natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Court must also reject the argument of the Federal Republic of Germany that the contested provisions are not the cause of there being a lesser quantity of medicinal products supplied to German hospitals by pharmacies situated outside that Member State, because, as a general rule, adequate quantities of medicinal products authorised in Germany are not available in such pharmacies.
Nem fogadható el a Németországi Szövetségi Köztársaság azon érve, miszerint az a tény, hogy az e tagállamon kívül található gyógyszertárak kisebb mennyiségben szállítanak gyógyszert a német kórházaknak, nem a vitatott rendelkezéseknek tudható be, mivel e gyógyszertárak általában nem rendelkeznek elegendő mennyiségben a Németországban engedélyezett gyógyszerekkel.
Since the contested provisions are liable to hinder intraCommunity trade, they must be considered as a measure having equivalent effect to a quantitative restriction on imports within the meaning of Article 28 EC, without it being necessary to prove that they have had an appreciable effect on such trade (see Case C-166/03 Commission v France [2004] ECR I-6535, paragraph 15).
Ugyanis a vitatott rendelkezések alkalmasak arra, hogy akadályozzák a Közösségen belüli kereskedelmet, ezért azokat az EK 28. cikk értelmében a behozatal mennyiségi korlátozásával azonos hatású intézkedésnek kell tekinteni, anélkül hogy be kellene bizonyítani, hogy érzékelhető hatást gyakorolnak az említett kereskedelemre (lásd a C-166/03. sz., Bizottság kontra Franciaország ügyben 2004. július 8-án hozott ítélet [EBHT 2004., I-6535. o.] 15. pontját).
It follows from all of the foregoing that the contested provisions are liable to hinder intraCommunity trade and constitute a measure having equivalent effect to a quantitative restriction on imports prohibited by Article 28 EC.
Az előbbiekben kifejtett érvek egészéből az következik, hogy a vitatott rendelkezések alkalmasak arra, hogy akadályozzák a Közösségen belüli kereskedelmet, és az EK 28. cikk által tiltott, mennyiségi korlátozással azonos hatású intézkedést képeznek.
In those circumstances, it must be examined whether the contested provisions can be justified on grounds such as those relied on by the Federal Republic of Germany relating to the protection of public health.
E körülményekre tekintettel meg kell vizsgálni, hogy a vitatott rendelkezések igazol-hatók-e olyan okokkal, mint a Németországi Szövetségi Köztársaság által hivatkozott közegészségvédelmi okok.
Whether there is justification in the protection of public health
A közegészség védelmére alapított igazolás fennállásáról
It must be recalled that the health and life of humans rank foremost among the assets or interests protected by Article 30 EC and it is for the Member States, within the limits imposed by the Treaty, to decide on the degree of protection which they wish to afford to public health and on the way in which that degree of protection is to be achieved (Deutscher Apothekerverband, paragraph 103; Case C-262/02 Commission v France [2004] ECR I-6569, paragraph 24; Rosengren and Others, paragraph 39; and Ludwigs-Apotheke, paragraph 27).
E tekintetben emlékeztetni kell rá, hogy az emberek egészsége és élete az első helyen áll az EK 30. cikk által oltalmazott javak és érdekek között, és a tagállamok feladata eldönteni – a Szerződésben megállapított korlátok között –, hogy milyen szinten óhajtják biztosítani a közegészség védelmét, és azt milyen módon kívánják megvalósítani (a fent hivatkozott Deutscher Apothekerverband ügyben hozott ítélet 103. pontja; a C-262/02. sz., Bizottság kontra Franciaország ügyben 2004. július 13-án hozott ítélet [EBHT 2004., I-6569. o.] 24. pontja; a fent hivatkozott Rosengren és társai ügyben hozott ítélet 39. pontja, valamint a fent hivatkozott Ludwigs-Apotheke ügyben hozott ítélet 27. pontja).
It is common ground that the contested provisions, which, according to the Federal Republic of Germany, have the objective of ensuring that the supply to hospitals of medicinal products by an external pharmacy is reliable and of good quality, reflect concerns for public health which are within the ambit of Article 30 EC and that, consequently, they are, in principle, capable of justifying a restriction on the free movement of goods.
Az bizonyos, hogy a vitatott rendelkezések – amelyeknek célja a Németországi Szövetségi Köztársaság szerint annak biztosítása, hogy a kórházak külső gyógyszertár által történő gyógyszerekkel való ellátása megbízható és színvonalas legyen – megfelelnek az EK 30. cikk által elismert közegészségügyi törekvéseknek, ennélfogva főszabály szerint igazolhatják az áruk szabad mozgásának akadályozását.
However, legislation which is such as to restrict a fundamental freedom guaranteed by the Treaty, such as the free movement of goods, can be justified only if it is appropriate for securing the attainment of the objective pursued and does not go beyond what is necessary in order to attain it (Case C-14/02 ATRAL [2003] ECR I-4431, paragraph 64; Case C-254/05 Commission v Belgium [2007] ECR I-4269, paragraph 33; judgment of the Court (Third Chamber) of 13 March 2008 in Case C-227/06 Commission v Belgium, paragraph 61; and Case C-265/06 Commission v Portugal [2008] ECR I-2245, paragraph 37).
Ugyanakkor a Szerződés által garantált olyan alapvető szabadságot korlátozó jellegű szabályozás, mint az áruk szabad mozgása, csak akkor igazolt, ha az elérni kívánt cél megvalósítására alkalmas, és nem lépi túl az ahhoz szükséges mértéket (a C-14/02. sz. ATRAL-ügyben 2003. május 8-án hozott ítélet [EBHT 2003., I-4431. o.] 64. pontja; a C-254/05. sz., Bizottság kontra Belgium ügyben 2007. június 7-én hozott ítélet [EBHT 2007., I-4269. o.] 33. pontja; a C-227/06. sz., Bizottság kontra Belgium ügyben 2008. március 13-án hozott ítélet 61. pontja, valamint a C-265/06. sz., Bizottság kontra Portugália ügyben 2008. április 10-én hozott ítélet [EBHT 2008., I-2245. o.] 37. pontja).
First, in relation to whether the contested provisions are appropriate, it must be observed that in so far as they require that all the services associated with the supply contract must be entrusted to a pharmacist in the vicinity, those provisions are such as to achieve the objective of ensuring that the supply of products to German hos -pitals is reliable and of good quality and therefore of protecting public health, which the Commission does not dispute.
Ami egyrészről a vitatott rendelkezések megfelelő jellegét illeti, megjegyzendő, hogy annak előírásával, hogy az ellátási szerződéshez kapcsolódó valamennyi szolgáltatás egy közelben található gyógyszertár gyógyszerészére legyen bízva, az ilyen rendelkezések alkalmasak a német kórházak megbízható és színvonalas ellátásának garantálására szolgáló célkitűzés megvalósítására, és ennélfogva a közegészség védelmére, amit a Bizottság egyébként nem vitat.
Secondly, as regards the assessment of whether those provisions are necessary, it must be recalled at the outset that it follows from the caselaw of the Court that since Article 30 EC is an exception, to be strictly interpreted, to the rule of free movement of goods within the Community, it is for the national authorities to demonstrate that those provisions are necessary in order to achieve the declared objective, and that this objective could not be achieved by less extensive prohibitions or restrictions of lesser extent or having less effect on intraCommunity trade (see, to that effect, Case C-17/93 van der Veldt [1994] ECR I-3537, paragraph 15; Case C-189/95 Franzén [1997] ECR I-5909, paragraphs 75 and 76; Case C-434/04 Ahokainen and Leppik [2006] ECR I-9171, paragraph 31, and Rosengren and Others, paragraph 50).
Másrészről az említett rendelkezések szükségességével kapcsolatos értékelést illetően elöljáróban emlékeztetni kell arra, hogy a Bíróság ítélkezési gyakorlatából az következik, hogy mivel az EK 30. cikk az áruk Közösségen belüli szabad mozgásának elve alóli kivétel, amit megszorítóan kell értelmezni, a nemzeti hatóságok feladata annak bizonyítása, hogy e rendelkezések szükségesek az említett cél eléréséhez, és hogy e célt nem lehet elérni a Közösségen belüli kereskedelmet kevésbé tiltó vagy korlátozó, illetve azt kevésbé érintő intézkedésekkel (lásd ebben az értelemben a C-17/93. sz. Van der Veldt-ügyben 1994. július 14-én hozott ítélet [EBHT 1994., 3537. o.] 15. pontját; a C-189/95. sz.
In accordance with settled caselaw of the Court, set out in paragraph 46 of this judgment, when assessing whether the principle of proportionality has been observed in the field of public health, account must be taken of the fact that a Member State has the power to determine the degree of protection which it wishes to afford to public health and the way in which that degree of protection is to be achieved.
A Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata értelmében, amelyet a jelen ítélet 46. pontjában idéztünk, a közegészségügy terén az arányosság elve betartásának értékelésekor figyelembe kell venni azt, hogy a tagállam eldöntheti, hogy milyen szinten óhajtja a közegészség védelmét biztosítani, és hogy azt milyen módon kell megvalósítani.
Since that degree of protection may vary from one Member State to the other, Member States must be allowed discretion (see, to that effect, Case C-41/02 Commission v Netherlands [2004] ECR I-11375, paragraphs 46 and 51) and, consequently, the fact that one Member State imposes less strict rules than another Member State does not mean that the latter’s rules are disproportionate (Case C-262/02 Commission v France, paragraph 37, and Case C-443/02 Schreiber [2004] ECR I-7275, paragraph 48).
Ez a szint tagállamonként változhat, ezért a tagállamok részére bizonyos mérlegelési mozgásteret kell engedni (lásd ebben az értelemben a C-41/02. sz., Bizottság kontra Hollandia ügyben 2004. december 2-án hozott ítélet [EBHT 2004., I-11375. o.] 46. és 51. pontját), és ebből következően az, hogy egy tagállam egy másik tagállaménál enyhébb szabályokat alkalmaz, nem jelenti azt, hogy ez utóbbi tagállam szabályai aránytalanok lennének (a fent hivatkozott Bizottság kontra Franciaország ügyben 2004. július 13-án hozott ítélet 37. pontja és a C-443/02. sz. Schreiber-ügyben 2004. július 15-én hozott ítélet [EBHT 2004., I-7275. o.] 48. pontja).
In this case, it must be recalled that, pursuant to Paragraph 14 of the ApoG, German hospitals have the choice of entrusting the provision of their supplies of medicinal products either to a pharmacy operating within the hospital premises (‘internal provision of supplies’), or to the pharmacy of another hospital or to an external pharmacy (‘external provision of supplies’).
A jelen esetben emlékeztetni kell rá, hogy az ApoG 14. §-a értelmében a német kórházak választhatnak, hogy gyógyszerellátásukkal a kórház helyiségein belül üzemeltetett gyógyszertárat (a továbbiakban: belső ellátási rendszer), vagy valamely másik kórház gyógyszertárát, illetve külső gyógyszertárat (a továbbiakban: külső ellátási rendszer) bíznak meg.
In the system of internal provision of supplies, the pharmacist of the hospital is responsible for all the services linked to the supply of medicinal products.
A belső ellátási rendszerben a kórház gyógyszerésze felel a gyógyszerellátáshoz kapcsolódó valamennyi szolgáltatásért.
Since he is based in the hospital premises, he is generally and quickly available to the hospital.
Ez a rendszer a kórházon belül működik, ezért széleskörűen és gyorsan áll ez utóbbi rendelkezésére.
The various elements of that system have not been challenged by the Commission.
E rendszer különböző elemeit a Bizottság nem kifogásolta.
When a hospital selects the system of external provision of supplies, it must conclude a contract with the pharmacy which it has chosen, a contract which is subject to the cumulative conditions laid down in Paragraph 14 of the ApoG, which also require that all of the services linked to that type of provision of supplies are provided by a contracting pharmacist who must be generally and quickly available in situ.
Abban az esetben, amikor a kórház a külső ellátási rendszert választja, szerződést kell kötnie a kiválasztott gyógyszertárral, amely szerződés az ApoG 14. §-ában foglalt azon együttes feltételek hatálya alá tartozik, amelyek azt is előírják, hogy az ilyen típusú ellátáshoz kapcsolódó valamennyi szolgáltatás a szerződő gyógyszerészre van bízva, akinek széleskörűen és gyorsan rendelkezésre kell állnia a helyszínen.
Accordingly, the fact of the matter is that the contested provisions transpose to the system of external provision of supplies requirements analogous to those which characterise the system of internal provision of supplies.
Így a vitatott rendelkezések gyakorlatilag a belső ellátási rendszerre jellemzőkhöz hasonló követelményeket írnak elő a külső ellátási rendszerre.
To the extent that conclusion of the supply contract with the pharmacy of another hospital or with an external pharmacy is subject to the contested provisions, which lay down conditions analogous to those applicable in the system of internal provision of supplies, namely the requirement that there be one pharmacist who is, firstly, responsible for the supply of medicinal products and, secondly, generally and quickly available in situ, it follows that those provisions ensure that all the elements of the
Azt illetően, hogy a valamely másik kórház gyógyszertárával vagy valamely külső gyógyszertárral kötött ellátási szerződés a vitatott rendelkezéseknek van alárendelve, amelyek a belső ellátási rendszerben alkalmazandókhoz hasonló feltételeket írnak elő, vagyis azt, hogy szükség van egy gyógyszerészre, aki egyrészt felel a gyógyszerellátásért, másrészt pedig széleskörűen és gyorsan rendelkezésre áll a helyszínen, megjegyzendő, hogy e rendelkezések a németországi kórházak gyógyszerellátási rendszerének
Accordingly, the contested provisions can be seen to be necessary to the achievement of the objective of ensuring a high level of public health protection and clearly do not go beyond what is necessary.
Ennélfogva a vitatott rendelkezések szükségesnek tűnnek a közegészségvédelem magas szintjének biztosítására irányuló célkitűzés megvalósításához, és nem haladják meg az ehhez szükséges mértéket.
On the other hand, the approach upheld by the Commission, in that it permits the services linked to the system of external provision of supplies to be entrusted to contracting pharmacists whose dispensary is not situated in the vicinity of the hospital to be supplied, is likely to undermine the unity and balance of the system for the supply of medicinal products to hospitals in Germany and, consequently, the high level of public health protection which the Federal Republic of Germany seeks to achieve.
A Bizottság által képviselt megközelítés viszont, mivel lehetővé teszi a külső ellátási rendszerhez kapcsolódó szolgáltatásoknak olyan szerződő gyógyszerészekre való rábízását, akiknek az irodája nem az ellátandó kórház közelében található, veszélyeztetheti a németországi kórházak gyógyszerellátási rendszerének egységét és egyensúlyát, és ebből következően a Németországi Szövetségi Köztársaság által elérni kívánt magas szintű közegészség-védelmet.
Furthermore, in practice, the approach recommended by the Commission would oblige those German hospitals which choose to obtain their supplies from external pharmacies or from pharmacies of other hospitals to employ several pharmacists in order to safeguard the various services linked to the provision of supplies, which would, as pointed out by the Advocate General in point 122 of his Opinion, generate additional costs inherent in any such employment.
Másfelől a gyakorlatban a Bizottság által előnyben részesített megközelítés arra kötelezné az ellátásukat külső gyógyszertárra vagy valamely másik kórház gyógyszertárára bízó német kórházakat, hogy az ellátáshoz kapcsolódó különféle feladatok ellátására több gyógyszerészt alkalmazzanak, ami – ahogyan arra a főtanácsnok indítványának 122. pontjában rámutatott – többletköltségeket okozna az ilyen típusú megbízások esetében.
While objectives of a purely economic nature cannot justify a restriction on the fundamental principle of free movement of goods, none the less, as regards interests of an economic nature concerning the maintenance of a balanced medical and hospital service open to all, the Court has accepted that such an objective may also fall within one of the derogations, on grounds of public health, in so far as it contributes to the attainment of a high level of health protection (see by analogy, in particular,
E tekintetben, még ha tisztán gazdasági célok nem is igazolhatják az áruk szabad mozgása alapelvének akadályozását, az olyan gazdasági közérdekeket illetően, amelyek célja a kiegyensúlyozott és mindenki számára hozzáférhető orvosi és kórházi ellátás fenntartása, a Bíróság elismerte, hogy az ilyen cél a közegészségügyi okok miatti eltérések közé tartozhat, amennyiben hozzájárul az egészségvédelem magas szintjéhez (lásd analógia útján többek között a C-158/96. sz. Kohll-ügyben 1998. április 28-án hozott ítélet [EBHT 1998., I-1931. o.] 50. pontját és a C-444/05. sz.
Case C-158/96 Kohll [1998] ECR I-1931, paragraph 50, and Case C-444/05 Stamatelaki [2007] ECR I-3185, paragraph 31).
Stamatelaki-ügyben 2007. április 19-én hozott ítélet [EBHT 2007., I-3185. o.] 31. pontját).
It must be possible to plan the number of hospitals, their geographical distribution, their organisation and the facilities with which they are provided, and even the nature of the medical services which they are able to offer, in a way which, first, meets, as a general rule, the objective of guaranteeing in the territory of the Member State concerned sufficient and permanent access to a balanced range of highquality hospital treatment and, secondly, assists in ensuring the desired control of costs and prevention, as far as possible, of any wastage of financial, technical and human resources (see Case C-157/99 Smits and Peerbooms [2001] ECR I-5473, paragraphs 76 to 80; Case C-385/99 Müller-Fauré and van Riet [2003] ECR I-4509, paragraphs 77 to 80; and Watts, paragraphs 108 and 109).
Ugyanis a kórházi létesítmények számának, földrajzi elhelyezkedésének, berendezésének, a rendelkezésükre álló felszereléseknek és az általuk nyújtott orvosi ellátások jellegének tervezhetőnek kell lenni, amely tervezés célja főszabály szerint egyrészt az, hogy az adott tagállam területén biztosítsa a minőségi és kiegyensúlyozottan sokrétű kórházi ellátásokhoz való megfelelő és állandó hozzáférést, másrészt hozzájárul a költséghatékonyság biztosításához, valamint ahhoz, hogy amennyire csak lehetséges, elkerüljék az anyagi, műszaki és emberi erőforrások pazarlását (lásd a C-157/99. sz., Smits és Peerbooms ügyben 2001. július 12-én hozott ítélet [EBHT 2001., I-5473. o.] 76–80. pontját, a C-385/99. sz., Müller-Fauré és van Riet ügyben 2003. május 13-án hozott ítélet [EBHT 2003., I-4509. o.] 77–80. pontját, valamint a fent hivatkozott Watts-ügyben hozott ítélet 108. és 109. pontját).
From those two points of view, it is equally clear that the requirement that one local pharmacist should be given responsibility for all the tasks involved in the supply of medicinal products to German hospitals is not a measure which goes beyond what is necessary to achieve the objective pursued by the Federal Republic of Germany, namely to achieve a high level of public health protection.
E kettős szempontra tekintettel annak előírása, hogy az érintett kórház gyógyszerellátásához tartozó valamennyi feladattal kapcsolatos felelősség a közeli gyógyszertár gyógyszerészét terheli, szintén nem tűnik olyan intézkedésnek, amely túllépi a Németországi Szövetségi Köztársaság által elérni kívánt cél – nevezetesen a közegészségvédelem magas szintjének biztosítása – megvalósításához szükséges mértéket.
In the light of the foregoing, the contested provisions must be considered to be justified on grounds relating to the protection of public health.
E tényezőkre tekintettel azt kell megállapítani, hogy a vitatott rendelkezéseket köz -egészség-védelmi okokból igazoltnak kell tekinteni.
The Commission’s action must therefore be dismissed.
Ennélfogva a Bizottság keresetét el kell utasítani.
Since the Federal Republic of Germany has applied for costs and the Commission has been unsuccessful, the Commission must be ordered to pay the costs.
A Bizottságot, mivel pervesztes lett, a Németországi Szövetségi Köztársaság kérelmének megfelelően kötelezni kell a költségek viselésére.
Case C-228/07
C-228/07. sz. ügy
(Social security — Regulation (EEC) No 1408/71 — Article 4(1)(b) and (g), Article 10(1) and Article 69 — Freedom of movement for persons — Articles 39 EC and 42 EC — Statutory pension and accident insurance scheme — Benefit for reduced capacity to work or incapacity to work — Advance payment to unemployed persons who apply for the grant of a benefit — Whether the benefit is an ‘unemployment benefit’ or an ‘invalidity benefit’ — Residence qualification)
„Szociális biztonság – 1408/71/EGK rendelet – A 4. cikk (1) bekezdésének b) és g) pontja, a 10. cikk (1) bekezdése és 69. cikk – Személyek szabad mozgása – EK 39. cikk és EK 42. cikk – Kötelező nyugdíj- vagy balesetbiztosítási rendszer – Munkaképesség-csökkenés vagy rokkantság esetén járó biztosítási ellátás – Kérelmező munkanélküliek számára nyújtott előleg – Ellátás »munkanélküli-ellátásnak« vagy »rokkantsági ellátásnak« történő minősítése – Lakóhelyre vonatkozó feltétel”
Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer delivered on 15 May 2008 . . Judgment of the Court (Third Chamber), 11 September 2008 . . . . . . . . .
D. Ruiz-Jarabo Colomer főtanácsnok indítványa, az ismertetés napja: 2008. május 15. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Social security for migrant workers — Community legislation — Substantive scope (Council Regulation No 1408/71, Art. 4(1)(g))
Migráns munkavállalók szociális biztonsága – Közösségi szabályozás – Tárgyi hatály (1408/71 tanácsi rendelet, 4. cikk, (1) bekezdés, g) pont)
Social security for migrant workers — Equal treatment (Art. 39 EC; Council Regulation No 1408/71, Art. 4(1)(g))
Migráns munkavállalók szociális biztonsága – Egyenlő bánásmód (EK 39. cikk; 1408/71 tanácsi rendelet, 4. cikk, (1) bekezdés, g) pont)
Under those circumstances, notwithstanding the fact that it is linked to an application for an invalidity pension, such a benefit is directly related to the risk of unemployment referred to in Article 4(1)(g) of Regulation No 1408/71.
Ilyen körülmények között, függetlenül attól, hogy rokkantsági nyugdíj iránti kérelemhez kötött, az ilyen ellátás közvetlenül a 4. cikk (1) bekezdésének fent említett g) pontja szerinti munkanélküliség kockázatához kapcsolódik.
A benefit such as the advance granted to unemployed persons who have applied for the grant of a benefit under the statutory pension and accident insurance scheme on the ground of reduced capacity to work or incapacity to work must be regarded as an ‘unemployment benefit’ within the meaning of Article 4(1)(g) of Regulation No 1408/71.
Az olyan ellátást, mint a kötelező nyugdíj- vagy balesetbiztosítási rendszer alapján munkaképesség-csökkenés vagy rokkantság miatt biztosítási ellátást kérelmező munkanélküliek számára biztosított előleget az 1408/71 rendelet 4. cikke (1) bekezdésének g) pontja értelmében vett „munkanélküliellátásnak” kell tekinteni.