natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In any event, in the case of broadcasting SGEIs, Community law does not require the open and competitive procedures normally required as a matter of course in contracts for concessions for public services.
Mindenesetre a műsorszórásra vonatkozó általános gazdasági érdekű szolgáltatások esetében a közösségi jog nem követeli meg azokat a nyílt versenyeztetési eljárásokat, amelyeket főszabály szerint a közszolgálati koncessziós szerződések esetében általános jelleggel le kell folytatni.
The references made by the applicant to the regime applicable to concessions and to the caselaw of the Court are not relevant.
A koncessziókra alkalmazandó szabályokra és a Bíróság ítélkezési gyakorlatára vonatkozó felperesi hivatkozások nem bírnak jelentőséggel.
With regard to the fourth Altmark condition, the applicant mistook its purpose.
Ami a negyedik Altmark-feltételt illeti, a felperes tévedésben van annak rendeltetését illetően.
That condition concerns the question whether the measure is State aid and not whether it can benefit from the derogation provided for in Article 86(2) EC.
Ez a feltétel arra a kérdésre vonatkozik, hogy az adott intézkedés állami támogatást képez-e, nem pedig arra a kérdésre, hogy ez az intézkedés részesülhet-e az EK 86. cikk (2) bekezdése szerinti eltérés kedvezményében.
First, with regard to the Commission’s preliminary remark — that the question of the conditions for the award of the television SGEI to RTP was raised for the first time before the Community judicature — it is necessary to point out that, although it is not admissible for a party interested in a State aid procedure to rely before the Community judicature on factual arguments which were unknown to the Commission and which it had not notified to the latter during the investigation procedure, nothing prevents, as in the present case, that party from raising against the final decision a legal plea not raised at the stage of the administrative procedure (see, to that effect, Case T-110/97 Kneissl Dachstein v Commission [1999] ECR II-2881, paragraph 102 and the caselaw cited; Case T-274/01 Valmont v Commission [2004] ECR II-3145, paragraph 102; and Joined Cases T-111/01 and T-133/01 Saxonia Edelmetalle and ZEMAG v Commission [2005] ECR II-1579, paragraph 68).
Mindenekelőtt a Bizottság azon előzetes megjegyzésével kapcsolatban, mely szerint a televíziózásra vonatkozó általános gazdasági érdekű szolgáltatásnak az RTP részére történő odaítélésével kapcsolatos kérdést első alkalommal a közösségi bíróság előtt vetették fel, emlékeztetni kell arra, hogy jóllehet az állami támogatásokra vonatkozó eljárásban érdekelt fél a közösségi bíróság előtt nem hivatkozhat a Bizottság számára ismeretlen és a vizsgálati eljárás során vele nem közölt ténybeli körülményekre, nincs akadálya annak, hogy e fél – mint a jelen eljárásban – a végleges határozat ellen olyan jogalapra hivatkozzék, amelyet nem terjesztett elő a közigazgatási eljárás során (lásd ebben az értelemben az Elsőfokú Bíróság T-110/97. sz., Kneissl Dachstein kontra Bizottság ügyben 1999. október 6-án hozott ítéletének [EBHT 1999., II-2881. o.] 102. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot; a T-274/01. sz., Valmont kontra Bizottság ügyben 2004. szeptember 16-án hozott ítéletének [EBHT 2004., II-3145. o.] 102. pontját, valamint a T-111/01. és T-133/01. sz., Saxonia Edelmetalle és ZEMAG kontra Bizottság egyesített ügyekben 2005. május 11-én hozott ítéletének [EBHT 2005., II-1579. o.] 68. pontját).
The Commission’s position, alleging that the applicant has raised a new argument, is thus not such as to permit that argument to be disregarded.
A Bizottság által képviselt, a felperes érvének újdonságára vonatkozó álláspont tehát nem teszi lehetővé ennek az érvnek a mellőzését.
None the less, the Court of First Instance finds, like the Commission, that that argument has not succeeded in calling into question the lawfulness of the contested decision.
Az Elsőfokú Bíróság ugyanakkor a Bizottsággal azonos módon úgy ítéli meg, hogy ez az érv nem vonja kétségbe a megtámadott határozat jogszerűségét.
As stated in point 29 of the Communication on broadcasting, the grant of the derogation from the prohibition on State aid laid down in Article 86(2) EC requires, according to the caselaw (see, to that effect, Case C-179/90 Merci Convenzionali Porto di Genova [1991] ECR I-5889, paragraph 26; Case T-106/95 FFSA and Others v Commission [1997] ECR II-229, paragraphs 173 and 178; and Joined Cases T-204/97 and T-270/97 EPAC v Commission [2000] ECR II-2267, paragraphs 125 and 126), the fulfilment of three conditions: first, the service in question must be an SGEI and clearly defined as such by the Member State; second, the undertaking in question must have been explicitly entrusted by the Member State with the provision of that SGEI; thirdly, the application of the competition rules of the Treaty — in this case, the ban on State aid — must obstruct the performance of the particular tasks assigned to the undertaking and the exemption from such rules must not affect the development of trade to an extent that would be contrary to the interests of the Community.
Mint a műsorszolgáltatásról szóló közlemény 29. pontja emlékeztet rá, az állami támogatások tilalma alóli, az EK 86. cikk (2) bekezdésében előírt eltérés biztosításához az ítélkezési gyakorlat (lásd ebben az értelemben a Bíróság C-179/90. sz. Merci Convenzionali Porto di Genova ügyben 1991. december 10-én hozott ítéletének [EBHT 1991., I-5889. o.] 26. pontját; az Elsőfokú Bíróság T-106/95. sz., FFSA és társai kontra Bizottság ügyben 1997. február 27-én hozott ítéletének [EBHT 1997., II-229. o.] 173. és 178. pontját, valamint a T-204/97. és T-270/97. sz., EPAC kontra Bizottság egyesített ügyekben 2000. június 13-án hozott ítéletének [EBHT 2000., II-2267. o.] 125. és 126. pontját) szerint három feltételnek kell teljesülnie: először is, a kérdéses szolgáltatásnak általános gazdasági érdekűnek kell lennie, és a tagállamnak egyértelműen akként kell meghatároznia; másodszor, a kérdéses vállalkozást a tagállamnak kifejezetten meg kell bíznia az adott általános gazdasági érdekű szolgáltatás ellátásával; harmadszor, a Szerződés versenyszabályai alkalmazásának – ebben az esetben az állami támogatás megtiltásának – korlátoznia kell a vállalkozás számára konkrétan kijelölt feladatok teljesítését, és az ilyen szabályok alóli mentesség nem befolyásolhatja a kereskedelem fejlődését a Közösség érdekeivel ellentétes mértékben.
Among its conditions for application, Article 86(2) EC does not include a requirement to the effect that the Member State must have followed a competitive tendering procedure for the award of the SGEI.
Az EK 86. cikk (2) bekezdése az alkalmazásának számos feltétele között nem tartalmaz olyan követelményt, mely szerint a tagállamnak az általános gazdasági érdekű szolgáltatás odaítélése érdekében versenyeztetési eljárást kellett volna lefolytatnia.
Moreover, in Case T-17/02 Olsen v Commission [2005] ECR II-2031, paragraph 239, the Court expressly stated that it is not apparent either from the wording of Article 86(2) EC or from the caselaw on that provision that an SGEI may be entrusted to an operator only as a result of a tendering procedure.
Másfelől az Elsőfokú Bíróság a T-17/02. sz., Olsen kontra Bizottság ügyben 2005. június 15-én hozott ítéletének (EBHT 2005., II-2031. o.) 239. pontjában kifejezetten megállapította, hogy sem az EK 86. cikk (2) bekezdésének szövegéből, sem pedig az e rendelkezésre vonatkozó ítélkezési gyakorlatból nem következik, hogy valamely vállalkozást csak közbeszerzés útján lehet általános gazdasági érdekű szolgáltatással megbízni.
In view of the foregoing considerations, the applicant’s head of claim alleging that the Commission should, in the context of its examination under Article 86(2) EC, have verified whether the television SGEI had been awarded to RTP after competitive tendering must be rejected.
A fenti megfontolások alapján el kell utasítani a felperes arra alapított kifogását, hogy a Bizottságnak az EK 86. cikk (2) bekezdése alapján folytatott vizsgálat keretében ellenőriznie kellett volna, hogy a televíziózásra vonatkozó általános gazdasági érdekű szolgáltatást versenyeztetési eljárás lefolytatása után ítélték-e oda az RTP részére.
It follows equally from this conclusion — to the effect that, in the context of its examination under Article 86(2) EC, the Commission was not required to examine whether the award to RTP of the television SGEI occurred in the context of a competitive tendering — that, even if the television SGEI, for other reasons, such as those relied on by the applicant and recalled in the last two sentences of paragraph 134 above, should have been the subject of such a competitive tendering, its absence in this case would, at most, have justified the Commission in bringing an action for failure to fulfil obligations against the Portuguese Republic pursuant to Article 226 EC, a procedure which, if that case had arisen, might have resulted in that Member State bringing that award to an end and organising a tendering procedure.
E következtetés alapján – mely szerint a Bizottságnak az EK 86. cikk (2) bekezdése alapján folytatott vizsgálat keretében nem kellett ellenőriznie, hogy a televíziózásra vonatkozó általános gazdasági érdekű szolgáltatást versenyeztetési eljárás keretében ítélték-e oda az RTP részére – az is megállapítható, hogy még ha fel is tételezzük, hogy a televíziózásra vonatkozó általános gazdasági érdekű szolgáltatásnak a felperes által hivatkozott és a fenti 134. pont utolsó két mondatában idézett indokoktól eltérő egyéb indokok alapján mégis versenyeztetési eljárás tárgyát kellett volna képeznie, a jelen esetben az ilyen versenyeztetési eljárás hiánya azt indokolhatta volna, hogy a Bizottság az EK 226. cikk alapján a Portugál Köztársaság ellen kötelezettségszegés megállapítása iránti eljárást kezdeményezzen, amely adott esetben azt eredményezhette volna, hogy e tagállamnak vissza kell vonnia az odaítélést, és közbeszerzési eljárást kell lefolytatnia.
However, that absence of competitive tendering cannot, by contrast, have the result that State funding of the SGEI holder’s public service obligations must, even though the requirements concerning the definition of the SGEI, the remit and proportionality are fulfilled, be considered to be State aid incompatible with the common market.
A versenyeztetési eljárás hiánya ugyanakkor nem járhatna azzal a következménnyel, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatás működtetésével megbízott vállalkozás közszolgáltatási kötelezettségeinek állami finanszírozását – holott teljesülnének az általános gazdasági érdekű szolgáltatás meghatározásával, a megbízással és az arányossággal kapcsolatos feltételek – a közös piaccal összeegyeztethetetlen támogatásnak kellene tekinteni.
In any event, the Court of First Instance finds, contrary to what the applicant claims on the grounds recalled in the last two sentences of paragraph 134 above, that the Portuguese Republic was in no way required to organise a competitive tendering prior to the award of the television SGEI to RTP.
Az Elsőfokú Bíróság mindenesetre úgy ítéli meg, hogy a Portugál Köztársaság – ellentétben azzal, amit a felperes a fenti 134. pont utolsó két mondatában idézett indokok alapján állít – egyáltalán nem volt köteles a televíziózásra vonatkozó általános gazdasági érdekű szolgáltatásnak az RTP részére történő odaítélése előtt versenyeztetési eljárást lefolytatni.
In that regard, the applicant refers, first, to the Communication on concessions (paragraph 134 above).
A felperes ezzel kapcsolatban először a koncessziókról szóló közleményre hivatkozik (a fenti 134. pont).
Although the public service contracts concluded between the Portuguese Republic and RTP are headed ‘concession’, it does not appear that RTP is a concession holder within the meaning of that communication and, moreover, the applicant puts forward no evidence to that effect (see, in particular, the sixth subpoint of point 2.2 and the third subpoint of point 2.4 of the Communication on concessions). In other words, RTP was remunerated for its operation (as a television service broadcasting to subscribers) and therefore bore the operating risk.
Márpedig, jóllehet a Portugál Köztársaság és az RTP között létrejött közszolgálati szerződések kétségtelenül a „koncesszió” címet viselik, nem tűnik úgy – és egyébként a felperes sem hivatkozik egyetlen olyan körülményre sem –, hogy az RTP az e közlemény értelmében vett koncessziójogosult lenne (lásd különösen a koncessziókról szóló közlemény 2.2. pontjának hatodik bekezdését, valamint 2.4. pontjának harmadik bekezdését), vagyis hogy az RTP (az előfizetéses televízióhoz hasonló módon) ellenszolgáltatásban részesülne az üzemeltetőtől, ennek következtében pedig ő viselné az üzemeltetés kockázatát.
It appears, on the contrary, that RTP is a public television operator broadcasting programmes to and for the benefit of the entire population, whose costs for that service to the public are borne by the State.
Épp ellenkezőleg, úgy tűnik, hogy az RTP olyan állami televíziós műsorszolgáltató, amely a teljes lakosság részére és javára sugároz programot, és amelynek a közszolgáltatási költségeit az állam vállalja át.
In addition, even though RTP was a concession holder within the meaning of the Communication on concessions, it should be borne in mind that, although that communication states that ‘relationships between public authorities and public enterprises entrusted with the operation of services of general economic interest are, in principle, covered by this communication’ (eighth subpoint of point 2.4), it states expressly that, ‘in the audiovisual sector, account should be taken of the [Amsterdam Protocol]’ (footnote 29, eighth subpoint of point 2.4).
Ezenkívül, még ha az RTP a koncessziókról szóló közlemény értelmében vett koncessziójogosult is lett volna, hangsúlyozni kell, hogy e közlemény, jóllehet megállapítja, hogy „a hatóságok és az általános gazdasági érdekű feladatok ellátásával megbízott állami vállalatok közötti kapcsolatok főszabály szerint a közlemény hatálya alá tartoznak” (a koncessziókról szóló közlemény 2.4. pontjának nyolcadik bekezdése), kifejezetten kimondja, hogy „az audovizuális ágazatban figyelembe kell venni az [amszterdami jegyzőkönyvet]” (a koncessziókról szóló közlemény 2.4. pontjának nyolcadik bekezdéséhez fűzött 29. lábjegyzet).
In so doing, the Communication on concessions acknowledges the specific nature of broadcasting and exempts that sector from the general rule.
A koncessziókról szóló közlemény ezzel elismeri a közcélú műsorszolgáltatás sajátos helyzetét, és ezt az ágazatot kiveszi az általános szabályok alól.
Lastly, it is necessary to note that, according to the Communication on concessions, those concessions are ‘subject to the rules and principles of the Treaty, in so far as … their object is the provision of economic activities’ (first subpoint of point 2.4).
Végül meg kell jegyezni, hogy a koncessziókról szóló közlemény szerint a koncessziókra „csak annyiban vonatkoznak a Szerződésben foglalt szabályok és elvek, amenynyiben azok […] gazdasági tevékenységek végzésére irányulnak” (a 2.4. pont első bekezdése).
Further on, the Communication on concessions states that it ‘does not concern… acts concerning non-economic activities such as obligatory schooling or social security’ (second indent of the fifth subpoint of point 2.4).
A koncessziókról szóló közlemény ráadásul kimondja, hogy e közlemény „nem vonatkozik […] azokra az aktusokra, amelyek tárgyát olyan nem gazdasági jellegű tevékenységek képezik, mint a kötelező oktatás vagy a szociális biztonság” (a 2.4. pont ötödik bekezdésének második francia bekezdése).
Although the public service of broadcasting is considered to be an SGEI and not a service of general non-economic interest, it must none the less be pointed out that that classification as an SGEI is explained more by the de facto impact of public service broadcasting on the otherwise competitive and commercial broadcasting sector, than by an alleged commercial dimension to broadcasting.
Márpedig, jóllehet igaz, hogy a közcélú műsorszolgáltatást általános gazdasági érdekű szolgáltatásnak, nem pedig általános nem gazdasági érdekű szolgáltatásnak kell tekinteni, meg kell állapítani, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatásként minősítés sokkal inkább magyarázható azzal a hatással, amelyet a közcélú műsorszolgáltatás az egyébként versengő és kereskedelmi jellegű műsorszolgáltatási ágazatra ténylegesen gyakorol, mint a közcélú műsorszolgáltatás állítólagos kereskedelmi dimenziójával.
As is clear from the Amsterdam Protocol, public service broadcasting ‘is directly related to the democratic, social and cultural needs of each society’.
Mint az világosan következik az amszterdami jegyzőkönyvből, a tagállamok közcélú műsorszolgáltatási rendszere „közvetlenül kapcsolódik az egyes társadalmak demokratikus, társadalmi és kulturális igényeihez”.
To the same effect, the resolution of the Council and of the Member States of 25 January 1999 concerning broadcasting (OJ 1999 C 30, p. 1) states that that public service, ‘in view of its cultural, social and democratic functions which it discharges for the common good, has a vital significance for ensuring democracy, pluralism, social cohesion, cultural and linguistic diversity, must be able to continue to provide a wide range of programming … [for] society as a whole’ (recital B and point 7 of the resolution).
Ugyanígy a közcélú műsorszolgáltatásról szóló 1999. január 25-i, tanácsi és tagállami állásfoglalás (HL C 30., 1. o.) megállapítja, hogy e közszolgáltatás „a köz érdekében ellátott kulturális, társadalmi és demokratikus feladataira tekintettel alapvető jelentőséggel bír a demokrácia, a pluralizmus, a társadalmi kohézió, valamint a kulturális és nyelvi sokszínűség biztosításának szempontjából, [és] továbbra is a programok széles skáláját kell nyújtania a társadalom egészé[nek]” (az állásfoglalás B. preambulumbekezdése és 7. pontja).
That specific status for public service broadcasting is, moreover, the basis for the freedom accorded by the Amsterdam Protocol to Member States in the award of broadcasting SGEIs.
A közcélú műsorszolgáltatás e sajátos helyzete másfelől annak a szabadságnak az alapját képezi, amelyet az amszterdami jegyzőkönyv a műsorszórásra irányuló általános gazdasági érdekű szolgáltatások odaítélése tekintetében elismer a tagállamok számára.
It explains and justifies the fact that a Member State cannot be required to have recourse to competitive tendering for the award of such an SGEI, at
E sajátos helyzettel magyarázható és igazolható az a tény, hogy a tagállamtól
2008 — CASE T-442/03 least where it decides to ensure that public service itself through a public company, as in this case.
SZ. ÜGY nem várható el, hogy az ilyen általános gazdasági érdekű szolgáltatás odaítélése érdekében versenyeztetési eljárást folytasson le, legalábbis abban az esetben, ha akként határoz, hogy e közszolgáltatást – mint a jelen esetben – állami vállalat útján maga biztosítja.
Next, it is for the same reasons that the references also made by the applicant to the XXXIst Report on Competition Policy — 2001, to the interpretation which the Commission gave therein to the judgment in Telaustria and Telefonadress, paragraph 134 above, and to the judgment in Teckal, paragraph 134 above, appear just as lacking in relevance.
Ugyanezen megfontolások miatt éppúgy irrelevánsnak bizonyulnak azok a hivatkozások is, amelyeket a felperes a XXXI. Versenypolitikai jelentésre és a fenti 134. pontban hivatkozott Telaustria és Telefonadress ügyben hozott ítéletről a Bizottság által e jelentésben kialakított értelmezésre, valamint a fenti 134. pontban hivatkozott Teckalügyben hozott ítéletre vonatkozóan terjesztett elő.
By those references, which concern totally different broadcasting activities, the applicant disregards, once again, the specific features of that sector and the particular objectives pursued by Member States when they define and organise broadcasting.
E hivatkozásokkal ugyanis – amelyek a közcélú műsorszolgáltatástól teljesen különböző tevékenységekre vonatkoznak – a felperes egyben elvonatkoztat azoktól a sajátosságoktól, amelyek ezen ágazatra, valamint a tagállamok által a közcélú műsorszolgáltatás meghatározása és szervezése során elérni kívánt különleges célkitűzésekre jellemzők.
It follows from all the foregoing considerations that, for the purposes of granting the derogation laid down in Article 86(2) EC, not only did the Commission not have to examine whether the television SGEI was granted after competitive tendering (paragraph 146 above), but that, in any event, the Portuguese Republic was not obliged to have recourse to competitive tendering.
Az előző megfontolások összességéből nemcsak az következik, hogy a Bizottságnak nem kellett megvizsgálnia az EK 86. cikk (2) bekezdése szerinti eltérés biztosítása kapcsán, hogy a televíziózásra vonatkozó általános gazdasági érdekű szolgáltatást versenyeztetési eljárás lefolytatása után ítélték-e oda (a fenti 146. pont), hanem a Portugál Köztársaságnak nem is kellett versenyeztetési eljárást lefolytatnia.
Concerning the applicant’s head of claim regarding the fourth Altmark condition (paragraph 135 above), it should be pointed out that, pursuant to Article 113 of its Rules of Procedure, the Court of First Instance may of its own motion decide that an absolute bar exists to proceeding with an action.
A felperes által a negyedik Altmark-feltételre alapított kifogással (a fenti 135. pont) kapcsolatban meg kell állapítani, hogy az Elsőfokú Bíróság az eljárási szabályzat 113. cikke értelmében hivatalból vizsgálhatja, hogy e kifogás eljárásgátló okok fennállása miatt nem elfogadhatatlan-e.
On that basis, it is necessary to declare inadmissible, according to Article 48(2) of those rules, the pleas in law set out for the first time at the reply stage which are not based on matters of law or of fact which come to light in the course of the procedure (Case T-40/01 Scan Office Design v Commission [2002] ECR II-5043, paragraph 96, and Joined Cases T-134/03 and T-135/03 Common Market Fertilizers v Commission [2005] ECR II-3923, paragraph 51).
Eszerint az eljárási szabályzat 48. cikkének 2. §-a alapján elfogadhatatlannak kell nyilvánítani azokat a jogalapokat, amelyeket első alkalommal a válaszban terjesztettek elő, és amelyek nem olyan jogi vagy ténybeli helyzetből származnak, amely az eljárás során merült fel (az Elsőfokú Bíróság T-40/01. sz., Scan Office Design kontra Bizottság ügyben 2002. november 28-án hozott ítéletének [EBHT 2002., II-5043. o.] 96. pontja, valamint a T-134/03. és T-135/03. sz., Common Market Fertilizers kontra Bizottság egyesített ügyekben 2005. szeptember 27-én hozott ítéletének [EBHT 2005., II-3923. o.] 51. pontja).
However, a submission or argument which may be regarded as amplifying a plea made previously in the application must be considered to be admissible (Case C-412/05 P Alcon v OHIM [2007] ECR I-3569, paragraphs 38 to 40, and Case T-107/04 Aluminium Silicon Mill Products v Council [2007] ECR II-669, paragraph 60 and the caselaw cited).
P. sz., Alcon kontra OHIM ügyben 2007. április 26-án hozott ítéletének [EBHT 2007., I-3569. o.] 38–40. pontja; az Elsőfokú Bíróság T-107/04. sz., Aluminium Silicon Mill Products kontra Tanács ügyben 2007. március 14-én hozott ítéletének [EBHT 2007., II-669. o.] 60. pontja és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
The Court notes that that head of claim was raised only at the reply stage (paragraphs 14 to 22), and was not based on matters of law or of fact which came to light in the course of the procedure before the Court.
Az Elsőfokú Bíróság megállapítja, hogy ezt a kifogást csak a válaszban terjesztették elő (14–22. pont), anélkül hogy olyan jogi vagy ténybeli helyzetből származna, amely az Elsőfokú Bíróság előtti eljárás során merült fel.