natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Following the adoption of Law No 166 of 1 August 2002 amending Law No 109/1994, the Commission sent a letter of formal notice to the Italian Republic on 19 December 2002 stating that, in its view, a number of provisions of Law No 109/1994 were still incompatible with Community law.
A 2002. augusztus 1-jei, a 109/1994 törvényt módosító 166/2002. sz. törvény elfogadását követően a Bizottság 2002. december 19-én felszólító leveket küldött az Olasz Köztársaságnak, rámutatva, hogy a 109/1994 törvény bizonyos rendelkezései a közösségi joggal továbbra is összeegyeztethetetlennek tűnnek.
By letter of 26 June 2003, the Italian Republic agreed with most of the objections put forward by the Commission and informed it of its consequent intention to amend the legislation in force.
2003. június 26-i levelében az Olasz Köztársaság elfogadta a Bizottság kifogásainak nagyobb részét, és értesítette, hogy szándékában áll a hatályos szabályozás módosítása.
However, as the Italian Republic failed to make the amendments indicated, on 15 October 2003 the Commission sent the Italian Republic a reasoned opinion calling on it to take the measures necessary to comply with that opinion within two months of its notification.
Mivel az Olasz Köztársaság nem hajtotta végre a hivatkozott módosításokat, a Bizottság 2003. október 15-én indokolással ellátott véleményt küldött részére, amelyben felszólította, hogy tegye meg a szükséges intézkedéseket a véleményben foglaltaknak az értesítéstől számított két hónapon belül történő teljesítésére.
Taking the view that the position adopted by the Italian Republic in a letter of 22 April 2004 was unsatisfactory, the Commission brought the present proceedings pursuant to the second paragraph of Article 226 EC.
A Bizottság, mivel nem találta kielégítőnek az Olasz Köztársaság 2004. április 22-i levelében szereplő állásfoglalását, az EK 226. cikk második bekezdése értelmében benyújtotta a jelen keresetet.
By order of the President of the Court of 6 April 2005, the French Republic, the Kingdom of the Netherlands and the Republic of Finland were granted leave to intervene in support of the form of order sought by the Italian Republic.
2005. április 6-i végzésével a Bíróság elnöke megengedte, hogy a Francia Köztársaság, a Holland Királyság és a Finn Köztársaság az Olasz Köztársaság kérelmeinek támogatására beavatkozzon a jelen eljárásba.
Only the Kingdom of the Netherlands and the Republic of Finland submitted statements in intervention.
Csak a Holland Királyság és a Finn Köztársaság nyújtott be beavatkozási beadványt.
The action
A keresetről
This action is based on six complaints.
A jelen kereset hat kifogáson alapul.
The first complaint
Az első kifogásról
The first complaint concerns the rules on mixed contracts as set out in Law No 109/1994.
Az első kifogás a 109/1994 törvény szerinti vegyes közbeszerzési szerződésekre vonatkozik.
It is clear from Article 2(1) of Law No 109/1994, which is intended to define the notion of public works, that the Law covers the construction, demolition, restoration, restructuring, refurbishment and maintenance of works and installations where they are awarded by the persons referred to in Article 2(2).
E törvény 2. cikkének (1) bekezdéséből – amelynek tárgya az építési beruházások meghatározása – az következik, hogy ez az épületek és építmények kivitelezési, bontási, újrafelhasználási, tatarozási és karbantartási munkálatait foglalja magában, amennyiben ezeket az ugyanezen cikk (2) bekezdésében szereplő jogalanyok ítélik oda.
Article 2(1) states that mixed works, supply and services contracts and supply or service contracts which include ancillary works, are subject to the provisions of Law No 109/1994 if the works represent more than 50% of the total value of the relevant contract.
A szóban forgó (1) bekezdés előírja, hogy a 109/1994 törvény rendelkezéseit kell alkalmazni az építési beruházásokból és szolgáltatásnyújtásból álló vegyes közbeszerzési szerződésekre, valamint azokra a járulékos építési beruházásokat is magukban foglaló árubeszerzésre vagy szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződésekre, amelyekben e beruházások értéke meghaladja az érintett közbeszerzési szerződés értékének 50%-át.
Likewise, Article 3(3) of Legislative Decree No 157/1995 provides that, in the case of mixed works and service contracts and service contracts which include ancillary works, the provisions of Law No 109/1994 are applicable if the works represent more than 50% of the total value of the relevant contract.
Hasonlóképpen, az 157/1995 törvényerejű rendelet 3. cikkének (3) bekezdése előírja, hogy a 109/1994 törvény rendelkezéseit kell alkalmazni az építési beruházásokból és szolgáltatásnyújtásból álló vegyes közbeszerzési szerződésekre, valamint azokra a járulékos építési beruházásokat is magukban foglaló árubeszerzésre vagy szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződésekre, amelyekben e beruházások értéke meghaladja az érintett közbeszerzési szerződés értékének 50%-át.
Arguments of the parties
A felek érvei
The Commission submits that the legal rules applicable to mixed contracts must depend on the main purpose of the contract as determined inter alia, but not exclusively, by the value of the various matters covered by the contract.
A Bizottság azt állítja, hogy a vegyes közbeszerzési szerződésekre alkalmazandó szabályozásnak a fő közbeszerzési szerződéstől kell függenie, amelyet többek között, de nem kizárólagosan a különböző szolgáltatások értéke határoz meg.
In that connection, the Commission claims that, by making those contracts in which the works are the most important element from an economic point of view but are nevertheless incidental to the other matters covered by the contract subject to the rules on public works contracts, the Italian legislation has the effect of removing many service and supply contracts the estimated value of which exceeds the thresholds for the application of Directives 92/50 and 93/36 but which is less than that for Directive 93/37 from the application of the relevant Community legislation.
E tekintetben a Bizottság arra hivatkozik, hogy az építési beruházásokra irányuló közbeszerzési szerződésekre vonatkozó szabályozás alá rendelve azokat a közbeszerzési szerződéseket, amelyekben az építési beruházások által képviselt rész még járulékos jelleget sem ölt magára a többi szolgáltatáshoz viszonyítva, az olasz szabályozás számtalan olyan szolgáltatásnyújtásra és árubeszerzésre irányuló közbeszerzési szerződést von ki a vonatkozó közösségi szabályozás hatálya alól, amelyek becsült értéke meghaladja a 92/50 és a 93/36 irányelvben előírt küszöbértékeket, de alatta marad a 93/37 irányelvben előírtaknak.
The Italian Republic replies that pending the amendment of the national legislation concerned, undertaken in response to the Commission’s objections, the Ministry of Infrastructure and Transport adopted Circular No 2316 of 18 December 2003 laying down rules for mixed public works, supply and service contracts (disciplina dei contratti misti negli appalti pubblici di lavori, forniture e servizi) (GURI No 79 of 3 April 2004, p. 26), by which the contracting authorities were called on to comply with the principle that, when dealing with a mixed contract, its main purpose must be taken into account in determining the applicable legislation, so that the economic aspect would no longer be predominant in that respect.
Az Olasz Köztársaság arra hivatkozik, hogy a szóban forgó nemzeti rendelkezések módosítására várva – amelyet azért hajtott végre, hogy választ adjon a Bizottság kifogásaira – elfogadta az építési beruházásokra, árubeszerzésre és szolgáltatásnyújtásra irányuló vegyes közbeszerzési szerződések szabályozásáról szóló, 2003. december 18-i 2316. sz. infrastruktúra- és közlekedési minisztériumi utasítást (disciplina dei contratti misti negli appalti pubblici di lavori, forniture e servizi) (GURI 2004. április 3., 79. sz., 26. o.), amelyben felhívták az ajánlatkérő hatóságokat, hogy tartsák tiszteletben azt az elvet, miszerint vegyes közbeszerzési szerződés esetében az alkalmazandó szabályozás tekintetében figyelembe kell venni a szerződés elsődleges tárgyát, hogy ezentúl ne a gazdasági szempont legyen az e tekintetben meghatározó kritérium.
Law No 62 of 18 April 2005 laying down measures for the implementation of obligations arising from Italy’s membership of the European Communities — Community Law 2004 (dispozioni per l’adempimento di obblighi derivanti dall’apparteneza dell’Italia alle Communità europee, Legge comunitaria 2004) (Ordinary Supplement to the GURI No 96 of 27 April 2005) (‘Community Law 2004’) ratified that approach.
Az Olaszországnak az Európai Közösségekhez való tartozásából eredő kötelezettségek teljesítésére vonatkozó rendelkezésekről szóló, 2005. április 18-i 62. sz., ún. közösségi törvény (disposizioni per l’adempimento di obblighi derivanti dall’appartenenza dell’Italia alle Communità europee, Legge comunitaria 2004), (GURI 2005. április 27-i 96. számának rendes melléklete; a továbbiakban: 2004. évi közösségi törvény) elfogadta ezt a megoldást.
The Republic of Finland takes the view that the economic value is a decisive factor in determining the main purpose of the contract, and such an approach should be
A Finn Köztársaság úgy véli, hogy a gazdasági érték meghatározó kritérium a közbeszerzési szerződés elsődleges tárgyának értékelése során, e megközelítést
COMMISSION v ITALY excluded only in exceptional circumstances, namely where use of the criterion of economic value is intended to prevent the application of Community law.
BIZOTTSÁG KONTRA OLASZORSZÁG csak kivételes körülmények között lehet kizárni, tehát abban az esetben, amikor a gazdasági érték kritériuma alkalmazásának célja a közösségi jog alkalmazásának megakadályozása.
Findings of the Court
A Bíróság álláspontja
According to settled case-law, the question whether a Member State has failed to fulfil its obligations must be determined by reference to the situation obtaining in the Member State at the end of the period laid down in the reasoned opinion (see, inter alia, Case C-114/02 Commission v France [2003] ECR I-3783, paragraph 9, and Case C-433/03 Commission v Germany [2005] ECR I-6985, paragraph 32).
Bevezetésképpen emlékeztetni kell arra, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a kötelezettségszegés fennállását a tagállamban az indokolással ellátott véleményben foglalt határidő lejártakor fennálló helyzet alapján kell megítélni (lásd különösen a C-114/02. sz., Bizottság kontra Franciaország ügyben 2003. április 10-én hozott ítélet [EBHT 2003., I-3783. o.] 9. pontját és a C-433/03. sz., Bizottság kontra Németország ügyben 2005. július 14-én hozott ítélet [EBHT 2005., I-6985. o.] 32. pontját).
The adoption of laws, regulations or administrative provisions after the date on which that period expired cannot be taken into account.
E tekintetben nem lehet figyelembe venni a Bizottság indokolással ellátott véleményében megadott határidő leteltét követően elfogadott törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedéseket.
Accordingly it is with regard to the legislation in force on 15 December 2003, the date on which the two month period prescribed in the reasoned opinion of 15 October 2003 expired, that it must be decided whether the Italian Republic committed the infringement alleged in this complaint, given that at that date neither the circular referred to in paragraph 39 of this judgment nor the national legislation cited in paragraph 40 had been adopted.
Következésképpen a 2003. december 15-én, a 2003. október 15-i indokolással ellátott véleményben kitűzött két hónapos határidő lejártakor hatályban lévő szabályozásra figyelemmel kell megvizsgálni a jelen kifogásban állított kötelezettségszegést, tekintve, hogy ebben az időpontban sem a jelen ítélet 39. pontjában hivatkozott utasítás, sem a 40. pontban hivatkozott nemzeti rendelkezések nem kerültek elfogadásra.
‘Public works contracts’ as defined in Article 1(a) of Directive 93/37 means contracts for pecuniary interest concluded in writing between a contractor and a contracting
Az „építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződés”-nek a 93/37 irányelv 1. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti fogalmát illetően meg kell állapítani, hogy
2008 — CASE C-412/04 authority as defined in Article 1(b), which have as their object either the execution, or both the execution and design, of works related to one of the activities referred to in Annex II to Directive 93/37 or a work defined in Article 1(c), or the execution, by whatever means, of a work corresponding to the requirements specified by the contracting authority.
SZ. ÜGY ez olyan visszterhes szerződés, amely írásban jön létre az ajánlattevő és az e cikk b) pontjában meghatározott valamely ajánlatkérő között, az ezen irányelv II. mellékletében említett tevékenységek egyikéhez kapcsolódó építési beruházás, vagy alább a szóban forgó 1. cikk c) pontjában meghatározott építmény kivitelezésére, vagy együttesen annak kivitelezésére és tervezésére, vagy az ajánlatkérő által meghatározott követelményeknek megfelelő építmény bármilyen eszközzel történő kivitelezésére.
Furthermore, it follows from the 16th recital in the preamble to Directive 92/50, read in conjunction with Article 1(a) of Directive 93/37, that a contract may be regarded as a public works contract only if its object corresponds to the definition given in the preceding paragraph and that works that are ancillary rather than the object of the contract do not justify treating the contract as a public works contract.
Következésképpen a 92/50 irányelv tizenhatodik preambulumbekezdéséből a 93/37 irányelv 1. cikkének a) pontjával együttes olvasatban az következik, hogy a szerződés csak akkor minősíthető építési beruházásra irányuló szerződésnek, ha a tárgya építmény megvalósítása, és amennyiben ezek a munkák inkább járulékosak, mintsem a szerződés tárgyát képezik, nem indokolják, hogy a szerződést építési beruházásra irányuló szerződésnek tekintsék.
It is, moreover, clear from the caselaw of the Court that, where a contract contains both elements relating to a public works contract and elements relating to another type of contract, it is the main purpose of the contract that determines which Community directive on public procurement is to be applied in principle (see Case C-220/05 Auroux and Others [2007] ECR I-385, paragraph 37).
A Bíróság ítélkezési gyakorlatából továbbá az következik, hogy ha a szerződés mind építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződési, mind más típusú közbeszerzési szerződési elemeket tartalmaz, akkor a szerződés fő tárgya határozza meg, mely közösségi közbeszerzésről szóló irányelv alkalmazandó főszabályként (lásd a C-220/05. sz., Auroux és társai ügyben 2007. január 18-án hozott ítélet [EBHT 2007., I-385. o.] 37. pontját).
The assessment must be made in the light of the essential obligations which predominate and which, as such, characterise the transaction, as opposed to those which
Ezt a meghatározást a túlsúlyban lévő alapvető kötelezettségekre figyelemmel kell elvégezni, amelyek, mint ilyenek, jellemzik a közbeszerzési szerződést, szemben
COMMISSION v ITALY are only ancillary or supplementary in nature and are required by the very purpose of the contract; the value of the various matters covered by the contract is, in that regard, just one criterion among others to be taken into account for the purposes of the assessment.
BIZOTTSÁG KONTRA OLASZORSZÁG azokkal, amelyek csak járulékos vagy kiegészítő jelleggel bírnak, és magából a szerződés tárgyából erednek, mivel az érintett különböző szolgáltatások vonatkozó összege e tekintetben csak egy olyan feltétel a többi között, amelyet figyelembe kell venni e meghatározás során.
It may be inferred from the foregoing that, as the Advocate General has indicated in points 38 and 74 of his Opinion, the value of the works cannot, without infringing the requirements of Directive 93/37, constitute the sole criterion capable of resulting in the application of Law No 109/1994 to a mixed contract, where those works are only ancillary.
A fentiekből az a következtetés vonható le, amint arra a főtanácsnok is rámutatott indítványának 38. és 74. pontjában, hogy az építési beruházásoknak megfelelő összeg semmi esetre sem, illetve csak a 93/37 irányelvben foglalt követelmények megsértésével alkothatja az arra alkalmas kizárólagos feltételt, hogy a 109/1994 törvényt lehessen alkalmazni olyan vegyes közbeszerzési szerződésre, amelyben e beruházások csak járulékosak.
The rule laid down in Article 2(1) of Law No 109/1994 also fails to comply with the requirements in Directives 92/50 and 93/36, in so far as its application may result in certain mixed contracts falling outside the procedures provided for in those directives, namely those contracts where the works, although ancillary, represent more than 50% of the total value and the total value is below the threshold set by Directive 93/37 even though it reaches the thresholds adopted in Directives 92/50 and 93/36.
A 109/1994 törvény 2. cikkének (1) bekezdésében foglalt szabály szintén alkalmas a 92/50 és a 93/36 irányelvekben előírt követelmények megsértésére, mivel e szabály alkalmazása kivonhat az ezen irányelvekben előírt eljárások hatálya alól bizonyos közbeszerzési szerződéseket, nevezetesen azokat, amelyekben az egyébként járulékos építési beruházások összege meghaladja a teljes ár 50%-át, és ez az ár a 93/37 irányelvben előírt küszöbérték alatt marad, jóllehet a 92/50 és a 93/37 irányelvekben előírt küszöbértékek vonatkoznak rá.
Therefore, it must be held that, by adopting Article 2(1) of Law No 109/1994, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Directives 92/50, 93/36 and 93/37.
Következésképpen meg kell állapítani, hogy az Olasz Köztársaság – mivel elfogadta a 109/1994 törvény 2. cikkének (1) bekezdését – nem teljesítette a 92/50, 93/36 és 93/37 irányelvekből eredő kötelezettségeit.
The second complaint
A második kifogásról
The second complaint relates to the direct award of works or a work to the holder of a building permit or an approved estate plan if their value is below the threshold for the application of Directive 93/37.
A második kifogás az építési beruházásoknak vagy munkálatoknak az építési engedély vagy jóváhagyott parcellázási terv jogosultja számára abban az esetben történő közvetlen odaítélésére vonatkozik, ha e beruházás vagy munkálatok értéke kisebb, mint a 93/37 irányelv alkalmazási küszöbértéke.
Under Article 2(5) of Law No 109/1994, works carried out directly by private persons which are set off against contributions payable in respect of building permits, works arising from the obligations set out in Article 28(5) of Law No 1150/1942 and works which are analogous to the two preceding categories are not covered by Law No 109/1994.
A 109/1994 törvény 2. cikke (5) bekezdésének alkalmazásával a magánszemélyek által az építési tevékenység gyakorlásához szükséges engedélyezési cselekményekkel kapcsolatos hozzájárulások csökkentéseként közvetlenül végrehajtott beavatkozások, valamint az 1150/1942 törvény 28. cikkének (5) bekezdésében előírt kötelezettségekből eredő beavatkozások, valamint az e két beavatkozási kategóriához hasonló építési beruházások nem tartoznak a 109/1994 törvény hatálya alá.
Article 2(5) states, however, that if the value of the works, assessed individually, exceeds the thresholds laid down by the applicable Community rules, the contract must be awarded in accordance with the procedures prescribed by Directive 93/37.
A hivatkozott 2. cikk (5) bekezdése azonban előírja, hogy ha a munkálatok értéke egyenként meghaladja az alkalmazandó közösségi rendelkezésekben rögzített küszöbértékeket, a közbeszerzési szerződés odaítélésének a 93/37 irányelvben előírt eljárások szerint kell történnie.
It is also clear from Articles 1 and 31 of Law No 1150/1942 and Articles 3 and 11 of Law No 10/1977 that the holder of a permit may carry out infrastructure works himself and offset the whole or part of the cost against the charges due.
Az 1150/1942 törvény 1. és 31. cikkéből, valamint a 10/1977 törvény 3. és 11. cikkéből az következik továbbá, hogy az engedély jogosultja maga is kivitelezheti az építési munkákat, részben vagy egészben levonva a költségeket a fizetendő településfejlesztési adókból.
The Commission claims, first, that the provisions of Law No 109/1994, read together with the relevant provisions of Law No 1150/1942 and Law No 10/1977, enable works or a work which constitute public works contracts within the meaning of Article 1(a) of Directive 93/37 to be awarded directly to the holder of a building permit or approved site plan without any guarantee, by way of express provisions, that the principles of transparency and equal treatment that are enshrined in the EC Treaty and must be observed even if the estimated value of the contract is below the threshold for application of the directive will be applied.
A Bizottság egyrészt arra hivatkozik, hogy a 109/1994 törvény rendelkezései a 1150/1942 és a 10/1977 törvény vonatkozó rendelkezéseivel együttes olvasatban lehetővé teszi a 93/37 irányelv 1. cikkének a) pontja értelmében építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződésnek minősülő építési beruházások vagy munkálatok közvetlen odaítélését az építési engedély vagy jóváhagyott parcellázási terv jogosultja számára, anélkül hogy kifejezett rendelkezések biztosítanák az átláthatóságnak és az egyenlő bánásmódnak az EK-Szerződésben előírt elvei alkalmazását, amely elveket akkor is tiszteletben kell tartani, ha a becsült összeg az ezen irányelvben rögzített küszöbérték alatt marad.
Second, the Commission submits that, in order to determine whether that threshold has been reached, the total value of the works and/or work covered by the agree-
A Bizottság másrészt azt állítja, hogy annak meghatározásához, hogy e küszöbértéket elérték-e, a magánszemély és a közigazgatási szerv között létrejött megállapodásban
COMMISSION v ITALY ment concluded between the private person and the authority must be calculated, as they must be regarded as separate lots in one single contract.
BIZOTTSÁG KONTRA OLASZORSZÁG szereplő építési beruházások és/vagy munkálatok teljes értékét kell számítani, valamint ezen építési beruházásokat és/vagy munkálatokat egy és ugyanazon közbeszerzési szerződés különböző részeinek kell tekinteni.
The fact that, under national law, the tender procedures are applicable only if the agreement concerns works whose estimated value, taken individually, exceeds the threshold for the application of the relevant Community rules therefore amounts to a failure to comply with the requirements of Directive 93/37, through the exclusion from the scope of the national provisions transposing those requirements contracts the total value of which is higher than the threshold because the amounts corresponding to each of the matters involved in those contracts are insufficient.
Az a tény, hogy a nemzeti szabályozás értelmében a közbeszerzési eljárásokat csak akkor kell alkalmazni, ha e munkálatok egyedi becsült értéke meghaladja a vonatkozó közösségi rendelkezésekben rögzített küszöbértéket, sérti a 93/37 irányelv követelményeit, mivel az ezt átültető nemzeti rendelkezések hatályából kizár olyan közbeszerzési szerződéseket, amelyek összértéke meghaladja ezt a küszöbértéket, annak okán, hogy az e közbeszerzési szolgáltatásban szereplő egyes szolgáltatások egyedi értéke nem éri el ezt az összeget.
According to the Italian Republic, as regards infrastructure works with a value less than the threshold for application of the Community rules and which are executed by the holder of a building permit or approved estate plan, it is unnecessary at the transposition stage to refer specifically to the rules of the Treaty on advertising and competition and the relevant caselaw of the Court interpreting them.
Az Olasz Köztársaság először is azt állítja, hogy a közösségi szabályozás alkalmazásának küszöbértékénél kisebb értékű, és az építési engedély vagy jóváhagyott parcellázási terv jogosultja által kivitelezett építési munkálatok tekintetében az átültetés szakaszában nem szükséges kifejezetten emlékeztetni a Szerződésnek a nyilvánosságról és a versenyről szóló rendelkezéseire, valamint a Bíróság vonatkozó ítélkezési gyakorlatában adott értelmezésekre.