natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In that regard, it is little consequence, according to the Court, that the Commission decision states that its assessment of the aid in question relates to a period preceding the adoption of the decision or that an application for reimbursement is made before or after adoption of the decision declaring the aid compatible with the common market, since that application relates to the unlawful situation resulting from the lack of notication.
A Bíróság határozata értelmében el kell fogadni, hogy valamely járulékzetésre kötelezett gyógyszer-laboratórium annak érdekében, hogy visszatéríttesse azt a kizetett összeget, amely a nagykereskedők által jogtalanul szerzett gazdasági előnynek felel meg, joggal hivatkozhat arra, hogy a nagykereskedők járulékzetési kötelezettségének hiánya állami támogatást valósít meg.
Referring, last, to the decided principle that the national courts must oer to individuals who are entitled to rely on disregard of the obligation to notify State aid the certain prospect that all appropriate conclusions will be drawn, in accordance with national law, with regard to both the validity of the acts giving eect to the aid and the recovery of financial support granted in disregard of that provision or possible interim measures, the Court ruled that, depending on what is possible under national law and the remedies available thereunder, a national court may, according to the case, be called upon to order recovery of unlawful aid from its recipients, even if that aid has subsequently been declared compatible with the common market by the Commission, or required to rule on an application for compensation for the damage caused by reason of the unlawful nature of such a measure.
A C-368/04. sz., Transalpine Ölleitung in Österreich ügyben (2006. október 5-én hozott ítélet, az EBHT-ban még nem tették közzé) a Verwaltungsgerichtshof (Ausztria) a Bírósághoz az EK 88. cikk (3) bekezdése utolsó mondatának értelmezésére irányuló előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be, amely lehetőve tette a Bíróság számára a nemzeti bíróságoknak az állami támogatások ellenőrzési rendszere alkalmazásában betöltött szerepe egyes elemeinek – azok pontosításával történő – megerősítését, különösen az említett rendelkezés szerinti bejelentési kötelezettség megszegésével nyújtott jogellenes, ám bizottsági határozattal utólag a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánított támogatás esetén.
Approximation of laws and uniform laws
Éves jelentés 2006
In International Air Transport Association and Others, the Court, having been asked whether Article 6 of Regulation (EC) No 261/2004 28relating to the rights of air passengers is consistent with the Montreal Convention, held that the measures laid down in that article for assisting and taking care of passengers in the event of a long delay to a flight are standardised and immediate compensatory measures which do not prevent the passengers concerned, should the same delay also cause them damage conferring entitlement to compensation, from being able also to bring actions to redress that damage under the conditions laid down by the Montreal Convention.
A Bíróság másrészt szintén emlékeztetett arra, hogy az olyan bizottsági határozat, amely valamely be nem jelentett támogatást a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánít, nem eredményezi az e rendelkezésben rögzített tilalom megsértésével hozott és ezért érvénytelen végrehajtási intézkedések utólagos legalizálását, mivel ellenkező esetben csorbulna az EK 88. cikk (3) bekezdése utolsó mondatának közvetlen hatálya és hatékony érvényesülése, valamint sérülnének a jogalanyok érdekei, amelyek megóvása a nemzeti bíróságok feladata.
The Court also held that the obligation to state reasons was complied with since the regulation clearly discloses the essential objective pursued by the institutions and it therefore cannot be required to contain a specic statement of reasons for each of the technical choices made.
Hasonlóképpen arra is köteles lehet a nemzeti bíróság, hogy az ilyen intézkedés jogellenességével okozott kár megtérítése iránti kérelemről döntsön.
So far as concerns compliance with the principle of proportionality, a general principle of Community law requiring that measures implemented through Community provisions should be appropriate for attaining the objective pursued and must not go beyond what is necessary to achieve it, the Court held that the measures to assist, care for and compensate passengers that are prescribed by the regulation are not manifestly inappropriate in relation to the
6. cikke összeegyeztethető-e a Montreali Egyezménnyel, úgy határozott, hogy az e cikkben meghatározott, a járatok jelentős késése esetén az utasoknak nyújtandó segítség és ellátás egységesített és azonnali kártalanítási intézkedés, mely nem gátolja, hogy az érintett utasok abban az esetben, ha a szóban forgó késés más kártérítési igényt keletkeztető kárt is okozott, a Montreali Egyezményben meghatározott feltételek szerint keresetet is indítsanak kárigényük érvényesítése érdekében. A Bíróság megítélése szerint az indokolási
Regulation (EC) No 261/2004 of the European Parliament and of the Council of 11 February 2004 establishing common rules on compensation and assistance to passengers in the event of denied boarding and of cancellation or long delay of flights, and repealing Regulation (EEC) No 295/91 (OJ L 46, 17.2.2004, p. 1).
A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy jelentős késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.).
Court of Justice objective pursued by the Community legislature, which is to strengthen the protection of passengers whose flights are cancelled or subject to a long delay.
Bíróság kötelezettségnek eleget tettek azáltal, hogy a rendeletből kiderül az intézmények által elérni kívánt lényegi célkitűzés, ennélfogva nem lehet megkövetelni, hogy az intézmény az általa hozott valamennyi szakmai döntést külön megindokolja.
The Court found with regard to the principle of equal treatment that the obligations resulting from the regulation are not invalid even though such obligations are not imposed on other means of transport.
Az egyenlő bánásmód elvét illetően a Bíróság úgy vélte, az említett rendeletből eredő kötelezettségek nem érvénytelenek még akkor sem, ha e kötelezettségek nem vonatkoznak a többi közlekedési eszközre.
Dierent modes of transport are not interchangeable and the situation of a passenger whose flight is cancelled or subject to a long delay is objectively dierent from that of a passenger using another means of transport.
A különféle közlekedési módok ugyanis nem felcsérelhetők, és a járat törlésével vagy jelentős késésével érintett utas objektíve eltérő helyzetben van, mint a más közlekedési eszközt használó utas.
Furthermore, the damage suered by passengers of air carriers in the event of cancellation of, or a long delay to, a flight is similar whatever the airline with which they have a contract and is unrelated to pricing policies.
Másfelől a légi fuvarozók utasai által a járatok törlése vagy jelentős késése esetén elszenvedett károk hasonlóak, függetlenül attól, hogy melyik légitársasággal szerződtek, és tekintet nélkül az ezek által követett árpolitikára.
All airlines must accordingly be treated identically.
Ezért az összes légitársaságot azonos módon kell kezelni.
Two judgments concerning Directive 85/374/EEC 29 are of particular interest.
Két ítélet vonatkozik a 85/374 irányelvre29 és mindkettő különös jelentőséggel bír.
One relates to the possibility of transferring the producer’s liability to the supplier, the other to the moment at which a product is put into circulation.
Az egyik a gyártóról a szállítóra történő felelősségátszállás lehetőségeire vonatkozik, a másik pedig a termék forgalomba hozatalának időpontjára.
In Case C-402/03 Skov and Bilka [2006] ECR I-199, the Court was asked whether Directive 85/734/EEC precludes a national rule under which a supplier bears unlimited responsibility for the producer’s no-fault liability under the directive.
A C-402/03. sz., Skov és Bilka ügyben (2006. január 10-én hozott ítélet, EBHT 2006., I-199. o.) azt kérdezték a Bíróságtól, hogy ellentétese az említett irányelvvel egy olyan nemzeti szabály, amelynek értelmében a szállító a gyártó objektív felelősségével korlátlanul köteles felelni ugyanezen irányelv alapján.
After stating that the directive introduces no-fault liability and imposes it on the producer, and that the directive seeks to achieve complete harmonisation in the matters regulated by it, the Court reached the conclusion that the determination of the class of persons liable must be regarded as exhaustive.
A Bíróság, megállapítva, hogy az irányelv objektív felelősséget ír elő, amely a gyártót terheli, és célja az általa szabályozott kérdések harmonizálása, arra a következtetésre jutott, hogy a felelősök körét kimerítő felsorolásnak kell tekinteni.
Since the directive provides for the supplier to be liable only in the case where the producer cannot be identied, national legislation laying down that the supplier is to be answerable directly to injured persons for defects in a product extends the class of persons liable and is therefore not permissible.
Mivel az említett irányelv csak abban az esetben írja elő a szállító felelősségét, ha a gyártó nem állapítható meg, az olyan nemzeti szabályozás, amely előírja, hogy a hibás termékért a szállító közvetlenül köteles felelni a károsultakkal szemben, kiterjeszti a felelősök ezen körét, tehát nem elfogadható.
With regard to fault-based liability of producers, on the other hand, the Court held that the directive does not prevent a national rule under which the supplier is answerable without restriction for the fault-based liability of the producer, since the system of rules put in place by the directive does not preclude the application of other systems of contractual or noncontractual liability based on other grounds, such as fault or a warranty in respect of latent defects.
Ellenben a gyártó vétkességen alapuló felelősségére vonatkozóan a Bíróság úgy ítélte meg, hogy ugyanezen irányelvvel nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amelynek értelmében a szállító köteles korlátlanul felelni a gyártó vétkességen alapuló felelősségével, mivel az említett irányelv által létrehozott rendszer nem zárja ki a szerződéses vagy szerződésen kívüli felelősségi rendszer alkalmazását, ha azok jogalapja különböző, mint például a rejtett gyártási hibákért vagy meghibásodásért való kellékszavatosság.
Case C-127/04 O’Byrne [2006] ECR I-1313 was concerned, first, with determining the moment at which a product may be regarded as put into circulation, given that the period of limitation in respect of the rights conferred on the injured person is 10 years from when the product is put into circulation, and second, with ascertaining whether one party may be substituted for another when an action is mistakenly brought against a company which is not the actual producer of the product. The Court held that a product is put into circulation when it is taken out of the manufacturing process operated by the producer and enters a marketing process in the form in which it is oered to the public in order to be used or consumed.
A C-127/04. sz. O’Byrne-ügyben (2006. február 9-én hozott ítélet, EBHT 2006., I-1313. o.) egyrészt arról volt szó, hogy e termék mikor tekinthető forgalomba hozottnak, mivel a károsult számára biztosított jog elévülésének ideje a termék forgalomba hozatalától számított tíz év, másrészt van-e lehetőség valamelyik felet a perből elbocsátani, és helyette másikat perbe vonni, ha a keresetet tévesen olyan társaság ellen indítják, amelyik nem a termék tényleges gyártója.
When an action is brought against a company mistakenly considered to be the producer of a product, it is for national law to determine the conditions in accordance with which
A Bíróság úgy ítélte meg, hogy valamely terméket akkor lehet forgalomba hozottnak tekinteni, ha kikerült a gyártó által végzett gyártási folyamatból, és
Council Directive 85/374/EEC of 25 July 1985 on the approximation of the laws, regulations and administrative provisions of the Member States concerning liability for defective products (OJ L 210, 7.8.1985, p. 25).
A hibás termékekért való felelősségre vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1985. július 25-i 85/374/EGK tanácsi irányelv (HL L 210., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 1. kötet, 257. o.).
Proceedings one party may be substituted for another, while ensuring that due regard is had to the personal scope of Directive 85/374/EEC, whose determination of the class of persons liable is exhaustive.
Nincsen jelentősége annak, hogy a terméket a gyártó közvetlenül a felhasználónak vagy a fogyasztónak adja el, vagy az eladás az értékesítési lánc egy vagy több szereplőjén keresztül valósul meg.
In Case C-356/04 Lidl Belgium (judgment of 19 September 2006, not yet published in the ECR), the Court was required to interpret Directive 84/450/EEC 30 in relation to comparative advertising.
Az összehasonlító reklám területén, a C-356/04. sz.
The Court was asked whether two specic forms of comparative advertising are legitimate, both founded on a price comparison without the advertisement specifying the goods compared and the corresponding prices.
LidlBelgium-ügyben (2006. szeptember 19-én hozott ítélet, az EBHT-ban még nem tették közzé) a Bíróságnak a 84/450 irányelvet30 kellett értelmeznie.
First, the Court held that the directive does not preclude comparative advertising from relating collectively to selections of basic consumables sold by two competing chains of stores insofar as those selections each consist of individual products which, when viewed in pairs, individually satisfy the requirement of comparability laid down by the directive.
Az összehasonlító reklám két különös formájának – amelyek anélkül alapulnak ár-összehasonlításon, hogy a reklámüzenet pontosítaná, melyek az összehasonlított áruk és áraik – jogszerűségére vonatkozó kérdésre válaszolva a Bíróság egyrészt úgy határozott, hogy az említett irányelv nem tiltja meg, hogy az összehasonlító reklám együttesen vonatkozzon a két áruházlánc által forgalmazott mindennapi fogyasztási cikkek választékaira, amennyiben az említett választékot mindkét részről egyedi termékek alkotják, amelyek egyenként nézve teljesítik az ezen irányelvben szereplő összehasonlíthatósági követelményt.
Nor does the requirement that the advertising ‘objectively compares’ the features of the goods at issue signify that the products and prices compared, that is to say both those of the advertiser and those of all of his competitors involved in the comparison, must be expressly and exhaustively listed in the advertisement.
Egyébiránt azon követelmény, hogy a reklám „tárgyilagosan hasonlítja össze” a szóban forgó áruk tulajdonságait, nem jelenti azt, hogy az összehasonlított terméket és árat – azaz az összehasonlításba bevont reklámozó és annak valamennyi versenytársa termékeit és árait – kifejezetten és kimerítően fel kell sorolni a reklámban.
The features of those goods must, however, be veriable, a requirement which is met by their prices, by the general level of the prices charged by a chain of stores in respect of its selection of comparable products and by the amount liable to be saved by consumers who purchase such products from one chain rather than the other.
Ezen áruk jellemzőinek ugyanakkor „ellenőrizhetőnek” kell lenniük, ami vonatkozik az áraikra és az áruházlánc által alkalmazott, összehasonlítható termékválasztékra, és az azon fogyasztó által megvalósítható megtakarítások összegére vonatkozó általános árszínvonalra, amely fogyasztó az ilyen termékeket az áruházláncok közül az egyiknél, nem pedig a másiknál vásárolja meg.
In cases where the details of the comparison which form the basis for the mention of a feature are not set out in the comparative advertising, the advertiser must indicate, in particular for the attention of the persons to whom the advertisement is addressed, where and how they may readily examine those details with a view to verifying their accuracy or to having it veried.
Amikor valamely tulajdonság említésén alapuló összehasonlítás elemeit az összehasonlító reklám nem sorolja fel, a reklámozónak – különösen a reklámüzenet címzettjei számára – meg kell jelölnie, hogy ez utóbbiak hol és hogyan szerezhetnek nehézség nélkül tudomást az összehasonlítás elemeiről.
Second, comparative advertising claiming that the advertiser’s general price level is lower than his main competitors’, where the comparison has related to a sample of products, may be misleading when the advertisement (i) does not reveal that the comparison related only to such a sample and not to all the advertiser’s products, (ii) does not identify the details of the comparison made or inform the persons to whom it is addressed of the information source where such identication is possible, or (iii) contains a collective reference to a range of amounts that may be saved by consumers who make their purchases from the advertiser rather than from his competitors without specifying individually the general level of the prices charged, respectively, by each of those competitors and the amount that consumers are liable to save by making their purchases from the advertiser rather than from each of the competitors.
Másfelől a fő versenytársakhoz képest a reklámozó alacsonyabb árszínvonalát hirdető összehasonlító reklám, valamint egy termékmintára vonatkozó összehasonlítás a következő három esetben megtévesztő jellegű: ha nem tünteti fel, hogy az összehasonlítás csak egy ilyen mintára vonatkozik, és nem a reklámozó termékeinek egészére; ha nem határozza meg az elvégzett összehasonlítás elemeit, vagy nem tájékoztatja a címzettet arról az információforrásról, amelynél ez a meghatározás elvégezhető; ha együttes utalást tartalmaz a mindennapi szükségleti cikkek vásárlását az egyik, nem pedig a másik versenyző áruházláncnál végző fogyasztó által megvalósítható megtakarítási sávra, anélkül hogy egyediesítené az egyes említett versenytársaknál alkalmazott általános árszínvonalat, illetőleg az azoknál egymáshoz képest elérhető megtakarítások összegét, amennyiben a reklámozónál és nem annak valamely versenytársánál vásárolnak.
Council Directive 84/450/EEC of 10 September 1984 relating to the approximation of the laws, regulations and administrative provisions of the Member States concerning misleading and comparative advertising, as amended by Directive 97/55/EC of the European Parliament and of the Council of 6 October 1997 (OJ L 250, 19.9.1984, p. 17).
Az 1997. október 6-i 97/55/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a megtévesztő reklámra és az összehasonlító reklámra vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1984. szeptember 10-i 84/450/EGK tanácsi irányelv (HL L 250.,17. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 1. kötet, 227. o.).
In addition, the private nature of the rooms is not material.
Éves jelentés 2006
Court of Justice particular the requirement that the service provider must full the criterion of‘charitable’.
A C-168/05. sz. Mostaza Claro-ügyben (2006. október 26-án hozott ítélet, az EBHT-ban még nem tették közzé) a Bíróságnak a 93/13 irányelvet31 kellett értelmeznie.
Second, the services supplied by the organisation in question as an intermediary must be essential to the childcare service, in the sense that the eect of the selection and training of the host parents by the organisation must be to render the childcare service of such a nature or quality that it would be impossible to obtain a service of the same value without the assistance of that intermediary. Finally, the basic purpose of the intermediary services must not be to obtain additional income by carrying out transactions which are in direct competition with those of commercial enterprises liable for VAT.
Arra a kérdésre válaszolva, hogy a nemzeti bíróság helyt adhat-e a fogyasztó számára kedvezőtlen – mobiltelefon-előzetési szerződésben szereplő, tisztességtelennek minősítendő feltétel alapján indított választottbírósági eljárás befejezéseként hozott – választottbírósági ítélet ellen benyújtott megsemmisítés iránti kérelemnek, noha a fogyasztó a választottbíróság előtt nem hivatkozott e jellegre, a Bíróság úgy határozott, hogy az irányelvet akként kell értelmezni, hogy valamely nemzeti bíróság akkor is köteles vizsgálni a választottbírósági kikötés semmisségét és megsemmisíteni ezt a választottbírósági ítéletet, amennyiben megállapítja, hogy a fenti szerződés a fogyasztóra nézve hátrányos, tisztességtelen feltételt tartalmazott, ha a fogyasztó erre a semmisségre nem a választottbírósági, hanem csak a megsemmisítés iránti eljárás során hivatkozott.
In Case C-223/03 University of Hudderseld [2006] ECR I-1751 and Case C-255/02 Halifax and Others [2006] ECR I-1609, the Court stated that transactions constitute supplies of goods or services and an economic activity within the meaning of the Sixth Directive provided that they satisfy the objective criteria on which those concepts are based.
A szerzői jog és szomszédos jogok területén, a C-306/05. sz. SGAE–ügyben (2006. december 7én hozott ítélet, az EBHT-ban még nem tették közzé) a Bíróság pontosította a 2001/29 irányelv32 3. cikkének (1) bekezdése értelmében vett „nyilvánossághoz közvetítés” fogalmát, amely bekezdés a szerzők számára kizárólagos jogot biztosít műveik hasonló közvetítésének engedélyezésére, illetve megtiltására.
Save for cases of tax evasion, the question whether the transaction concerned is carried out with the sole aim of obtaining a tax advantage is entirely irrelevant.The questions asked in Halifax and Others enabled the Court to add, however, that the principle prohibiting abusive practices, understood in the sense of transactions carried out not in the context of normal commercial operations but solely for the purpose of wrongfully obtaining advantages provided for by Community law, also applies in the field of VAT.
Az Audiencia Provincial de Barcelona (Spanyolország) kérdésére válaszolva, amely az SGAE – a szerzői jogok kezelésére felhatalmazott szervezet Spanyolországban – és egy hoteltársaság közötti jogvitában merült fel, a Bíróságnak különösen azt kellett meghatároznia, hogy az említett fogalom lefedi-e a szállodai szobákban lévő televíziókészülékeken keresztül történő közvetítést.
Consequently, a taxable person cannot deduct input VAT where the transactions from which that right derives constitute an abusive practice.
A nemzetközi jog figyelembevételével úgy értelmezve a 2001/29 irányelv rendelkezését, hogy annak célja közösségi szinten végrehajtani jelen esetben az irodalmi és a művészeti művek védelméről szóló, 1971. július 24-i berni egyezményt és a Szellemi Tulajdon Világszervezete (WIPO) 1996. december 20-i szerzői jogi szerződését, a Bíróság átfogó megközelítést alkalmazott.
The Court explained that in the sphere of VAT two conditions must be met in order for there to be an abusive practice.
Megállapította, hogy a művek lehetséges tévénézői nemcsak a szobákban megszálló és azon vendégek, akik a szálloda bármely más olyan helyiségében tartózkodnak, ahol televíziókészülék áll rendelkezésre, hanem az őket felváltó vendégek is.
First, the transactions concerned, notwithstanding formal application of the conditions laid down in the Sixth Directive and the national legislation transposing it, must result in the accrual of a tax advantage the grant of which would be contrary to the purpose of those provisions.
Jelentős számú egyénről van szó, akik a 2001/29 irányelv értelmében nyilvánosságnak tekintendők.