natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Federal Republic of Germany does not accept that the contested provisions are a measure having equivalent effect to a quantitative restriction on imports.
A Németországi Szövetségi Köztársaság vitatja, hogy a jogvita tárgyát képező rendelkezések mennyiségi korlátozással azonos hatású intézkedést képeznének a behozatalt érintően.
In its opinion, those provisions satisfy the conditions stated by the Court in Keck and Mithouard and therefore fall outside the scope of Article 28 EC.
Véleménye szerint e rendelkezések megfelelnek a Bíróság által a fent hivatkozott Keck és Mithouard ügyben hozott ítéletben kimondott feltételeknek, és emiatt nem tartoznak az EK 28. cikk hatálya alá.
The Federal Republic of Germany contends first that, in general, medicinal products authorised in Germany are not available in a pharmacy established in another Member State.
E tekintetben a Németországi Szövetségi Köztársaság először is arra hivatkozik, hogy a más tagállamban található gyógyszertárak általában nem rendelkeznek a Németországban engedélyezett gyógyszerekkel.
Consequently, the fact that a lesser quantity of medicinal products from other Member States is supplied to German hospitals is not due to the contested provisions.
Következésképpen az a tény, hogy a német kórházak részére más tagállamokból szállított gyógyszerek mennyisége kevésbé jelentős, nem a vitatott rendelkezéseknek tudható be.
Moreover, pharmacies established in other Member States have the opportunity to supply medicinal products to a hospital’s internal pharmacy or to an external pharmacy which satisfies the conditions laid down by the contested provisions, and are not obliged to conclude a supply contract for that purpose.
Másfelől, ez utóbbi államokban található gyógyszertáraknak van lehetőségük arra, hogy a kórházak belső gyógyszertárainak vagy a külső gyógyszertáraknak olyan gyógyszereket szállítsanak, amelyek megfelelnek a vitatott rendelkezésekben foglalt feltételeknek, anélkül hogy ehhez kötelező lenne gyógyszerellátási szerződést kötniük.
Article 28 EC does not require that it should be possible for medicinal products to be supplied to hospitals situated in one Member State by pharmacies established in
Az EK 28. cikk nem írja elő, hogy a valamely tagállamban lévő kórházak részére a más tagállamokban lévő
2008 — CASE C-141/07 other Member States.
11-I ÍTÉLET – C-141/07. SZ.
The Federal Republic of Germany also contends that the sale of medicinal products from other Member States is no more affected than the sale of medicinal products from regions of Germany which are remote from the hospital to be supplied.
ÜGY gyógyszertárak gyógyszert szállíthassanak. A Németországi Szövetségi Köztársaság ezenfelül arra hivatkozik, hogy mindez nem érinti jobban a más tagállamokból származó gyógyszerek értékesítését, mint az ellátandó kórháztól távol eső német régiókból származó gyógyszerek értékesítését.
Furthermore, a pharmacy established outside German territory is able to enter into a supply contract with a German hospital provided that it satisfies the conditions.
Másfelől, a német területen kívüli gyógyszertárak is köthetnek gyógyszerellátási szerződést a német kórházakkal, amennyiben megfelelnek az említett feltételeknek.
In addition, according to the Federal Republic of Germany, the specification of arrangements for the provision of supplies to hospitals, which is a fundamental decision of the national legislature, falls exclusively within the powers of the Member States, in accordance with Article 152(5) EC.
Egyébiránt az említett tagállam szerint a kórházak ellátási módjainak meghatározása, mivel elvi jelentőségű jogalkotási döntést képez, az EK 152. cikk (5) bekezdésének megfelelően kizárólag a tagállamok hatáskörébe tartozik.
The Commission’s action seeking a declaration that the contested provisions are contrary to Article 28 EC is a way of circumventing the limits on Community action in the field of public health.
A Bizottság annak megállapítására irányuló keresete, hogy a vitatott rendelkezések ellentétesek az EK 28. cikkel, túlterjeszkedik a közegészségügy terén való közösségi fellépés határain.
Alternatively, the Federal Republic of Germany contends that those provisions are justified on grounds of protection of public health within the meaning of Article 30 EC and do not undermine the principle of proportionality.
A Németországi Szövetségi Köztársaság másodlagosan arra hivatkozik, hogy az említett rendelkezéseket az EK 30. cikk értelmében vett közegészségügyi okok igazolják, és nem sértik az arányosság elvét.
Indeed they are such as to guarantee that the supply of products is reliable and of high quality, since everything relating to the provision of medicinal products to a hospital is the responsibility of one pharmacist.
Ugyanis olyan jellegűek, hogy garantálják a megbízható és magas színvonalú ellátást, mivel az adott kórház teljes gyógyszerellátása az ezért felelős gyógyszerészen múlik.
The Federal Republic of Germany contends in particular that the separation of the standard provision of supplies from the emergency provision of supplies is a measure which is impracticable and lacking in any objectivity.
E tekintetben az említett tagállam többek között arra hivatkozik, hogy az alapellátás és a sürgősségi ellátás szétválasztása nem lenne praktikus intézkedés, és célszerűtlen is volna.
Further, to separate the standard provision of supplies from the selection of medicinal products is neither truly suited to the overall needs of the hospital nor economically viable.
Egyébként az alapellátás és a gyógyszerek kiválasztásának elkülönítése valójában nem felelne meg a kórházi szolgáltatások egésze által megkövetelt igényeknek, és nem lenne kifizetődő sem.
Similarly, the separation of tasks associated with the standard provision of supplies from those associated with the quality and proper storage of stocks of medicinal products does not guarantee optimal provision of supplies.
Az alapellátás minőségével kapcsolatos feladatok és a gyógyszerkészlet megfelelő minőségének megőrzésével kapcsolatos feladatok elválasztása az optimális ellátást sem biztosítaná.
Personal contact between the pharmacist who is supplying the medicinal products and the hospital staff also contributes to improving the reliability of the supply.
A gyógyszerellátást biztosító gyógyszerész és a kórház személyzete közötti személyes kapcsolat ezenfelül javítja az ellátás biztonságát.
Lastly, the principle that the products should be provided by one single supplier makes possible an optimal synergy between the supply of medicinal products, advice and monitoring.
Végül pedig az egyetlen szállítóval megoldott ellátás elve biztosítja a gyógyszerek szállítása, a tanácsadás és az ellenőrzés optimális összhangját.
First, it is necessary to address the argument of the Federal Republic of Germany that the Commission’s action seeking a declaration that the contested provisions are contrary to Article 28 EC is a way of circumventing the limits on Community action in the field of public health.
Előzetesen a Németországi Szövetségi Köztársaság azon érvét kell megválaszolni, miszerint a Bizottság annak megállapítására irányuló keresete, hogy a vitatott rendelkezések ellentétesek az EK 28. cikkel, túlterjeszkedik a közegészségügy terén való közösségi fellépés határain.
It is certainly clear, both from the caselaw of the Court and from Article 152(5) EC, that Community law does not detract from the power of the Member States to organise their social security systems and to adopt, in particular, provisions intended to govern the consumption of pharmaceutical products in order to promote the financial stability of their healthcare insurance schemes and the organisation and delivery of health services and medical care (Case 238/82 Duphar and Others [1984] ECR 523, paragraph 16, and Case C-372/04 Watts [2006] ECR I-4325, paragraphs 92 and 146).
Való igaz, hogy miként az mind a Bíróság ítélkezési gyakorlatából, mind az EK 152. cikk (5) bekezdéséből következik, a közösségi jog nem sérti a tagállamoknak a szociális biztonsági rendszerük kialakítására, valamint különösen arra vonatkozó hatáskörét, hogy egészségbiztosítási rendszereik finanszírozásának egyensúlya, valamint az egészségügyi és orvosi szolgáltatások megszervezése és biztosítása érdekében a gyógyszerészeti termékek fogyasztásának szabályozására intézkedéseket hozzanak (a 238/82. sz., Duphar és társai ügyben 1984. február 7-én hozott ítélet [EBHT 1984., 523. o.] 16. pontja, és a C-372/04. sz. Watts-ügyben 2006. május 16-án hozott ítélet [EBHT 2006., I-4325. o.] 92. és 146. pontja).
However, in exercising that power, the Member States must comply with Community law, in particular the provisions of the Treaty on the free movement of goods (see Case C-120/95 Decker [1998] ECR I-1831, paragraphs 23 to 25).
Mindazonáltal e hatáskörük gyakorlása során a tagállamok kötelesek tiszteletben tartani a közösségi jogot, különösen az EK-Szerződésnek az áruk szabad mozgására vonatkozó rendelkezéseit (lásd a C-120/95. sz.
Those provisions prohibit the Member States from introducing or maintaining unjustified restrictions on the exercise of that freedom in the healthcare sector (see, in relation to the freedom to provide services, Watts, paragraph 92).
Az említett rendelkezések értelmében e szabadságnak az egészségügyi ellátások terén történő gyakorlásával szemben a tagállamok nem írhatnak elő és tarthatnak fenn nem igazolt korlátozásokat (a szolgáltatásnyújtás szabadságát illetően lásd a fent hivatkozott Watts-ügyben hozott ítélet 92. pontját).
Accordingly, this action brought by the Commission, as part of the performance of its tasks, which, under Article 211 EC, include ensuring that the provisions of the Treaty are applied, is restricted to determining whether the Member States have acted in compliance with the rules of that Treaty relating to the free movement of goods.
Így a Bizottság jelen keresete arra szorítkozik, hogy többek között az EK 211. cikk szerinti feladatának teljesítése keretében gondoskodjon a Szerződés rendelkezéseinek alkalmazásáról, és annak ellenőrzéséről, hogy a tagállamok a Szerződésnek az áruk szabad mozgására vonatkozó szabályaival összhangban jártak-e el.
It should be noted that, as Community law stands at present, since there has been no harmonisation at Community level of the rules on the provision of medicinal products to hospitals, the Member States continue to be empowered to lay down rules on that subject, subject to compliance with the provisions of the Treaty, in particular the provisions on the free movement of goods (see, to that effect, Case C-369/88 Delattre [1991] ECR I-1487, paragraph 48).
Egyébiránt pontosítani kell, hogy a közösségi jog jelenlegi állapota szerint a kórházak gyógyszerrel való ellátása nem képezi közösségi szintű harmonizáció tárgyát, az e területre vonatkozó szabályok meghatározása továbbra is a tagállamok hatáskörébe tartozik, a Szerződés – többek között az áruk szabad mozgására vonatkozó – rendelkezéseinek tiszteletben tartása mellett (lásd ebben az értelemben a C-369/88. sz. Delattre-ügyben 1991. március 21-én hozott ítélet [EBHT 1991., I-1487. o.] 48. pontját).
It is necessary therefore to examine the compatibility of the contested provisions with Articles 28 and 30 EC.
Meg kell tehát vizsgálni a vitatott rendelkezéseknek az EK 28. cikkel és az EK 30. cikkel való összeegyeztethetőségét.
Whether there is a restriction on intraCommunity trade
A Közösségen belüli kereskedelem akadályozásának fennállásáról
The free movement of goods is a fundamental principle of the Treaty which is expressed in the prohibition, set out in Article 28 EC, on quantitative restrictions on imports between Member States and all measures having equivalent effect (Case C-170/04 Rosengren and Others [2007] ECR I-4071, paragraph 31).
Az áruk szabad mozgása a Szerződés egyik alapelve, amelynek kifejeződése a tagállamok közötti behozatalt érintő mennyiségi korlátozásoknak és azokkal azonos hatású intézkedéseknek az EK 28. cikkben foglalt tilalma (a C-170/04. sz., Rosengren és társai ügyben 2007. június 5-én hozott ítélet [EBHT 2007., I-4071. o.] 31. pontja).
According to settled caselaw, the prohibition of measures having equivalent effect to quantitative restrictions which is set out in Article 28 EC covers all legislation of the
Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a mennyiségi korlátozásokkal azonos hatású intézkedések EK 28. cikk szerinti tilalma minden olyan tagállami szabályozásra
Member States that is capable of hindering, directly or indirectly, actually or potentially, intraCommunity trade (see, in particular, Case 8/74 Dassonville [1974] ECR 837, paragraph 5; Deutscher Apothekerverband, paragraph 66; Rosengren and Others, paragraph 32; Case C-297/05 Commission v Netherlands [2007] ECR I-7467, paragraph 53; and Case C-143/06 Ludwigs-Apotheke [2007] ECR I-9623, paragraph 26).
Dassonvilleügyben 1974. július 11-én hozott ítélet [EBHT 1974., 837. o.] 5. pontját; a fent hivatkozott Deutscher Apothekerverband ügyben hozott ítélet 66. pontját; a fent hivatkozott Rosengren és társai ügyben hozott ítélet 32. pontját; a C-297/05. sz., Bizottság kontra Hollandia ügyben 2007. szeptember 20-án hozott ítélet [EBHT 2007., I-7467. o.] 53. pontját, valamint a C-143/06. sz.
The Court of Justice has none the less made clear that national provisions restricting or prohibiting certain selling arrangements which, first, apply to all relevant traders operating within the national territory and, second, affect in the same manner, in law and in fact, the marketing of domestic products and those from other Member States are not liable to hinder, directly or indirectly, actually or potentially, trade between Member States within the meaning of the Dassonville line of caselaw (see, to that effect, Keck and Mithouard, paragraph 16).
A Bíróság ugyanakkor kifejtette, hogy az értékesítés egyes módjait korlátozó vagy megtiltó nemzeti rendelkezések – amelyek egyrészről a tevékenységüket az adott ország területén gyakorló valamennyi érintett gazdasági szereplőre vonatkoznak, másrészről mind jogilag, mind ténylegesen ugyanúgy érintik a nemzeti termékek és a más tagállamokból származó termékek forgalmazását – nem olyan jellegűek, hogy a fent hivatkozott Dassonville-üggyel kezdődött ítélkezési gyakorlat értelmében közvetlenül vagy közvetve, ténylegesen vagy potenciálisan akadályoznák a Közösségen belüli kereskedelmet (ebben az értelemben lásd a fent hivatkozott Keck és Mithouard ügyben hozott ítélet 16. pontját).
In the present case, it must be recalled that Paragraph 14 of the ApoG lays down the requirements which external pharmacies must meet if they are to be eligible to supply medicinal products to hospitals in Germany.
A jelen ügyben emlékeztetni kell arra, hogy az ApoG 14. §-a azokat a követelményeket határozza meg, amelyeknek a külső gyógyszertáraknak meg kell felelniük, amennyiben Németországban kórházaknak szeretnének gyógyszert szállítani.
Consequently, they must be regarded as concerning selling arrangements within the meaning of Keck and Mithouard, which is moreover not disputed by the parties to these proceedings.
Ebből következően az ilyen rendelkezéseket úgy kell tekinteni, mint a fent hivatkozott Keck és Mithouard ügyben hozott ítélet értelmében vett értékesítési módokra vonatkozó rendelkezéseket, amelyet egyébként a felek nem vitatnak.
As is made clear in Keck and Mithouard, however, such a selling arrangement can fall outside the prohibition laid down in Article 28 EC only if it satisfies the two conditions stated in paragraph 29 above.
Miként az a fent hivatkozott Keck és Mithouard ügyben hozott ítéletből következik, az ilyen értékesítési mód mindenesetre nem mentesülhet az EK 28. cikkben foglalt tilalom alól, csak amennyiben megfelel a jelen ítélet 29. pontjában foglalt két feltételnek.
As regards the first of those conditions, it is clear that the contested provisions apply indiscriminately to all the operators concerned who carry out their business on German territory, since they apply to all pharmacies which wish to supply medicinal products to German hospitals, whether they are established in Germany or in another Member State.
Ami e feltételek közül az elsőt illeti, hangsúlyozandó, hogy a vitatott rendelkezéseket különbségtétel nélkül alkalmazzák a német területen tevékenységüket gyakorló valamennyi érintett gazdasági szereplőre, mivel azok valamennyi olyan gyógyszertárra vonatkoznak, amelyek német kórházaknak óhajtanak gyógyszert szállítani, akár Németországban, akár más tagállamban találhatók.
As regards the second of those conditions, it is undisputed that the contested provisions lay down a series of cumulative criteria which in practice require, as the Federal Republic of Germany moreover expressly acknowledges, a degree of geographical proximity between the pharmacy supplying the medicinal products and the hospital for which those products are intended.
Ami az említett feltételek közül a másodikat illeti, annyi bizonyos, hogy a vitatott rendelkezések egy sor együttes feltételt határoznak meg, amelyek – ahogyan azt a Németországi Szövetségi Köztársaság egyébként kifejezetten elismerte – a gyakorlatban egyfajta földrajzi közelséget követelnek meg a gyógyszereket szállító gyógyszertár, és azon kórház között, amelynek részére azokat szállítják.
It follows that the contested provisions are such as to make the supply of medicinal products to German hospitals more difficult and more costly for pharmacies established in Member States other than the Federal Republic of Germany than for pharmacies established in the latter State.
Meg kell állapítani, hogy a vitatott rendelkezések olyan jellegűek, amelyek nehezebbé és költségesebbé teszik a német kórházak gyógyszerekkel való ellátását azon gyógyszertárak számára, amelyek a Németországi Szövetségi Köztársaságon kívüli más tagállamokban találhatók.
Pharmacies established in other Member States, unless they are in a border region and near to the German hospital concerned, which wish to conclude a supply contract with such a hospital must either transfer their dispensary to the vicinity of the hospital concerned or open another pharmacy near to the hospital.
Ugyanis azoknak a más tagállamokban található gyógyszertáraknak, amelyek magukban foglalják az adott német kórház közelében lévő határ menti régiókban találhatókat is, és amelyek e kórházzal gyógyszerszállítási szerződést szeretnének kötni, vagy át kell helyezniük a székhelyüket az adott kórház szomszédságába, vagy új gyógyszertárat kell nyitniuk annak közelében.
Consequently, as regards the supply of medicinal products to German hospitals, those provisions do not affect in the same way products marketed by pharmacies established in the territory of the Federal Republic of Germany and those marketed by pharmacies situated in another Member State.
Következésképpen a német kórházak gyógyszerellátása tekintetében az említett rendelkezések hatása nem ugyanolyan a Németországi Szövetségi Köztársaság területén található gyógyszertárak által forgalmazott termékekre, mint a valamely más tagállamban található gyógyszertárak által forgalmazott termékekre.
That conclusion cannot be rebutted by the circumstance, relied on by the Federal Republic of Germany, that, in relation to the sale of medicinal products to German hospitals, the contested provisions do not place pharmacies established outside that Member State at any greater disadvantage than pharmacies situated in Germany which have their dispensaries situated at some distance from the hospital for which the medicinal products are intended.
E következtetést nem gyengíti az a Németországi Szövetségi Köztársaság által hivatkozott tény, hogy a német kórházak részére történő gyógyszer-értékesítést illetően a vitatott rendelkezések nem kedvezőtlenebbek az e tagállamon kívül található gyógyszertárakra nézve, mint a Németországban található azon gyógyszertárakra nézve, amelyek székhelye távol van attól a kórháztól, amelynek a gyógyszereket szállítaná.
Those provisions cannot cease to be restrictive merely because in one part of the territory of the Member State concerned, namely that part that is distant from the hospital concerned, those provisions affect in the same way the marketing of medicinal products by pharmacies established in Germany and by pharmacies established in other Member States (see, to that effect, Case C-254/98 TK-Heimdienst [2000] ECR I-151, paragraph 28).
Ugyanis az említett rendelkezések korlátozó jellege nem szűnik meg mindössze attól, hogy az adott tagállam területének egy részén, nevezetesen azon a részen, amely távol esik az ellátandó kórháztól, e rendelkezések ugyanolyan hatással vannak a Németországban található gyógyszertárak által végzett gyógyszerforgalmazásra, mint a más tagállamokban található gyógyszertárak által végzettre (lásd ebben az értelemben a C-254/98. sz. TK-Heimdienst ügyben 2000. január 13-án hozott ítélet [EBHT 2000., I-151. o.] 28. pontját).
Nor can it be maintained that the marketing of medicinal products from other Member States is no more affected than the marketing of medicinal products from regions of Germany which are remote from the hospital to be supplied.
Az sem állítható, hogy mindez nem érinti jobban a más tagállamokból származó gyógyszerek forgalmazását, mint az ellátandó kórháztól távol eső németországi régiókból származó gyógyszerek forgalmazását.
For a national measure to be characterised as discriminatory or protective within the meaning of the rules on the free movement of goods, it is not necessary for it to have the effect of favouring national products as a whole or of placing only imported products at a disadvantage and not national products (Joined Cases C-1/90 and C-176/90 Aragonesa de Publicidad Exterior and Publivía [1991] ECR I-4151, paragraph 24, and TK-Heimdienst, paragraph 27).
Ugyanis ahhoz, hogy valamely tagállami intézkedés az áruk szabad mozgására vonatkozó szabályok értelmében hátrányosan megkülönböztetőnek vagy protekcionistának minősülhessen, nem szükséges, hogy ezen intézkedésnek az legyen a hatása, hogy valamennyi nemzeti termékre nézve kedvező legyen, vagy hogy kizárólag a nemzeti termékeket kiszorító módon importált termékekre nézve legyen kedvezőtlen (a C-1/90. és C-176/90. sz., Aragonesa de Publicidad Exterior és Publivía egyesített ügyekben 1991. július 25-én hozott ítélet [EBHT 1991., I-4151. o.] 24. pontja, és a fent hivatkozott TK-Heimdienst ügyben hozott ítélet 27. pontja).
Equally irrelevant is the circumstance, relied on by the Federal Republic of Germany, that a pharmacy established in another Member State has the opportunity to supply medicinal products to the hospital’s internal pharmacy or to an external pharmacy which satisfies the cumulative conditions laid down in the contested provisions.
Szintén nincs jelentősége annak a Németországi Szövetségi Köztársaság által hivatkozott körülménynek, hogy a rajta kívüli valamely más tagállamban található gyógyszertáraknak is lehetőségük van gyógyszert szállítani a kórházak belső gyógyszertárainak vagy külső gyógyszertáraknak, amelyek megfelelnek a vitatott rendelkezések által előírt együttes feltételeknek.
As pointed out by the Advocate General in point 81 of his Opinion, although the Community rules on the free movement of goods do not require that it should be possible for hospitals situated in Member States to obtain supplies of medicinal products from external pharmacies, when a Member State provides for such a possibility, it opens that activity to the market and is accordingly bound to comply with the Community rules.
Ugyanis miként arra a főtanácsnok indítványának 81. pontjában rámutatott, az áruk szabad mozgására vonatkozó közösségi szabályok nem írják elő azt, hogy a tagállamokban lévő kórházaknak lehetőségük kell legyen arra, hogy külső gyógyszertárakkal szállíttassanak gyógyszereket, amennyiben viszont valamely tagállam ennek lehetőségéről rendelkezik, ezzel megnyitja e tevékenység előtt a piacot, és ennélfogva köteles tiszteletben tartani az említett szabályokat.