natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission itself recognised in the contested decision that those two concepts are equivalent.
A Bizottság maga ismerte el a megtámadott határozatban e két fogalom azonos jellegét.
Moreover, the Commission has explained publicly that those two concepts refer to services with special characteristics which the public needs (Commission report on the state of play in the work on the guidelines for State aid and [SGEIs], section 2) which do not benefit specific categories of service users (Commission non-papers on services of general economic interest and State aid, 12 November 2002, p. 21) and which, therefore, have the following common elements: universal service, continuity, quality of service, affordability, as well as user and consumer protection (Commission Green Paper on services of general interest, 21 May 2003, COM(2003) 270 final, paragraph 49).
Továbbá a Bizottság a nyilvánosság előtt kifejtette, hogy e két fogalom a sajátos jellemzőkkel bíró, a nagy nyilvánosság szükségleteinek megfelelő olyan szolgáltatásokra vonatkozik (az ÁGÉSZ-szel összefüggő állami támogatásokra vonatkozó iránymutatásokat illető munkáról szóló bizottsági jelentés 2. része), amelyek nem kedveznek a használók különleges csoportjainak (az ÁGÉSZ-ről és az állami támogatásról szóló nem dokumentum jellegű bizottsági anyagok, 2002. november 12., 21.o.), és amelyek ezért a következő közös elemeket egyesítik: „egyetemes szolgáltatás, folytonosság, a szolgáltatás minősége, díjszabásbeli elérhetőség […], a felhasználó és a fogyasztó védelme” (a Bizottság az általános érdekű szolgáltatásokról szóló, 2003. május 21-i zöld könyve, COM(2003) 270 végleges, 49. pont).
The applicants further maintain that, in light of the specific and limited definition of the concept of an SGEI obligation, while any State regulation which imposes obligations on an undertaking may be regarded as being in the general or public interest, it does not follow that all such obligations are SGEI obligations in the strict sense, for which the State may legitimately compensate the undertakings concerned.
Egyebekben a felperesek azt állítják, hogy tekintettel az ÁGÉSZ-kötelezettség fogalmának különös és behatárolt meghatározására, még akkor is, ha a valamely vállalkozásnak kötelezettségeket előíró bármely nemzeti szabályozás úgy tekinthető, hogy általános vagy közérdekből fogadták el, ebből még nem következik az, hogy mindezen kötelezettségek szigorú értelemben vett ÁGÉSZ-kötelezettségeknek minősülnek, amelyek teljesítése érdekében az állam jogszerűen adhat kártalanítást az érintett vállalkozásoknak.
In accordance with the caselaw and the Commission’s practice when taking decisions, a distinction must be drawn between the creation of SGEI obligations and the control and regulation of the activities of undertakings (Case 7/82 GVL v Commission [1983] ECR 483, paragraphs 31 and 32, and Case C-18/88 GB-Inno-BM [1991] ECR I-5941, paragraph 22; Commission Decision 97/606/EC of 26 June 1997 pursuant to Article [86(3) EC] on the exclusive right to broadcast television advertising in Flanders (OJ 1997 L 244, p.
Ugyanis az ítélkezési gyakorlatnak és a Bizottság határozathozatali gyakorlatának megfelelően különbséget kell tenni egyfelől az ÁGÉSZ-kötelezettségek megállapítása, másfelől pedig a vállalkozások tevékenységének ellenőrzése és szabályozása között (lásd a Bíróság 7/82. sz., GVL kontra Bizottság ügyben 1983. március 2-án hozott ítéletének [EBHT 1983., 483. o.] 31. és 32. pontját, valamint a C-18/88. sz.
18); and Case T-266/97 Vlaamse Televisie Maatschappij v Commission [1999] ECR II-2329).
GB–Inno–BM-ügyben 1991. december 13-án hozott ítéletének [EBHT 1991., I-5941. o.] 22. pontját; az [EK 86. cikk (3) bekezdése] alapján elfogadott, a Flandriában sugárzott televíziós reklámra vonatkozó kizárólagos jogról szóló, 1997. június 26-i 97/606/EK bizottsági határozat [HL L 244., 18. o.] (14) preambulumbekezdését, valamint az Elsőfokú Bíróság T-266/97. sz., Vlaamse Televisie Maatschappij kontra Bizottság ügyben 1999. július 8-án hozott ítéletét [EBHT 1999., II-2329. o.]).
In the applicants’ submission, if that were not the case and if Member States were not required to respect that precise and limited definition of the concept of an SGEI obligation, they would be able to evade the application of Article 87(1) EC and compensate for all kinds of obligations imposed on undertakings in the public interest.
A felperesek szerint ha nem így lenne, és ha a tagállamok nem lennének kötelesek az ÁGÉSZ-kötelezettség e pontos és behatárolt fogalmának tiszteletben tartására, megkerülhetnék az EK 87. cikk (1) bekezdésének alkalmazását azzal, hogy a vállalkozásoknak közérdekből előírt bármilyen kötelezettségért kártalanítást adnak.
The applicants submit that the concept of an SGEI obligation is a concept of Community law which must be interpreted objectively in the same way as the concept of State aid within the meaning of Article 87(1) EC, of which it forms an integral part (Case 173/73 Italy v Commission [1974] ECR 709, paragraph 13, and Case C-83/98 P France v Ladbroke Racing and Commission [2000] ECR I-3271, paragraph 25; and Opinion of Advocate General Jacobs in GEMO, paragraph 96 above, point 73).
A felperesek megállapítják, hogy az ÁGÉSZ-kötelezettség fogalma közösségi jogi fogalom, amelyet ugyanolyan objektíven kell értelmezni, mint az állami támogatásnak az EK 87. cikk (1) bekezdése értelmében vett fogalmát, amelynek a részét képezi (a Bíróság 173/73. sz., Olaszország kontra Bizottság ügyben 1974. július 2-án hozott ítéletének [EBHT 1974., 709. o.] 13. pontja, valamint a C-83/98.
That is confirmed by the caselaw according to which the concept of an SGEI within the meaning of Article 86(2) EC is to be interpreted strictly (GT-Link, paragraph 97 above, paragraph 50, and Case C-157/94 Commission v Netherlands [1997] ECR I-5699, paragraph 37), in order to ensure that the Member States cannot easily escape the application of the rules on State aid.
Ezt erősíti meg azon ítélkezési gyakorlat, amely szerint az ÁGÉSZ fogalmát az EK 86. cikk (2) bekezdése értelmében szigorúan kell értelmezni (a Bíróság fenti 97. pontban hivatkozott GT-Link-ügyben hozott ítéletének 50. pontja, valamint a C-157/94. sz., Bizottság kontra Hollandia ügyben 1997. október 23-án hozott ítéletének [EBHT 1997., I-5699. o.] 37. pontja), annak elkerülése érdekében, hogy a tagállamok könnyedén kibújhassanak az állami támogatásokra vonatkozóan megállapított szabályok alkalmazása alól.
Although a Member State is free to determine, in the exercise of its discretion, the way in which it proposes to provide and regulate the provision of an SGEI (Report
Míg a tagállam a mérlegelési jogkörében eljárva szabadon dönthet valamely ÁGÉSZ nyújtása biztosításának és szabályozásának módjáról (az ÁGÉSZ-szel összefüggő
2008 — CASE T-289/03 from the Commission on the state of play in the work on the guidelines for State aid and SGEIs, section 4.1; Commission Decision SG (99) D/10201 of 14 December 1999 on State aid No NN 88/98 — United Kingdom), the qualification of an SGEI obligation is subject to strict control by the Community institutions (Case 41/83 Italy v Commission [1985] ECR 873, paragraph 30).
ÜGY állami támogatásokra vonatkozó iránymutatásokat illető munka állásáról szóló bizottsági jelentés 4.1. szakasza; az NN 88/98 – Egyesült Királyság állami támogatásra vonatkozó, 1999. december 14-i SG (99) D/10201. bizottsági határozat), az ÁGÉSZ-kötelezettséggé minősítés a közösségi intézmények teljes ellenőrzése alá tartozik (a Bíróság 41/83. sz., Olaszország kontra Bizottság ügyben 1985. március 20-án hozott ítéletének [EBHT 1985., 873. o.] 30. pontja).
In that regard, the applicants dispute the assertions of the defendant and the interveners that, first, the concept and application of an SGEI obligation are subject to control only for manifest error and, second, the definition of the scope of that concept is essentially a matter within the discretion of the Member States.
E tekintetben a felperesek vitatják az alperes és a beavatkozók azon kijelentéseit, amelyek szerint egyrészt az ÁGÉSZ-kötelezettség fogalma és alkalmazása csak a nyilvánvaló hiba ellenőrzésének van alávetve, másrészt pedig e fogalom hatályának meghatározása alapvetően a tagállamok diszkrecionális jogkörébe tartozik.
Moreover, the caselaw on which the interveners rely (Case C-67/96 Albany [1999] ECR I-5751, paragraph 104, and Case T-106/95 FFSA and Others v Commission [1997] ECR II-229, paragraph 137) confirms, on the contrary, the applicants’ argument.
Albany-ügyben 1999. szeptember 21-én hozott ítéletének [EBHT 1999., I-5751. o.] 104. pontja, valamint az Elsőfokú Bíróság T-106/95. sz., FFSA és társai kontra Bizottság ügyben 1997. február 27-én hozott ítéletének [EBHT 1997., II-229. o.] 137. pontja) ellenben a felperesek feltevését erősíti meg.
Last, the applicants maintain that the interveners put forward no argument capable of calling in question the Community definition of the concept of an SGEI obligation.
Végül, utóbbiak szerint a beavatkozók nem hoznak fel egyetlen olyan érvet sem, amely megkérdőjelezhetné az ÁGÉSZ-kötelezettség közösségi jogi meghatározását.
The applicants contend that in the present case the first Altmark condition is not satisfied because there are no SGEI obligations connected with the RES.
A felperesek úgy vélik, hogy a jelen esetben a fenti 89. pontban hivatkozott Altmarkítéletben megállapított feltétel nem teljesül a RES-szel összefüggő ÁGÉSZ-kötelezettségek hiánya miatt.
The Commission’s finding to the contrary at recital 49 to the contested decision is incorrect in two respects.
A Bizottságnak a megtámadott határozat 49. pontjában tett ellentétes megállapítása két okból is téves.
The applicants first of all maintain that the Commission did not undertake an assessment of whether the SGEI obligations invoked by the Irish authorities, namely the requirements of open enrolment, community rating, lifetime cover and minimum benefits (‘the PMI obligations’) actually and objectively constituted SGEI obligations.
Egyrészt a Bizottság nem foglalkozott azon kérdés megítélésével, hogy az ír hatóságok által hivatkozott ÁGÉSZ-kötelezettségek, vagyis a nyílt csatlakozás, a közös díjszabás, az élethosszig tartó biztosítási védelem és a minimális ellátások követelményei (a továbbiakban: MEB-kötelezettségek) ténylegesen és objektívan ÁGÉSZ-kötelezettségeknek minősülnek-e.
In reality, the Commission avoided that question by incorrectly taking the view that the matter came within the competence of the Irish authorities and that its control
Valójában a Bizottság megkerülte e kérdést, amikor tévesen úgy vélte, hogy az az ír hatóságok hatáskörébe tartozik, és hogy
BUPA AND OTHERS v COMMISSION was limited to a control of manifest errors on the part of those authorities in the exercise of their competence.
BUPA ÉS TÁRSAI KONTRA BIZOTTSÁG vizsgálata az e hatáskörben eljáró hatóságok által elkövetett nyilvánvaló hibák vizsgálatára korlátozódik.
By adopting that approach, the Commission ignored the need for a strict and objective Community definition of SGEI obligations and unlawfully delegated to the Irish authorities the power to define what constituted such obligations.
A Bizottság ekként eljárva figyelmen kívül hagyta az ÁGÉSZ-kötelezettségek szigorú és objektív közösségi meghatározásának követelményét, és jogellenesen ruházta át az ír hatóságokra az annak meghatározására vonatkozó jogkört, hogy mi minősül ilyen kötelezettségnek.
The Commission thus failed to exercise the degree of control required by Article 87(1) EC.
Ezért a Bizottság nem gyakorolta az EK 87. cikk (1) bekezdésében megkövetelt szintű vizsgálatot.
The applicants further maintain that the PMI obligations are not in the nature of an SGEI obligation, for the reasons set out below.
Másrészt a felperesek azt állítják, hogy a MEB-kötelezettségek az alább kifejtett okok miatt nem rendelkeznek ÁGÉSZ-kötelezettség jelleggel.
First, in accordance with the caselaw and the Commission’s practice in taking decisions, the PMI obligations are simply normal regulatory obligations attached to the authorisation to provide a service and to the control by the public authorities of the activity of the operators concerned.
Először is, az ítélkezési gyakorlatnak és a Bizottság határozathozatali gyakorlatának megfelelően a MEB-kötelezettségek csak a szolgáltatásnyújtás engedélyezésével és az érintett piaci szereplők tevékenységeinek az állami szervek általi ellenőrzésével összefüggő szokásos jogszabályi kötelezettségeknek felelnek meg.
The regulations in issue do not impose on the operators concerned the obligation to provide PMI services, still less a minimum level of those services or a universal service.
A szóban forgó szabályozás ugyanis az érintett vállalkozásokkal szemben nem ír elő MEB-szolgáltatások nyújtására vonatkozó kötelezettséget, még kevésbé e szolgáltatások minimális színvonalát vagy egyetemes szolgáltatást.
It is merely a matter of an authorisation to provide such services according to market demand subject to the condition that the operator concerned observes the principles of open enrolment, community rating, lifetime cover and minimum benefits.
Csak az ilyen szolgáltatások piaci igények szerinti engedélyezéséről van szó, amely azon feltételtől függ, hogy a szóban forgó piaci szereplő tartsa tiszteletben a nyílt csatlakozás, az élethosszig tartó biztosítási védelem, a közös díjszabás és a minimális ellátások elvét.
That is also true for the VHI, which, with the exception of Plan P, is not subject to any regulatory obligation to provide specific PMI services.
Ez igaz a VHI-re is, amely a P-terv kivételével nem tartozik semmilyen sajátos MEB-szolgáltatások nyújtására vonatkozó jogszabályi kötelezettség alá.
Second, the Commission’s assertion that the PMI obligations seek to ensure a certain level of PMI services for all persons living in Ireland, at an affordable price and on similar quality conditions, is manifestly incorrect, as elderly persons and those suffering from pre-existing diseases may be excluded from PMI services.
Másodszor, a Bizottság azon megállapítása, amely szerint a MEB-kötelezettségek arra irányulnak, hogy bizonyos szintű MEB-szolgáltatásokat minden Írországban élő személy számára megfizethető áron és hasonló minőségi feltételekkel biztosítsanak, nyilvánvalóan téves, figyelembe véve, hogy kizárhatja a MEB-szolgáltatásokból az idős és már beteg személyeket.
In that regard, the Commission is incorrect to state that the ‘open enrolment’ rule avoids the exclusion of those persons.
E tekintetben téves a Bizottság azon állítása, amely szerint a nyílt csatlakozási szabály megakadályozza e személyek kizárását.
On the contrary, PMI insurers are entitled to exclude persons over the age of 65, or approximately 8% of the Irish population, who are seeking cover for the first time (recital 34, third indent, to the contested decision)
Ellenkezőleg, a MEB-biztosítóknak jogukban állna kizárni azokat, akik elmúltak 65 évesek, és akik először kívánnak csatlakozni, vagyis körülbelül az ír lakosság 8%-át (a megtámadott határozat 34. pontjának harmadik franciabekezdése), és a VHI és a BUPA
2008 — CASE T-289/03 and in practice the VHI and BUPA Ireland do not offer insurance policies to such persons.
Ireland gyakorlatilag nem kínálna biztosításokat e személyeknek.
As regards persons suffering from pre-existing diseases, moreover, PMI insurers are entitled to limit cover by imposing ‘waiting periods’ of 5 to 10 years, depending on the age of the persons concerned, before they are covered, a possibility of which both VHI — except for Plan P — and BUPA Ireland make use in practice.
Másfelől, ami a már beteg személyeket illeti, a MEB-biztosítóknak az érintett személyek kora szerint 5–10 éves várakozási időszak előírásával jogukban állna korlátozni a biztosítást, mielőtt megilletné őket a biztosítás, amely lehetőséget mind a VHI – kivéve a P-tervet –, mind a BUPA Ireland alkalmaz a gyakorlatban.
Last, according to current figures, approximately 49% of the Irish population do not benefit from PMI services.
Végül, a jelenlegi számadatok alapján az ír lakosság körülbelül 49%-a nem részesül MEB-szolgáltatásokban.
Furthermore, the regulations on minimum benefits provide for such a low level of cover that, in practice, they are immaterial, since the level specified is significantly exceeded even by the most basic plans on the market, such as the VHI’s ‘Plan A’.
Ráadásul a minimális ellátásokra vonatkozó szabályozás olyan alacsony biztosítási szintet ír elő, hogy a gyakorlatban nincs jelentősége, mivel ezt a szintet bőven meghaladja a piacon rendelkezésre álló legegyszerűbb biztosítási kötvények – mint például a VHI „A-tervnek” nevezett kötvénye – biztosítási szintje.
Third, the applicants deny that the PMI obligations ensure uniformly affordable rates.
Harmadszor, a felperesek vitatják, hogy a MEB-kötelezettségek egyformán megfizethető díjakat biztosítanak.
Even for those persons for whom those services are available and who can thus benefit from community rating, rates, with the exception of those for Plan P, are exclusively fixed by market forces.
Még azon személyek tekintetében is, akik hozzáférnek e szolgáltatásokhoz, és részesülhetnek a közös díjszabásból, a P-tervet kivéve a díjakat kizárólag a piaci erők határozzák meg.
Thus, waivers or significant premium reductions are available, in particular for persons under the age of 18 or aged between 18 and 23.
Így a díjmentesség vagy a díjak jelentős csökkentése megengedett különösen a 18 év alatti, illetve a 18–23 év közötti személyek vonatkozásában.
Accordingly, community rating allows only rates freely determined by insurers on the basis of market conditions to be made uniform.
Ezért a közös díjszabás csak a biztosítók által a piaci feltételek függvényében szabadon meghatározott díjak egységesítését tenné lehetővé.
Fourth, the PMI obligations do not in any event display the characteristics of an SGEI obligation.
Negyedszer, a MEB-kötelezettségek semmiképpen nem mutatják valamely ÁGÉSZ-kötelezettség jellegét.
Far from corresponding to a universal service created in the general interest, such as a service that replaces the public social security system, the PMI services in issue are merely optional financial services designed to provide cover that is complementary or supplementary to the universal service.
A szóban forgó MEB-szolgáltatások ugyanis távolról sem az általános gazdasági érdekből létrehozott egyetemes szolgáltatásnak felelnének meg – mint például a szociális biztonság állami rendszerének helyébe lépő szolgáltatás –, az egyetemes szolgáltatáshoz viszonyítva csak kiegészítő vagy további biztosítási védelem garantálására irányuló választható pénzügyi szolgáltatások lennének.
In that regard, the present case must be distinguished from that in Joined Cases C-264/01, C-306/01, C-354/01 and C-355/01 AOK-Bundesverband and Others [2004] ECR I-2493, concerning the German health insurance system, which is compulsory for the great majority of German employees and which takes the place of the universal (public) healthcare provision (Opinion of Advocate General Jacobs in AOK-Bundesverband and Others, at [2004] ECR I-2495, and judgment in Albany, paragraph 101 above).
E tekintetben a jelen ügyet meg kellene különböztetni a Bíróság C-264/01., C-306/01., C-354/01. és C-355/01. sz., AOK-Bundesverband és társai egyesített ügyekben 2004. március 16-án hozott ítéletének (EBHT 2004., I-2493. o.) alapjául szolgáló, a német munkavállalók nagy többsége számára kötelező és az egyetemes (állami) egészségügyi ellátások nyújtásának helyébe lépő német egészségbiztosítási rendszerre vonatkozó helyzettől (Jacobs főtanácsnoknak a fent hivatkozott AOK-Bundesverband és társai ügyben hozott ítéletre vonatkozó indítványa [EBHT 2004., I-2495. o.]; a fenti 101. pontban hivatkozott Albany-ügyben hozott ítélet). A felperesek hozzáteszik,
The applicants further submit that the present case bears more resemblance to the situation in Danske Busvognmænd v Commission, paragraph 68 above (paragraphs 90 to 92), where the Court of First Instance held that the transport service in question could not be characterised as an SGEI because the transport activities were open to competition between the various transport undertakings which were active in the market and were all in the same situation.
BUPA ÉS TÁRSAI KONTRA BIZOTTSÁG hogy a jelen eset inkább a fenti 68. pontban hivatkozott Danske Busvognmænd kontra Bizottság ügyben hozott ítélet (90–92. pont) alapjául szolgáló helyzettel lenne azonos, amelyben az Elsőfokú Bíróság amiatt utasította el az ÁGÉSZ-minősítést egy szállítási szolgáltatással kapcsolatban, hogy a szóban forgó szállítási tevékenységek a piacon aktív és ugyanabban a helyzetben található különböző szállítási vállalkozások közötti versenytől függtek.
In that regard, the applicants dispute the defendant’s argument, raised essentially in the defence (paragraphs 13 and 35 to 43) and not in the contested decision, that it is the provision of PMI services — rather than PMI obligations — that constitutes the veritable SGEI mission and, without the RES, the Irish PMI market could not operate in economically acceptable conditions.
E tekintetben a felperesek vitatják az alperes azon, alapvetően az ellenkérelmében (13. és 35–43. pont), és nem a megtámadott határozatban védett feltevését, amely szerint inkább a MEB-szolgáltatások nyújtása jelent valódi ÁGÉSZ-feladatot – nem pedig a MEB-kötelezettségek –, és a RES nélkül az ír MEB-piac nem működhetne gazdaságilag elfogadható feltételekkel.
That, in the applicant’s contention, is not the case, because of the lack of any obligations on BUPA Ireland or the VHI, with the exception of ‘Plan P’, to supply PMI services.
Ez az álláspont helytelen, mivel a BUPA Ireland, illetve a VHI – a P-terv kivételével – nem köteles MEB-szolgáltatást nyújtani.
In reality, the contested decision seeks only to implement the PMI obligations which it incorrectly qualifies as SGEI obligations.
Valójában a megtámadott határozat csak azon MEB-kötelezettségek teljesítésére vonatkozik, amelyeket tévesen minősített ÁGÉSZ-kötelezettségeknek.
Furthermore, although the PMI services, as optional financial services, provide cover that ensures faster and better access to healthcare, they do not respond to a need and, as the Comité européen des assurances states, are voluntary and not in substitution of the State system.
Másfelől, bár a MEB-szolgáltatások, mint választható pénzügyi szolgáltatások az egészségügyi ellátásokhoz való gyorsabb és jobb hozzáférést biztosító védelmet nyújtanak, nem feltétlenül szükségesek, és – amint azt a biztosítók európai bizottsága is megerősíti – önkéntesek, és nem az állami rendszert helyettesítik.
If the Commission had none the less wished to establish that the rules governing the PMI services were themselves SGEI obligations, a question which has no relevance to the present case, it ought to have demonstrated that the rules in question were in the nature of an SGEI obligation, which it failed to do.
Ha a Bizottság mégis meg akarta volna állapítani, hogy a MEB-szolgáltatásokat szabályozó szabályok maguk ÁGÉSZ-kötelezettségeknek minősülnek – amely kérdés nem releváns a jelen ügyben –, bizonyítani kellett volna – amit nem tett meg –, hogy az említett szabályok nem mutattak ÁGÉSZ-kötelezettség jelleget.
In that context, the defendant’s attempt in the rejoinder to remedy its contradictory approach by stating that it is in fact the provision of PMI services as such or a combination of the provision of those services and the PMI obligations that constitutes the relevant SGEI cannot succeed.
Ezzel összefüggésben nem lehet sikeres az alperesnek a viszonválaszban az ellentét leplezésére tett kísérlete, amikor azt állítja, hogy a MEB-szolgáltatás – mint olyan – nyújtása vagy annak a MEB-kötelezettségekkel való kombinálása jelenti a releváns ÁGÉSZ-t.