natgillin/translations-raw huggingface dataset:
18 — In that regard the Court has always emphasised that the public policy exception constitutes a derogation from the fundamental principle of freedom of movement, which, as is the case with all exceptions from fundamental Treaty principles, must be interpreted strictly and the scope of which cannot be determined unilaterally by the Member States.
18 – A Bíróság mindig hangsúlyozta, hogy a közrenddel kapcsolatos kivétel a személyek szabad mozgásának alapelvétől való eltérést jelent, és mint minden a Szerződés alapelveitől való kivételt, megszorítóan kell értelmezni, és annak tartalmát a tagállamok nem határozhatják meg egyoldalúan.
See Case 67/74 Bonsignore [1975] ECR 297, paragraph 6; Case 36/75 Rutili [1975] ECR 1219, paragraph 27; Case 30/77 Bouchereau [1977] ECR 1999, paragraph 33; Case C-348/96 Calfa [1999] ECR I-11, paragraph 23; Joined Cases C-482/01 and C-493/01 Orfanopoulos and Oliveri [2004] ECR I-5257, paragraphs 64 and 65; Case C-503/03 Commission v Spain [2006] ECR I-1097, paragraph 45; Case C-441/02 Commission v Germany [2006] ECR I-3449, paragraph 34; and Case C-50/06 Commission v Netherlands [2007] ECR I-4383, paragraph 42.
Lásd a Bíróság 67/74. sz., Bonsignore-ügyben 1975. február 26-án hozott ítéletének (EBHT 1975., 297. o.) 6. pontját, a 36/75. sz., Rutili-ügyben 1975. október 28-án hozott ítéletének (EBHT 1975., 1219. o.) 27. pontját, a 30/77. sz., Bouchereau-ügyben 1977. október 27-én hozott ítéletének (EBHT 1977., 1999. o.) 33. pontját, a C-348/96. sz., Calfaügyben 1999. január 19-én hozott ítéletének (EBHT 1999., I-11. o.) 23. pontját, a C-482/01. és C-493/01. sz., Orfanopoulos és Oliveri egyesített ügyekben 2004. április 29-én hozott ítéletének (EBHT 2004., I-5257. o.) 64. és 65. pontját, a C-503/03. sz., Bizottság kontra Spanyolország ügyben 2006. január 31-én hozott ítélet (EBHT 2006., I-1097. o.) 45. pontját, a C-441/02. sz., Bizottság kontra Németország ügyben 2006. április 27-én hozott ítélet (EBHT 2006., I-3449. o.) 34. pontját és a C-50/06. sz., Bizottság kontra Hollandia ügyben 2007. június 7-én hozott ítélet (EBHT 2007., I-4383. o.) 42. pontját.
22 — It can be found in numerous Community law provisions, of which at the level of primary law, in particular, Articles 30 EC, 39(3) EC, 46 EC, 55 EC and 58(1)(b) EC have acquired significance as ’limitations on the fundamental freedoms’ which under certain conditions permit restrictions on the free movement of goods, persons, services and capital guaranteed under primary law.
22 – A közrend fogalom számos közösségi jogi rendelkezésben megtalálható, amelyek közül az elsődleges jog területén különösen az EK 30. cikk, 39. cikk (3) bekezdés, 46. cikk, 55. cikk, 58. cikk (1) bekezdés b) pont mint az alapvető szabadságok úgynevezett korlátjai jutnak jelentőséghez, amelyek bizonyos feltételek fennállása esetén az elsődleges jogban biztosított áruk, személyek, szolgáltatások és tőke szabad mozgásának korlátai lehetnek.
In addition, the concept of public policy has effect in secondary law either as a derogation or as an interpretative and clarifying secondary law application (see on that point Schneider, H., Die öffentliche Ordnung als Schranke der Grundfreiheiten im EG-Vertrag, Baden-Baden, 1998, p. 53).
Emellett a közrend fogalma a másodlagos jogban vagy kivételi szabályként, vagy magyarázó és kifejtő másodlagos jogként nyer alkalmazást (lásd e vonatkozásban H. Schneider: Die öffentliche Ordnung als Schranke der Grundfreiheiten im EG-Vertrag, Baden-Baden 1998., 53. o.).
19 — Case C-296/95 EMU Tabac [1998] ECR I-1605, paragraph 30, and Case 53/81 Levin [1982] ECR 1035, paragraphs 10 to 12.
19 – A Bíróság C-296/95. sz., EMU Tabac ügyben 1998. április 2-án hozott ítéletének (EBHT 1998., I-1605. o.) 30. pontja és az 53/81. sz. ügyben 1982. március 23-án hozott ítéletének (EBHT 1982., 1035. o.) 10–12. pontjai.
As regards the precise conditions governing recourse to that discretion, Declaration No 10 of the Council and of the Commission made at the time of the adoption of Directive 96/71 clarified the concept of public policy in stating that ’the expression “public policy provisions” should be construed as covering those mandatory rules from which there can be no derogation and which, by their nature and objective, meet the imperative requirements of the public interest’.
A luxemburgi kormány által kifejtettekkel szemben a 10. számú nyilatkozat jogi jelentőségét nem csökkenti az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában történő közzététel hiánya, főképp, mert a luxemburgi kormánynak mint a Tanácsban képviselt egyik tagállam alkotmányos képviselőjének ismeretekkel kellene rendelkeznie azokról az értelmező nyilatkozatokról, amelyeket ez a szerv a jogalkotási eljárásban tett 24. Következésképpen a 10. számú nyilatkozatra mint értelmezési segédletre való hivatkozás elfogadható.
On the basis of the foregoing considerations, I take the view that it is not open to Member States to require service providers established in other Member States to comply with all binding provisions of their employment law.
Az előzőekben kifejtettek alapján az a véleményem, hogy a tagállamoknak nem szabad a másik tagállamban székhellyel rendelkező szolgáltatást nyújtó vállalkozásoktól az összes saját kötelező erejű munkajogi jogszabályának betartását elvárni 25.
25In the interests of the broadest possible implementation of the principle of the freedom to provide services the Commission must be supported in its view that the declaration covers only such terms and conditions of employment prescribed by law as are indispensable for the national legal order
A szolgáltatásnyújtás széles körű megvalósítása érdekének körében egyet kell érteni a Bizottsággal abban, hogy azok közé csak azok a törvényben előírt munka- és foglalkoztatási feltételek számíthatóak, amelyek a tagál-
In my view, there is no reason not to interpret Article 3(10) of Directive 96/71 in the light of that declaration.
Véleményem szerint semmi nem szól a 96/71 irányelv 3. cikke (10) bekezdésének a 10. számú nyilatkozat fényében történő értelmezése ellen.
As regards the admissibility of using a declaration recorded in the minutes of the Council for the purposes of interpreting secondary law, the Court has held that possibility to be excluded only in such cases where no reference is made to the content of the declaration in the wording of the provision in question and thus it has no legal significance.
A Bíróság az elfogadhatóság tekintetében kifejtette, hogy a jogszabály elfogadása során keletkezett tanácsi jegyzőkönyvekben foglalt nyilatkozatokra csak abban az esetben nem lehet hivatkozni a másodlagos jog értelmezése során, ha a nyilatkozat tartalma a kérdéses rendelkezésben nem fejeződik ki, és ha így annak nincs jogi jelentősége 23.
23 In that context it must be observed that Declaration No 10 does not conflict with the concept of public policy; rather it contributes to determining the content of the derogation.
E vonatkozásban meg kell állapítani, hogy a 10. számú nyilatkozat nem ellentétes a közrend fogalmával, hanem sokkal inkább a kivétel tartalmi összetevőit határozza meg.
In referring to ’imperative requirements of the public interest’ the declaration is in conformity with the caselaw developed by the Court on the inherent limits on the fundamental freedoms which are also applicable to cases of transnational posting of workers. Contrary to the argument advanced by the Luxembourg
Amennyiben a „közérdeken alapuló kényszerítő követelményekre” utal, megfelel a Bíróság által ugyancsak a határokon átnyúló munkavállaló-kiküldetésre vonatkozó esetekben alkalmazandó ítélkezési gyakorlatban kidolgozott, az alapszabadságok
24 — A refusal to accept the statement contained in Declaration No 10, emanating as it does from the Council in its institutional capacity and thus additionally from the Luxembourg Government, would be contrary to the legal principle ’venire contra factum proprium nemini licet’, according to which a person is estopped from arguing contrary to his own conduct.
24 – A 10. számú nyilatkozat erejével szemben történő fenntartás, annak megfelelően, hogy a Tanácsnak mint szervnek és ezáltal többek között a luxemburgi kormánynak is betudható, ellentétes lenne a „venire contra factum proprium nemini licet” elvével, ami szerint a saját cselekményével senki nem kerülhet szembe.
23 — Case 429/85 Commission v Italy [1988] ECR 843, paragraph 9; Case C-292/89 Antonissen [1991] ECR I-745, paragraph 18; Case C-329/95 VAG Sverige [1997] ECR I-2675, paragraph 23; and Case C-368/96 Generics (UK) and Others [1998] ECR I-7967, paragraphs 25 to 28.
25 – Lásd különösen a Bíróság C-164/99. sz., Portugaia Construções-ügyben 2002. január 24-én hozott ítéletének (EBHT 2002., I-787. o.) 17. pontját és a C-165/98. sz., Mazzoleni-ügyben 2001. március 15-én hozott ítéletének (EBHT 2001., I-2189. o.) 23. pontját, amelyekben a Bíróság kimondta, hogy valamely tagállam a területén szolgáltatásnyújtás teljesítését különösen nem teheti függővé a letelepedéshez megkövetelt valamennyi feltétel, és ezáltal az EK-Szerződés rendelkezéseinek betartásától, különben a szolgáltatásnyújtás szabadsága biztosítását célzó rendelkezéseit megfosztaná minden hatékony érvényesülésétől.
25 — See, in particular, Case C-164/99 Portugaia Construções [2002] ECR I-787, paragraph 17, and Case C-165/98 Mazzoleni and ISA [2001] ECR I-2189, paragraph 23, in which the Court held that in particular a Member State may not make the provision of services in its territory subject to compliance with all the conditions required for establishment, thereby depriving of all practical effectiveness the provisions of the Treaty whose object is to guarantee the freedom to provide services.
23 – A Bíróság 429/85. sz., Bizottság kontra Olaszország ügyben 1988. február 23-án hozott ítéletének (EBHT 1988., 843. o.) 9. pontja; a C-292/89. sz., Antonissen-ügyben 1991. április 26-án hozott ítéletének (EBHT 1991., I-745. o.) 18. pontja; a C-329/95. sz., VAG Sverige ügyben 1997. május 29-én hozott ítéletének (EBHT 1997., I-2675. o.) 23. pontja; a C-368/96. sz., Generics (UK) és társai ügyben 1998. december 3-án hozott ítéletének (EBHT 1998., I-7967. o.) 25–28. pontjai.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-319/06 of the Member States.
TRSTENJAK FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA – C-319/06. SZ.
26 It must be examined in more detail whether the contested provisions meet that requirement.
Egyenként vizsgálandó, hogy a kifogásolt előírások ezen feltételnek megfelelnek-e.
document established pursuant to Directive 91/533 provided for in point (1) of Article 1(1) of the Law of 20 December 2002, the Commission must be supported in its submission that, in principle, the host State is not responsible for monitoring compliance with the provisions of Directive 91/533.
1. cikke (1) bekezdésének 1. pontjában előírt követelményét illeti, helyeselni kell a Bizottság előadását, hogy a 91/533 irányelv rendelkezéseinek betartása alapvetően nem a fogadó állam kötelessége.
The provisions of points (1), (2), (8) and (11) of Article 1(1) of the Law of 20 December 2002
A 2002. december 20-i törvény 1. cikke (1) bekezdésének 1., 2., 8. és 11. pontja
— Requirement of a written contract of employment or corresponding document established pursuant to Directive 91/533
– A 91/533/EGK irányelv értelmében vett írásbeli munkaszerződés vagy azzal egyenértékű irat követelése
As regards the requirement of a written contract of employment or corresponding
Ami a 91/533 irányelv értelmében vett írásbeli munkaszerződés vagy azzal egyenértékű irat 2002. december 20-i törvény
Directive 91/533 serves to harmonise those provisions on the form of employment relationships which some Member States have adopted, having regard to the increase in the number of types of employment relationship, with a view to protecting employees against possible infringements of their rights and to create greater transparency in respect of employment relationships.
A 91/533 irányelv a munkaszerződések alaki feltételeinek azon előírásainak harmonizációját szolgálja, amelyeket egyes tagállamok a munkaviszonyok sokszínűsége miatt a munkavállalók védelmében a jogaik ismeretének hiánya miatt és a munkaviszonyok átlátható szerkezetének biztosítása érdekében hoztak 27.
27 That includes the proof, referred to by the parties, of an employer’s compliance with its obligation arising through the combined effect of Article 2(1) and Article 3(1) of Directive 91/533 to inform an employee in writing of the essential aspects of the contract or employment relationship and of the conditions of his posting abroad in accordance with Article 4(1) of Directive 91/533.
Ezek közé tartozik a felek által hivatkozott a 91/533 irányelv 3. cikke (1) bekezdése, valamint a 2. cikke (1) bekezdése szerint a munkaadó tájékoztatási kötelezettsége a munkavállaló felé írásban a munkaszerződés vagy a munkaviszony alapvető feltételeiről, és a 91/533 irányelv 4. cikke (1) bekezdése szerint a külföldre történő kiküldetés feltételeiről.
An employer discharges its obligation of proof where it issues documents containing the
A munkaadó a tájékoztatási kötelezettségének akkor tesz eleget, ha a szükséges tájékoztatást tartalmazó
None the less, the author takes the view that the concept of public policy in Article 3(10) of Directive 96/71 must be narrowly construed on the basis of the Court’s caselaw on Article 46(1) EC.
A szerző mégis azon az állásponton van, hogy a 96/71 irányelv 3. cikke (10) bekezdésében írt közrend fogalma a Bíróság EK 46. cikk (1) bekezdéséhez fűzött ítélkezési gyakorlatából kiindulva értelmezendő.
Accordingly, the terms and conditions of employment of the host State may be extended only on condition that ’a real and sufficiently serious risk to fundamental social interests exists’. Däubler, W., ’Die Entsende-Richtlinie und ihre Umsetzung in das deutsche Recht’, cited in footnote 10, p.
A fogadó állam munka- és foglalkoztatási feltételeinek kiterjesztése csak azzal a feltétellel lehetséges, hogy „a Közösség alapvető érdekeinek ténylegesen és megfelelően súlyos veszélyeztetése áll fenn”.
Rather, in his view, the Directive is concerned with minimum wages and minimum holiday entitlements, such that, for example, the higher rates of pay for skilled workers, customary wage supplements, occupational pensions, etc. are irrelevant.
Sokkal inkább a minimálbérről és a minimális szabadságról van szó, így valamely szakmunkás magasabb jövedelme és az egyéb pótlékok, a nyugdíjjárulék, nem játszanak szerepet.
From those observations it may be concluded that although Directive 96/71 establishes a core set of provisions concerning minimum standards of protection, at the same time, however, it seeks as far as possible to avoid public policy restrictions on the freedom to provide services.
Ebből az a következtetés vonható le, hogy a 96/71 irányelv a minimális védelmi rendelkezések magját állapítja meg, egyidejűleg azonban a szolgáltatásnyújtás szabadságának a közrendből származó korlátait el kívánja kerülni.
COMMISSION v LUXEMBOURG necessary information and gives them to the employee before the latter departs.
BIZOTTSÁG KONTRA LUXEMBURG iratokat kiállítja, és azt a munkavállalónak a kiutazása előtt kézbesíti 28.
28 effected has already made use of its monitoring powers, having regard to the harmonisation pursued by Directive 91/533, it follows that no scope exists for any host State competence in that regard.
adatokat megkapja. Ha a kiküldő állam már élt az ellenőrzési jogosultságaival, a 91/533 irányelvben előirányzott harmonizáció értelmében a fogadó állam nem rendelkezik ezzel a hatáskörrel.
No such competence can be derived from Directive 91/533.
Az ehhez hasonló hatáskör a 91/533 irányelvből sem vezethető le.
Neither, can it be justified by reason of the fact that Luxembourg categorises observance of the abovementioned obligations on the provision of information as rules protecting public policy objectives.
Azzal sem indokolható, hogy Luxemburgban a tájékoztatási kötelezettség betartásával kapcsolatos jogi normákat a közrend védelme részének nyilvánították.
Such a requirement, as provided for by point (1) of Article 1(1) of the Law of 20 December 2002, cannot be included within the core Community terms and conditions of employment established by Article 3(1) of Directive 96/71.
Az a követelmény, amit a 2002. december 20-i törvény 1. cikke (1) bekezdése előír, nem feleltethető meg a munka- és foglalkoztatási feltételek 96/71 irányelvben lefektetett közösségi magjának.
The legislative decision not to include the obligations to supply information required by Directive 91/533 in the list established by Article 3(1) of Directive 96/71 must be respected. 29
Tekintettel kell lenni arra a jogalkotói döntésre, hogy a 91/533 irányelvben található tájékoztatási kötelezettségeket a 96/71 irányelv 3. cikke (1) bekezdésének felsorolásába nem vették fel 29.
According to the final recital in the preamble to the directive ’Member States are to adopt the laws, regulations and legislative provisions necessary to comply with this Directive or are to ensure that both sides of industry set up the necessary provisions by agreement, with Member States being obliged to take the necessary steps enabling them at all times to guarantee the results imposed by this Directive’.
Az utolsó preambulumbekezdés szerint „a tagállamoknak olyan törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket kell elfogadniuk, amelyek az irányelv betartásához, illetve annak biztosításához szükségesek, hogy a szociális partnerek a szükséges rendelkezéseket megállapodás útján bevezessék, miközben a tagállamok megteszik az ezen irányelvben előírt eredmények folyamatos biztosításához szükséges lépéseket”.
As follows from that wording itself, the obligation of transposition incumbent on the Member States exceeds mere legislative activity and encompasses the implementation of those provisions, including monitoring of compliance.
Amint az már a megszövegezésből kitűnik, a tagállamok irányelvnek való megfelelési kötelezettsége csupán az irányelv rendelkezéseit átültető jogalkotási tevékenységre terjed ki, beleértve a jogszabályok betartásának ellenőrzését.
The same obligation is incumbent on Member States in the event of workers being posted and, in that regard, in accordance with Article 4(1) of Directive 91/533, measures must be taken to ensure that employees receive additional information in advance of their posting concerning the conditions thereof. If the State from which the posting is
Ilyen kötelezettsége van a mindenkori tagállamnak a munkavállalók kiküldetésének eseteiben, miközben a 91/533 irányelv 4. cikke (1) bekezdése szerint biztosítani kell, hogy a munkavállaló a kiküldetés előtt a kiküldetésének feltételeiről szóló járulékos
Finally, the observations of the Luxembourg Government concerning the legislative procedure leading to the adoption of Directive 2006/123 must be rejected as irrelevant as regards examination of this complaint.
Bár nem jelentős, de ezen kifogás vizsgálatánál utalni kell végül a luxemburgi kormány által azon jogalkotási eljárás kapcsán tett nyilatkozatokra, amely a 2006/123/EK irányelv elfogadásához vezetett.
The Luxembourg Law of 20 December 2002 at issue is connected neither in terms of content nor time with Directive 2006/123.
A vita tárgyát képező luxemburgi 2002. december 20-i törvény ugyanis nem áll semmilyen tárgyi és időbeli kapcsolatban a 2006/123/EK irányelvvel.
Rather, it is solely concerned with the transposition of Directive 96/71.
Az jóval inkább a 96/71 irányelvet ülteti át.
28 — Under Article 2(1) and Article 3(1) of Directive 91/533, an employer is obliged to inform an employee in writing of the essential aspects of the contract or employment relationship not later than two months after the commencement of employment.
28 – A 91/533 irányelv 2. cikke (1) bekezdése és 3. cikke (1) bekezdése alapján a munkaadó köteles a munkavállalót legkésőbb a munkaviszony kezdetét követő legfeljebb két hónapon belül írásban a munkaszerződés vagy a munkaviszony alapvető feltételeiről tájékoztatni.
Article 2(2) sets out the minimum requirements concerning the information to be supplied.
A tájékoztatási kötelezettség minimális tartalmát állapítja meg a 91/533 irányelv 2. cikke (2) bekezdése.
In addition, under Article 4(1) of Directive 91/533, in the case of employees who are required to work in a country or countries other than the Member State whose law and/or practice governs the contract or employment relationship, the written proof must include information on (i) the duration of the employment abroad, (ii) the currency to be used for the payment of remuneration, (iii) where appropriate, the benefits in cash or in kind attendant on the employment abroad and, where appropriate, the conditions governing the employee’s repatriation; in these cases, too, such information on the currency to be used for the payment of remuneration and the benefits attendant on the employment abroad may be given in the form of a reference to the laws, regulations and administrative or statutory provisions or collective agreements.
Ezen túlmenően a 91/533 irányelv 4. cikke (1) bekezdése szerint annak a munkavállalónak, aki a munkáját a tagállamon, amelynek jogszabályai és gyakorlata a munkaszerződésre vagy a munkaviszonyra irányadó, kívül egy vagy több másik államban is végzi, adott írásbeli tájékoztatásnak tartalmaznia kell i. a külföldi munkavégzés időtartamát, ii. annak a pénznemnek a megnevezését, amelyben a munkabért fizetni kell, iii. adott esetben a külföldi munkavégzéshez kapcsolódó természetbeni vagy készpénzjuttatásokat, és adott esetben a munkavállaló hazatérésének feltételeit, míg ezekben az esetekben is a munkabér kifizetésének pénzneméről és a külföldön tartózkodással kapcsolatos előnyökről szóló tájékoztatásnak utalást kell tartalmaznia a jogi és közigazgatási előírásokra, valamint a kollektív szerződésre.
Those documents must reach the employee’s possession before his departure.
Ezen iratoknak az elutazás előtt a munkavállaló birtokába kell kerülniük.
On this issue, see Fuchs, M. and Marhold, F., Europäisches Arbeitsrecht, cited in footnote 16, p. 79 et seq.
Lásd e vonatkozásban M. Fuchs/F. Marhold: Europäisches Arbeitsrecht (hivatkozás a 16. lábjegyzetben) 79. o.
29 — On the legal relationship between Directive 96/71 and Directive 2006/123, see my observations in footnote 9.
29 – A 96/71 és a 2006/123 irányelv jogi viszonyához lásd a 9. lábjegyzetben kifejtetteket.
— Automatic adjustment of pay in accordance with developments in the cost of living
– A díjazásnak a megélhetési költségek változásához való automatikus hozzáigazítása bíróságok az adott jogi rendelkezésnek adnak 30. A 2002. december 20-i törvény
With regard to the automatic adjustment of pay in accordance with developments in the cost of living established by point (2) of Article 1(1) of the Law of 20 December 2002, the Luxembourg Government argues that the provision aims to protect employees and contributes to the maintenance of good labour relations in Luxembourg.
A 2002. december 20-i törvény 1. cikke (1) bekezdésének 2. pontja kapcsán, amely a „díjazásnak” a megélhetési költségekhez való automatikus hozzáigazítását írja elő, a luxemburgi kormány előadja, hogy ez a munkavállalók védelmét szolgálja, és Luxemburgban hozzájárul a szociális békéhez.
It contends that such automatic adjustment is implicitly covered by Article 3(1) of Directive 96/71.
A luxemburgi kormány kifejti azt is, hogy az ilyen jellegű megfelelést célozza tartalmilag a 96/71 irányelv 3. cikkének (1) bekezdése.
30 However, the wording of point (2) of Article 1(1) of the Law of 20 December 2002 is neither ambiguous nor does it allow for an interpretation which is contrary to Community law.
1. cikke (1) bekezdésének 2. pontja azonban nem félreérthető, és nem lehetséges annak közösségijog-ellenes értelmezése sem.