natgillin/translations-raw huggingface dataset:
First, given the fact that the Commission alleged that Ireland had infringed Article 292 EC, by virtue of which Member States undertake not to submit a dispute concerning the interpretation or application of the Treaty to any method of settlement other than those provided for in the Treaty, the Court considered whether the provisions of the Convention on the Law of the Sea alleged by Ireland before the arbitral tribunal to have been infringed by the United Kingdom were to be regarded as provisions of Community law, the infringement of which by a Member State falls within the procedure for failure to full obligations set up by Article 226 et seq. EC.
Mivel a Bizottság Írországnak az EK 292. cikk megsértését rója fel, amely cikk értelmében a tagállamok vállalják, hogy az EK-Szerződés értelmezésére vagy alkalmazására vonatkozó vitáikat kizárólag az e szerződésben előírt eljárások útján rendezik, a Bíróság először arra a kérdésre kereste a választ, hogy a tengerjogi egyezmény rendelkezései, amelyek megsértését Írország választottbíróság előtt rótta fel az Egyesült Királyságnak, olyan közösségi jogi rendelkezéseknek tekinthetők-e, amelyek valamely tagállam általi megsértése az EK 226. és azt követő cikkek által bevezetett kötelezettségszegés megállapítása iránti eljárás alá tartozik.
Therefore the Court has jurisdiction to deal with disputes relating to the interpretation and application of those provisions and to assess a Member State’s compliance with them, and it is the Court which, by virtue of Article 292 EC, has exclusive jurisdiction to deal with a dispute such as that brought by Ireland before the arbitral tribunal.
Következésképpen a Bíróságnak van joghatósága az említett rendelkezések értelmezésével és alkalmazásával kapcsolatos vitára vonatkozó eljárás lefolytatására, valamint annak megállapítására, hogy valamely tagállam a fenti rendelkezéseket betartja-e, tehát az EK 292. cikk értelmében a Bíróság rendelkezik kizárólagos joghatósággal az Írország által a választottbíróság elé vitthez hasonló jogvita elbírálására.
However, Ireland’s failure to full obligations did not end there.
Ugyanakkor itt nem ér véget az Írországnak felrótt kötelezettségszegés.
It also failed to full its Community obligations by submitting Community measures for examination by the arbitral tribunal, in particular various directives adopted on the basis of the EC Treaty or the EA Treaty; this constituted a further breach of the obligation resulting from Articles 292 EC and 193 EA to respect the exclusive jurisdiction of the Court to interpret and apply provisions of Community law. Furthermore, Ireland failed to comply with its duty to cooperate in good faith under Articles 10 EC and 193 EA by bringing proceedings under the disputesettlement procedure laid down in the Convention on the Law of the Sea without having first informed or consulted the competent Community institutions.
Az említett állam ugyanis közösségi kötelezettségeit sem teljesítette azzal, hogy közösségi aktusokat terjesztett az említett bíróság elé felülvizsgálatra, többek között az EK-Szerződés, illetve az EAK-Szerződés alapján elfogadott több irányelvet is, amely további megsértését jelenti a Bíróságnak a közösségi jogi rendelkezések értelmezésére és alkalmazására vonatkozó és az EK 292. cikkből és EAK 193. cikkből eredő kizárólagos joghatósága
Proceedings infringement of Community law in the specic case where the infringement is committed in the exercise of judicial functions.
Fejlődés és tevékenység tiszteletben tartása kötelezettségének.
In particular, it was called upon to assess the compatibility with Community law of national legislation which, first, excludes all State liability for damage caused to individuals by an infringement of Community law committed by a national court adjudicating at last instance, where that infringement is the result of an interpretation of provisions of law or of an assessment of the facts and evidence carried out by that court, and second, also limits such liability solely to cases of intentional fault and serious misconduct on the part of the court.
Különösképpen egy olyan nemzeti szabályozás közösségi joggal való összeegyeztethetőségéről kell nyilatkoznia, amely egyrészt kizárja az állam bármilyen felelősségét a közösségi jognak a végső fokon ítélkező nemzeti bíróság által elkövetett megsértésével magánszemélynek okozott kárért, ha a közösségi jog megsértése az eljáró bíróság által végzett jogszabályértelmezésből vagy a tényállási elemek és a bizonyítékok általa végzett értékeléséből ered, és amely másrészt az állam felelősségét a bíró szándékos vagy súlyosan kötelességszegő károkozására korlátozza.
The Court held (i) that Community law precludes national legislation which excludes State liability, in a general manner, for damage caused to individuals by an infringement of Community law attributable to a court adjudicating at last instance by reason of the fact that the infringement in question results from an interpretation of provisions of law or an assessment of facts or evidence carried out by that court and (ii) that Community law also precludes national legislation which limits such liability solely to cases of intentional fault and serious misconduct on the part of the court, if such a limitation may lead to exclusion of the liability of the Member State concerned in other cases where a manifest infringement of the applicable law was committed, as set out in paragraphs 53 to 56 of the judgment in Case C-224/01 Köbler [2003] ECR I-10239.
E tekintetben a Bíróság egyrészt úgy határozott, hogy ellentétes a közösségi joggal az olyan nemzeti szabályozás, amely általános szabályként kizárja a tagállam felelősségét a közösségi jognak a végső fokon ítélkező nemzeti bíróságnak felróható megsértésével magánszemélynek okozott kárért azzal az indokkal, hogy a közösségi jog megsértése az eljáró bíróság által végzett jogszabályértelmezésből vagy a tényállási elemek és a bizonyítékok általa végzett értékeléséből ered, másrészt pedig kimondta, hogy ellentétes a közösségi joggal az olyan nemzeti szabályozás is, amely a tagállam felelősségét a bíró szándékos vagy súlyosan kötelességszegő károkozására korlátozza, ha az ilyen korlátozás az érintett tagállam felelősségének kizárására vezetne azokban az esetekben, amikor az alkalmazandó jog – a C-224/01. sz. Köbler-ügyben 2003. szeptember 30-án hozott ítélet (EBHT 2003., I-10239. o.) 53–56. pontjaiban kifejtésre került – nyilvánvaló megsértésére került sor.
Case C-432/04 Commission v Cresson (judgment of 11 July 2006, not yet published in the ECR) gave the Court the opportunity to clarify the obligations owed by Members of the Commission as referred to in Article 213 EC.
A C-432/04. sz., Bizottság kontra Cresson ügy (2006. július 11-én hozott ítélet, az EBHT-ban még nem tették közzé) lehetőséget adott a Bíróságnak arra, hogy pontosítsa a Bizottság tagjainak az EK 213. cikk szerinti kötelezettségeit.
It held that the concept of‘obligations arising from their oce as a Member of the Commission’ must be construed broadly and encompasses, in addition to the obligations of integrity and discretion, the obligation to be completely independent and to act in the general interest of the Community.
Úgy ítélte meg, hogy a „Bizottság tagjaként betöltött hivatalukból eredő kötelezettségek”fogalmát tágan kell értelmezni, és a feddhetetlenségi és tartózkodási kötelezettségen kívül magában foglalja a teljes függetlenség és a Közösség általános érdekében való eljárás kötelezettségét.
In the event of a breach of a certain degree of gravity, the penalty provided for by the Treaty is compulsory retirement or the deprivation of the Member’s right to a pension or other benets in its stead.
Egy bizonyos súlyú kötelezettségszegés esetén a Szerződés által előírt szankció a felmentés, illetve az érintett nyugdíjjogosultságának vagy az ezt helyettesítő egyéb juttatásokhoz való jogának megvonása.
A Member of the Commission whose term of oce has come to an end can be punished in respect of a breach which occurred during his term of oce but is discovered subsequently.
A Bizottság olyan tagja, akinek megbízatása megszűnt, elmarasztalható olyan kötelezettségszegésért, amelyet megbízatása során követett el, de amelyet csak azt követően tártak fel.
Since compulsory retirement can no longer be ordered, the only penalty available to the Court is the deprivation of rights, which may be total or partial depending on the degree of gravity of the breach.
Mivel a felmentésre már nem volt lehetőség, a Bíróság a kötelezettségszegés súlyosságának mértékét alapul véve szabadon dönthetett a jogosultságok részleges vagy teljes megvonásáról.
However, the period for taking action is not unlimited, given the requirement of legal certainty and the right to be heard by virtue of which the person against whom an administrative procedure has been initiated by the Commission must be aorded the opportunity to make known his views.The Court also stated that that the fact that no appeal may be brought against the Court’s decision does not in any way constitute, in light of the right of Members of the Commission to eective judicial protection, a deciency which would preclude exercise of its jurisdiction.
A keresetindítási határidő ugyanakkor nem korlátlan, mivel a jogbiztonság alapvető követelményének és a védelemhez való jognak a tiszteletben tartása megköveteli, hogy az a személy, aki ellen a Bizottság közigazgatási eljárást indított, lehetőséget kapjon arra, hogy az említett eljárás során eredményesen kifejtse álláspontját.
On the basis of these considerations and following a detailed examination of the facts placed before it, the Court partially upheld the action, reaching the conclusion that the Member of the Commission concerned had acted in breach of the obligations arising from her oce of Member of the Commission for the purposes of Articles 213(2) EC and 126(2) EA.
A Bíróság szerint továbbá az, hogy nincs a Bíróság határozata ellen jogorvoslati lehetőség, egyáltalán nem olyan jellegű mulasztás, amely – a Bizottság tagjainak a hatékony bírói jogvédelemhez való jogára tekintettel – akadályozná hatásköre gyakorlását.
However, having regard to the circumstances of the case, the Court held that the finding of breach
A szóban forgó biztos ellen felhozott panaszok vizsgálatát illetően
Court of Justice constituted, of itself, an appropriate penalty, and it did not impose on Mrs Cresson a penalty in the form of a deprivation of her right to a pension or other benets in its stead.
Ugyanakkor az eset körülményeire tekintettel a Bíróság úgy vélte, hogy a kötelezettségszegés megállapítása önmagában megfelelő szankciónak minősül, és mentesítette E. Cresson-t a nyugdíjjogosultsága vagy az ezt helyettesítő egyéb juttatásokhoz való joga megvonásával járó szankció kiszabása alól.
In Case C-145/04 Spain v United Kingdom (judgment of 12 September 2006, not yet published in the ECR) and Case C-300/04 Eman and Sevinger (judgment of 12 September 2006, not yet published in the ECR), the Court adjudicated on the Treaty rules relating to European citizenship and the election of representatives to the European Parliament, in particular with regard to the right to vote in such elections and the exercise of that right.
A C-145/04. sz., Spanyolország kontra Egyesült Királyság ügyben (2006. szeptember 12-én hozott ítélet, az EBHT-ban még nem tették közzé) és a C-300/04. sz., Eman és Sevinger ügyben (2006. szeptember 12-én hozott ítélet, az EBHT-ban még nem tették közzé) a Bíróság a Szerződésnek az európai polgársággal és az európai parlamenti képviselők megválasztásával kapcsolatos szabályairól nyilatkozott, különösen az e választáson gyakorolható szavazati jog és annak gyakorlása vonatkozásában.
In Spain v United Kingdom, the Court was required to consider the power of the Member States to extend the right to vote in European Parliament elections to residents who are not citizens of the European Union.
A Spanyolország kontra Egyesült Királyság ügyben ugyanis a Bíróságnak a tagállamoknak az európai parlamenti választásokra vonatkozó választójognak azokra a személyekre történő kiterjesztésére vonatkozó hatásköréről kellett döntenie, akik a közösségi jog értelmében nem az Európai Unió polgárai.
The Kingdom of Spain was contesting, in the case in point, a statute of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland which provides, in relation to Gibraltar, that Commonwealth citizens resident in Gibraltar who are not Community nationals have the right to vote and to stand as a candidate in elections to the European Parliament.
A jelen esetben a Spanyol Királyság Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága egy olyan törvényét támadta, amely Gibraltárra vonatkozóan kimondja, hogy a Commonwealth e területen lakóhellyel rendelkező, nem közösségi polgárai az európai parlamenti választásokon aktív és passzív választójoggal rendelkeznek.
The Court held that it is for the Member States to dene, in compliance with Community law, the persons entitled to vote and to stand as a candidate in elections to the European Parliament.
E tekintetben a Bíróság úgy ítélte meg, hogy az európai parlamenti választásokra vonatkozó aktív és passzív választójoggal rendelkezők körének meghatározása a közösségi jog tiszteletben tartása mellett a tagállamok hatáskörébe tartozik.
Articles 189 EC, 190 EC, 17 EC and 19 EC do not preclude the Member States from granting that right to vote and to stand as a candidate to certain persons who have close links to them other than their own nationals or citizens of the Union resident in their territory.
Úgy vélte, hogy az EK 189., EK 190., EK 17. és EK 19. cikkel nem ellentétes az, hogy a tagállamok saját állampolgáraikon és a területükön lakóhellyel rendelkező uniós polgárokon kívül aktív és passzív választójogot adnak velük szoros kapcsolatban álló, meghatározott személyeknek.
Nor, according to the Court, can a clear link between citizenship and the right to vote be deduced from the Treaty provisions relating to the composition of the European Parliament and to citizenship of the Union.
Emellett a Bíróság szerint a Szerződésnek az Európai Parlament összetételére és az uniós polgárságra vonatkozó rendelkezéseiből nem állapítható meg az uniós polgárság és a választójog közötti nyilvánvaló kapcsolat megléte.
Finally, observing that a principle cannot be derived from the Treaty’s articles relating to citizenship of the Union that its citizens are the only persons entitled under all the other provisions of the Treaty, the Court concluded that the contested United Kingdom legislation was consistent with Community law.
Végezetül, hangsúlyozva, hogy a Szerződésnek az uniós polgársággal kapcsolatos cikkeiből nem következik az az elv, hogy az uniós polgárok a Szerződés minden egyéb rendelkezésének a kizárólagos kedvezményezettjei, a Bíróság megállapította, hogy az Egyesült Királyság vitatott szabályozása összhangban van a közösségi joggal.
Furthermore, in the current state of Community law, there is nothing which precludes the Member States from dening, in compliance with Community law, the conditions of the right to vote and to stand as a candidate in elections to the European Parliament by reference to the criterion of residence in the territory in which the elections are held.
A Bíróság szerint azok a személyek, akik valamely tagállam állampolgárságával rendelkeznek, és akiknek a lakóhelye vagy tartózkodási helye az
Joined Cases C-392/04 and C-422/04 i-21 Germany and Arcor (judgment of 19 September 2006, not yet published in the ECR) gave the Court the opportunity to strike a balance between the primacy of Community law and legal certainty with regard to the treatment to be accorded to an administrative act which is unlawful because it infringes Community law.
EK 299. cikk (3) bekezdésében említett tengerentúli országokhoz és területekhez tartozó területen található, hivatkozhatnak az uniós polgárok számára a Szerződés második részében elismert jogokra.
It acknowledged, however, that there may be a limit to this principle if four conditions are met: the administrative body must, under national law, have the power to reopen that decision; the administrative decision in question must have become final as a result of a judgment of a national court ruling at final instance; that judgment must, in the light of a decision given by the Court subsequent to it, be based on a misinterpretation of Community law which was adopted without a question being referred to the Court for a preliminary ruling; and the person concerned must have complained to the administrative body immediately after becoming aware of that decision of the Court (see Case C-453/00 Kühne & Heitz [2004] ECR I-837). In addition, the principle of equivalence requires that all the rules applicable to appeals, including the prescribed time limits, apply without distinction to appeals on the ground of infringement of Community law and to appeals on the ground of disregard of national law. Where, pursuant to rules of national law, the administration is required to withdraw an administrative decision which has become final but is manifestly incompatible with domestic law, that same obligation must exist if the decision is manifestly incompatible with Community law. The national court will ascertain whether legislation incompatible with Community law constitutes manifest unlawfulness within the meaning of the national law concerned and, if that is the case, draw the necessary conclusions under national law. In two cases, an issue was raised as to the admissibility of an action for annulment.
Ugyanakkor a tengerentúli országok és területek (TOT) a Szerződés negyedik részében (EK 182−188. cikk) a társulásra vonatkozóan meghatározott különleges szabályok alá tartoznak, oly módon, hogy a Szerződés általános rendelkezései kifejezett utalás nélkül nem alkalmazhatók rájuk, továbbá az Európai Parlamentre vonatkozó EK 189. és EK 190. cikk nem alkalmazható ezen országokra és területekre, következésképpen a tagállamok nem kötelesek azokban európai parlamenti választásokat tartani.
First, Case C-417/04 P Regione Siciliana v Commission [2006] ECR I-3881, which was an appeal in which the Regione Siciliana sought the setting aside of an order of the Court of First Instance that had declared its action for annulment of a Commission decision closing financial assistance from the European Regional Development Fund to be inadmissible, allowed the Court to give further consideration to the concept of a ‘Member State’.
Egyébiránt a közösségi jog jelenlegi állása szerint nem tiltja semmi, hogy a tagállamok a közösségi jogot tiszteletben tartva az európai parlamenti választásokra vonatkozó aktív és passzív választójog feltételeit az azon a területen való lakóhellyel rendelkezés kritériumára hivatkozással határozzák meg, ahol a választásokat tartják.
The Court recalled that an action by a local or regional entity cannot be treated in the same way as an action by a Member State, the term ‘Member State’within the meaning of Article 230 EC referring only to government authorities of the Member States.
Az egyenlő bánásmód elve mégis akadályát képezi annak, hogy a választott kritériumok azzal a következménnyel járjanak, hogy az összehasonlítható helyzetben lévő állampolgárokat eltérő módon kezeljék, anélkül hogy ezen eltérő bánásmód objektívan igazolható lenne.
It stated, however, that, on the basis of that article, a local or regional entity may, to the extent that it has legal personality under national law, institute proceedings against a decision addressed to it or against a decision which, although in the form of a regulation or a decision addressed to another person, is of direct and individual concern to it.
A C-392/04. és C-422/04. sz., i-21 Germany és Arcor ügyben (2006. szeptember 19-én hozott ítélet, az EBHT-ban még nem tették közzé) alkalmat adott a Bíróságnak a közösségi jog elsőbbsége és a jogbiztonság közötti egyensúly kialakítására a közösségi jog megsértése miatt jogellenes közigazgatási aktus további sorsa vonatkozásában.
Nevertheless, a regional authority responsible for the execution of a project of the European Regional Development Fund cannot be regarded as directly concerned by a Commission decision addressed to the Member State in question relating to the closing of the financial assistance from that Fund.
A Bíróság úgy ítélte meg, hogy a jogbiztonság elvének megfelelően a közigazgatási szerv főszabály szerint nem köteles visszavonni az ésszerű jogorvoslati határidő lejártával vagy a jogorvoslati út kimerítésével jogerőssé vált közigazgatási határozatot.
Second, Case C-131/03 P Reynolds Tobacco and Others v Commission (judgment of 12 September 2006, not yet published in the ECR) caused the Court to examine whether decisions taken by the Commission to bring legal proceedings may be annulled.The Court stated that only measures the legal eects of which are binding on, and capable of aecting the interests of, the applicant by bringing about a distinct change in his legal position are acts or decisions which may be the subject of an action for annulment.
A Bíróság azonban elismerte, hogy ez az elvkorlátozottan érvényesülhet négy feltétel teljesülése esetén: a nemzeti jog alapján a közigazgatási szerv hatáskörrel rendelkezik a határozat visszavonására; a szóban forgó határozat valamely végső fokon eljáró nemzeti bíróság ítélete nyomán vált jogerőssé; az említett ítélet – a Bíróság azt követő ítélkezési gyakorlatára tekintettel – a közösségi jog olyan téves értelmezésén alapul, amelyet anélkül fogadtak el, hogy előzetes döntéshozatal céljából a Bírósághoz fordultak volna; az érintett személy azt követően, hogy tudomására jutott az említett ítélkezési gyakorlat, haladéktalanul a közigazgatási szervhez fordult (lásd a C-453/00. sz., Kühne & Heitz ügyben 2004. január 13-án hozott ítéletet, EBHT 2004., I-837. o.). Egyébiránt az egyenértékűség elve megköveteli, hogy a jogorvoslatokra alkalmazandó szabályok összessége, beleértve az előírt határidőket, különbségtétel nélkül vonatkozzon a közösségi jog és a belső jog megsértésén alapuló jogorvoslatokra. Amennyiben a nemzeti jogszabályok szerint a hatóság köteles visszavonni a jogerőssé vált, ám a belső joggal nyilvánvalóan összeegyeztethetetlen közigazgatási határozatot, ugyanezen kötelezettségnek kell érvényesülnie a közösségi joggal való nyilvánvaló összeegyeztethetetlenség esetén is. A nemzeti bíróság ítéli meg, hogy a közösségi joggal összeegyeztethetetlen szabályozás nyilvánvalóan jogellenes-e az érintett nemzeti jog értelmében, és ebben az esetben levonja a nemzeti joga alapján abból eredő valamennyi következtetést. Két ügyben merült fel a megsemmisítés iránti kereset elfogadhatóságára vonatkozó kérdés.
Thus, a decision to
Egyrészt a C-417/04.
Court of Justice commence proceedings constitutes an indispensable step for the purpose of obtaining a binding judgment but it does not per se determine denitively the obligations of the parties to the case and therefore does not in itself alter the legal position in question.
Így bár a kötelező erejű bírósági határozat eléréséhez elengedhetetlen a bírósághoz fordulás, de az ilyen határozat mint olyan nem határozza meg véglegesen az eljárás feleinek kötelezettségeit, és önmagában nem módosítja a vitás jogi helyzetet.
Individuals who nevertheless consider that they have suered damage because of an institution’s unlawful conduct are not, however, denied access to justice since an action for noncontractual liability is available if the conduct in question is of such a nature as to entail liability on the part of the Community.
A valamely intézmény jogellenes magatartása miatt – állításuk szerint azonban mégis – kárt szenvedett jogalanyok nincsenek megfosztva a bírósághoz fordulás lehetőségétől, hiszen a szerződésen kívüli felelősség megállapítása iránti kereset nyitva áll arra az esetre, ha a szóban forgó magatartás megalapozza a Közösség felelősségét.