natgillin/translations-raw huggingface dataset:
First, it must be observed that a Member State may not make the provision of services in its territory subject to compliance with all the conditions required for establishment, thereby depriving of all practical effectiveness the provisions of the EC Treaty whose object is to guarantee the freedom to provide services. 61
Először is arra kell utalni, hogy a tagállam nem teheti a letelepedés jogára irányadó valamennyi rendelkezéstől függővé a szolgáltatásnyújtásnak a területén történő teljesítését, és ezáltal az EK-Szerződés rendelkezéseit, amelyek célja a szolgáltatásnyújtás szabadságának biztosítása, nem foszthatja meg hatékony érvényesülésüktől 61.
Accordingly, in Commission v Italy 62 the Court held that the requirement that undertakings providing temporary labour which wish to supply manpower to customers established in Italy must have their registered office or a branch office on Italian territory
A Bíróság ennek megfelelően a Bizottság kontra Olaszország ügyben 62 nem tekintette
59 — See point 71.60 — See point 72.
59 – Lásd 71. pont.60 – Lásd 72. pont
61 — See Säger, cited in footnote 32, paragraph 13, and Mazzoleni and ISA, cited in footnote 25, paragraph 23.
61 – Lásd a Säger-ügyben hozott ítélet (hivatkozás a 32. lábjegyzetben) 13. pontját és a Mazzoleni-ügyben hozott ítélet (hivatkozás a 25. lábjegyzetben) 23. pontját.
In response, it must be observed, however, that no support for such interpretation is to be found in Article 8 of the Law of 20 December 2002.
Ellen kell vetni, hogy ez az értelmezés a 2002. december 20-i törvény 8. cikkében írtakból semmi esetre sem következik.
That interpretation even contradicts the legislative provisions.
Sőt, ez ellentétben áll a jogszabályi előírásokkal.
Rather, it follows clearly from the provision’s wording that the ad hoc agent in question must be ’resident’ in Luxembourg, that is to say the ’centre of his activities’ or his ’place of normal residence’ must be in that State.
A megszövegezésből sokkal inkább az derül ki, hogy a kérdéses eseti megbízott Luxemburgban „lakóhellyel kell, hogy rendelkezzen”, tehát az „életvitelének középpontja”, vagyis a „szokásos lakóhelye” belföldön kell, hogy legyen.
As the Commission correctly observes, that requirement presupposes ’permanent residence’ or at least a stay for a period exceeding that for which services are provided.
Ahogy azt a Bizottság helyesen megjegyzi, a tényállásnak ezen eleme állandó lakóhelyet vagy legalább tartózkodási helyet feltételez, amely túlmutat a szolgáltatásnyújtás idején.
It follows from that circumstance that the requirements of Article 8 of the Law of
Ebből az következik, hogy a 2002. december 20-i törvény 8. cikkének
20 December 2002 are not satisfied, for example, if the necessary documents are kept with one of the deployed workers.
BIZOTTSÁG KONTRA LUXEMBURG követelményéhez nem elegendő, ha a szükséges iratokat mondjuk a kiküldött munkavállalók egyike őrzi.
64The Grand Duchy of Luxembourg, like all other Member States, is required to participate in the said system for administrative assistance in order to monitor compliance with the terms and conditions of employment concerned.
Mint mindegyik tagállam, a Luxemburgi Nagyhercegség is köteles az említett hatóságok közötti együttműködés rendszerében részt venni, az érintett munka- és foglalkoztatási feltételek betartása ellenőrzésének céljából.
To that extent, the Luxembourg Government has failed in procedural terms to discharge its burden of proof.
E vonatkozásban a luxemburgi kormány nem tett eleget az eljárási előterjesztési és bizonyítási kötelezettségének.
In my view, that result is incompatible with the Court’s case-law.
Ez az eredmény nekem nem tűnik a Bíróság ítélkezési gyakorlatával összeegyeztethetőnek.
In Arblade and Others 63 the Court held that an obligation to keep available and retain certain documents at the address of a natural person residing in the host Member State, who was to keep them as the agent or servant of the employer by whom he had been designated, even after the employer had ceased to employ workers in that State could only be regarded as lawful if the authorities in that State could not carry out their supervisory task effectively in the absence of such an obligation.
Az Arblade-ügyben hozott ítéletben 63a Bíróság ugyanis megállapította, hogy az a kötelezettség, hogy bizonyos iratokat a fogadó államban lakóhellyel rendelkező természetes személy rendelkezésére kell bocsátani, és nála kell őrizni, aki ezeket az iratokat a munkaadó meghatalmazottjaként vagy általa megjelölt felügyeletet gyakorló személyként őrzi, azt követően is, hogy a munkaadó munkavállalók foglalkoztatását az adott államban megszünteti, csak akkor elfogadható, ha az adott állam hatóságai a felügyeleti feladataikat ilyen kötelezettség hiányában hatékonyan nem tudják ellátni.
Notwithstanding that conclusion, monitoring to ensure that the rules connected to the social protection of workers are respected can indeed be achieved with less-restrictive measures.
Ettől eltekintve a munkavállalók szociális védelmére vonatkozó rendelkezések betartásának ellenőrzése kevésbé korlátozó intézkedések útján is jól biztosítható.
It may be assumed, in principle, that for the purposes of fulfilling that monitoring task it suffices to designate one of the workers deployed, for example a supervisor, who can act as a link between the foreign undertaking and the labour inspectorate and, where necessary, keep the requisite documents available onsite or in an accessible and clearly identified place in the territory of the host Member State. 65
Alapvetően ugyanis abból kell kiindulni, hogy ennek az ellenőrzési feladatnak az ellátásához elegendő a kiküldött munkavállalók valamelyikének kijelölése, például egy munkálatokat előkészítő személy, aki a külföldi vállalkozás és az iparfelügyeleti hatóság között kapcsolatot tart, és adott esetben a szükséges iratokat – vagy az építkezésen, vagy a fogadó állam területén lévő hozzáférhető és pontosan meghatározott helyen – készenlétben tartja 65. Mint a
On the one hand, I agree with the Luxembourg Government that it is essential to carry out onsite monitoring in order to ensure compliance with national protective legislation.
A luxemburgi kormánynak egyrészt abban a tekintetben igazat kell adni, hogy a helyszínen végzett ellenőrzések elengedhetetlenek a tagállami védelmi intézkedések betartásának biztosítása érdekében.
However, one may legitimately criticise its failure to adduce sufficient evidence or prove that the Luxembourg authorities could not perform their monitoring tasks without the involvement of an ad hoc agent resident in Luxembourg.
Másrészt viszont fel kell hozni ellene, hogy nem elégséges mértékben adta elő, illetve bizonyította, hogy a luxemburgi hatóságok nem tudnák ellátni felügyeleti feladataikat a Luxemburgban lakó eseti megbízott részvétele nélkül.
For the purposes of justifying such an invasive restriction of the freedom to provide services as in the present case, it is insufficient to express unsubstantiated criticism or mere doubts concerning the efficiency of the organised system for cooperation and exchange of information between the Member States established by Article 4
A szolgáltatásnyújtás szabadságának a jelen esetbelihez hasonló mértékű korlátozása igazolására ugyanis nem elegendő részletes indokolás nélkül a kritikus kétség vagy az egyszerű aggály kifejezése, a 96/71 irányelv 4. cikkében célzott az együttműködés szervezett rendszere és a tagállamok közötti
64 — In Arblade and Others, cited in footnote 33, paragraph 79, the Court held that ’the organised system for cooperation and exchanges of information between Member States, as provided for in Article 4 of Directive 96/71, will shortly render superfluous the retention of the documents in the host Member State after the employer has ceased to employ workers there’.
64 – Az Arblade-ügyben hozott ítélet (hivatkozás a 33. lábjegyzetben) 79. pontjában a Bíróság megállapította, hogy „a 96/71 irányelv 4. cikke értelmében az együttműködés szervezett rendszere vagy a tagállamok közötti információcsere fölöslegessé tenné az iratoknak a fogadó tagállamban való megőrzését azt követően, hogy a munkaadó ott már nem foglalkoztat munkavállalókat”.
In accordance with that provision Member States are required to establish bodies to facilitate close cooperation between the Member States as regards terms and conditions of employment.
E szerint a rendelkezés szerint a tagállamok kötelesek kijelölni a kapcsolattartó hivatalokat, amelyek lehetővé teszik a munka- és foglalkoztatási feltételek területén a tagállamok közötti szoros együttműködést.
Inter alia, the national courts are thereby enabled to ascertain the terms of employment applicable at the place of work in other Member States.
Ezáltal különösen az egyes tagállamok bíróságainak kell megteremteni a másik tagállamokban a mindenkori munkavégzési hely szerinti foglalkoztatási feltételekről való tapasztalatszerzés lehetőségét.
As bodies capable of fulfilling that role, liaison or other offices competent for administrative assistance can be mentioned in particular.
Ilyen hatóságok mindenekelőtt a kapcsolattartó irodák, vagy más, a jogsegély céljából létrehozott szervek.
The cooperation established by the Directive between the authorities responsible for monitoring the relevant terms and conditions of employment is of particular importance.
Különös jelentőséggel az irányelvben elképzelt azon hatóságok együttműködése bír, amelyek az érintett munka- és foglalkoztatási feltételek ellenőrzésére rendelkeznek hatáskörrel.
That cooperation consists in responding to requests from the authorities of other Member States for information on (i) the transnational hiring-out of workers, (ii) manifest abuses, and (iii) possible cases of unlawful transnational activities.
Ez az együttműködés különösen a másik tagállamok hatóságainak tájékoztatás iránti indokolt kérelmének megválaszolásában áll, mint i. munkavállalók határokon átnyúló rendelkezésre bocsátása, ii. nyilvánvaló visszaélések, iii. jogellenes transznacionális tevékenységek gyanújának esetei.
Member States are required to provide the mutual administrative assistance free of charge (see on that point Forgó, K., ’Aktuelles zur Entsenderichtlinie’, cited in footnote 10, p. 817).
A kölcsönös állami segítségnyújtásnak ingyenesen kell történnie (lásd K. Forgó: „Aktuelles zur Entsenderichtlinie”, [hivatkozás a 10. lábjegyzetben] 817. o.).
63 — Cited in footnote 33, paragraph 76, and Case 205/84 Commission v Germany [1986] ECR 3755, paragraph 54.
65 – Lásd az Arblade-ügyben hozott ítélet (hivatkozás a 33. lábjegyzetben) 65. és 74. pontjait, amely az építőiparban foglalkoztatott munkavállalók szociális védelmével foglalkozik.
65 — See Arblade and Others, cited in footnote 33, paragraphs 65 and 74, which concerned the social protection of workers in the construction industry.
63 – A Bíróság Arblade-ügyben hozott ítéletének (hivatkozás a 33. lábjegyzetben) 76. pontja és a 205/84. sz., Bizottság kontra Németország ügyben 1986. december 4-én hozott ítéletének (EBHT 1986., 3755. o.) 54. pontja.
As a measure aimed at ensuring the social protection of workers that is less restrictive of the freedom to provide services, that would be compatible with the principle of proportionality.
VII – A költségekről munkavállalók szociális védelmének biztosítását szolgáló, a szolgáltatásnyújtás szabadságát kevésbé korlátozó intézkedés, ez összhangban lenne az arányosság elvével.
I have reached the conclusion, therefore, that the requirements of Article 8 of the Law of 20 December 2002 are disproportionate and infringe Article 49 EC.
Ezért arra a végkövetkeztetésre jutok, hogy a 2002. december 20-i törvény 8. cikkének követelményei aránytalanok, és az EK 49. cikkbe ütköznek.
Accordingly, the fourth complaint is also well founded.
Ennélfogva a negyedik kifogás is megalapozott.
Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs.
A Bíróság Eljárási Szabályzatának 69. cikke 2. §a szerint a Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére.
Since the Grand Duchy of Luxembourg has been essentially unsuccessful, it should be ordered to pay the costs.
Mivel a Luxemburgi Nagyhercegség a kérelmei tekintetében lényegében pervesztes lett, őt kell a költségek viselésére kötelezni.
In view of all the foregoing considerations, I propose that the Court should:
A fentiekben kifejtettekre figyelemmel azt javaslom, hogy a Bíróság
(1) by declaring points (1), (8) and (11) of Article 1(1) of the Law of 20 December 2002 to be mandatory provisions falling under national public policy;
a 2002. december 20-i törvény 1. cikke (1) bekezdése 1., 2., 8. és 11. pontjainak rendelkezéseit a „nemzeti közrendre” vonatkozó rendészeti rendelkezéseknek minősítette;
(2) by failing fully to transpose Article 3(1)(a) of Directive 96/71 in point (3) of Article 1(1) of that Law;
e törvény 1. cikke (1) bekezdésének 3. pontjában a 96/71/EK irányelv 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának rendelkezéseit hiányosan ültette át;
(3) by setting out, in Article 7(1) of that Law, conditions which are not sufficiently clear to ensure legal certainty;
e törvény 7. cikke (1) bekezdésében olyan feltételeket határozott meg, amelyek nem eléggé egyértelműek a jogbiztonság biztosítása céljából;
(4) by requiring, in Article 8 of that Law, that documents necessary for monitoring purposes be kept in Luxembourg by an ad hoc agent resident there, the Grand Duchy of Luxembourg has failed to fulfil its obligations under Article 3(1) and (10) of Directive 96/71, and Articles 49 EC and 50 EC;
e törvény a 8. cikkében az ellenőrzéshez szükséges dokumentumok megőrzését egy Luxemburgban lakóhellyel rendelkező eseti megbízottra ruházza;
— dismiss the remainder of the action as unfounded;
– a keresetet ezt meghaladóan utasítsa el, mint megalapozatlant;
— order the Grand Duchy of Luxembourg to pay the costs.
– a Luxemburgi Nagyhercegséget kötelezze a költségek viselésére.
Commission of the European Communities, represented by J. Enegren and G. Rozet, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, applicant, v
A C-319/06. sz. ügyben, az EK 226. cikk alapján kötelezettségszegés megállapítása iránt a Bírósághoz 2006. július 20-án az Európai Közösségek Bizottsága (képviselik: J. Enegren és G. Rozet, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg) felperesnek a Luxemburgi Nagyhercegség (képviseli: C. Schiltz, meghatalmazotti minőségben) alperes ellen benyújtott keresete tárgyában,
Advocate General: V. Trstenjak, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 13 September 2007, gives the following
A BÍRÓSÁG (első tanács), tagjai: P. Jann tanácselnök, A. Tizzano, A. Borg Barthet, M. Ilešič és E. Levits (előadó) bírák, főtanácsnok: V. Trstenjak, hivatalvezető: R. Grass, tekintettel az írásbeli szakaszra, a főtanácsnok indítványának a 2007. szeptember 13-i tárgyaláson történt meghallgatását követően, meghozta a következő
By its application, the Commission of the European Communities asks the Court to hold that:
Keresetlevelében az Európai Közösségek Bizottsága annak megállapítását kéri a Bíróságtól, hogy a Luxemburgi Nagyhercegség:
— by declaring the provisions of points (1), (2), (8) and (11) of Article 1(1) of the Law of 20 December 2002 transposing Directive 96/71/EC of the European Parliament
– mivel kijelentette, hogy a munkavállalók szolgáltatások nyújtása keretében történő kiküldetéséről szóló, 1996. december 16-i 96/71/EK európai parlamenti és tanácsi
3722) (‘Law of 20 December 2002’) to be mandatory provisions falling under national public policy;
ÜGY irányelv átültetéséről és a munkajog alkalmazása ellenőrzésének szabályozásáról szóló, 2002. december 20-i törvény (Mémorial A 2002, 3722. o.; a továbbiakban: 2002. december 20-i törvény) 1. cikke (1) bekezdése 1., 2., 8. és 11. pontjának rendelkezései a nemzeti közrenddel kapcsolatos rendészeti rendelkezéseknek minősülnek;
— by failing fully to transpose Article 3(1)(a) of Directive 96/71/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 1996 concerning the posting of workers in the framework of the provision of services (OJ 1997 L 18, p. 1);
– mivel hiányosan ültette át a munkavállalók szolgáltatások nyújtása keretében történő kiküldetéséről szóló, 1996. december 16-i 96/71/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 1997.
— by setting out, in Article 7(1) of the Law of 20 December 2002, conditions relating to access to the basic information necessary for monitoring purposes by the competent national authorities with insufficient clarity to ensure legal certainty for undertakings wishing to post workers to Luxembourg, and
– mivel a 2002. december 20-i törvény 7. cikkének (1) bekezdésében a munkavállalókat Luxemburgba kiküldeni kívánó vállalkozások jogbiztonságának biztosítása érdekében szükségeshez képest nem kellő egyértelműséggel fogalmazta meg az illetékes nemzeti hatóságok általi ellenőrzéshez szükséges tájékoztatáshoz való hozzáférésre vonatkozó feltételeket; és
— by requiring, in Article 8 of that Law, that documents necessary for monitoring purposes be retained in Luxembourg by an ad hoc agent resident there, the Grand Duchy of Luxembourg has failed to fulfil its obligations under Article 3(1) and (10) of Directive 96/71 and Articles 49 EC and 50 EC.
– mivel e törvény 8. cikkében előírta, hogy az ellenőrzéshez szükséges dokumentumokat egy Luxemburgban lakóhellyel rendelkező eseti megbízottnál kell megőrizni; nem teljesítette a 96/71 irányelv 3. cikkének (1) és (10) bekezdéséből, valamint az EK 49. és az EK 50. cikkből eredő kötelezettségeit.
Under the heading ‘Terms and conditions of employment’, Article 3 of Directive 96/71 states:
A 96/71 irányelv 3. cikke „A munkaviszonyra vonatkozó szabályok” cím alatt az alábbiak szerint rendelkezik:
— by law, regulation or administrative provision, and/or
– törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezés, illetve
— by collective agreements or arbitration awards which have been declared universally applicable within the meaning of paragraph 8, in so far as they concern the activities referred to in the Annex:
– olyan kollektív megállapodás [helyesen: kollektív szerződés] vagy választottbírósági határozat állapít meg, amelyet a (8) bekezdés értelmében általánosan alkalmazandónak nyilvánítottak, amennyiben azok a mellékletben említett tevékenységekre vonatkoznak: a) maximális munkaidő és minimális pihenőidő;
2008 — CASE C-319/06
19-I ÍTÉLET – C-319/06. SZ.
(c) the minimum rates of pay, including overtime rates; this point does not apply to supplementary occupational retirement pension schemes;
ÜGY b) minimális éves szabadság; c) minimális bérszint, beleértve a túlóradíjakat; ez a pont nem vonatkozik a kiegészítő foglalkozási nyugdíjrendszerekre; d) munkavállalók rendelkezésre bocsátásának feltételei, különösen a munkaerőkölcsönzéssel foglalkozó vállalkozások esetében; e) munkahelyi egészség, biztonság és higiénia; f) védintézkedések a várandós vagy gyermekágyas nők, gyermekek és fiatalok munkaviszonyára vonatkozó szabályokat illetően; g) férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód, és más megkülönböztetést tiltó rendelkezések.
— terms and conditions of employment on matters other than those referred to in the first subparagraph of paragraph 1 in the case of public policy provisions;
– a munkaviszonyra vonatkozó szabályokat az (1) bekezdés első albekezdésében említetteken kívüli ügyek tekintetében, amennyiben a közrendre vonatkozó [helyesen: a közrenddel kapcsolatos] rendelkezésekről van szó;
— terms and conditions of employment laid down in the collective agreements or arbitration awards within the meaning of paragraph 8 and concerning activities other than those referred to in the Annex.’
– a (8) bekezdés szerinti kollektív megállapodásokban [helyesen: kollektív szerződésekben] vagy választottbírósági határozatokban megállapított és a mellékletben említetteken kívüli tevékenységekkel kapcsolatos, munkaviszonyra vonatkozó szabályokat.”
When Directive 96/71 was adopted, Declaration No 10 on Article 3(10) of Directive 96/71 (‘Declaration No 10’) was recorded in the minutes of the Council of the European Union as follows:
A 96/71 irányelv elfogadásakor az ezen irányelv 3. cikke (10) bekezdésének első francia bekezdésére vonatkozó 10. sz. nyilatkozatot (a továbbiakban: 10. sz. nyilatkozat) az Európai Unió Tanácsának jegyzőkönyvébe az alábbi kifejezésekkel vették fel:
‘The Council and the Commission stated:
„A Tanács és a Bizottság kijelentették:
“the expression ‘public policy provisions’ should be construed as covering those mandatory rules from which there can be no derogation and which, by their nature and objective, meet the imperative requirements of the public interest.
»A ’közrendre vonatkozó [helyesen: közrenddel kapcsolatos] rendelkezések« szavakat úgy kellene érteni, mint amelyek olyan kötelező rendelkezéseket takarnak, amelyektől nem lehet eltérni, és amelyek természetüknél és célkitűzésüknél fogva közérdeken alapuló kényszerítő követelményeknek felelnek meg.
These may include, in particular, the prohibition of forced labour or the involvement of public authorities in monitoring compliance with legislation on working conditions.”’
E rendelkezések tartalmazzák különösen a kényszermunka tilalmát, illetve a hatóságok szerepét a munkafeltételekre vonatkozó szabályozás betartásának ellenőrzésében«.”
Article 1 of the Law of 20 December 2002 provides:
A 2002. december 20-i törvény 1. cikke a következőképpen rendelkezik:
‘(1) All the laws, regulations and administrative provisions and those resulting from collective agreements which have been declared universally applicable or an arbitration decision with a scope similar to that of universally applicable collective agreements which concern the following matters:
„(1) A nemzeti közrenddel kapcsolatos rendészeti rendelkezéseknek minősül különösen a szerződéses kötelezettségekre alkalmazandó jogról szóló 1980. június 19-i római egyezmény jóváhagyásáról szóló 1986. március 27-i törvény értelmében a megállapodás vagy szerződés jellegű rendelkezésekre vonatkozóan, és így a Luxemburgi Nagyhercegség területén tevékenységet gyakorló minden munkavállalóra – beleértve az ideiglenes, bármilyen időtartamú vagy természetű kiküldetésben lévőket is – alkalmazandó valamennyi olyan törvényi, rendeleti, közigazgatási, valamint az általánosan kötelezőnek nyilvánított kollektív szerződésekből, illetve az általánosan kötelező kollektív szerződéshez hasonló alkalmazási körű választottbírósági döntésből eredő rendelkezés, amely az alábbiakra vonatkozik:
1. the written contract of employment or the document established pursuant to [Council] Directive 91/533/EEC of 14 October 1991 on an employer’s obligation to inform employees of the conditions applicable to the contract or employment relationship (OJ 1991 L 288, p. 32);
1. írásba foglalt munkaszerződés vagy a munkaadónak a munkavállalóval szembeni, a szerződés, illetve a munkaviszony feltételeire vonatkozó tájékoztatási kötelezettségéről szóló, 1991. október 14-i 91/533/EGK [tanácsi] irányelv (HL L 288., 32. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 2. kötet, 3. o.) alapján készített okirat;
2. the minimum rates of pay and automatic adjustment to reflect changes in the cost of living;
2. a szociális minimálbér és a díjazásnak a megélhetési költségek változásához való automatikus hozzáigazítása;
3. working time and weekly rest periods;
3. a munkaidő és a heti pihenőidő;
4. paid leave;
4. a fizetett szabadság;
5. annual closure periods;
5. a kollektív szabadságok;
6. public holidays;
6. a törvényes munkaszüneti napok;
7. the rules on temporary work and the loan of workers;
7. a munkaerő-kölcsönzés alapján végzett munka és a munkaerő-kölcsönzés szabályozása;
8. the rules on parttime and fixedterm work;
8. részmunkaidős és határozott időre szóló foglalkoztatás szabályozása;
9. the protective measures applicable to the terms and conditions of employment of children and of young people and of pregnant women or women who have recently given birth;
9. védintézkedések a gyermekek és fiatalok a várandós vagy gyermekágyas nők munkaviszonyára vonatkozó szabályokat illetően;
10. non-discrimination;
10. a hátrányos megkülönböztetés tilalma;
11. collective labour agreements;
11. a kollektív szerződések;