natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Although the majority of drug users reduce or stop their drug use after incarceration, some detainees continue and others start using drugs (and/or injecting drugs) while in prison.
A problémás opiáthasználat időbeli tendenciáinak értékelése a megbízható, következetes történeti adatok hiánya miatt bonyolult kérdés.
According to available studies, 8–51 % of inmates have used drugs within prison, 10–42 % report regular drug use and 1–15 % have
Az eddig összegyűjtött bizonyítékok arra mutatnak, hogy a problémás opiáthasználat előfordulása országonként nagymértékben változó, és az EU egészét tekintve nincsenek következetes
4 injected drugs while in prison (
Kábítószerhasználók a börtönökben
Information on drug use among prisoners is patchy. Many of the data available in Europe come from ad hoc studies, sometimes carried out at local level in establishments not representative of the national prison system, and using samples of prisoners that vary considerably in size.
Európában a rendelkezésre álló adatok közül sok eseti tanulmányokból származik, amelyeket olykor az országos börtönrendszerre nézve nem reprezentatív létesítményekben, helyi szinten végeznek, a foglyok közül kiválasztott, igen változatos méretű mintákon.
As a result, differences in terms of the characteristics of the populations studied limit comparisons of data between surveys — within and between countries — as well as extrapolation of results and trend analysis.
Ennek megfelelően a vizsgált populáció tulajdonságaiban meglévő különbségek korlátozzák az egyes felmérések adatainak – országon belüli és országok közötti – összehasonlíthatóságát, csakúgy mint az eredmények extrapolálását és a tendenciák elemzését.
Repeated surveys carried out in the Czech Republic (1996–2002), Denmark (1995–2002), Lithuania (2003/04), Hungary (1997–2004), Slovenia (2003/04) and Sweden (1997–2004) show an increase in the prevalence of various types of drug use among detainees, whereas France (1997–2003) reports a significant decrease in the proportion of injectors
A Csehországban (1996–2002), Dániában (1995–2002), Litvániában (2003/2004), Magyarországon (1997/2004), Szlovéniában (2003/2004) és Svédországban (1997–2004) végzett ismételt felmérések a különféle típusú kábítószerek előfordulásának növekedését mutatták a foglyok körében, ezzel szemben Franciaország (1997/2003) az injekciós használók arányának börtönpopuláción belüli jelentős csökkenéséről számolt be (5).
2004) and providing data on drug use patterns in prison populations were Belgium, the Czech Republic, Denmark, Germany, Greece, France, Ireland, Italy, Latvia, Lithuania, Hungary, Malta, the Netherlands, Austria, Portugal, Slovenia, Slovakia, Finland, Sweden, the United Kingdom, Bulgaria and Norway.
(1) Az utóbbi 5 évben (1999–2004) végzett vizsgálatokról és a börtönpopulációban tapasztalt kábítószer-használati mintákról a következő országok közöltek adatokat: Belgium, Csehország, Dánia, Németország, Görögország, Franciaország, Írország, Olaszország, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Hollandia, Ausztria, Portugália, Szlovénia, Szlovákia, Finnország, Svédország, az Egyesült Királyság, Bulgária és Norvégia.
They show that, compared with the general population, drug users are overrepresented in prison.
Ezekből kiderül, hogy az általános népességgel összehasonlítva a börtönökben túlreprezentáltak a kábítószer-használók.
The proportion of detainees who report ever having used an illicit drug varies among prisons and detention centres, but average rates range from one third or less in Hungary and Bulgaria to two thirds or more in the Netherlands, the United Kingdom and Norway, with most countries reporting lifetime prevalence rates of around 50 % (Belgium, Greece, Latvia, Portugal, Finland).
Azok aránya, akik saját bevallásuk szerint használtak már tiltott kábítószert, a börtönöket és fogdákat tekintve változó, de az átlag a Magyarországon és Bulgáriában mért legfeljebb egyharmad és a Hollandiában, az Egyesült Királyságban és Norvégiában tapasztalt legalább kétharmad közötti tartományba esik, ezen belül a legtöbb országban (Belgium, Görögország, Lettország, Portugália, Finnország) 50% körüli kipróbálási arányokkal.
Cannabis remains the most frequently used illicit drug, with lifetime prevalence rates among prisoners ranging between 4 % and 86 %, compared with lifetime prevalence rates of 3–57 % for cocaine, 2–59 % for amphetamines and 4–60 % for heroin (2).
A kannabisz itt is a leggyakrabban használt tiltott kábítószer, a bebörtönzöttek körében 4% és 86% közötti kipróbálási arányokkal, szemben a kokain 3–57%-os, az amfetaminok 2–59%-os és a heroin 4–60%-os kipróbálási arányaival (2).
(3) See Tables DUP-2 and DUP-5 in the 2006 statistical bulletin.
) Ld. a DUP-1. táblázatot és a DUP-1. ábrát a 2006. évi statisztikai közlönyben.
(4) See Tables DUP-3 and DUP-4 in the 2006 statistical bulletin.
(3) Ld. a DUP-2. és a DUP-5. táblázatot a 2006. évi statisztikai közlönyben.(4) Ld. a DUP-3. és a DUP-4. táblázatot a 2006. évi statisztikai közlönyben.
drug injection among the prison population is 7–38 % (3
A bebörtönzés előtti rendszeres kábítószer-használatról vagy függőségről a foglyok 8–73%-a számolt be, az injekciós kábítószer-használat életprevalenciája pedig 7–38% volt a börtönbeli populációban (3
(5) See Table DUP-5 in the 2006 statistical bulletin.
(5) Ld. a DUP-5. táblázatot a 2006. évi statisztikai közlönyben.
) See Figure PDU-6 (part i) in the 2006 statistical bulletin.
) Ld. a PDU-6. (i. rész) ábrát a 2006. évi statisztikai közlönyben.
Figure 9: Trends in the prevalence of problem opioid use, 1995–2004 (rate per 1 000 population aged 15–64) available, have been reported by Luxembourg and Austria, with a rate of about six cases per 1 000 population aged 15–64.
A legalacsonyabb becslések Ciprusról és Görögországból származnak, 1000 főre jutó alig több mint egy esettel.
The lowest estimates are from Cyprus and Greece, at just over one case per 1 000.
9. ábra: A problémás opiáthasználat előfordulásában megfigyelt tendenciák, 1995–2004 (a 15–64 éves népességben 1000 főre jutó arány)
Where time trends are available they do not show a general pattern, suggesting declines in some countries and regions (for example in Scotland, United Kingdom) and increases in others.
Ahol az időbeli tendenciák rendelkezésre is állnak, ezekből nem lehet általános mintát kiolvasni, mivel egyes országokban és régiókban csökkenést (például Skóciában, Egyesült Királyság), míg másokban növekedést mutatnak.
However, the lack of data in this area means that it is not possible to draw a clear picture.
Az e területre vonatkozó adatok hiánya azonban tulajdonképpen azt jelenti, hogy nem lehet világos képet adni a tendenciákról.
It is therefore important to consider drug injection separately.
Éppen ezért fontos külön foglalkozni az injekciós kábítószer-használattal.
Despite their importance for public health, few countries provide estimates of injecting drug use at national
Az injekciós kábítószer-használat közegészségügyi jelentősége ellenére kevés ország készít országos vagy
The proportion of IDUs among primary heroin users entering drug treatment again suggests marked differences in levels of injecting drug use between countries as well as varying trends over time (173).
Az injekciós kábítószerhasználók aránya az elsődlegesen heroint használó, kezelésre jelentkező személyek körében az injekciós kábítószer-használat szintjét tekintve ugyancsak markáns országonkénti különbségeket, illetve változatos időbeli tendenciákat sugall (173).
In some countries (Spain, the Netherlands and Portugal), a relatively small proportion of treated heroin users inject, whereas in other countries injection appears to be still the main form of heroin use.
Néhány országban (Spanyolország, Hollandia és Portugália) a kezelt heroinhasználók között viszonylag kicsi az injekciós használók aránya, míg más országokban továbbra is az injekciós használat tűnik a heroinhasználat fő formájának.
In some EU-15 Member States from which data are available (Denmark, Greece, Spain, France, Italy and the United Kingdom), rates of injecting among heroin users in treatment have declined.
Az EU-15 néhány olyan tagállamában, ahol az adatok rendelkezésre állnak (Dánia, Görögország, Spanyolország, Franciaország, Olaszország és az Egyesült Királyság), az injekciózás aránya a kezelésen részt vevő heroinhasználók körében csökkent.
However, in most of the new Member States, at least where data exist, a large proportion of heroin users entering treatment are injectors.
Az új tagállamok többségében viszont – legalábbis ahol megvannak ezek az adatok – a kezelésbe belépő heroinhasználók nagy része injekciós használó.
Treatment demand data (174) are not categorised by primary drug, given the scarcity of data, although the trends in the proportion of IDUs among treated heroin users (see below) are of course specific for heroin injecting.
A gyógykezelési igényekkel kapcsolatos adatok (174)
In many countries, opioids (largely heroin) remain the principal drug for which clients seek treatment.
Az elérhető becslések országonként igen különbözőek: 2000 óta az országos szintű becslésekben az esetek száma többnyire egy és hat között mozog a 15–64 éves népességben, 1000 főre vetítve; 2000 előtt ennél valamivel magasabbak voltak a becslések.
Of the total treatment requests reported for 2004 under the treatment demand indicator, opioids were recorded as the principal drug in about 60 % of cases — and just over half (53 %) of these clients reported injecting the drug (175). It should be
2000 óta azon országok közül, ahol megvannak ezek a becslések, az injekciós kábítószer-használat legmagasabb előfordulási arányát – körülbelül hat eset/1000 fő a 15–64 éves népességben – Luxemburgból és Ausztriából jelentették.
Most available estimates of injecting drug use are derived from either fatal overdose rates or data on infectious diseases (such as HIV).
A páciensek sok országban továbbra is elsősorban az opiátok (nagyrészt a heroin) miatt kérnek kezelést.
Available estimates vary considerably between countries: since 2000, estimates at national level have mostly ranged between one and six cases per 1 000 population aged 15–64, with some higher estimates existing prior to 2000.
A kezelési-igény-mutató szerint 2004-ben bejelentett összes kezelési igényt tekintve az opiátokat az esetek 60%-ában nevezték meg fő kábítószerként, és e pácienseknek alig több mint a fele (53%-a) számolt be a kábítószer injekciós használatáról (175).
Since 2000, the highest national prevalence rates of injecting drug use, among the countries where estimates are noted that the treatment demand indicator does not cover all people in opioid treatment, which is a considerably greater number, only clients requesting treatment during the reported year.
Meg kell jegyezni, hogy a kezelésiigény-mutató nem terjed ki az opiátkezelésben részt vevő összes személyre – ami sokkal nagyobb számot eredményezne –, csak azokra a páciensekre, akik a tárgyév során kértek kezelést.
Chapter 6: Opioid use and drug injection a small group of opioid users (less than 7 %) are younger
6. fejezet: Opiáthasználat és injekciós kábítószer-használat opiáthasználóknak csak egy kis csoportja (kevesebb mint 7%-uk) fiatalabb 20 évesnél az első segítségkérés
There are occasional reports of very young people (aged less than 15) seeking
Szórványos jelentések érkeztek ugyan nagyon fiatal (15 évesnél fiatalabb), heroinhasználat miatt kezelést
), for example children aged
), a bulgáriai Szófia esetében például
The proportion of clients seeking treatment for heroin use varies between countries.
A heroinhasználat miatt kezelést kérő páciensek aránya országonként változó.
Based on the most recent data available, countries can be classified into three groups according to the proportion of drug users seeking treatment who report problem use of heroin, as follows:
A legfrissebb rendelkezésre álló adatok alapján az országok három csoportba sorolhatók aszerint, hogy a kezelésre jelentkező kábítószerhasználók milyen arányban számolnak be a heroin problémás használatáról, a következőképpen:
11–12 in Sofia, Bulgaria, but, in general, demand for treatment for heroin appears to be rare among the young.
11–12 éves gyermekekről, mindazonáltal úgy tűnik, hogy a heroin miatti kezelési igény általában véve ritkán fordul elő a fiatalok körében.
• below 50 % — the Czech Republic, Denmark, Hungary, the Netherlands, Poland, Slovakia, Finland, Sweden;
50% alatt – Csehország, Dánia, Magyarország, Hollandia, Lengyelország, Szlovákia, Finnország, Svédország;
• 50–70 % — Germany, Spain, France, Ireland, Cyprus, Latvia, Portugal, United Kingdom, Romania;
50–70% – Németország, Spanyolország, Franciaország, Írország, Ciprus, Lettország, Portugália, Egyesült Királyság, Románia;
Opioid clients are reported to be marginalised in society, with low levels of education, high unemployment rates and often unstable accommodation; Spain reports that 17–18 % of opioid clients are homeless.
Az opiátok miatt kezelt páciensek a jelentések szerint a társadalom peremén élnek, alacsony iskolai végzettséggel, magas munkanélküliségi rátákkal és gyakran bizonytalan lakóhellyel rendelkeznek; Spanyolország azt jelentette, hogy az opiátok miatt kezelt páciensek 17–18%-a hajléktalan.
• over 70 % — Greece, Italy, Lithuania, Luxembourg,
70% fölött – Görögország, Olaszország, Litvánia,
50 % of clients first using the drug before the age of 20 (
Luxemburg, Málta, Szlovénia, Bulgária (
Countries where a sizeable proportion of opioid clients are using substances other than heroin include Hungary, where the use of home-made opium poppy products is widespread, and Finland, where most opioid clients are misusing
Az országok közül többek között Magyarországon tapasztalható, hogy az opiátok miatt kezelt páciensek körében számottevő a herointól eltérő anyagokat használók aránya – ebben az országban elterjedt az ópiummákból házilag készített termékek használata –, Finnországban pedig az opiátok miatt kezelt páciensek többsége a buprenorfinnal él vissza (177).
Since the time lag between first use and first demand for treatment is generally between 5 and 10 years and the time between initiation and regular drug use is estimated to be 1.5–2.5 years (Finnish national report), it can be concluded that opioid clients typically experience 3–7 years of regular drug use before first seeking specialised treatment.
Mivel az első használat és az első kezeléskérés között általában 5–10 év telik el, a használat megkezdése és a rendszeres használat kialakulása között eltelt idő pedig a becslések szerint 1,5–2,5 év (finn országjelentés), ebből kikövetkeztethető, hogy az opiátok miatt kezelt páciensek jellemzően 3–7 évi rendszeres kábítószer-használat után kérnek először szakszerű kezelést.
Most opioid users, like users of other drugs, seek treatment in an outpatient setting; however, in comparison with cocaine and cannabis clients, a higher proportion of opioid clients are treated in inpatient centres.
Más kábítószerek használóihoz hasonlóan az opiáthasználók is többnyire a járóbeteg-ellátásban kérnek kezelést; a kokain és a kannabisz miatt kezeltekhez képest azonban az opiátok miatt kezelt pácienseket nagyobb arányban kezelik fekvőbeteg-ellátó központokban.
Across Europe, among new opioid clients seeking treatment in outpatient centres and for whom the route of administration is known, just over half are injecting the drug.
Európa-szerte megfigyelhető, hogy az opiáthasználat miatt a járóbeteg-ellátó központokban kezelést kérő új páciensek között, illetve azok körében, akiknél a beadási mód ismert, csak körülbelül a páciensek fele használja injekció formájában a kábítószert.
In general, levels of injecting are higher among opioid users seeking treatment in the new Member States (above 60 %) than in the EU-15 Member States (below 60 %), with the exception of Italy and Finland, where the proportion of opioid injectors among clients is 74 % and 79.3 % respectively.
Az injekciós használat szintjei a kezelést kérő opiáthasználók körében általában véve magasabbak az új tagállamokban (60% fölött), mint az EU-15 tagállamaiban (60% alatt), Olaszország és Finnország kivételével, ahol az injekciós opiáthasználók aránya a páciensek között 74%, illetve 79,3%.
The proportion of injectors among opioid clients is lowest in the Netherlands (13 %) and highest in Latvia (86 %) (182).
Az opiátok miatt kezelt páciensek között az injekciós használók aránya Hollandiában a legalacsonyabb (13%) és Lettországban a legmagasabb (86%) (182).
Treatment of opioid dependence
Az opiátfüggőség kezelése
Most countries with significant numbers of new heroin clients each year (except Germany, where the reporting base has been extended) report that there has been a decrease in the last 4–5 years, although not among clients who have previously been in treatment.
A legtöbb olyan ország, ahol a heroin miatti új páciensek száma évről évre jelentős (Németország kivételével, ahol a beszámolási bázist kibővítették), az elmúlt 4–5 évben tapasztalt csökkenésről számolt be, bár nem azoknak a pácienseknek a körében, akiket korábban már kezeltek.
The number of repeat requests has generally not declined, and in most countries the total number of treatment demands for heroin has remained roughly stable.
Az ismételt kezeléskérések száma általában véve nem csökkent, és a legtöbb országban a heroin miatti kezelési igények teljes száma is nagyjából stabil maradt.
Notable exceptions are Germany and the United Kingdom, where total reported requests have increased.
Ez alól említésre méltó kivételt képez Németország és az Egyesült Királyság, ahol a bejelentett kérések teljes száma nőtt.
Overall, however, the percentage of treatment demands accounted for by heroin (all and new requests) has fallen; in the case of new demands it has declined from about two thirds to around 40 % between 1999 and 2004 in the face of increases in demands for cannabis and cocaine treatment (178).
Összességében azonban a heroinnak tulajdonított kezelési igények (az összes igény, illetve az újak) százaléka csökkent; az új igények esetében 1999 és 2004 között körülbelül kétharmadról megközelítőleg 40%-ra esett vissza, a kannabisz és a kokain miatti kezelési igények növekedésének megfelelően (178).
It has been previously reported that the population of clients requesting treatment for opioid use is an ageing one, and this trend continued in 2004.
Arról már korábban is beszámoltak, hogy az opiáthasználat miatt kezelést kérő páciensek öregedő populációt képeznek, és ez a tendencia 2004-ben is folytatódott.
Nearly all opioid users seeking treatment are over 20 years old, and almost half of them are over 30.
A kezelést kérő opiáthasználók szinte valamennyien elmúltak már 20 évesek, és közel felük 30 évesnél is idősebb.
Data available at European level show that only
Az európai szinten elérhető adatok azt mutatják, hogy az
Data on the relative availability of different types of treatment for opioid problems in Europe are currently
A problémás opiáthasználók kezelésében a bentlakásos kezelési forma történetileg fontos szerepet töltött be.
Annual report 2006: the state of the drugs problem in Europe limited.
Az opiátproblémák különböző típusú kezeléseinek relatív elérhetőségéről jelenleg korlátozottan állnak rendelkezésre európai adatok.
In response to an EMCDDA questionnaire, experts in most (16) Member States indicated that substitution treatment is the principal form of treatment available.
Az EMCDDA kérdőívére adott válaszukban a legtöbb (16) tagállam szakértői a helyettesítő kezelést nevezték meg az elérhető kezelés fő formájaként.
However, in four countries (the Czech Republic, Hungary, Poland and Slovakia), drug-free treatment is reported to be more common, and in two countries, Spain and Sweden, a balance between medically assisted treatment and drug-free treatment options is reported.
Négy országból viszont (Csehország, Magyarország, Lengyelország és Szlovákia) a kábítószermentes kezelést jelentették gyakoribbnak, két ország – Spanyolország és Svédország – pedig úgy nyilatkozott, hogy a gyógyszeresen támogatott kezelés és a kábítószermentes lehetőségek egyensúlyban vannak.
Long-term drug substitution is not the only purpose of opioid pharmacotherapy.
Az opiátfüggők gyógyszeres kezelésének nem a kábítószer hosszú távú helyettesítése az egyetlen célja.
Methadone and buprenorphine are also used to treat opioid withdrawal, when the therapeutic goal is to help the individual achieve abstinence by giving a reducing dose over a fixed period to help minimise the distress of withdrawal.
A metadont és a buprenorfint az opiátelvonás kezelésére is használják, amikor a terápiás cél az egyén támogatása az absztinencia elérésében azáltal, hogy a meghatározott időtartam alatt csökkentett adagok révén segítenek minimálisra csökkenteni az elvonás okozta gyötrelmeket.
The opioid antagonist naltrexone, an aversive pharmacotherapy option for opioid dependence, is also sometimes used as an aid to prevent relapse, as it blocks the effects of heroin, although the evidence base for the use of this drug is still inconclusive.
A visszaesés megelőzését olykor az opiát antagonista naltrexon használatával is segítik, mivel ez blokkolja a heroin hatásait, bár használatát még mindig nem támasztják alá következetes bizonyítékok.
Some countries (Germany, Spain, the Netherlands and the United Kingdom) also have heroin prescription programmes, although the number of patients receiving this kind of treatment is very small compared with other forms of drug substitution (probably constituting less than 1 % of the total).
Néhány országban (Németország, Spanyolország, Hollandia és az Egyesült Királyság) a heroint receptre felíró programok is működnek, de az ilyen kezelésben részesülő páciensek száma a kábítószer helyettesítésének más formáihoz képest rendkívül alacsony (valószínűleg kevesebb, mint az összes páciens 1%-a).
This form of treatment remains controversial and is generally provided on a scientific trial basis for long-term users in whom other therapeutic options have failed.
A kezelésnek ez a formája változatlanul ellentmondásos, és rendszerint tudományos kísérleti céllal biztosítják azoknak a hosszú távú használóknak, akiknél a többi terápiás lehetőség kudarcot vallott.
Substitution therapy for opioid dependence (mainly treatment with methadone or buprenorphine) is in place in all EU Member States (183) as well as Bulgaria, Romania and Norway, and there is now a substantial European consensus that it is a beneficial approach to the treatment of problem opioid users, although in some countries it remains a sensitive topic (see Chapter 2).
Az opiátfüggőség kezelésére szolgáló helyettesítő terápia (ami elsősorban metadonnal vagy buprenorfinnal való kezelést jelent) valamennyi EU-tagállamban (183), illetve Bulgáriában, Romániában és Norvégiában is működik, és mára már arról is széles körű európai konszenzus alakult ki, hogy ez a problémás opiáthasználók kezelésének kedvező módszerét jelenti, bár néhány országban továbbra is érzékeny kérdésnek számít (lásd a 2. fejezetet).
The role of substitution treatment is becoming less controversial internationally; the UN system came to a joint position on substitution maintenance therapy in 2004 (WHO/UNODC/UNAIDS, 2004), and in June 2006 WHO included both methadone and buprenorphine in its model list of essential medicines.
A helyettesítő kezelés szerepe nemzetközi szinten is egyre kevésbé ellentmondásos; az ENSZ rendszere 2004-ben jutott közös álláspontra a helyettesítő fenntartó kezelésről (WHO/UNODC/UNAIDS, 2004), a WHO pedig 2006. júniusban a metadont és a buprenorfint egyaránt felvette az alapvető gyógyszerekről szóló mintajegyzékébe.
A recent review of the effectiveness of drug dependence treatment in preventing HIV transmission found that behavioural interventions can enhance the positive effects of substitution treatment on HIV prevention, whereas the effectiveness of psychological therapy alone is variable.
A kábítószer-függőség kezelésének hatékonyságáról a HIV átadásának megelőzése szempontjából a közelmúltban készített áttekintés azt állapította meg, hogy a viselkedést megcélzó beavatkozások fokozhatják a helyettesítő kezelés HIV-megelőzésre kifejtett pozitív hatásait, míg az önmagában vett pszichoterápia hatékonysága változó.