natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The fact that an institution amends the decision-making process thus causes it to undermine the principle of institutional balance, a principle upheld by the Court 39which ‘means that each of the institutions must exercise its powers with due regard for the powers of the other institutions’ 40 and that it is not open to an institution to ‘deprive the other institutions of a prerogative granted to them by the Treaties themselves’. 41
Azáltal tehát, ha valamely intézmény megváltoztatja a döntéshozatali folyamatot, sérülhet a Bíróság által elismert 39intézményi egyensúly elve is, amely „magában foglalja, hogy valamennyi intézmény úgy gyakorolja hatásköreit, hogy közben a többi intézmény hatásköreit tiszteletben tartja” 40, és amelynek értelmében valamely intézmény „nem foszthatja meg a többi intézményt egy olyan jogtól, amely jogot maguk a Szerződések biztosítanak a számukra” 41.
Likewise, a challenge to the recourse had to secondary legal bases does not have only a purely formal significance, since the purpose of establishing secondary legal bases is to make it possible to adopt acts of a legislative nature by way of a simplified procedure, as opposed to that provided for under the appropriate legal basis in the Treaty.
Ráadásul a másodlagos jogalap alkalmazásának vitatása tisztán formális, mivel a másodlagos jogalapok létrehozásának az a célja, hogy lehetővé tegye jogalkotási természetű aktusok elfogadását a Szerződésben szereplő jogalapnak megfelelő eljárástól egyszerűbb eljárás alapján.
In the present case, as I have already stated, the procedures for the taking of decisions provided for under the contested secondary
A jelen ügyben, mint ahogy már hangsúlyoztam,
Moreover, it is because it affects the institutional balance that the Court attaches so much importance to the choice of legal basis.
Egyébként a Bíróság azért tulajdonít akkora jelentőséget a jogalap kiválasztá-
39 — As from 1958: see Case 9/56 Meroni v ECSC High Authority [1957-1958] ECR 133, 152; Köster, paragraph 9; and Case 138/79 Roquette v Council [1980] ECR 3333, paragraph 33.
39 – 1958 óta: lásd a 9/56. sz., Meroni kontra Főhatóság ügyben 1958. június 13-án hozott ítélet (EBHT 1958., 9. o.) 44. pontját; lásd továbbá a fent hivatkozott Köster-ügyben hozott ítélet 9. pontját; a 138/79. sz., Roquette Frères kontra Tanács ügyben 1980. október 29-én hozott ítélet (EBHT 1980., 3333. o.) 33. pontját.
42 — As is pointed out in settled case-law: see, for example, Case 45/86 Commission v Council [1987] ECR 1493, paragraph 11; Case C-233/94 Germany v Parliament and Council [1997] ECR I-2405, paragraph 12; Case C-110/03 Belgium v Commission [2005] ECR I-2801, paragraph 78; Case C-176/03 Commission v Council [2005] ECR I-7879, paragraph 45; and Case C-94/03 Commission v Council [2006] ECR I-1, paragraph 34.
42 – Mint ahogy arra az állandó ítélkezési gyakorlat emlékeztet: lásd például a 45/86. sz., Bizottság kontra Tanács ügyben 1987. március 26-án hozott ítélet (EBHT 1987., 1493. o.) 11. pontját; a C-233/94. sz., Németország kontra Parlament és Tanács ügyben 1997. május 13-án hozott ítélet (EBHT 1997., I-2405. o.) 12. pontját; a C-110/03. sz., Belgium kontra Bizottság ügyben 2005. április 14-én hozott ítélet (EBHT 2005., I-2801. o.) 78. pontját; a C-176/03. sz., Bizottság kontra Tanács ügyben 2005. szeptember 13-án hozott ítélet (EBHT 2005., I-7879. o.) 45. pontját és a C-94/03. sz., Bizottság kontra Tanács ügyben 2006. január 10-én hozott ítélet (EBHT 2006., I-1. o.) 34. pontját.
40 — Case 70/88 Parliament v Council, paragraph 22.41 — Case 149/85 Wybot [1986] ECR 2391, paragraph 23.
41 – A 149/85. sz. Wybot-ügyben 1986. július 10-én hozott ítélet (EBHT 1986., 2391. o.) 23. pontja.
Treaty more cumbersome. 44The Court’s reminder that it is imperative that the deci-sion-making procedures provided for by the Treaty be complied with is clear and general in application.
PARLAMENT KONTRA TANÁCS nem következtethetünk arra, mint ahogy azt a Tanács tette, hogy csupán az olyan másodlagos jogalapokat ítéljük el, amelyek a Szerződés szerinti eljárásokat nehezebbé teszik 44.
legal bases (qualified majority within the Council and consultation of the Parliament) differ from the procedures laid down by Article 67(5) EC, the legal basis for which the Parliament and the Commission argue (unanimity within the Council and consultation of the Parliament if the designation of safe countries still formed part of the necessary legislation; qualified majority within the Council and co-decision if the contested directive should be regarded as the final stage of the necessary legislation).
a megtámadott másodlagos jogalap szerinti döntéshozatali módok (minősített többség a Tanács esetében és a Parlamenttel folytatandó konzultáció) eltérnek az EK 67. cikk (5) bekezdése által előírt eljárásoktól, amelyhez a Parlament és a Bizottság is ragaszkodik (a Tanács egyhangú döntése és a Parlamenttel folytatandó konzultáció, amennyiben a biztonságos országok kijelölése a szükséges jogalkotás részét képezné; minősített többség a Tanács esetében és együttdöntési eljárás, ha a vitatott irányelv a szükséges jogalkotás végső szakaszának kell tekinteni).
Similarly, with regard to the Council’s argument in favour of the legality of secondary legal bases, which is drawn from the existence of a practice, I would point out that the Court of Justice, in consistently rejecting customs contrary to the law as part of the Community legal order, 45 has already refused to accept that precedents may be relied on to substantiate the Council’s preference for a basis other than the appropriate legal basis, on the ground that ‘a mere practice on the part of the Council cannot derogate from the rules laid down in the Treaty and therefore cannot create a precedent binding on the Community institutions with regard to the correct legal basis’. 46
Ráadásul a Tanács azon érvelése kapcsán, hogy a gyakorlatban már létező másodlagos jogalap jogszerű, meg kell jegyezni, hogy a Bíróság a közösségi jogrendben a contra legem szokások következetes elutasítása 45során már azt is tagadta, hogy a precedensekre hivatkozni lehet annak igazolása érdekében, hogy a Tanács a megfelelő jogalaptól eltérő más alapot részesítsen előnyben, mivel „[a] Tanács egyszerű gyakorlata nem térhet el a Szerződés szabályaitól. Ennek következtében az ilyen gyakorlat nem teremthet a közösségi intézményeket a helyes jogi alapot illetően kötelező precedenst” 46.
In the light of all of these considerations, I propose that the Court should hold that the Council was not entitled to adopt, in the
A fenti megállapításokra tekintettel indítványozom, hogy a Bíróság állapítsa meg, hogy a Tanács nem volt jogosult arra, hogy
The use of secondary legal bases cannot therefore be allowed, because it undermines the principle that the institutions must act within the limits of their powers and the principle of institutional balance.
Mivel sérti a hatáskörmegosztás és az intézményi egyensúly elvét, a másodlagos jogalapok alkalmazása nem engedhető meg.
Furthermore, the Court’s reply to the applicant who complained that Council Directive 85/649/EEC of 31 December 1985 prohibiting the use in livestock farming of certain substances having a hormonal action had been adopted on the basis of Article 43 EC, and not in accordance with the procedure laid down by the secondary legal basis provided for that purpose, was that ‘the rules regarding the manner in which the Community institutions arrive at their decisions are laid down in the Treaty and are not at the disposal of the Member States or of the institutions themselves’.
Egyébként egy másik ügy felperesének azon érvével szemben, amely azt helytelenítette, hogy az egyes hormonhatású anyagok állattartás során történő felhasználásáról szóló, 1985. december 31-i 85/649/EGK irányelvet az EK 43. cikk alapján fogadták el, és nem az e célból a másodlagos jogalapban meghatározott eljárás szerint a Bíróság azt állapította meg, hogy „a közösségi intézmények akaratnyilvánítására vonatkozó szabályokat a Szerződés állapítja meg, és azokról sem a tagállamok, sem maguk az intézmények nem rendelkezhetnek” 43.
44 — In that case, the secondary legal basis replaced the qualified majority provided for by the Treaty with unanimous adoption by the Council.
43 – A fent hivatkozott Egyesült Királyság kontra Tanács ügyben 1988. február 23-án hozott ítélet 38. pontja.
46 — See Case C-271/94 Parliament v Council [1996] ECR I-1689, paragraph 24; Case C-84/94 United Kingdom v Council [1996] ECR I-5755, paragraph 19; and Case 68/86 United Kingdom v Council, paragraph 24.
46 – Lásd a C-271/94. sz., Parlament kontra Tanács ügyben 1996. március 26-án hozott ítélet (EBHT 1996., I-1689. o.) 24. pontját; a C-84/94. sz., Egyesült Királyság kontra Tanács ügyben 1996. november 12-én hozott ítélet (EBHT 1996., I-5755. o.) 19. pontját és a már fent hivatkozott Egyesült Királyság kontra Tanács ügyben 1988. február 23-án hozott ítélet 24. pontját.
B — The pleas alleging an insufficient statement of reasons and a breach of the principle of cooperation in good faith contested directive, the contested secondary legal bases with a view to the adoption of legislative measures under a simplified procedure as compared with that provided for by Article 67(5) EC.
B – Az elégtelen indokolásra és a jóhiszemű együttműködés elvének megsértésére alapított jogalapok a vitatott irányelvben elfogadja a megtámadott másodlagos jogalapokat annak érdekében, hogy az EK 67. cikk (5) bekezdésében előírt eljáráshoz képest egyszerűsített eljárással fogadjon el jogalkotási intézkedéseket.
Consequently, the pleas of lack of competence and infringement of the Treaty raised by the Parliament should be upheld and the contested provisions should be annulled.
A Parlament által hivatkozott, a hatáskör hiányára és a Szerződés megsértésére vonatkozó jogalapot szintén el kell fogadni, a megtámadott rendelkezéseket pedig meg kell semmisíteni.
As the pleas of lack of competence and infringement of the Treaty are well-founded and entail the annulment of the contested provisions, there is no need to rule on the other two pleas submitted by the Parliament alleging an insufficient statement of reasons and a breach of the principle of cooperation in good faith.
Mivel a hatáskör hiányára és a Szerződés megsértésére alapított jogalapok megalapozottak, és a megtámadott rendelkezések megsemmisítéséhez vezetnek, a Parlament által hivatkozott két másik, az elégtelen indokolásra és a jóhiszemű együttműködés elvének megsértésére alapított jogalapot nem szükséges vizsgálni.
‘Annul Article 29(1) and (2) and Article 36(3) of Council Directive 2005/85/EC of 1 December 2005 on minimum standards on procedures in Member States for granting and withdrawing refugee status.’
A fent kifejtett indokok alapján az alábbiakat javasolom a Bíróságnak: a menekültstátusz megadására és visszavonására vonatkozó tagállami eljárások minimumszabályairól szóló, 2005. december 1-jei 2005/85/EK tanácsi irányelv 29. cikke (1) és (2) bekezdését, valamint 36. cikke (3) bekezdését meg kell semmisíteni.
6 May 2008 *
2008. május 6. *
European Parliament, represented by H. Duintjer Tebbens, A. Caiola, A. Auersperger Matić and K. Bradley, acting as Agents, applicant, supported by:
A C-133/06. sz. ügyben, az EK 230. cikk első bekezdése alapján megsemmisítés iránt 2006. március 8-án, az Európai Parlament (képviselik: H. Duintjer Tebbens, A. Caiola, A. Auersperger Matić és K. Bradley, meghatalmazotti minőségben) felperesnek, támogatja: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselik: C. O’Reilly, P. Van Nuffel és J.-F. Pasquier, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg) beavatkozó,
2008 — CASE C-133/06 v
06-I ÍTÉLET – C-133/06. SZ.
French Republic, represented by G. de Bergues and J.-C. Niollet, acting as Agents, intervener,
ÜGY az Európai Unió Tanácsa (képviselik: M. Simm, M. Balta és G. Maganza, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg) alperes ellen, támogatja: a Francia Köztársaság (képviselik: G. de Bergues és J.-C. Niollet, meghatalmazotti minőségben) beavatkozó, benyújtott keresete tárgyában,
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, A. Tizzano and L. Bay Larsen (Rapporteur), Presidents of Chambers, J.N. Cunha Rodrigues, R. Silva de Lapuerta, T. von Danwitz and A. Arabadjiev, Judges,
A BÍRÓSÁG (nagytanács), tagjai: V. Skouris elnök, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts és A. Tizzano tanácselnökök, L. Bay Larsen tanácselnök (előadó), J. N. Cunha Rodrigues, R. Silva de Lapuerta, T. von Danwitz és A. Arabadjiev bírák, főtanácsnok: M. Poiares Maduro, hivatalvezető: Fülöp B. tanácsos,
PARLIAMENT v COUNCIL having regard to the written procedure and further to the hearing on 20 June 2007, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 27 September 2007, gives the following
PARLAMENT KONTRA TANÁCS tekintettel az írásbeli szakaszra és a 2007. június 20-i tárgyalásra, a főtanácsnok indítványának a 2007. szeptember 27-i tárgyaláson történt meghallgatását követően, meghozta a következő
By its application, the European Parliament seeks, primarily, the annulment of Articles 29(1) and (2) and 36(3) of Council Directive 2005/85/EC of 1 December 2005 on minimum standards on procedures in Member States for granting and withdrawing refugee status (OJ 2005 L 326, p. 13; ‘the contested provisions’) and, alternatively, the annulment of that directive in its entirety.
Keresetlevelében az Európai Parlament elsődlegesen a menekültstátusz megadására és visszavonására vonatkozó tagállami eljárások minimumszabályairól szóló, 2005. december 1-jei 2005/85/EK tanácsi irányelv (HL L 326., 13. o.) 29. cikke (1) és (2) bekezdésének, valamint 36. cikke (3) bekezdésének (a továbbiakban: megtámadott rendelkezések) megsemmisítését, másodlagosan pedig ezen irányelv teljes egészében történő megsemmisítését kéri.
By order of the President of the Court of Justice of 25 July 2006, the Commission of the European Communities and the French Republic were granted leave to intervene in support of the forms of order sought by the Parliament and the Council of the European Union respectively.
A Bíróság elnöke 2006. július 25-i végzésével megengedte, hogy az Európai Közösségek Bizottsága a Parlament kérelmeinek támogatása végett, a Francia Köztársaság pedig az Európai Unió Tanácsa kérelmeinek támogatása végett beavatkozzék.
Relevant provisions of the EC Treaty
Az EK-Szerződés vonatkozó rendelkezései
The first paragraph of Article 63 EC in Title IV of the Treaty, headed ‘Visas, asylum, immigration and other policies related to free movement of persons’, provides:
Az EK 63. cikk első bekezdése a Szerződés „Vízumok, menekültügy, bevándorlás és személyek szabad mozgására vonatkozó egyéb politikák” című IV. címe alatt így rendelkezik:
‘The Council, acting in accordance with the procedure referred to in Article 67 [EC], shall, within a period of five years after the entry into force of the Treaty of Amsterdam, adopt:
„A Tanács a[z EK] 67. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően az Amszterdami Szerződés hatálybalépését követő ötéves időszakon belül:
(1) measures on asylum …, within the following areas:
1. intézkedéseket fogad el a menekültügyre vonatkozóan […] a következő területeken:
(d) minimum standards on procedures in Member States for granting or withdrawing refugee status;
[…] d) a menekültstátusz tagállamokban történő megadására vagy visszavonására vonatkozóan eljárási minimumszabályok;
(a) minimum standards for giving temporary protection to displaced persons from third countries who cannot return to their country of origin and for persons who otherwise need international protection;
2. intézkedéseket fogad el a menekültekre és lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyekre vonatkozóan a következő területeken: a) minimumszabályok ideiglenes védelem nyújtására vonatkozóan harmadik országból származó lakóhelyüket elhagyni kényszerült és származási országukba visszatérni nem tudó személyek számára, valamint az egyéb okból nemzetközi védelemre szoruló személyek számára;
Article 67 EC, as amended by the Treaty of Nice, provides:
A Nizzai Szerződéssel módosított EK 67. cikk így rendelkezik:
— the Council shall act on proposals from the Commission; the Commission shall examine any request made by a Member State that it submit a proposal to the Council;
– a Tanács a Bizottság javaslatai alapján határoz; a Bizottság megvizsgálja a bármely tagállam által arra vonatkozóan benyújtott kérelmet, hogy a Bizottság terjesszen javaslatot a Tanács elé;
— the Council, acting unanimously after consulting the European Parliament, shall take a decision with a view to providing for all or parts of the areas covered by this title to be governed by the procedure referred to in Article 251 [EC] and adapting the provisions relating to the powers of the Court of Justice.
– a Tanács az Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követően egyhangúlag határoz arról, hogy az e cím alá tartozó valamennyi területre vagy egyes területekre a[z EK] 251. cikkben említett eljárást alkalmazzák, valamint a Bíróság hatáskörével kapcsolatos rendelkezések kiigazításáról.
2008 — CASE C-133/06
06-I ÍTÉLET – C-133/06.
By derogation from paragraph 1, the Council shall adopt, in accordance with the procedure referred to in Article 251 [EC]:
(5) Az (1) bekezdéstől eltérve, a Tanács a[z EK] 251. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően fogadja el:
— the measures provided for in Article 63(1) and (2)(a) [EC] provided that the Council has previously adopted, in accordance with paragraph 1 of this Article, Community legislation defining the common rules and basic principles governing these issues,
– a[z EK] 63. cikk 1. pontjában és 2. a) pontjában foglalt intézkedéseket, feltéve hogy a Tanács – az (1) bekezdéssel összhangban – előzőleg már elfogadta az ezen ügyekben irányadó közös szabályokat és alapelveket meghatározó közösségi jogszabályokat;
Secondary legislation prior to Directive 2005/85
A 2005/85 irányelvet megelőzően elfogadott másodlagos jog
Council Directive 2004/83/EC of 29 April 2004 on minimum standards for the qualification and status of third country nationals or stateless persons as refugees or as
Az EK 63. cikk első bekezdésének 1. c) pontja, 2. a) pontja, valamint 3. a) pontja alapján fogadták el a harmadik országok állampolgárainak, illetve a hontalan személyeknek menekültként vagy a más okból nemzetközi védelemre jogosultként való elis-
PARLIAMENT v COUNCIL persons who otherwise need international protection and the content of the protection granted (OJ 2004 L 304, p. 12) was adopted on the basis of points 1(c), 2(a) and 3(a) of the first paragraph of Article 63 EC.
PARLAMENT KONTRA TANÁCS merésének feltételeiről és az e státuszok tartalmára vonatkozó minimumszabályokról szóló, 2004. április 29-i 2004/83/EK tanácsi irányelvet (HL L 304., 12. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 7. kötet, 96. o.).
Council Decision 2004/927/EC of 22 December 2004 providing for certain areas covered by Title IV of Part Three of the Treaty establishing the European Community to be governed by the procedure laid down in Article 251 of that Treaty (OJ 2004 L 396, p. 45) was adopted on the basis of the second indent of Article 67(2) EC.
Az EK 67. cikk (2) bekezdésének második francia bekezdése alapján fogadták el az Európai Közösséget létrehozó szerződés harmadik részének IV. címe alá tartozó egyes területekre a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárás alkalmazásáról szóló, 2004. december 22-i 2004/927/EK tanácsi határozatot (HL L 396., 45. o.).
Article 1(2) of that decision provides:
E határozat 1. cikkének (2) bekezdése így rendelkezik:
‘As from 1 January 2005 the Council shall act in accordance with the procedure laid down in Article 251 [EC] when adopting measures referred to in Article 63(2)(b) and (3)(b) [EC].’
„2005. január 1-jétől kezdődően a Tanács az [EK 251. cikkben] megállapított eljárásnak megfelelően fogadja el [az EK 63. cikk] 2. pontja b) alpontjában és 3. pontja b) alpontjában említett intézkedéseket.”
Recital 4 in the preamble to the decision points out that the decision does not affect the provisions of Article 67(5) EC.
Ugyanezen határozat (4) preambulumbekezdése hangsúlyozza, hogy a határozat nem érinti az EK 67. cikk (5) bekezdésében foglalt rendelkezéseket.
Directive 2005/85
A 2005/85 irányelv
Directive 2005/85 was adopted on the basis, in particular, of point 1(d) of the first paragraph of Article 63 EC.
A 2005/85 irányelvet többek között az EK 63. cikk első bekezdésének 1. d) pontja alapján fogadták el.
According to Article 1, the purpose of the directive is to establish minimum standards on procedures in Member States for granting and withdrawing refugee status.
Az említett irányelv 1. cikke értelmében az irányelv célja a tagállamokban a menedékjog megadására és visszavonására vonatkozó minimumszabályok és eljárási szabályok megállapítása.
Recitals 17 and 18 in the preamble to the directive state:
Ugyanezen irányelv (17) és (18) preambulumbekezdése szerint:
Given the level of harmonisation achieved on the qualification of third country nationals and stateless persons as refugees, common criteria for designating third countries as safe countries of origin should be established.’
Tekintettel a harmadik országok állampolgárainak és hontalan személyeknek a menekültként való elismerésének terén elért harmonizálás szintjére, közös feltételeket kell meghatározni a harmadik országoknak biztonságos származási országgá nyilvánítására vonatkozóan.”
With regard to safe countries of origin, recital 19 in the preamble to Directive 2005/85 states:
A biztonságos származási országokkal (19) preambulumbekezdése kimondja:
‘Where the Council has satisfied itself that those criteria are met in relation to a particular country of origin, and has consequently included it in the minimum common list of safe countries of origin to be adopted pursuant to this Directive, Member States should be obliged to consider applications of persons with the nation-
„Amennyiben a Tanács meggyőződött arról, hogy egy adott származási ország vonatkozásában e kritériumok teljesülnek, és ennek megfelelően azt felvette az ezen irányelvnek megfelelően elfogadandó biztonságos származási országok közös minimumlistájára, a tagállamok kötelesek az azon ország állampolgárságával bíró személyek
PARLIAMENT v COUNCIL ality of that country … on the basis of the rebuttable presumption of the safety of that country.
[…] kérelmeit azon ország biztonságának megdönthető vélelme alapján elbírálni.
In the light of the political importance of the designation of safe countries of origin, in particular in view of the implications of an assessment of the human rights situation in a country of origin and its implications for the policies of the European Union in the field of external relations, the Council should take any decisions on the establishment or amendment of the list, after consultation of the European Parliament.’
A biztonságos származási országgá nyilvánítás politikai jelentőségének fényében, különös tekintettel az egyes származási országok emberi jogi helyzete értékelésének hatására, valamint annak az Európai Unió külkapcsolatok területén folytatott politikáira gyakorolt hatására, a lista megállapítására vagy módosítására vonatkozó valamennyi döntést az Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követően a Tanács hozza meg.”
With respect to certain European third countries which observe particularly high human rights and refugee protection standards, recital 24 in the preamble to the directive is worded as follows:
Egyes, különösen magas szintű emberi jogi és menekültvédelmi előírásokat követő, európai harmadik országok tekintetében az említett irányelv (24) preambulumbekezdésének szövege a következő:
‘… Member States should be allowed to not carry out, or not to carry out full examination of asylum applications regarding applicants who enter their territory from such European third countries.
„[…] a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy az ilyen európai harmadik országból a területükre belépő kérelmezők esetében a menedékjog iránti kérelmeket ne, vagy ne teljes egészében kelljen megvizsgálniuk.
The Council should take decisions in this matter after consultation of the European Parliament.’
A Tanács ebben e kérdésben az Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követően dönt.”