natgillin/translations-raw huggingface dataset:
With regard to the first matter, the Court pointed out that ‘in the course of the Commission’s assessment of new aid which, pursuant to Article [88(3) EC], is to be notified to it before being put into effect, the Commission is required to establish, not whether such aid has a real impact on trade between Member States, but whether that aid could affect that trade’, stressing that ‘if the Commission had to demonstrate in its decision the real effect of aid already granted, such a requirement would have the effect of favouring Member States which grant aid in breach of the obligation to notify laid down in Article [88(3) EC], to the detriment of those which do notify aid at the planning stage’ (paragraph 49).
A Bíróság egyébként ismét kimondta, hogy ha egy tagállam a meghatározott gazdasági ágazatban fennálló versenyfeltételeket egyoldalú intézkedésekkel igyekszik közelíteni a más tagállamokban érvényesülő feltételekhez, attól még ezen intézkedések nem vesztik el állami támogatási jellegüket. Még ha bizonyos esetekben már az államitámogatásnyújtás körülményeiből kitűnik is, hogy a támogatás a tagállamok közötti kereskedelmet érinti és a versenyt torzítja vagy ennek veszélyével járhat, a Bizottságnak e körülményeket akkor is meg kell említenie határozatának indokolásában.
The Court also ruled once again that ‘the relatively small amount of aid or the relatively small size of the undertaking which receives it do not as such exclude the possibility that intraCommunity trade might be affected’ and that ‘aid of a relatively small amount is liable to affect competition and trade between Member States where there is strong competition in the sector in which the undertakings which receive it operate’ (paragraph 54).
A Bíróság emlékeztetett továbbá arra, hogy a támogatásnak a versenyre és a közösségen belüli kereskedelemre gyakorolt hatásának vizsgálata során a Bizottság feladata az, hogy mérlegelje a támogatásnak a kereskedelem feltételeire és a torzításmentes verseny fenntartására vonatkozó hátrányos és kedvező hatásait, és az e mérlegelési jogkör gyakorlása feletti bírósági kontroll csak az eljárási szabályok és az indokolási kötelezettség megtartására, valamint az alapul vett tények valóságtartalmának, továbbá a jogi tévedés, a tényekre vonatkozó nyilvánvaló értékelési hiba vagy a hatáskörrel való visszaélés hiányának ellenőrzésére korlátozódhat.
The Court concluded by confirming its position that ‘the fact that a Member State seeks to approximate, by unilateral measures, conditions of competition in a particular sector of the economy to those prevailing in other Member States cannot deprive the measures in question of their character as aid’ (paragraph 61).
Az Olasz Köztársaság az eljárás tárgyát képező támogatásoknak a kedvezményezett vállalkozások helyzetére gyakorolt jelentéktelen hatását is érvként hozta fel, hogy így hivatkozhasson arra, hogy visszatéríttetésük sértené az arányosság elvét.
Dealing with the second branch of the appeal, the Court pointed out that, as the abolition of unlawful aid by means of recovery was the logical consequence of its illegality, ‘the recovery of State aid unlawfully granted, for the purpose of restoring the previously existing situation, cannot in principle be regarded as disproportionate to the objectives of the Treaty in regard to State aids’ (paragraph 75).
A Bíróság ismét kimondta, hogy egy szabálytalanul nyújtott állami támogatás visszatéríttetése elvben nem tekinthető sem a Szerződés állami támogatásokra vonatkozó rendelkezései által kitűzött célokhoz képest aránytalan intézkedésnek, sem a Bizottság mérlegelési jogkörével való visszaélésnek, mivel ez az intézkedés csak a korábbi helyzetet állítja vissza.
The Court also refused to apply in this case the solution which it had adopted in its judgment in Case 223/85 RSV v Commission [1987] ECR 4617, paragraph 17, under which ‘a delay by the Commission in deciding that an aid is illegal and must be abolished and recovered by a Member State could in certain circumstances establish a legitimate expectation on the part of the recipients of that aid so as to prevent the Commission from requiring that Member State to order the refund of the aid’ (paragraph 90). The Court took the view that the circumstances which had justified such a solution in that case did not obtain in the present case.
Az Olasz Köztársaság utolsó érvére válaszul a Bíróság végül megerősítette, hogy még ha a szabálytalan támogatás kedvezményezettje hivatkozhat is olyan kivételes körülményekre, amelyek alapján jogosan bízhatott e támogatás szabályszerű jellegében, és következésképpen szembehelyezkedhet a visszatérítéssel, az a tagállam, amelynek hatóságai az EK 88. cikkben meghatározott eljárási szabályok megsértésével nyújtották a támogatást, nem hivatkozhat erre a jogos feltevésre annak érdekében, hogy mentesüljön a Bizottság segély visszatéríttetésre kötelező határozatának végrehajtásához szükséges intézkedések meghozatalának kötelezettsége alól.
In the same way as the cross-appeal brought by the Commission, the Court therefore also dismissed the appeal brought by the Italian Republic.
A Bíróság tehát az Olasz Köztársaság keresetének fennmaradó részét elutasította.
SMI had already received financial support from the Land of Brandenburg, the Treuhandanstalt (the German publiclaw body responsible for restructuring the undertakings of the former German Democratic Republic) and the body
A Bizottság egyébként csatlakozó fellebbezést terjesztett elő, amelyben az említett
Following difficulties encountered in its activities, however, SMI was forced to file for bankruptcy, which resulted in its name being changed to ‘SMI iG’, as a company in liquidation, and in the appointment of an administrator, who, in order to ensure continuation of SMI’s activities and to save the jobs of 105 employees, established a hive-off vehicle, the company ‘SiMI’, the services relating to consultancy, marketing, development and design of microelectronic products and services having already been transferred to SiMI’s wholly-owned subsidiary ‘MD & D’. The Land of Brandenburg and the body which succeeded the Treuhandanstalt granted their financial support to the hive-off vehicle before SiMI and MD & D found a buyer and MD & D ultimately purchased the share capital of SiMI. As it took the view in the contested decision that the grants and loans thus made to SMI and the hive-off company respectively were incompatible with the common market, the Commission ordered the Federal Republic of Germany to take all necessary measures to recover the disputed aid from its beneficiaries, that is to say, according to the Commission, the companies SMI, SiMI and MD & D, as well as any other firm to which their assets had been or might be transferred in order to evade the consequences of the Commission’s decision. Although the German Government argued that the grants made to SMI by the Treuhandanstalt, in the same way as those from the body which succeeded it, were covered by the derogating framework governing the activities of the Treuhandanstalt with a view to restructuring the undertakings of the former German Democratic Republic and ensuring their transition from a planned economy to a market economy, inasmuch as they had been made in the context of what it regarded as the privatisation of SMI, the Court took the view that ‘the term “privatisation” must be construed narrowly in the context of the Treuhandanstalt aid schemes’ (paragraph 24) and that, although ‘it cannot therefore be ruled out that the acquisition of a minority interest in a public undertaking, combined with a transfer of the effective control of that undertaking, may be regarded as a “privatisation” for the purposes of the Treuhandanstalt aid schemes’ (paragraph 25), that was not the position in the present case as the Treuhandanstalt had in many respects retained control over SMI after Synergy had acquired its shares.
A Bíróság mindenekelőtt elutasította a Bizottság által előterjesztett csatlakozó fellebbezést, megállapítva, hogy az elsőfokú eljárás felpereseihez hasonlóan annak a vállalkozásnak a helyzete, amelyet nemcsak mint az állami támogatási rendszernek az érintett ágazaton belüli lehetséges kedvezményezett vállalkozását érinti a tárgybeli határozat, hanem mint e rendszer alapján nyújtott és a Bizottság által visszatéríttetni rendelt egyéni támogatás tényleges kedvezményezettjét is, eltér azoknak a kérelmezőknek a helyzetétől, akiknek vonatkozásában a Bizottság határozata általános hatályú intézkedésnek minősül.
The Court also adopted the same solution, on the same grounds, in regard to the loans which the Land of Brandenburg had made to SMI.
Ezen felül határoznia kellett abban a kérdésben is, hogy a bizalomvédelem és az arányosság elve ellentétes-e a támogatások visszatéríttetésével.
The German Government also submitted in the alternative that the derogation provided for in Article 87(2)(c) EC, under which aid granted to the economy of certain areas of the Federal Republic of Germany affected by the division of Germany is compatible with the common market insofar as such aid is required in order to compensate for the economic disadvantages caused by that division, was applicable in this case.
A Bíróság egyébként ismét kimondta, hogy „a támogatás viszonylagosan kis jelentősége vagy a kedvezményezett vállalkozás viszonylagosan szerény mérete a priori nem zárják ki annak lehetőségét, hogy a támogatás érinti a tagállamok közötti kereskedelemet”, és hogy „egy viszonylagosan kis jelentőségű támogatásnak akkor van a versenyt és a tagállamok közötti kereskedelmet érintő jellege, ha abban az ágazatban, ahol a kedvezményezett vállalkozások tevékenykednek, élénk verseny áll fenn” (54. pont).
The Court also rejected that plea on the ground that the German Government had failed to adduce any evidence to show that the disputed aid was required in order to compensate for an economic disadvantage caused by the division of Germany.
A Bíróság végül megerősítette azt az álláspontját, hogy „az a körülmény, hogy egy tagállam egyoldalú intézkedésekkel igyekszik közelíteni a meghatározott gazdasági ágazatban fennálló versenyfeltételeket a más tagállamokban érvényesülő feltételekhez, ezeket az intézkedéseket nem fosztja meg állami támogatási jellegüktől” (61. pont).
The Court pointed out in this regard that ‘although, following the reunification of Germany, Article 87(2)(c) EC falls to be applied to the new Länder, such application can only be on the same conditions as those applicable in the old Länder during the period preceding the date of that reunification’.
A fellebbezés másik részével kapcsolatban a Bíróság egyrészt emlékeztetett arra, hogy mivel egy jogszerűtlen támogatás visszatéríttetés általi megszüntetése logikus következménye a jogellenesség megállapításának, „egy szabálytalanul nyújtott állami támogatás visszatéríttetése elvben nem tekinthető a Szerződés állami támogatásokra vonatkozó rendelkezései által kitűzött célokhoz képest aránytalan intézkedésnek” (75. pont).
In that regard, as the phrase ‘division of Germany’ referred historically to the establishment in 1948 of the dividing line between the two occupied zones, the
A Bíróság elutasította a 223/85. sz. RSV kontra Bizottság ügyben 1987. november 24-én hozott ítéletének (EBHT 1987., 4617. o.) 17. pontjában megfogalmazott azon
‘economic disadvantages caused by that division’ could mean only the economic disadvantages caused in certain areas of Germany by the isolation which the establishment of that physical frontier entailed, such as the breaking of communication links or the loss of markets as a result of the rupture of commercial relations between the two parts of German territory.
Bíróság megoldás jelen esetben történő alkalmazását, amely szerint „ha a Bizottság késlekedik a támogatás szabálytalanságának megállapításával, megszüntetésével, illetve a tagállam általi visszatéríttetésére vonatkozó határozathozatallal, az – bizonyos körülmények között – az említett támogatás jogosultjánál olyan jogos feltevést alakíthat ki, amely megakadályozhatja a Bizottságot abban, hogy az említett tagállamot e támogatás visszatéríttetésére kötelezze” (90. pont).
By contrast, the idea that Article 87(2)(c) EC permitted full compensation for the undeniable lack of economic development suffered by the new Länder disregarded both the nature of that provision as a derogation and its context and aims.
A Bíróság megállapította, hogy e megoldás alkalmazását igazoló körülmények a jelen ügyben nem állnak fenn.
The economic disadvantages suffered by the new Länder as a whole were not directly caused by the geographical division of Germany within the meaning of Article 87(2)(c) EC and ‘the differences in development between the original and the new Länder are explained by causes other than the geographical rift caused by the division of Germany and in particular by the different politico-economic systems set up in each part of Germany’ (paragraphs 49 to 53).
A Bíróság – a Bizottság által előterjesztett csatlakozó fellebbezéshez hasonlóan – az Olasz Köztársaság fellebbezését is elutasította.
In conclusion, the German Government challenged the recovery order contained in the contested decision, on the basis, inter alia, of an unlawful extension of the status of aid beneficiary.
A C-277/00. sz. Németország kontra Bizottság ügyben (2004. április 29-i ítélet [EBHT 2004., I-3925. o.]) a Bíróság a Németországi Szövetségi Köztársaság által a Bizottság 2000. április 11-i 2000/567/EK határozatának megsemmisítése iránti keresetet bírálta el, amely határozat az egykori Német Demokratikus Köztársaságból származó, ebben az időszakban a személyre szabott áramkörök gyártóinak piacán vezető szerepet betöltő, több szerkezetátalakítás után System Microelectronic Innovation GmbH-vá (SMI) vált, Brandenburg tartomány 51%-os többségi tulajdonában lévő (fennmaradó tőkerészét egy amerikai vállalat, a Synergy Semiconductor Corporation (Synergy) birtokolja) vállalkozásnak nyújtott állami támogatásra vonatkozott.
Proceedings interpretation of Articles 87(1) EC and 88(3) EC and had arisen in proceedings concerning the lawfulness of charges imposed on its members by a trade association governed by public law, the Hoofdbedrijfschap Ambachten (Central Industry Board for Skilled Trades) (‘the HBA’), which represented traders in optical equipment.
Tevékenység értelmezni” (24. pont), valamint, hogy „csak az állami vállalat feletti tényleges ellenőrzés megszűnésével járó, e vállalat tőkéje kisebbségi részének megszerzését lehet a Treuhandanstalt támogatási rendszerei értelmében vett »privatizációnak« minősíteni” (25. pont), ez azonban jelen esetben nem állt fenn, mivel a Treuhandanstalt a Synergy tőkerészesedés-szerzése után több tekintetben is fenntartotta az SMI feletti ellenőrzés jogát.
The measure in question consisted of a ‘compulsory earmarked levy’ to finance a collective advertising campaign for opticians’ businesses.
A Bíróság ugyanezen indokokból ugyanerre a következtetésre jutott a Barndenburg tartomány által az SMI-nek nyújtott hiteleket illetően is.
By its first three questions the Hoge Raad der Nederlanden in substance asked whether the funding of advertising campaigns by the HBA for the benefit of opticians’ businesses could be regarded as State aid within the meaning of Article 87(1) EC and whether, if necessary taking into account the de minimis rule, the HBA’s byelaws imposing levies on its members in order to fund those campaigns ought – as components of an aid scheme – to have been notified to the Commission in accordance with Article 88(3) EC.
A német kormány másodlagosan hivatkozott az EK 87. cikk (2) bekezdésének c) pontjában meghatározott kivétel alkalmazhatóságára, amelynek értelmében a Németország felosztása által érintett egyes németországi szövetségi köztársasági területek gazdaságának nyújtott támogatások összeegyeztethetők a közös piaccal, amennyiben ezekre a támogatásokra az ország felosztásából eredő gazdasági hátrányok ellensúlyozása érdekében van szükség.
The Hoge Raad was thus seeking clarification as to whether the compulsory earmarked levies imposed on the appellants in the main proceedings were, because they were directly linked to what might be unnotified aid, also vitiated by unlawfulness, with the result that they had in principle to be reimbursed.
A Bíróság ezt a jogalapot is elutasította azon indok alapján, hogy a német kormány nem szolgált egyetlen olyan elemmel sem, amely alátámasztotta volna, hogy az eljárás tárgyát képező támogatások a Németország felosztásából eredő gazdasági hátrányok ellensúlyozásához voltak szükségesek.
By its fourth and fifth questions, the Hoge Raad also asked whether, in circumstances such as those of the dispute in the main proceedings, it was contrary to Community law for the courts with jurisdiction to apply the rule of Netherlands case-law on formal legal force which prevented their remaining able to examine the lawfulness of the HBA’s decisions imposing charges on the appellants in the main proceedings where the byelaws on which those decisions were based were introduced in contravention of Article 88(3) EC.
A Bíróság e pont kapcsán emlékeztetett arra, hogy „még ha Németország újraegyesítésének következtében az EK 87. cikk (2) bekezdése a) pontjának célja az új tartományokra vonatkozó alkalmazás is, ez az alkalmazás csak ugyanazon feltételek között történhet, mint amelyek az újraegyesítés időpontját megelőző időszakban a régi tartományokra voltak alkalmazandók”.
After establishing that, even if the HBA was a public body, it did not, in the circumstances of the case, appear that the advertising campaign was funded by resources made available to the national authorities; on the contrary, the judgment making the reference made it clear that the monies used by the HBA for the purpose of funding the advertising campaign in question were collected from its members who benefited from the campaign by means of compulsory levies earmarked for the organisation of that advertising campaign, the initiative for which, moreover, came from a private association of opticians, the Court ruled that ‘on a proper construction of Articles [87(1) EC and 88(3) EC], byelaws adopted by a trade association governed by public law for the purpose of funding an advertising campaign organised for the benefit of its members and decided on by them, through resources levied from those members and compulsorily earmarked for the funding of that campaign, do not constitute an integral part of an aid measure within the meaning of those provisions and it was not necessary for prior notification of them to be given to the Commission since it has been established that that funding was carried out by means of resources which that trade association, governed by public law, never had the power to dispose of freely’ (paragraph 41).
E tekintetben mivel a „Németország felosztása” kifejezés történelmileg a két megszállási zóna közötti felosztási vonal 1948-ban történt kialakítására utal, az „e felosztásból eredő gazdasági hátrányok” csak azokra a gazdasági hátrányokra vonatkoznak, amelyek egyes német régióknak e határvonal meghúzása által előidézett elszigetelődéséből származnak, mint például a kommunikációs csatornák megszakadása vagy – a német terület két része közötti kereskedelmi kapcsolatok megszakadása következtében – a fogyasztói piacok elvesztése.
It was for that reason no longer necessary to reply to the last two questions.
Ellenben az az elmélet, amely szerint az EK 87. cikk (2) bekezdésének a) pontja az új tartományok vitathatatlanul fennálló gazdasági lemaradásának teljes kompenzációját teszi lehetővé, nem veszi figyelembeerendelkezés kivételként történt meghatározását, sem annak összefüggéseit, sem az általa követett célokat.
On 2 April 1997, the company Koninklijke KPN Nederland lodged with the Benelux Trade Mark Office (‘the BTMO’) an application for registration of the word ‘Postkantoor’ (‘Post Office’ in Dutch) as a trade mark in respect of paper, card and articles manufactured from those materials, in addition to a variety of services.
A német kormány végül a támogatások kedvezményezetti minőségének jogszerűtlen kiterjesztése miatt vitatta a megtámadott határozatba foglalt visszatéríttetésre kötelezést.
The BTMO refused registration on the ground that the sign was exclusively descriptive of the goods and services relating to a post office.
A Bíróság ezen utolsó pont alapján semmisítette meg a megtámadott határozatot.
Court of Justice
Bíróság tartalmazza azt.
Court of Appeal, The Hague), before which KPN brought an action challenging the decision of the BTMO, referred to the Court for a preliminary ruling a series of questions on the interpretation of the First Directive on Trade Marks. 11
Ilyen körülmények között a vevőt nem lehet olyannak tekinteni, mint aki előnyben részesült a piac többi gazdasági szereplőjéhez képest” (80. pont).
It was necessary, among other things, to determine whether the fact that a trade mark had been registered in a Member State in respect of certain goods or services had any bearing on the examination in another Member State of an application for registration of a similar mark in respect of similar goods or services.
A Bíróság másrészt megsemmisítette a megtámadott határozatot, és a felosztott társaságot kötelezte annak a támogatásnak a visszatérítésére, amelyet az ő tevékenységét folytató társaság kapott.
In those circumstances, if the competent authority reaches the conclusion that the sign currently represents, in the mind of the relevant class of persons, a description of the characteristics of the goods or services concerned or if it is reasonable to assume that that might be the case in the future, it must refuse to register the mark.
Mivel a Bíróság megsemmisítette az SMI-nek nyújtott támogatások visszatérítésének az MD & D-t terhelő kötelezettségét, valamint annak kiterjesztését „mindazon egyéb vállalkozásra, amelyeknek e határozat következményeinek megkerülése érdekében az SMI, az SiMI vagy az MD & D vagyonát átadták vagy át fogják adni”, csak az SMI és az SiMI kötelesek visszatéríteni a nekik nyújtott támogatásokat. A C-345/02. sz.
It is in that regard irrelevant whether there are other, more usual, signs or indications. In issue is also the fact that, under the Benelux trade mark law, the right to a trade mark expressed in one of the national or regional languages of the Benelux territory extends automatically to its translation in those other languages.
Pearle és társai ügyben (2004. július 15-én hozott ítélet, EBHT 2004., I-7139. o.) a Hoge Raad der Nederlanden az EK 87. cikk (1) bekezdésének és az EK 88. cikk (3) bekezdésének értelmezésére vonatkozó kérdéseket terjesztett a Bíróság elé azzal a jogvitával kapcsolatban, amelynek tárgya az optikai termékek kereskedőit összefogó közjogi szakmai szervezet, a Hoofbedrijfschap Ambachten (HBA) által a tagjaira kiszabott díjak jogszerűsége volt.
The Court took the view that this was in effect equivalent to the registration of several different trade marks. The competent authority must therefore, in such a case, ascertain whether the sign in each of those translations may be descriptive.
Az eljárás tárgyát képező intézkedés az optikai piac vállalkozásainak javát szolgáló közös reklámkampány finanszírozása érdekében kiszabott „kötelezően erre felhasználandó különdíj” volt.
The Court was also required to rule on the relationship between distinctive and descriptive characteristics. The Gerechtshof posed the question as to whether, if a trade mark is descriptive in regard to certain goods or services but is not descriptive in regard to other goods or services, it had to be regarded as necessarily having a distinctive character in relation to those other goods or services.
A Holland Legfelsőbb Bíróság az első három kérdésével érdemben arra vár választ, hogy az EK 87. cikk (1) bekezdésének értelmében állami támogatásnak minősülhet-e az optikai ágazat vállalkozásainak érdekeit szolgáló reklámkampányok HBA általi finanszírozása, és hogy az EK 88. cikk (3) bekezdésének megfelelően – adott esetben a de minimis szabály figyelembevétele mellett – a reklámkampány finanszírozására szolgáló díjak fizetését a tagoknak előíró HBA-rendeletekről – mint támogatási programok elemeiről – tájékoztatni kellett volna-e a Bizottságot.