natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The German Government regards the reference for a preliminary ruling as admissible, because it is necessary for the Court to interpret Directive 1999/44 in order to enable a decision to be reached in the main proceedings.
A német kormány az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdést elfogadhatónak tartja, mivel az alapügy eldöntéséhez szükség van az 1999/44 irányelv Bíróság általi értelmezésére.
As to substance, the German Government maintains that the Directive does not preclude the German legislation at issue.
Az ügy érdemében a német kormány véleménye szerint az irányelv nem mond ellent a vitatott német szabályozásnak.
In its written observations in support of that view, the German Government referred to four means of interpretation: literal, contextual, historical and teleological.
Írásbeli észrevételeiben ezen álláspontját az értelmezés négy módszerével támasztja alá, így a nyelvtani, a rendszertani, a történeti és a teleologikus értelmezéssel.
Construing Directive 1999/44 by reference to its context, the German Government predicates its interpretation on the assumption that the first clause of the 15th recital in the preamble to the Directive does not refer exclusively to cases in which the contract has been terminated, but lays down a general legal principle.
A német kormány az 1999/44 irányelv rendszertani értelmezése során abból a felvetésből indul ki, hogy a (15) preambulumbekezdés első mondata nem kizárólag a szerződéstől való elállás esetére vonatkozik, hanem két okból kifolyólag is egy általános jogelvet fogalmaz meg.
The reasons for that assumption are twofold. First, the clear statement in the common position adopted by the Council on 24 September 1998 14that the Member States were free ‘to adopt rules on the reimbursement in the case of goods already used by the consumer as well as on the detailed arrangements of the rescission of the contract’ indicates that these two cases are to be considered separately.
Először is a Tanács 1998. szeptember 24-i közös álláspontjának 14egyértelmű szövegéből, amely szerint a tagállamoknak lehetőségük van „a fogyasztó által már használt áru [használata ellenértékének] megtérítésére, valamint a szerződéstől való elállás feltételeire vonatkozó előírásokat kibocsátani”, következik, hogy a fenti két esetet egymástól különállóan kell kezelni.
Second, in the 15th recital, rescission of the contract is first mentioned, separately, in the second clause,
Másodsorban a szerződéstől való elállás először a (15) preambulumbekezdés második mondatában kerül külön említésre, míg a fogyasztó számára visszafizetendő összegnek a használat értékének megtérítése összegével való csökkentésére vonatkozó jogot az első mondat tartalmazza, amely
14 — Common Position (EC) No 51/98 adopted by the Council on 24 September 1998 with a view to adopting European Parliament and Council Directive 98/…/EC of … on certain aspects of the sale of consumer goods and associated guarantees (OJ 1998 C 333, p. 46).
14 – A Tanács által a fogyasztási cikkek adásvételének és a kapcsolódó jótállásnak egyes vonatkozásairól szóló, 1999. május 25-i 1999/44/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv elfogadására tekintettel 1998. szeptember 24-én elfogadott 51/98/EK közös álláspont (HL C 333., 46. o.).
As regards a literal interpretation, the German Government submits that Direct- ive 1999/44 is silent as to whether, in the case of replacement, the seller may require the purchaser to pay compensation for use of the defective goods. The expressions
A nyelvtani, azaz a jogszabály szövegének értelmezésén alapuló értelmezés alapján a német kormány arra hivatkozik, hogy az 1999/44 irányelv azt a kérdést, hogy az eladó kicserélés esetén a hibás fogyasztási cikk használatáért ellenértéket követelhet, nem szabályozza.
the consumer, in the event of cancellation of a credit agreement, not only to repay the amounts received under the contract but also to pay interest.
jelzáloghitel-szerződéstől való elállás esetén nemcsak a szerződés alapján kapott összeget, hanem a kamatokat is köteles megfizetni.
The German Government maintains that the principle of effect- ive consumer protection does not preclude the claim to compensation for use, because payment of such compensation is a lesser burden than repayment of the loan in Schulte.
A német kormány álláspontja szerint a használat ellentértékére való igény nem ellentétes a hatékony fogyasztóvédelemmel, mivel az ilyen ellenérték megfizetése kevésbé megterhelő, mint a kölcsön visszafizetése, amelyről a Schulte-ügy szól.
Lastly, the German Government argues that the consumer should not profit from the fact that the goods have been replaced.
Végül a német kormány arra hivatkozik, hogy a kicserélés miatt a fogyasztó nem juthat előnyökhöz.
By way of historical interpretation, the German Government refers to the proposal 15and the amended proposal 16for Direct- ive 1999/44, which show how the wording of Article 3(2) of the Directive developed, and that the Directive required only repair of goods — and not their replacement — to be free of charge.
A történeti értelmezés keretében a német kormány az 1999/44 irányelv javaslatára 15 és a módosított javaslatára 16utal, amelyekből a 3. cikk (2) bekezdése megfogalmazásának változása egyértelmű, és amelyek jelzik, hogy az irányelv csak a kijavítás ingyenességét írja elő, míg a kicserélés ingyenességét nem.
D — The Austrian Government, the Spanish Government and the Commission
D – Az osztrák és a spanyol kormány, valamint a Bizottság
According to the German Government, a teleological interpretation of Article 3 of Directive 1999/44 indicates only that the consumer is not intended to bear any of the actual costs for bringing goods into conformity with the contract.
Az 1999/44 irányelv 3. cikkének teleologikus értelmezése eredményeként a fogyasztónak a szerződésszerű állapot helyreállításáért semmilyen költséget nem kell viselnie.
The German legislation is not at odds with the purpose of Directive 1999/44 — to complete the internal market and to protect consumers — because it is possible to exercise the right to delivery of replacement goods without bureaucratic problems or hindrance.
A német kormány az 1999/44 irányelv céljával – a belső piac kialakítása és a fogyasztók védelme – nem áll szemben, mert a kicserélés jogának gyakorlása problémamentesen és igazgatási akadályok nélkül lehetséges Németországban.
Moreover, the Court held in Schulte 17that the effectiveness of European consumer protection was not endangered by an obligation on
A Schulte-ügyben 17a Bíróság úgy döntött, hogy nem veszélyezteti a fogyasztóvédelmet, ha a fogyasztó a
15 — Proposal for a European Parliament and Council directive on the sale of consumer goods and associated guarantees (COM(95) 0520 final — COD 96/0161, OJ 1996 C 307, p. 8).
15 – A fogyasztási cikkek adásvételéről és a kapcsolódó jótállásról szóló európai parlamenti és tanácsi irányelvtervezet (KOM [95] 520 végleges – COD 96/0161, HL C 307., 8. o.).
16 — Amended proposal for a European Parliament and Council directive on the sale of consumer goods and associated guarantees (COM(1998) 0217 final — COD 96/0161, OJ 1998 C 148, p. 12).
16 – A fogyasztási cikkek adásvételéről és a kapcsolódó jótállásról szóló európai parlamenti és tanácsi irányelv módosított tervezete (KOM [98] 217 végleges – COD 96/0161, HL 1998. C 148., 12. o.).
The Austrian Government maintains that claims for compensation for use can be lawful only in cases where the contract has been terminated, but not in cases where the goods have been replaced.
Az osztrák kormány azon a véleményen van, hogy a használat ellenértékének megfizettetésére való jog csak a szerződéstől való elállás esetén elfogadható, míg a kicserélés esetében nem.
If it were possible to require compensation for use, there would be an imbalance between the right to repair and the right to replacement, whereas those rights ought to be equally weighted, the consumer having a right to choose between them.
A használat ellenértéke követelésének lehetősége a kijavítás és a kicserélés joga közötti érték-összeütközéshez vezetne, amelyeknek egyébként egyenértékűeknek kellene lenniük, de a fogyasztó jogosult a választásra.
In economic terms, there is no real choice if repair is free of charge but replacement entails additional costs in the form of the obligation to pay compensation for use.
Ez a választási jog gazdaságilag nem lenne adott, ha a kijavítás ingyenes lenne, míg a kicserélés többletköltséggel, nevezetesen a használat ellenértékének megfizetésével járna.
QUELLE the consumer fulfils his contractual obligations and that a claim for compensation for use would disrupt the balance between seller and consumer.
QUELLE fogyasztóvédelem magas szintjének a közösségi jogban betöltött jelentőségét, és utal arra, hogy a fogyasztó az áru ellenértékének megfizetésével teljesítette a kötelezettségeit, így a használat ellenértékére való jog felborítaná az egyensúlyt az eladó és a fogyasztó között.
According to the Commission, the financial interests of the seller are sufficiently protected by the fact that he can rely on any lack of proportionality involved in replacing the goods.
Az eladó pénzügyi érdekei kielégítően biztosítva vannak azáltal, hogy a kicserelés esetén aránytalanságra hivatkozhat.
The Spanish Government argues that, as a matter of law, compensation for use is not one of the ‘costs’ referred to in Article 3(4) of Directive 1999/44, but it none the less entails economic consequences for the consumer and for that reason conflicts with the principle that replacement of defective goods is to be free of charge.
A spanyol kormány véleménye szerint a használat ellenértéke jogilag ugyan nem esik az 1999/44 irányelv 3. cikke (4) bekezdése szerinti költségek fogalma alá, viszont a fogyasztóra nézve gazdasági hatásai vannak, és ezért ellentétes az ingyenes kicserélés elvével.
Article 3(4) of Directive 1999/44 should be interpreted as meaning that the consumer is not obliged to pay costs which are directly linked to replacement of the goods.
Ezért az 1999/44 irányelv 3. cikkének (4) bekezdését akként kell értelmezni, hogy a fogyasztó nem kötelezhető a kicseréléssel kapcsolatosan közvetlenül felmerülő költségek viselésére.
VI — Analysis by the Advocate General
VI – A főtanácsnok álláspontja
A — Introductory remarks
A – Bevezető észrevételek
At the hearing, the Commission pointed out that the reference for a preliminary ruling is admissible, because, where there are doubts as to the compatibility of national law with a directive, the question whether the Member State has fulfilled its obligations under Community law is reviewed indirectly by means of the preliminary ruling proced- ure.
A Bizottság a tárgyaláson előadta, hogy az előzetes döntéshozatal iránti kérelem elfogadható, mivel a nemzeti jog valamely irányelvvel való összeegyeztethetőségének kétségessége esetén az előzetes döntéshozatali eljárásban közvetve azt is vizsgálják, hogy a tagállam a közösségi jogból eredő kötelezettségeinek eleget tette.
According to the Commission, the admissibility of a reference for a preliminary ruling cannot be conditional upon whether national law can be interpreted so as to be consistent with Community law.
Valamely előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés elfogadhatósága nem függhet attól, hogy a nemzeti jog a közösségi joggal összhangban értelmez-hető-e.
In its written observations, the Commission argues that the expression ‘free of charge’ cannot apply exclusively to the delivery of the goods.
A Bizottság az írásbeli észrevételében kifejezésre juttatja, hogy a „térítésmentes” fogalma nem korlátozható az áru ingyenes szállítására.
Article 3(1) of Directive 1999/44 provides that the seller is to be liable for any lack of conformity which exists at the time the goods are delivered and is therefore required, under Article 3(4) of the Directive, to pay all the necessary costs incurred in order to bring the goods into conformity with the contract.
Az 1999/44 irányelv 3. cikke (1) bekezdése szerint az eladó minden hibáért felel, amely a fogyasztási cikk átadásának pillanatában fennáll és ezért köteles az irányelv 3. cikke (4) bekezdése szerint a fogyasztási cikk szerződésszerű állapota helyreállításának szükséges költségeit viselni.
The possibility of a reduction in reimbursement is mentioned in the 15th recital in the preamble to the Directive only in the context of rescission of the contract.
Az 1999/44 irányelv (15) preambulumbekezdése szerint a fogyasztónak visszafizetendő összeg csökkentése csak a szerződéstől való elállásra vonatkozik.
The national court is in essence asking whether Directive 1999/44 precludes national legislation under which, in the case of the replacement of defective goods, the seller may require the consumer to pay compensation for the use of those goods.
A kérdést előterjesztő bíróság lényegében azt szeretné tudni, hogy ellentétes-e az 1999/44 irányelvvel az olyan nemzeti törvényi szabályozás, amely az eladónak megengedi, hogy kicserélés esetén ellenérték megfizetését követelje a fogyasztótól az eredetileg szállított, hibás fogyasztási cikk használatáért.
That right is conferred on the seller by Paragraph 439(4) of the BGB, which concerns subsequent performance, read in conjunction with Paragraph 346(1) of the BGB and the first subparagraph of Paragraph 346(2), which govern the effects of termination of the contract.
Az eladó erre vonatkozó joga a BGB utólagos teljesítést szabályozó 439. § (4) bekezdéséből következik, figyelemmel a szerződéstől való elállás jogkövetkezményeit szabályozó 346. § (1) bekezdésére és (2) bekezdésének 1. pontjára.
Those provisions of the BGB thus transpose the rules which apply where a contract is terminated to cases where
A BGB hivatkozott rendelkezései szerint a szerződéstől való elállás esetén érvényesülő szabályozás
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-404/06 goods are replaced.
TRSTENJAK FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA – C-404/06. SZ.
This is the first time in the context of a reference for a preliminary ruling that the Court has been called upon to interpret Directive 1999/44. 18
A Bíróságnak jelen ügyben az 1999/44 irányelvet első alkalommal kell előzetes döntéshozatali eljárás keretében értelmeznie 18.
Directive 1999/44.
Számos szerző állítja azonban azt, hogy a német szabályozás ellentétes az 1999/44 irányelvvel 22.
22 Not only do they maintain that it is not in line with the Directive, they also criticise the one-sided nature of legislation which allows the seller to retain the profits included in the selling price. 23
Az irányelvvel való összeegyeztethetetlenség mellett a szabályozás kiegyensúlyozatlanságára is rámutatnak, amely az eladónak megengedi, hogy a vételárból származó hasznokat megtartsa 23.
In German legal literature, the question whether the right to compensation for use is well founded has provoked wide academic discussion.
A német szakirodalomban a használat ellenértékére való jogosultság kérdése széles körű akadémiai vitához vezetett.
In support of the national legislation, writers mostly refer to the parts of the explanatory memorandum which relate to the relevant provisions of the BGB, 19 on the basis of which they argue that the purchaser obtains economic benefits from the replacement of the goods.
A rendelkezés támogatására a szerzők többnyire a jogalkotónak a BGB érintett rendelkezéseihez 19fűzött indokolására utalnak, amelyből azt az érvet vezetik le, hogy a vevő a kicserélés következményeként gazdasági előnyhöz jut 20.
20The proposition that this is compatible with Directive 1999/44 is most often justified by reference to the 15th recital in the preamble thereto and the argument that payment of compensation for use is not one of the necessary costs incurred for the purposes of bringing the goods into conformity with the contract within the meaning of Article 3(4) of the Directive. 21However, numerous writers have also argued that the German legislation conflicts with
Az 1999/44 irányelvvel való összeegyeztethetőség kapcsán többnyire annak (15) preambulumbekezdésére hivatkoznak, és azzal érvelnek, hogy a használat ellenértékének megfizetése nem esik az irányelv 3. cikke (4) bekezdése értelmében a fogyasztási cikk szerződésszerű állapotának helyreállításához szükséges költségek körébe 21.
As regards admissibility, it should be noted — as the Commission correctly pointed out at the hearing — that the admissibility of a reference for a preliminary ruling cannot depend on whether at national level it is possible to interpret a provision of national law in such a way that it is compatible with a directive.
Az elfogadhatóság kérdése kapcsán meg kell állapítani, ahogy azt a Bizottság a tárgyaláson helytállóan kifejtette, hogy az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés elfogadhatósága nem függhet attól, hogy a nemzeti szabályozás a közösségi joggal összhangban értelmezhető-e.
The principle prohibiting interpretation contra legem comes into play only where the national court is seeking
A contra legem jogértelmezés tilalmának elve csak akkor érvényes, ha a nemzeti bíróság a nemzeti
18 — So far the Court has had to discuss Directive 1999/44 only in infringement proceedings.
18 – A Bíróság az 1999/44 irányelvvel eddig csak a kötelezettszegési eljárásokban foglalkozott.
See Case C-310/03 Commission v Luxembourg [2004] ECR I-1969 and Case C-312/03 Commission v Belgium [2004] ECR I-1975.
Lásd a Bíróság C-310/03. sz., Bizottság kontra Luxemburg ügyben 2004. február 19-én hozott ítéletet (EBHT 2004., I-1969. o.) és a C-312/03. sz., Bizottság kontra Belgium ügyben 2004. február 19-én hozott ítéletet (EBHT 2004., I-1975. o.).
19 — Draft Law on the modernisation of the law of obligations (cited above, footnote 8), pp. 230 to 233.
19 – A kötelmi jog modernizációjáról szóló törvénytervezet (Entwurf eines Gesetzes zur Modernisierung des Schuldrechts), hivatkozás a 8. lábjegyzetben, 230–233. o.
QUELLE and ‘seller’, Directive 1999/44 refers to ‘consumers’ and ‘sellers’ who sell consumer goods.
„fogyasztóról” és „eladóról”, aki fogyasz- tási cikkeket árul. A jelen ügyben a vevő a
In the present case, it is possible to place the purchaser within the category covered by the term ‘consumers’ 25and the to interpret national law in conformity with Community law.
, az eladó pedig az „eladó” jogot a közösségi joggal összhangban értelmezi.
The purpose of the interpretation given by way of a preliminary ruling is to ensure, through the interpretation of Community law, its correct and uniform application throughout the Member States.
Az előzetes döntéshozatali eljárásban történő jogértelmezés lényege éppen az, hogy a közösségi jognak a tagállamokban való helyes és egységes alkalmazását biztosítsa annak értelmezésén keresztül 24.
24 seller within that covered by the term ‘sellers’ 26for the purposes of Directive 1999/44; moreover, the sale of the stove-set for private use constitutes a sale of ‘consumer goods’ 27 within the meaning of the Directive.
fogalma alá besorolható az 1999/44 irányelv értelmében, és egy tűzhelykészlet magáncélra történő eladása esetén „fogyasztási cikk” 27eladásáról beszélhetünk az irányelv értelmében.
The references to Article 20 of the Grundgesetz concern solely German con -stitutional law; accordingly, that provision cannot as such affect the admissibility of a reference for a preliminary ruling.
A Grundgesetz 20. cikkére történő hivatkozás kizárólag a német alkotmányjogot érinti; ezért ez a rendelkezés önmagában nem befolyásolhatja az előzetes döntéshozatal iránti kérelem elfogadhatóságát.
Article 234 EC alone — not national law — lays down the conditions for the admissibility of a reference for a preliminary ruling.
A kérelem elfogadhatósági feltételeit csak az EK 234. cikk szabályozza, és nem a nemzeti jog.
Any other interpretation would mean that each Member State could decide for itself as to the applicability of Article 234 EC, and that could lead to a lack of uniformity in the application of Community law in the Member States.
Az ettől eltérő értelmezés azt jelentené, hogy minden tagállam maga dönthetne az EK 234. cikk alkalmazásáról, ami a közösségi jog nem egységes alkalmazásához vezetne a tagállamokban.
The reference for a preliminary ruling is therefore admissible.
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem tehát elfogadható.
C — Analysis
C – Az ügy érdeméről
The central problem in the present case is the interpretation of the expression ‘free of charge’, which appears in Article 3 of the Directive, and the related question of whether the requirement to ‘replace [goods] free of charge’ means that the seller must not
A jelen ügy központi problémája az 1999/44 irányelv 3. cikkében szereplő „térítésmentesség” fogalmának értelmezése és az ehhez kapcsolódó kérdés, hogy „térítésmentes kicserélést” jelent-e, ha az eladó a hibás dolog használatáért ellenértéket nem követelhet.
25 — Article 1(2)(a) of Directive 1999/44 defines a consumer as ‘any natural person who, in the contracts covered by this Directive, is acting for purposes which are not related to his trade, business or profession’.
25 – Az 1999/44 irányelv 1. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerint fogyasztó „minden olyan természetes személy, aki az ezen irányelv hatálya alá tartozó szerződések tekintetében gazdasági vagy szakmai tevékenysége körén kívül eső célból jár el”.
It must first be pointed out that whereas the BGB generally refers to ‘purchaser’
Mindenekelőtt utalni kell arra, hogy a BGB főszabály szerint „vevőről” és „eladóról” beszél, ezzel szemben az 1999/44 irányelv
26 — Article 1(2)(c) of Directive 1999/44 defines a seller as ‘any natural or legal person who, under a contract, sells consumer goods in the course of his trade, business or profession’.
26 – Az 1999/44 irányelv 1. cikke (2) bekezdésének c) pontja szerint eladó „minden olyan természetes vagy jogi személy, aki, illetve amely szerződés alapján gazdasági vagy szakmai tevékenysége keretében fogyasztási cikkeket értékesít”.
24 — See, in this respect, Case 283/81 Cilfitand Others [1982] ECR 3415, paragraph 7; Case 314/85 Foto-Frost [1987] ECR 4199, paragraph 15; and Case C-461/03 Gaston Schul Douaneexpediteur [2005] ECR I-10513, paragraph 21.
24 – Lásd e vonatkozásban a Bíróság 283/81. sz., CILFIT-ügyben 1982. október 6-án hozott ítéletének (EBHT 1982., 3415. o.) 7. pontját, 314/85. sz., Foto-Frost-ügyben 1987. október 22-én hozott ítélet (EBHT 1987., 4199. o.) 15. pontját és a C-461/03. sz., Gaston Schul-ügyben 2005. december 6-án hozott ítélet (EBHT 2005., I-10513. o.) 21. pontját.
27 — Article 1(2)(b) of Directive 1999/44 defines consumer goods as, ‘any tangible movable item, with the exception of: — goods sold by way of execution or otherwise by authority of law, — water and gas where they are not put up for sale in a limited volume or set quantity, — electricity’.
27 – Az 1999/44 irányelv 1. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerint fogyasztási cikk „minden ingó dolog (testi tárgy), kivéve– végrehajtás vagy más bírósági intézkedés alapján értékesített árukat,– a vizet és a gázt, feltéve, hogy nem korlátozott térfogatban vagy meghatározott mennyiségben ajánlják fel adásvételre,– a villamos energiát”.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-404/06 require the consumer to pay compensation for use of the defective goods.
TRSTENJAK FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA – C-404/06. SZ.
and proportionate.
ÜGY lehetőség van, és amely arányos 28.
28If neither repair nor replacement is both possible and proportionate, the consumer may demand a reasonable reduction of the price or rescind the contract.
Ha sem a kijavításra, sem a kicserélésre nincs lehetőség, vagy az aránytalan lenne, a fogyasztó a vételár megfelelő csökkentését kérheti, vagy elállhat a szerződéstől 29.
The normal meaning of the expression ‘free of charge’ in Article 3 of the Directive is itself enough to indicate that the German provisions are not compatible with the Directive.
3. cikkének (3) bekezdése kifejezetten azt írja elő, hogy mind a kijavítás, mind a kicserélés „térítésmentes” kell, hogy legyen.
30The expression ‘free of charge’ is defined in
A „térítésmentes” szó szokásos értelme ebben a cikkben is arra utal, hogy a német szabályozás nem áll összhangban az irányelvvel 30.