrary to the procedural rules laid down in Article 88 EC could not plead that legitimate expectation in order to circumvent its obligation to take the steps necessary to implement a Commission decision instructing it to recover the aid. The Court thus dismissed that part of the action brought by the Italian Republic which still served a purpose.
Alzetta és társai kontra Bizottság ügyben 2000. június 15-én hozott határozat [EBHT 2000., II-2319. o.]), és a megsemmisítés iránti kereset a jelen ügyben részben okafogyottá vált, továbbá mivel a Bizottság elfogadta az Elsőfokú Bíróságnak a kizárólag helyi, területi vagy országos fuvarozást végző vállalkozásoknak 1990. július 1-jétől nyújtott támogatásokra vonatkozó értelmezését, a Bíróságnak végül csak abban a részében kellett értékelnie az említett határozatot, amelyben az jogszerűtlennek nyilvánította a nemzetközi árufuvarozási tevékenységet végző vállalkozásoknak nyújtott vitatott támogatásokat.
A second case, Case C-298/00 P Italy v Commission [2004] ECR I-4087, also arose from the dispute concerning State aid granted by the Friuli-Venezia Giulia Region to road haulage companies between 1981 and 1995. More precisely, the case derived from an appeal brought by the Italian Republic, which, having intervened in the proceedings at first instance in support of the form of order sought by the applicants, challenged the abovementioned judgment of the Court of First Instance in Alzetta and Others v Commission, by which that Court partially dismissed the applications brought by a number of recipient undertakings for annulment in part of Commission Decision 98/182/EC of 30 July 1997.
Az Olasz Köztársaság számos jogalapot és érvet hozott fel az így figyelembevetttámogatások jelentőségének csökkentése érdekében – akár összegük szerény mértékére, akár kedvezményezetjeik többsége tevékenységének regionális jellegére hivatkozva –, és ezekből azt a következtetést vonta le, hogy a támogatásoknak a közösségen belüli kereskedelemre és versenyre gyakorolt hatása elhanyagolható; ezt annak érdekében tette, hogy így próbálja meg bizonyítani, hogy e támogatások nem esnek az EK 87. cikk (1) bekezdésében meghatározott tilalom alá.
The Commission itself also lodged a cross-appeal in which it submitted that the application brought by those undertakings before the Court of First Instance was inadmissible on the ground that, even though recovery of the aid was called for in the decision, that decision was addressed to the Italian Republic and concerned a statutory scheme of State aid: it was for those reasons not of individual concern to the recipient undertakings and the Court of First Instance ought for that reason to have examined the issue of admissibility of its own motion.
A Bíróság az összes jogalapot és érvet elutasította; és az ítélkezési gyakorlatában kialakított jogelvek bizonyos részét újra megerősítette.
The Court first dismissed the cross-appeal brought by the Commission, ruling that an undertaking which, as in the case of the applicants at first instance, is not only concerned by the decision in question as an undertaking operating in the sector in issue and a potential beneficiary of the disputed aid scheme, but also by virtue of being an actual recipient of individual aid granted under that scheme, the recovery of which has been ordered by the Commission, is in a different position from that of applicants for whom a Commission decision is in the nature of a measure of general application.
Bár az Olasz Köztársaság azzal érvelt, hogy a Bizottság nem bizonyította a verseny torzításának valóságos és konkrét veszélyét, a Bíróság emlékeztetett arra, hogy amennyiben egy tagállam anélkül nyújt támogatást, hogy annak tervéről tájékoztatná a Bizottságot, akkor a támogatás közös piaccal való össze- egyeztethetelenségét megállapító határozatot nem e támogatásnak a versenyre és a tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt tényleges hatásának igazolásával kell indokolni. A Bíróság megerősítette azt is, hogy a támogatás viszonylagosan kis
On the substance, the Court had in particular to rule on the question of the degree to which the disputed aid was liable to affect intraCommunity trade and competition.
Bíróság jelentősége vagy a kedvezményezett vállalkozás viszonylagosan szerény mérete a priori nem zárják ki annak lehetőségét, hogy az érinti a tagállamok közötti kereskedelemet.
It also had to determine whether the principles of the protection of legitimate expectations and proportionality precluded recovery of the aid.
Ugyanezen gondolatsorba illeszkedve a Bíróság emlékeztetett arra, hogy az EK 87. cikk (1) bekezdése alkalmazásának feltételei, amelyek szerint a támogatásnak érintenie kell a tagállamok közötti kereskedelmet, nem függenek a teljesített fuvarozási szolgáltatások helyi vagy regionális jellegétől, illetve az érintett tevékenységi terület fontosságától.