natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission maintains that, although Common Position 2002/402, which the contested regulation is intended to put into effect, pursues the objective of the campaign against international terrorism, an objective covered by the CFSP, that regulation must be considered to lay down an implementing measure intended to impose economic and financial sanctions.
A Bizottság azt állítja, hogy ha a 2002/402 közös álláspont, amelynek a végrehajtására a vitatott rendelet irányul, célja a KKBP körébe tartozó cél – a nemzetközi terrorizmus elleni küzdelem – elérése, akkor e rendeletet úgy kell tekinteni, mint amely gazdasági és pénzügyi szankciók elrendelését célzó végrehajtó intézkedést tartalmaz.
That objective falls within the scope of the objectives of the Community for the purpose of Article 308 EC, in particular those relating to the common commercial policy and the free movement of capital.
Márpedig e cél a Közösségnek az EK 308. cikk szerinti valamely célkitűzése, különösen a közös kereskedelempolitikára és a tőke szabad mozgására vonatkozó célkitűzés körébe tartozik.
The United Kingdom takes the view that the purely instrumental specific objective of the contested regulation, namely, the introduction of coercive economic measures, must be distinguished from the underlying CFSP objective of maintaining international peace and security.
Az Egyesült Királyság úgy véli, hogy a vitatott rendelet pusztán instrumentális, sajátos célkitűzését, azaz a gazdasági kényszerítő intézkedések bevezetését, meg kell különböztetni az alapját képező, a KKBP körébe tartozó és a nemzetközi béke és biztonság fenntartására vonatkozó célkitűzéstől.
That specific objective contributes to the implicit Community objective underlying Articles 60 EC and 301 EC, which is to supply effective means to put into effect, solely by coercive economic measures, acts adopted under the CFSP.
Márpedig az említett célkitűzés hozzájárul az EK 60. és EK 301. cikk alapját képező, bennefoglalt közösségi célkitűzéshez, azaz a KKBP keretében elfogadott jogi aktusok végrehajtása hatékony eszközeinek kizárólag gazdasági kényszerítő intézkedések útján történő biztosításához.
The objective pursued by the contested regulation is immediately to prevent persons associated with Usama bin Laden, the Al-Qaeda network or the Taliban from having at their disposal any financial or economic resources, in order to impede the financing of terrorist activities (Case C-117/06 Möllendorf and Möllendorf­Niehuus [2007] ECR I-8361, paragraph 63).
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a vitatott rendelet célja a terrorista tevékenységek finanszírozásának megakadályozása végett annak azonnali megakadályozása, hogy az Oszáma bin Ládennel, az al-Kaida hálózattal és a Tálibánnal összeköttetésben álló személyek bármilyen pénzügyi és gazdasági erőforrással rendelkezzenek (C-117/06. sz., Möllendorf és Möllendorf-Niehuus ügyben 2007. október 11-én hozott ítélet [EBHT 2007., I-8361. o.] 63. pontja).
Contrary to what the Court of First Instance held in paragraphs 116 of Kadi and 152 of Yusuf and Al Barakaat, that objective can be made to refer to one of the objects which the EC Treaty entrusts to the Community.
Ellentétben azzal, amit az Elsőfokú Bíróság a megtámadott Kadiítélet 116. pontjában, valamint a megtámadott Yusuf és Al Barakaat ítélet 152. pontjában megállapított, e célkitűzés kapcsolható az EK-Szerződés által a Közösség számára kijelölt célkitűzésekhez.
The judgments under appeal are therefore vitiated by an error of law on this point also.
A megtámadott ítéletekben tehát e tekintetben is téves jogalkalmazás történt.
In this regard it may be recalled that, as explained in paragraph 203 above, Article 308 EC, being an integral part of an institutional system based on the principle of conferred powers, cannot serve as a basis for widening the scope of Community powers beyond the general framework created by the provisions of the EC Treaty as a whole.
Ezzel kapcsolatban emlékeztetni kell arra, hogy amint az a jelen ítélet 203. pontjában megállapításra került, mivel az EK 308. cikk az átruházott hatáskörök elvén alapuló intézményi rend szerves részét képezi, így ennek alapján nem lehet a Közösség hatásköreit az EK-Szerződés rendelkezéseinek összességéből eredő általános kereten túl kiterjeszteni.
The objective pursued by the contested regulation may be made to refer to one of the objectives of the Community for the purpose of Article 308 EC, with the result that the adoption of that regulation did not amount to disregard of the scope of Community powers stemming from the provisions of the EC Treaty as a whole.
Márpedig a vitatott rendelet célkitűzése összekapcsolható a Közösségnek az EK 308. cikk szerinti valamely célkitűzésével, ily módon e rendelet megalkotása során nem hagyták figyelmen kívül a Közösségnek az EK-Szerződés rendelkezéseinek összessége alkotta általános keretből eredő hatásköreinek területét.
Inasmuch as they provide for Community powers to impose restrictive measures of an economic nature in order to implement actions decided on under the CFSP, Articles 60 EC and 301 EC are the expression of an implicit underlying objective, namely, that of making it possible to adopt such measures through the efficient use of a Community instrument.
Az EK 60. és az EK 301. cikk ugyanis, amennyiben közösségi hatáskört ír elő gazdasági jellegű korlátozó intézkedések elrendelésére a KKBP keretében elrendelt fellépések végrehajtása érdekében, valamely bennefoglalt és alapul szolgáló célkitűzés – azaz ilyen intézkedések elfogadásának közösségi eszköz hatékony alkalmazásával történő lehetővé tétele – kifejeződése.
That interpretation is supported by Article 60(2) EC.
Ezt az értelmezést megerősíti az EK 60. cikk (2) bekezdése.
Although the first paragraph thereof provides the power, within strict limits, for Member States to take unilateral measures against a third country with regard to capital movements and payments, that power may, as provided for by that paragraph, be exercised only so long as Community measures have not been taken pursuant to paragraph 1 of that article.
Ugyanis, noha e bekezdés első albekezdése szigorúan körülhatárolt hatáskört biztosít a tagállamoknak arra, hogy egyoldalú intézkedéseket hozzanak harmadik országgal szemben a tőkemozgásra és a fizetési műveletekre vonatkozóan, ezt a hatáskört ugyanezen albekezdés értelmében csak addig lehet gyakorolni, amíg e cikk (1) bekezdése alapján nem hoznak közösségi intézkedéseket.
Implementing restrictive measures of an economic nature through the use of a Community instrument does not go beyond the general framework created by the provisions of the EC Treaty as a whole, because such measures by their very nature offer a link to the operation of the common market, that link constituting another condition for the application of Article 308 EC, as set out in paragraph 200 above.
A KKBP keretében elrendelt gazdasági jellegű korlátozó intézkedések közösségi jogszabály megalkotásával történő végrehajtása nem lép túl az EK-Szerződés rendelkezéseinek összességéből eredő általános kereten, mivel az ilyen intézkedések jellegüknél fogva kapcsolódnak a közös piac működéséhez, és e kapcsolat a jelen ítélet 200. pontjában foglaltaknak megfelelően az EK 308. cikk további alkalmazási feltétele.
If economic and financial measures such as those imposed by the contested regulation, consisting of the, in principle generalised, freezing of all the funds and other economic resources of the persons and entities concerned, were imposed unilaterally by every Member State, the multiplication of those national measures might well affect the operation of the common market.
Ha ugyanis minden egyes tagállam egyoldalúan hozna a vitatott rendelettel előírtakhoz hasonló, az érintett személyek és szervezetek valamennyi pénzkészletének és egyéb gazdasági erőforrásának főszabály szerint általános befagyasztásában megnyilvánuló, gazdasági és pénzügyi intézkedéseket, e nemzeti intézkedések számának növekedése befolyásolhatná a közös piac működését.
Such measures could have a particular effect on trade between Member States, especially with regard to the movement of capital and payments, and on the exercise by economic operators of their right of establishment.
Az ilyen intézkedések különösen a tagállamok közötti kereskedelmet érinthetnék, nevezetesen a tőkemozgást és a fizetési műveleteket, valamint a gazdasági szereplők letelepedéshez való jogának gyakorlását.
In addition, they could create distortions of competition, because any differences between the measures unilaterally taken by the Member States could operate to the advantage or disadvantage of the competitive position of certain economic operators although there were no economic reasons for that advantage or disadvantage.
Ezenkívül a verseny torzulását is eredményezhetik, mivel a tagállamok által egyoldalúan hozott intézkedések közötti esetleges különbségek előnyt biztosíthatnak egyes gazdasági szereplők versenyhelyzete tekintetében, illetve hátrányosan érinthetnék őket, anélkül hogy ezen előnyök vagy hátrányok gazdasági megfontolásokon alapulnának.
The Council’s statement in the fourth recital in the preamble to the contested regulation that Community legislation was necessary ‘notably with a view to avoiding distortion of competition’ is shown, therefore, to be relevant in this connection.
A Tanács által a vitatott rendelet (4) preambulumbekezdésében tett megállapítás, miszerint közösségi jogszabályokra van szükség „különösen a piaci verseny torzulásának elkerülése érdekében”, e tekintetben tehát relevánsnak bizonyul.
At this point it is appropriate to rule on the effect of the errors of law, recorded in paragraphs 196 and 223 above, on the validity of the judgments under appeal.
Itt kell határozni a jelen ítélet 196. és 223. pontjában megállapított téves jogalkalmazásnak a megtámadott ítéletek érvényességére kifejtett hatásáról.
It is to be borne in mind that, according to caselaw, if the grounds of a judgment of the Court of First Instance reveal an infringement of Community law but its operative part appears well founded on other legal grounds the appeal must be dismissed
Emlékeztetni kell, hogy az ítélkezési gyakorlat alapján amennyiben az Elsőfokú Bíróság valamely ítéletének indokolása a közösségi jogot sérti, de ezen ítélet rendelkező része egyéb jogi indokok miatt megalapozottnak bizonyul, a fellebbezést el kell utasítani (lásd különösen a C-167/04. P. sz., JCB Service kontra Bizottság ügyben
(see, in particular, Case C-167/04 P JCB Service v Commission [2006] ECR I-8935, paragraph 186 and the caselaw cited).
2006. szeptember 21-én hozott ítélet [EBHT 2006., I-8935. o.] 186. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
Clearly the conclusion reached by the Court of First Instance in paragraphs 135 of Kadi and 158 of Yusuf and Al Barakaat concerning the legal basis of the contested regulation, that is to say, that the Council was competent to adopt that regulation on the joint basis of Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC, appears justified on other legal grounds.
Márpedig meg kell állapítani, hogy az Elsőfokú Bíróság által a megtámadott Kadiítélet 135. pontjában, valamint a megtámadott Yusuf és Al Barakaat ítélet 158. pontjában a vitatott rendelet jogalapjával kapcsolatban tett megállapítás, miszerint a Tanács az EK 60., az EK 301. és az EK 308. cikk együttes olvasata alapján rendelkezett hatáskörrel e rendelet megalkotására, más jogi indokok alapján megalapozottnak bizonyul.
Although, as held in paragraphs 196 to 204 above, the inclusion of Article 308 EC in the legal basis of the contested regulation cannot be justified by the fact that that measure pursued an objective covered by the CFSP, that provision could nevertheless be held to provide a foundation for the regulation because, as shown in paragraphs 225 to 231 above, that regulation could legitimately be regarded as designed to attain an objective of the Community and as, furthermore, linked to the oper ation of the common market within the meaning of Article 308 EC.
Noha, amint az a jelen ítélet 196–204. pontjában megállapításra került, az EK 308. cikk felvétele a vitatott rendelet jogalapjai közé ugyanis nem igazolható azzal, hogy e jogi aktus a KKBP körébe tartozó célkitűzést követ, e rendelkezés mégis képezheti e rendelet alapját, mivel amint az a jelen ítélet 225–231. pontjából következik, jogszerű az a megállapítás, hogy az említett rendelet a Közösség valamely célkitűzésének megvalósítására irányul, és a közös piac működéséhez is kapcsolódik az EK 308. cikk értelmében.
Moreover, adding Article 308 EC to the legal basis of the contested regulation enabled the European Parliament to take part in the decision-making process relating to the measures at issue which are specifically aimed at individuals whereas, under Articles 60 EC and 301 EC, no role is provided for that institution.
Egyébiránt az EK 308. cikk felvétele a vitatott rendelet jogalapjai közé lehetővé tette az Európai Parlamentnek, hogy részt vegyen a szóban forgó intézkedésekkel kapcsolatos döntéshozatali eljárásban, amely intézkedések kifejezetten magánszemélyeket érintenek, noha az EK 60. és EK 301. cikk keretében ezen intézmény semmilyen szerepet nem játszik.
Accordingly, the grounds of appeal directed against the judgments under appeal inasmuch as by the latter the Court of First Instance decided that Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC constituted the legal basis of the contested regulation must be dismissed in their entirety as unfounded.
A megtámadott ítéletek ellen felhozott azon jogalapokat, miszerint az Elsőfokú Bíróság ezekben úgy határozott, hogy az EK 60., az EK 301. és az EK 308. cikk a vitatott rendelet jogszerű jogalapját képezi, mint megalapozatlanokat, teljes egészében el kell utasítani.
Concerning the ground of appeal relating to infringement of Article 249 EC
Az EK 249. cikk megsértésére vonatkozó jogalapról
By its second ground of appeal Al Barakaat complains that the Court of First Instance held, in paragraph 188 of Yusuf and Al Barakaat, that the contested regulation satisfies the condition of general application laid down in Article 249 EC, given that it is addressed in a general and abstract manner to all persons who might actually hold funds belonging to one or more persons mentioned in the Annex to the regulation.
Az Al Barakaat második jogalapjával azt rója fel az Elsőfokú Bíróságnak, hogy a megtámadott Yusuf és Al Barakaat ítélet 188. pontjában azt állapította meg, hogy a vitatott rendelet teljesíti az EK 249. cikk szerinti általános hatály követelményét, mivel általános és elvont módon az e rendelet mellékletében megjelölt egy vagy több személy pénzkészleteit gyakorlatilag birtokló összes személynek címezték.
Al Barakaat maintains that it is wrong not to consider the person whose funds are frozen as the addressee of the act concerned, because the implementation of the decision must reasonably be founded on a legal measure directed against the person in possession of the resources.
Az Al Barakaat véleménye szerint „helytelen, ha azt a személyt, akinek pénzeszközeit befagyasztották, nem tekintik az érintett jogi aktus címzettjének, mivel a határozat végrehajtásának ésszerűen a forrásokkal rendelkezővel szemben elrendelt jogszerű intézkedésen kell alapulnia”.
What is more, according to that appellant, it is contradictory to state, on the one hand, in paragraph 112 of Yusuf and Al Barakaat, that the measures at issue were restrictive measures directly affecting individuals or organisations and, on the other, in paragraph 188 of that judgment, that those measures were not addressed to those individuals or organisations, but rather constituted a kind of implementing measure addressed to other persons.
Egyébiránt ellentmondásos egyrészt a megtámadott Yusuf és Al Barakaat ítélet 112. pontjában tett kijelentés, hogy közvetlenül az egyéneket vagy szervezeteket sújtó korlátozó intézkedésekről van szó, másrészt pedig az az ugyanezen ítélet 188. pontjában tett megállapítás, miszerint ezen intézkedések nem ezen egyéneket vagy szervezeteket érintik, hanem más személyeknek címzett egyfajta végrehajtási rendelkezéseknek minősülnek.
The Kingdom of Spain, the United Kingdom, the Council and the Commission broadly endorse the analysis of the Court of First Instance.
A Spanyol Királyság, az Egyesült Királyság, a Tanács, valamint a Bizottság lényegében egyetértenek az Elsőfokú Bíróság elemzésével.
The Court of First Instance rightly held in paragraphs 184 to 188 of Yusuf and Al Barakaat that the fact that the persons and entities who are the subject of the restrictive measures imposed by the contested regulation are expressly named in Annex I thereto, so that they appear to be directly and individually concerned by it, within the meaning of the fourth paragraph of Article 230 EC, does not mean that that act is not of general application within the meaning of the second paragraph of Article 249 EC or that it is not to be classified as a regulation.
Az Elsőfokú Bíróság helyesen állapította meg a megtámadott Yusuf és Al Barakaat ítélet 184–188. pontjában, miszerint az a körülmény, hogy a vitatott rendelettel előírt korlátozó intézkedések tárgyát képező személyek és szervezetek a rendelet I. mellékletében név szerint kerültek megjelölésre, így az őket az EK 230. cikk negyedik bekezdése szerint közvetlenül és személyükben érinti, nem jelenti azt, hogy e jogi aktusnak ne lenne az EK 249. cikk második bekezdése szerinti általános hatálya, és ne lehetne rendeletnek tekinteni.
In fact, while it is true that the contested regulation imposes restrictive measures on the persons and entities whose names appear in the exhaustive list that constitutes Annex I thereto, a list which is, moreover, regularly amended by the removal or addition of names, so that it is kept in line with the summary list, the fact remains that the persons to whom it is addressed are determined in a general and abstract manner.
Ugyanis – noha igaz, hogy a vitatott rendelet korlátozó intézkedéseket ír elő azon személyekkel és szervezetekkel szemben, akiknek a neve az I. mellékletet képező kimerítő felsorolást tartalmazó listán szerepel, amelyet egyébként rendszeresen módosítanak egyes nevek törlésével, illetve újak feltüntetésével az összesített listának való megfelelés érdekében – meg kell állapítani, hogy e rendelet címzettjei általános és elvont módon kerülnek meghatározásra.
The contested regulation, like Resolution 1390 (2002) which it is designed to put into effect, lays down a prohibition, worded exceptionally broadly, of making available funds and economic resources to those persons or entities (see, to that effect, Möllendorf and Möllendorf­Niehuus, paragraphs 50 to 55).
A vitatott rendelet, az általa végrehajtott 1390. (2002) számú határozathoz hasonlóan, különösen tágan megfogalmazott tilalmat tartalmaz pénzkészleteknek és gazdasági erőforrásoknak az említett személyek vagy szervezetek rendelkezésére bocsátása vonatkozásában (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Möllendorf és Möllendorf-Niehuus ügyben hozott ítélet 50–55. pontját).
As the Court of First Instance quite rightly held in paragraphs 186 and 188 of Yusuf and Al Barakaat, that prohibition is addressed to whoever might actually hold the funds or economic resources in question.
Márpedig, amint azt az Elsőfokú Bíróság a megtámadott Yusuf és Al Barakaat ítélet 186. és 188. pontjában helyesen megállapította, e tilalom a kérdéses pénzkészleteket vagy gazdasági erőforrásokat gyakorlatilag birtokló bármely személyre vonatkozik.
That is how that prohibition falls to be applied in circumstances such as those of the case giving rise to the judgment in Möllendorf and Möllendorf­Niehuus, which concerned the question whether the contested regulation forbids the final registration
Így az említett tilalom alkalmazható a fent hivatkozott Möllendorf és Möllendorf-Niehuus ügyben hozott ítélet alapjául szolgáló ügybelihez hasonló körülmények között, amely ügyben az a kérdés merült fel, hogy a vitatott rendelet tiltja-e az
2008 — JOINED CASES C-402/05 P AND C-415/05 P of the transfer of ownership of real property in a land register following the conclusion of a contract of sale if one of the purchasers is a natural person appearing in the list in Annex I to the regulation.
P. SZ. EGYESÍTETT ÜGYEK adásvételi szerződés megkötését követően az ingatlan tulajdonjoga átruházásának az ingatlan-nyilvántartásba való bejegyzését, ha az egyik vevő e rendelet I. mellékletében szereplő listára felvett természetes személy.
In paragraph 60 of that judgment, the Court decided that a transaction such as that registration is prohibited under Article 2(3) of the contested regulation if, in consequence of that transaction, an economic resource would be made available to a person entered in that list, which would enable that person to obtain funds, goods or services.
A Bíróság az említett ítélet 60. pontjában megállapította, hogy az olyan ügylet, mint az említett bejegyzés, tiltott a vitatott rendelet 2. cikke (3) bekezdésének megfelelően, mivel az e listára felvett személy részére gazdasági erőforrásnak pénzeszközök, áruk vagy szolgáltatások beszerzése céljából való rendelkezésre bocsátását jelentené.
In the light of the foregoing, Al Barakaat’s ground of appeal relating to infringement of Article 249 EC must also be dismissed as unfounded.
A fentiekre tekintettel az Al Barakaat által az EK 249. cikk megsértésére alapított jogalapot, mint megalapozatlant, szintén el kell utasítani.
Concerning the grounds of appeal relating to infringement of certain fundamental rights
Az egyes alapvető jogok megsértésére vonatkozó jogalapokról
The heads of claim concerning the part of the judgments under appeal relating to the limits of the review by the Community judicature, in the light of fundamental rights, of the internal lawfulness of the contested regulation
A megtámadott ítéletek azon részére vonatkozó kifogásokról, amely a vitatott rendelet belső jogszerűsége tárgyában a közösségi bíróság felülvizsgálatának az alapvető jogokra tekintettel fennálló korlátairól szól
In the first part of his second ground of appeal, Mr Kadi maintains that inasmuch as the judgment in Kadi takes a view, first, of the relationships between the United Nations and the members of that organisation and, second, of the procedure for the application of resolutions of the Security Council, it is vitiated by errors of law as regards the interpretation of the principles of international law concerned, which
Y. A. Kadi második jogalapja első részében azt állítja, hogy a megtámadott Kadiítéletben, amennyiben az egyrészt az ENSZ és e szervezet tagjai közötti kapcsolatokra, másrészt a Biztonsági Tanács határozatai alkalmazásának részletes szabályaira vonatkozik, téves jogalkalmazás történt az érintett nemzetközi jogi elvek értelmezése
KADI AND AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION v COUNCIL AND COMMISSION gave rise to other errors of law in the assessment of the pleas in law relating to breach of certain of the applicant’s specific fundamental rights.
KADI ES AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION KONTRA TANÁCS ÉS BIZOTTSÁG tekintetében, ami további téves jogalkalmazást eredményezett a felperes egyes alapvető jogokra vonatkozó jogalapjainak értékelése során.
That part contains five claims.
E rész öt kifogást tartalmaz.
By his first claim, Mr Kadi argues that in paragraphs 183 and 184 of the judgment the Court of First Instance erred in law in confusing the question of the primacy of the States’ obligations under the Charter of the United Nations, enshrined in Article 103 thereof, with the related but separate question of the binding effect of decisions of the Security Council laid down in Article 25 of that Charter.
Első kifogásával Y. A. Kadi azt állítja, hogy az említett ítélet 183. és 184. pontjában az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta a jogot, mivel összetévesztette az államoknak az Egyesült Nemzetek Alapokmánya alapján fennálló kötelezettségeinek az Alapokmány 103. cikkében megerősített elsőbbségének kérdését a Biztonsági Tanács határozatainak ezen Alapokmány 25. cikke szerinti kötelező erejének hasonló, de elkülönülő kérdésével.