natgillin/translations-raw huggingface dataset:
), where the applicant sought annulment of a provision of a regulation which limited the right to use the name ‘Tocai friulano’, provided the opportunity for the Court to shed light on the circumstances in which an applicant could base his standing to bring proceedings on the principles laid down by the Court of Justice in its judgment in Codorníu v Council (13).
A Regione Autonoma Friuli-Venezia Giulia ügy12, amelynek keretében a felperes egy rendelet a „Tocai friuliano” név használatát korlátozó rendelkezésének megsemmisítését kérte, lehetővé tette az Elsőfokú Bíróság számára annak megvilágítását, hogy valamely felperes milyen körülmények között alapíthatja kereshetőségi jogát a Bíróság Codorníu kontra Tanács ügyben13 hozott ítéletében meghatározott elvekre.
The Court of First Instance held that in this case the applicant, unlike the undertaking Codorníu, was not prevented by a measure of general application from using an intellectual property right which it had registered and used in the traditional matter for a long period before the measure in question was adopted.
Az Elsőfokú Bíróság úgy határozott, hogy a fenti ügyben a felperest – a Codorníu vállalkozástól eltérően – nem akadályozta általános hatályú rendelkezés az említett aktus elfogadását megelőzően az általa lajstromoztatott és hosszú ideig általános módon használt szellemi tulajdonjoga használatában.
The name ‘Tocai friulano’ is not a geographical indication as such forming part of intellectual property rights and enjoying protection on that basis.
Valójában a „Tocai friulano” név nem a szellemi tulajdonjog hatálya alá tartozó és e címen védelmet élvező földrajzi jelzés.
The Court also stated that the general interest which a region, as the competent entity for economic and social matters on its territory, might have in securing a favourable outcome for the economic prosperity of that territory is not sucient for it to be regarded as being individually concerned.
Az Elsőfokú Bíróság azt is pontosította, hogy az általános érdek, amellyel valamely régió – mint a területén gazdasági és társadalmi jellegű kérdésekben illetékes jogalany – rendelkezhet arra vonatkozóan, hogy a területe gazdasági fejlődésére nézve kedvező eredményt érjen el, nem elegendő ahhoz, hogy a régiót személyében érintettnek lehessen tekinteni.
Furthermore, the legislative and regulatory prerogatives that may be held by a legal person governed by the public law of a Member State other than the State are not of such a kind as to confer that person an individual interest in seeking annulment of a provision of Community law which has no eect on the extent of its powers, since, in principle, the person holding such prerogatives does not exercise them in his own interest.
Ezenfelül azok a törvényi és rendeleti kiváltságok, amelyekkel valamely tagállam közjoga szerinti, az államtól eltérő jogalany rendelkezhet, nem biztosítják számára azt a lehetőséget, hogy egyéni érdeke érvényesítése céljából valamely, a hatásköre terjedelmére semmiféle hatással nem bíró közösségi jogi rendelkezés megsemmisítését kérje, mivel az ilyen kiváltságokat az ezekkel rendelkező személy általában nem saját érdekében gyakorolja.
Case 25/62 Plaumann v Commission [1963] ECR 95, at 107.
A Bíróság 25/62. sz., Plaumann kontra Bizottság ügyben 1963. július 15-én hozott ítélete (EBHT 1963., 199. o.).
Order of 28 August 2007 in Case T-46/06 (on appeal, Case C-483/07 P).
Az Elsőfokú Bíróság T-46/06. sz. ügyben 2007. augusztus 28-án hozott végzése (fellebbezett: C-483/07.
Case C-309/89 [1994] ECR I-1853.
A Bíróság C-309/89. sz. ügyben 1994. május 18-án hozott ítélete (EBHT 1994., I-1853. o.).
Court of First Instance applicant.
Elsőfokú Bíróság
The Court examined of its own motion the admissibility of the action and held that the applicant was individually concerned by that decision, in so far as the decision had been adopted at the conclusion of proceedings in which the applicant had participated to a decisive extent, had been aimed at bringing to an end the long-standing trading relationship between the applicant and De Beers and had been liable to have an appreciable eect on the applicant’s competitive position on the market for the supply and production of rough diamonds.
Miután hivatalból vizsgálta a kereset elfogadhatóságát, az Elsőfokú Bíróság úgy határozott, hogy a felperest e határozat személyében is érinti, mivel azt olyan eljárás keretében hozták meg, amelyben a felperes meghatározó módon vett részt, mivel a határozat a felperes és a De Beers közötti hosszú távú kereskedelmi kapcsolat leépítését célozza, és alkalmas a felperes versenyhelyzetének jelentős mértékű befolyásolására a nyersgyémánttermelés és -szállítás piacán.
Interest in bringing proceedings
Eljáráshoz fűződő érdek
In Pergan Hilfsstoe für industrielle Prozesse v Commission (15) the applicant challenged the decision of the Commission’s hearing ocer rejecting its request for condential treatment for certain passages in a Commission decision (‘the peroxides decision’), which contained references to the applicant’s role in a number of cartels on certain markets for organic peroxides.
A Pergan Hilfsstoe für industrielle Prozesse kontra Bizottság ügyben15 hozott ítélet alapjául szolgáló ügyben a felperes a Bizottság meghallgatási tisztviselőjének határozatát támadta, amely elutasította a Bizottság egy határozata (a továbbiakban: „peroxid”-határozat) bizonyos bekezdéseinek bizalmas kezelésére vonatkozó kérelmét, amely bekezdések utalásokat tartalmaztak a felperesnek egy sor, az organikus peroxidok bizonyos piacain létrejött kartell keretén belül játszott szerepére.
However, as the proceedings against the applicant were time-barred, the Commission had made no reference in the operative part of the ‘peroxides decision’ to its participation in the infringement.
Mindazonáltal mivel a felperesnek felrótt szabálytalanságok elévültek, a Bizottság nem említette a „peroxid”-határozat rendelkező részében e vállalkozás részvételét a jogsértésben.
The Court rejected the Commission’s plea that the applicant, which had not challenged the peroxides decision, had no interest in bringing an action against the decision of the hearing ocer.
Az Elsőfokú Bíróság elutasította azon, a Bizottság által emelt kifogást, amely szerint a felperesnek, aki nem támadta meg a „peroxid”-határozatot, nincs eljáráshoz fűződő érdeke a meghallgatási tisztviselő határozatával szemben.
It held, on the contrary, that the annulment of that decision was capable of conferring an advantage on the applicant in that the Commission should take account of the applicant’s legitimate interest in the information at issue not being disclosed.
Ellenkezőleg, úgy ítélte meg, hogy ez utóbbi határozat megsemmisítése előnnyel járhat a felperes számára, amennyiben a Bizottságnak tekintettel kell lennie a felperes a szóban forgó információk védelméhez fűződő jogos érdekére.
Furthermore, the mere fact that the information had already been published did not deprive the applicant of an interest in bringing an action, since its continued disclosure on the Commission’s Internet site continued to harm the applicant’s reputation, which is a vested and present interest.
Másrészt azon egyedüli körülmény, hogy a szóban forgó információk közzététele már megtörtént, nem foszthatja meg a felperest az eljáráshoz fűződő érdekétől, tekintettel arra, hogy ezen utalások a Bizottság honlapján történő folyamatos nyilvánosságra hozatala továbbra is sérti a felperes érdekeit, ami a létrejött és fennálló érdek alkotóelemét képezi.
In Ufex and Others v Commission (16) the applicants challenged the Commission decision rejecting their complaint.
Az Ufex és társai kontra Bizottság ügyben16 hozott ítélet alapjául szolgáló ügyben a felperesek a Bizottság panaszukat elutasító határozatát támadták.
Their interest in bringing an action was challenged on the ground that, according to the interveners in support of the Commission, even if the contested measure were annulled, the Commission would be unable to establish the infringement complained of, since the excessive duration of the entire administrative procedure would have constituted a breach of the interveners’ rights.
Az eljáráshoz fűződő érdeküket annyiban vitatták, amennyiben a Bizottság kérelmeit támogató beavatkozók álláspontja szerint a Bizottság még a megtámadott aktus megsemmisítése esetén sem állapíthatja meg a bejelentett jogsértést, amennyiben a közigazgatási eljárás teljes időtartamának rendkívüli elhúzódása az említett felek védelemhez való jogát sértette.
In that regard, the Court held that the interest in bringing an action of an applicant who had brought an action for annulment of a Commission decision rejecting the complaint whereby it denounced conduct capable of constituting an abuse of a dominant position could be denied only in exceptional circumstances, notably where it could be established beyond doubt that the Commission was not in a position to adopt a decision making a finding of infringement attributable to the dominant undertaking in question.
E tekintetben az Elsőfokú Bíróság úgy ítélte meg, hogy a Bizottság olyan panaszt elutasító határozata ellen indított megsemmisítés iránti kereset során, amelyet valamely, esetleg erőfölénnyel való visszaélést megvalósító magatartás bejelentésére terjesztettek elő, a felperes eljáráshoz fűződő érdeke csak kivételes körülmények között tagadható meg, nevezetesen ha bizonyossággal megállapítható, hogy a Bizottság nem hozhatott olyan határozatot, amely az érintett erőfölényben lévő vállalkozásnak betudható jogsértést állapít meg.
Judgment of 12 October 2007 in Case T-474/04.
Az Elsőfokú Bíróság T-474/04. sz. ügyben 2007. október 12-én hozott ítélete.
Judgment of 12 September 2007 in Case T-60/05.
Az Elsőfokú Bíróság T-60/05. sz. ügyben 2007. szeptember 12-én hozott ítélete.
Admissibility in matters of State aid
Elfogadhatóság az állami támogatásokra vonatkozó ügyekben a)
Concept of interested party
Az érintett fél fogalma
Article 88(2) EC has capacity to bring an action for annulment of a decision adopted at the conclusion of the stage of the preliminary examination of aid referred to in Article 88(3) EC in order to protect its procedural rights.
Számos, 2007-ben elfogadott határozat tette lehetővé az Elsőfokú Bíróság számára azon ítélkezési gyakorlat alkalmazásának pontosítását17, amely szerint az EK 88. cikk (2) bekezdése értelmében vett érintett fél – eljárási jogainak védelme érdekében – rendelkezik valamely, a támogatások az EK 88. cikk (3) bekezdése szerinti előzetes vizsgálata szakaszában hozott határozat megsemmisítésére vonatkozó eljáráshoz fűződő érdekkel.
By its order in SID v Commission (18) the Court held that a seafarers’ union which had lodged a complaint in respect of certain tax measures applicable to seafarers employed on board vessels on the Danish international register was not a party concerned.
A SID kontra Bizottság ügyben18 hozott végzésével az Elsőfokú Bíróság elutasította egy tengerész szakszervezet érintett fél minőségét, amely panaszt nyújtott be bizonyos, a dán nemzeti nyilvántartásban szereplő hajók fedélzetén alkalmazott tengerészekre alkalmazandó adóintézkedésekkel szemben.
Neither the seafarers’ union nor its members were competitors of the beneficiaries of the measures in issue.
Valójában sem a tengerész szakszervezet, sem annak tagjai nem versenytársai a szóban forgó intézkedések kedvezményezettjeinek.
Although bodies representing the employees of the undertakings in receipt of aid might, as parties concerned, submit comments to the Commission on considerations of a social nature, the fact remained that in this case any social aspects derived from the establishment of the register in question and not from the fiscal measures in issue, which alone were examined by the Commission with a view to assessing their compatibility with the common market.
Bár valamely támogatás kedvezményezett vállalkozásának munkavállalóit képviselő szervezetek érdekelt félként terjeszthetik észrevételeiket a Bizottság elé a szociális megfontolásokról, annyi bizonyos, hogy a jelen ügyben az esetleges szociális szempontok az említett nyilvántartás bevezetésének, és nem a vitatott adóintézkedéseknek az eredményei, amelyeket a Bizottság csak a közös piaccal való összeegyeztethetőségük szempontjából vizsgált.
The social aspects relating to that register therefore had only an indirect link with the contested decision.
Az e nyilvántartásra vonatkozó szociális szempontok ezért csak közvetett kapcsolatban vannak a megtámadott határozattal.
In Fachvereinigung Mineralfaserindustrie v Commission (19) the Court, after finding that the members of the applicant were parties concerned with standing to act in defence of their procedural rights and that the applicant eectively raised a plea alleging that the Commission ought to have initiated the formal investigation procedure provided for in Article 88(2) EC because it was facing serious problems as regards the compatibility of the aid with the common market, declared the action admissible and added that although the further substantive arguments raised were inadmissible as such, the arguments developed must nonetheless be examined for the purpose of determining whether the Commission was actually facing serious problems.
A Fachvereinigung Mineralfaserindustrie kontra Bizottság ügyben19 hozott ítéletében az Elsőfokú Bíróság, miután megállapította, hogy a felperes tagjai érintett félként jogosultak eljárni eljárási jogaik védelme érdekében, és hogy a felperes lényegében arra irányuló jogalapot terjeszt elő, hogy a Bizottságnak – tekintettel arra, hogy komoly nehézségekkel szembesült a támogatás közös piaccal való összeegyeztethetősége tekintetében – meg kellett volna indítania az EK 88. cikk (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárást, a keresetet elfogadhatóvá nyilvánította, és hozzátette, hogy még ha kiegészítő érdemi jogalapok mint olyanok elfogadhatatlanok is, az előadott érveket mégis meg kell vizsgálni annak értékelésére, hogy a Bizottság ténylegesen komoly nehézségekkel szembesült-e.
The same problem formed the subject matter in an action for failure to act under Article 232 EC, of Asklepios Kliniken (20), where a German company specialising in hospital management had brought an action for a declaration that the Commission had unlawfully failed to adopt a position on the complaint denouncing the existence of the State aid alleged to have been granted by the German authorities to hospitals in the public sector.
Ugyanez a probléma képezte tárgyát az EK 232. cikk szerinti intézményi mulasztás megállapítása iránti kereset formájában az Asklepios Kliniken ügynek20, amelyben egy magánkórházak üzemeltetésére szakosodott német társaság annak megállapítása iránt indított keresetet, hogy a Bizottság jogellenesen mulasztott el állást foglalni a német hatóságok által közkórházaknak állítólagosan nyújtott állami támogatások fennállását bejelentő panasz tekintetében.
The Court recalled that Articles 230 EC and 232 EC prescribe one and the same remedy.
Az Elsőfokú Bíróság emlékeztetett rá, hogy az EK 230. cikk
Order of 23 April 2007 in Case T-30/03 (on appeal, Case C-319/07 P).
Az Elsőfokú Bíróság T-30/03. sz. ügyben 2007. április 23-án hozott végzése (fellebbezett: C-319/07. P. sz. ügy).
Judgment of 20 September 2007 in Case T-375/03.
Az Elsőfokú Bíróság T-375/03. sz. ügyben 2007. szeptember 20-án hozott ítélete.
Judgment of 11 July 2007 in Case T-167/04 Asklepios Kliniken v Commission.
Az Elsőfokú Bíróság T-167/04. sz., Asklepios Kliniken kontra Bizottság ügyben 2007. július 11-én hozott ítélete.
Court of First Instance them to bring an action for failure to act against an institution which has failed to adopt a measure which would have concerned them in the same way (21
Elsőfokú Bíróság és az EK 232. cikk ugyanazon egyetlen jogi út kifejeződései. Ezért noha az EK 230. cikk negyedik bekezdése lehetővé teszi magánszemélyek számára megsemmisítés iránti kereset indítását az őket közvetlenül és személyükben érintő közösségi jogi aktusokkal szemben, az EK 232. cikk harmadik bekezdése lehetővé teszi intézményi mulasztás megállapítása iránti kereset benyújtását azon intézmény ellen, amely nem fogadta el az őket ugyanilyen módon érintő aktust21.
Aid regimes
Támogatási programok
In Salvat père & ls and Others v Commission (22 ) the Commission had adopted a decision characterising as State aid incompatible with the common market certain measures taken by the French authorities to finance a sectoral aid scheme for wine-growers producing low-quality wine. The Commission had thus ordered the French Republic to recover the unlawfully paid aid from the recipients.
A Salvat père & ls és társai kontra Bizottság ügyben22 a Bizottság a gyengébb minőségű bort készítő bortermelők számára egy ágazati támogatási program nanszírozására a francia hatóságok által végrehajtott bizonyos intézkedéseknek a közös piaccal való összeegyeztethetetlenségét megállapító határozatot hozott. Azt is elrendelte, hogy a Francia Köztársaság járjon el ezen, jogellenesen nyújtott támogatásoknak a kedvezményezettektől való visszatéríttetése iránt. A Bíróság azon állandó ítélkezési gyakorlatát alapul véve, amelynek értelmében valamely általános rendszer címén nyújtott – a Bizottság határozata által visszatéríttetni rendelt – egyéni támogatás tényleges kedvezményezettje személyében érintett e határozat által23, az Elsőfokú Bíróság megállapította, hogy az a körülmény, hogy a megtámadott határozat nem nevezi meg a szóban forgó támogatás kedvezményezett vállalkozásait, objektíve meghatározott helyzetekre alkalmazandó, és általános és elvont módon meghatározott személycsoport vonatkozásában fejt ki joghatásokat, nem vezethet a kereset elfogadhatatlanságához.
Relying on the caselaw of the Court of Justice that the actual recipient of individual aid granted under a general aid scheme and recovery of which is ordered by the Commission is individually concerned by that decision (23), the Court observed that the fact that the contested decision does not identify the undertakings that benet from the aid in question, applies to situations determined objectively and has legal eects with respect to a category of persons envisaged generally and in the abstract does not mean that the action is inadmissible.
Ellenkezőleg, annak megállapításával, hogy a nyújtott összegek vállalkozásonként eltérőek voltak, így minden egyes vállalkozás saját jellemzői alapján egyénített, az Elsőfokú Bíróság megállapította, hogy az egyik felperes tényleges kedvezményezettje a szóban forgó ágazati támogatási rendszer címén nyújtott – a Bizottság határozata által visszatéríttetni rendelt – egyéni támogatásnak.
Consequently, that applicant was directly and individually concerned by that part of the contested decision.
Ezért e felperest a határozat e része közvetlenül és személyében érinti.
Proceedings relating to greenhouse gas emissions
Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységeire vonatkozó jogviták
Case 15/70 Chevalley v Commission [1970] ECR 975 and Case T-395/04 Air One v Commission [2006] ECR II-1343.
A Bíróság 15/70. sz., Chevalley kontra Bizottság ügyben 1970. november 18-án hozott ítélete (EBHT 1970., 975. o.) és az Elsőfokú Bíróság T-395/04. sz., Air One kontra Bizottság ügyben 2006. május 10-én hozott ítélete (EBHT 2006., II-1343. o.).
Judgment of 20 September 2007 in Case T-136/05.
Az Elsőfokú BíróságT-136/05. sz. ügyben 2007. szeptember 20-án hozott ítélete.
On that point, see also judgment of 12 September 2007 in Joined Cases T-239/04 and T-323/04 Italy and Brandt Italia v Commission.
E kérdésben lásd az Elsőfokú Bíróság T-239/04. és T-323/04. sz., Olaszország és Brandt Italia kontra Bizottság egyesített ügyekben 2007. szeptember 12-én hozott ítéletét is.
Joined Cases C-15/98 and C-105/99 Italy and Sardegna Lines v Commission [2000] ECR I-8855.
A Bíróság C-15/98. és C-105/99. sz., Olaszország és Sardegna Lines kontra Bizottság egyesített ügyekben 2000. október 19-én hozott ítélete (EBHT 2000., I-8855. o.).
Directive 2003/87/EC of the European Parliament and of the Council of 13 October 2003 establishing a scheme for greenhouse gas emission allowance trading within the Community and amending Council Directive 96/61/EC (OJ 2003 L 275, p. 32).
Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 275., 32. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 7. kötet, 631. o.).
In its order in EnBW Energies Baden-Württemberg v Commission (25) the Court gave a textual, contextual and teleological interpretation of Directive 2003/87 and held that that directive confers on the Commission only a limited power of rejection and allows it even to waive the use of that power, since, inter alia, where the Commission does not raise express objections within the time-limit laid down in the directive, the notied NAP becomes denitive and can be implemented by the Member State.
Az irányelv a kibocsátási egységek kereskedelmi rendszerét hozta létre az ilyen kibocsátások csökkentésének ösztönzése érdekében, amely kibocsátásoknak az üzemeltetőt bizonyos mennyiségű üvegházhatást okozó gáz kibocsátásra feljogosító kibocsátási egységek elosztásának tárgyát kell képezniük, és amely kibocsátási egységeket a Bizottságnak bejelentett nemzeti kiosztási tervek szerint osztják el.
On the basis of similar reasoning, the Court held, in its order in US Steel Košice v
A bejelentett nemzeti kiosztási tervekkel szemben kifogást nem emelő határozatok
Commission (27), that the Commission decision not to raise any objections to the Slovak NAP did not have the eect of granting a rights-creating authorisation because, by their nature, the Slovak measures notied in that context did not require such authorisation.
A 2003/87 irányelv nyelvtani, összefüggés szerinti, valamint teleologikus értelmezését követően az Elsőfokú Bíróság úgy határozott az EnBW Energie Baden-Württemberg kontra Bizottság ügyben25 hozott végzésben, hogy az említett irányelv a Bizottság számára csak korlátozott elutasítási jogkört biztosít, még azt is lehetővé téve számára, hogy lemondjon e jogkörről, nevezetesen akkor, ha a Bizottság kifejezetten nem emel kifogást az irányelvben előírt határidőn belül, a bejelentett nemzeti kiosztási terv végleges lesz, és a tagállam végrehajthatja azt.
In those circumstances, the contested decision could not produce binding legal eects such as to aect the applicant’s interests and therefore did not constitute a measure against which an action could be brought.
Az Elsőfokú Bíróság arra a következtetésre jut, hogy amennyiben a határozat valamely nemzeti kiosztási terv bizonyos szempontjai tekintetében kifejezett elfogadást tartalmaz, az nem tekintethető a nemzeti kiosztási terv összessége még hallgatólagos elfogadásának sem, így a felperesnek nincs eljáráshoz fűződő érdeke a nemzeti kiosztási terv egyéb szempontjai tekintetében26.
Last, by order in Cemex UK Cement v Commission (28) the Court held that an action for annulment of the Commission decision raising no objections to the allocation to the applicant by the NAP of an individual allowance which it considered insucient and contrary to the directive was inadmissible on the ground that the applicant was not individually concerned, as only the United Kingdom was responsible for the implementation of the NAP and for the allocation of specic allowances to individual installations.
Hasonló okfejtést követően az Elsőfokú Bíróság az US Steel Košice kontra Bizottság ügyben27 hozott végzésében úgy ítélte meg, hogy a Bizottság a szlovák nemzeti kiosztási tervvel szemben kifogást nem emelő határozata nem eredményezi jogokat keletkeztető engedély megadását, mivel a szlovák intézkedések természetüknél fogva nem igényelnek ilyen engedélyt.
) the Court considered that the applicants were not individually concerned by the Commission decision declaring incompatible an allocation method introduced during the preceding NAP that was favourable to new installations. That decision aected the applicants in the same way as
Ilyen körülmények között a megtámadott határozat nem vált ki a felperes érdekeit érintő kötelező joghatást, és így nem minősül keresettel megtámadható aktusnak.