natgillin/translations-raw huggingface dataset:
…, where an exporter has supplied wrong information that could lead to an undue payment of the refund if the error is not discovered, whilst, where the error is discovered it is entirely proportional to sanction the exporter for an amount in proportion to the amount which he would have received unduly if the error [had] not been discovered; … in the case where the wrong information was supplied intentionally it is equally proportional to provide for a higher sanction;
ÜGY mivel az exportőr hibás adatszolgáltatása jogosulatlan visszatérítés kifizetéséhez vezethet, amennyiben a valós tényállást nem tárják fel, a valós tényállás megállapítása esetén helyénvaló, hogy az exportőrre ahhoz az összeghez mért szankciót alkalmazzanak, amelyet jogosulatlanul kapott volna, amennyiben a hibára nem derül fény; a szándékosan hamis adatszolgáltatás esetén pedig súlyosabb szankciót kell alkalmazni;
… past experience and irregularities and notably fraud recorded in this context show that this measure is necessary and appropriate, that it will act as an adequate deterrent and that it is to be uniformly applied throughout the Member States’.
[…] mivel a múltbeli tapasztalatok, valamint a jelen összefüggésben már megállapított szabálytalanságok és csalások azt mutatják, hogy az ilyen intézkedés szükséges, arányos, kellő visszatartó erővel rendelkezik, és valamennyi tagállamban egységesen kell alkalmazni.” [nem hivatalos fordítás]
Under Article 4(1) of Regulation No 3665/87:
A 3665/87 rendelet 4. cikkének (1) bekezdése értelmében:
Article 11 of the Regulation provides:
Az említett rendelet 11. cikke kimondja:
The refund requested is deemed to be the amount calculated from the information supplied pursuant to Article 3 or Article 25(2).
Az igényelt visszatérítés a 3. cikk vagy a 25. cikk (2) bekezdése szerint szolgáltatott adatokból kiszámított összeg.
Where the rate of refund varies according to destination, the differentiated part of the refund requested shall be calculated from the information supplied pursuant to Article 47.
Amennyiben a visszatérítés a rendeltetési hely szerint változik, az igényelt visszatérítés differenciált részét a 47. cikk szerint szolgáltatott adatok felhasználásával kell kiszámítani.
The sanction referred to under (a) shall not apply:
Az a) pontban megállapított szankció nem alkalmazható:
— in the case of force majeure,
– vis maior esetén;
— in exceptional cases characterised by circumstances beyond the control of the exporter, which occur after the acceptance by the competent authorities of the export declaration or the payment declaration, and provided that he, immediately after he took note of these circumstances but within the time-limit referred to in Article 47(2), notifies the competent authorities, unless the competent authorities have already established that the refund requested was incorrect,
– az exportőr akaratán kívül álló olyan kivételes esetekben, amelyek a kiviteli nyilatkozatnak vagy a fizetési nyilatkozatnak az illetékes hatóságok általi elfogadását követően következnek be, feltéve, hogy az exportőr amint tudomást szerzett e körülményekről – de legkésőbb a 47. cikk (2) bekezdésében rögzített határidőn belül – tájékoztatja az illetékes hatóságot, és ez utóbbi még nem állapította meg, hogy az igényelt visszatérítés jogosulatlan;
— in cases of obvious error as to the refund requested, recognised by the competent authority,
– az igényelt visszatérítés nyilvánvaló hibája esetében, amelyet az illetékes hatóságok felismertek;
Where the reduction referred to under (a) or (b) results in a negative amount, the exporter shall pay that negative amount.
Amennyiben az a) és b) pontban megállapított csökkentés negatív előjelű összeget eredményez, az exportőrnek ezt az összeget kell megfizetnie.
Where the competent authorities have established that the refund requested was incorrect and the exportation has not been effected and consequently no reduction of refund is possible, the exporter shall pay the amount equivalent to the sanction referred to under (a) or (b). …
Ha az illetékes hatóságok azt állapítják meg, hogy az igényelt visszatérítés összege nem megfelelő, hogy az export nem történt meg, és hogy következésképpen a visszatérítés csökkentése nem lehetséges, az exportőrnek az a) vagy b) pontban foglalt szankciónak megfelelő összeget kell megfizetnie. […]
The sanctions shall be without prejudice to additional sanctions laid down at national level.
A szankciók a nemzeti szinten megállapított egyéb szankcióktól függetlenül alkalmazandók.
Between 18 October and 12 December 1995, AOB Reuter declared a total of 24 consignments of white sugar for export to Malta to the Hauptzollamt Landshut and requested payment of the corresponding export refunds.
1995. október 18-a és 1995. december 12-e között az AOB Reuter összesen 24 alkalommal jelentett be a Hauptzollamt Landshutnál (landshuti fővámhivatal) Máltába irányuló fehércukor-exportot, és igényelte a vonatkozó kivitelek után a részére járó visszatérítés kifizetését.
Those refunds, amounting in total to EUR 230 102.37, were granted to it on submission of exit confirmations for the goods.
E visszatérítéseket – az áruk kilépését igazoló okmányok bemutatását követően – megítélték a részére, összesen 230 102,37 euró összegben.
AOB Reuter did not itself export the goods, exportation being effected by its Italian business partners using agent undertakings.
Az exportügyletet az AOB Reuter nem saját maga végezte, hanem olasz kereskedelmi partnerein keresztül, akik ügyintéző cégeket vettek igénybe.
AOB Reuter ensured the performance of the principal contractual obligation, that is, the export of the sugar from Community customs territory, by a bank guarantee.
Az említett társaság bankgarancia révén biztosította a szerződéses főkötelezettség teljesítését, vagyis a cukor kiléptetését a Közösség vámterületéről.
AOB Reuter released those securities on 27 June 1996 after obtaining proof that the exportation had been properly carried out in the form of stamped customs documents and those documents had been accepted by the Hauptzollamt.
Az AOB Reuter 1996. június 27-én oldotta fel e garanciát, azt követően, hogy megkapta az arra vonatkozó igazolásokat – a Hauptzollamt által előzőleg elfogadott, megfelelő bélyegzővel ellátott vámokmányok formájában –, hogy a kivitel rendben megtörtént.
On 5 November 1996, the Zollkriminalamt Köln (Cologne Criminal Investigation Office for Customs Matters) established that the exit confirmations on the customs documents had been forged.
1996. november 5-én a Zollkriminalamt Köln (a kölni vám- és pénzügyőrség) észlelte az áru-kiléptetés tanúsításának a vámokmányokon történt meghamisítását.
The Hauptzollamt therefore demanded, by amending notices of 7 July 1997, reimbursement of the export refunds which had been received by AOB Reuter. The latter repaid the amount in question.
Ennek következményeként a Hauptzollamt 1997. július 7-i helyesbítő határozatával visszakövetelte az AOB Reuter részére kifizetett export-visszatérítéseket, amely az említett összeget vissza is fizette.
On 19 January 1998, the Hauptzollamt adopted 24 decisions imposing sanctions on AOB Reuter. On 5 February 1998, AOB Reuter entered an objection to those decisions.
1998. január 19-én a Hauptzollamt 24 határozatot hozott, amelyekben az AOB Reuterrel szemben szankciót alkalmazott; utóbbi e határozatokkal szemben 1998. február 5-én panaszt terjesztett elő.
That objection having been rejected, on 10 April 2003 AOB Reuter brought an action before the Finanzgericht (Finance Court) Hamburg for annulment of those sanction decisions.
Miután a panaszt elutasították, az AOB Reuter 2003. április 10-én keresetet nyújtott be a Finanzgericht Hamburghoz a szankciót alkalmazó határozatok hatályon kívül helyezése iránt.
That court considers that AOB Reuter did not supply any false information in its export declaration, given that it merely declared its intention to export to Malta the goods which gave rise to the refund.
Az említett bíróság álláspontja szerint az AOB Reuter nem szolgáltatott téves adatokat a kiviteli nyilatkozatában, mivel e társaság a visszatérítés tárgyát képező áruszállítmány Máltába irányuló kivitelére vonatkozóan csupán szándéknyilatkozatot tett.
Exportation did not in fact take place owing to the fraudulent conduct of the contracting partner of AOB Reuter.
A kivitel ugyanis az AOB Reuter szerződőtársának csalárd magatartása miatt hiúsult meg.
According to the referring court, AOB Reuter cannot therefore be liable to the sanction provided for under Article 11(1) of Regulation No 3665/87 unless the failure to comply with the requirement concerning the departure of the goods from the Community customs territory is sufficient to justify application of that sanction.
Ezért a kérdést előterjesztő bíróság szerint az AOB Reuterrel szemben a 3665/87 rendelet 11. cikkének (1) bekezdésében foglalt szankció csak akkor alkalmazható, ha az árunak a Közösség vámterületéről való kiléptetésére vonatkozó feltétel be nem tartása indokolttá teszi e szankció alkalmazását.
Taking the view that the application of such a sanction depends on the interpretation of Article 11(1) of the regulation, the Finanzgericht Hamburg decided to stay proceedings and to refer to the Court of Justice the following question for a preliminary ruling:
A Finanzgericht Hamburg – mivel úgy vélte, hogy az ilyen szankció alkalmazása az említett 11. cikk (1) bekezdésének értelmezésétől függ – felfüggesztette az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjesztette a Bíróság elé:
‘Is it only the supply of false information by an exporter in its export declaration which is liable to sanction under Article 11(1) of … Regulation (EEC) No 3665/87 or is it the failure to comply with the material requirements for claiming a refund alone that is the subject of sanctions?’
„A […] 3665/87 rendelet 11. cikkének (1) bekezdése alapján kizárólag az exportőr által a kiviteli nyilatkozatban szolgáltatott hamis adatok szankcionálandók vagy egyedül a visszatérítésre való jogosultság anyagi feltételeinek be nem tartása képezi a szankció tárgyát?”
Question referred for a preliminary ruling
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
By its question, the referring court asks essentially whether Article 11(1) of Regulation No 3665/87 must be interpreted as meaning that the sanction for which it provides is applicable against an exporter who has requested an export refund for goods, where, as a result of fraudulent conduct on the part of the exporter’s contracting partner, those goods were not exported.
Kérdésével az előterjesztő bíróság lényegében arra szeretne választ kapni, hogy a 3665/87 rendelet 11. cikkének (1) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy az ott írt szankció azzal az exportőrrel szemben alkalmazandó, aki valamely áru tekintetében az export-visszatérítést igényelte, amikor ezen áru – szerződőtársának csalárd magatartása következtében – nem került kivitelre.
As a preliminary point, it should be recalled that the two features of the export refunds system are, first, that Community aid is not granted unless the exporter makes an application and, second, that the system is financed by the Community budget (Case C-309/04 Fleisch-Winter [2005] ECR I-10349, paragraph 31).
Előzetesen emlékeztetni kell arra, hogy az exportvisszatérítési rendszerre egyrészt az jellemző, hogy a közösségi támogatást csak akkor ítélik meg, ha az exportőr azt kifejezetten igényli, másrészt pedig az, hogy azt a közösségi költségvetésből finanszírozzák (a C-309/04. sz.
With regard to such an exporter, the Court, in the context of Regulation No 3665/87 and its system of sanctions, has already held that, as regards a Community aid scheme, the grant of the aid is necessarily subject to the condition that the beneficiary offers all guarantees of probity and trustworthiness (see, to that effect, Case C-210/00 Käserei Champignon Hofmeister [2002] ECR I-6453, paragraph 41, and Fleisch-Winter, paragraph 31).
Az említett exportőrt illetően a Bíróság a 3665/87 rendelettel és szankciórendszerével kapcsolatban már kimondta, hogy mivel közösségi támogatási rendszerről van szó, a támogatás odaítélése annak a feltételnek van alárendelve, hogy az abban részesülő becsületessége és megbízhatósága vitán felül álljon (lásd ebben az értelemben a C-210/00. sz., Käserei Champignon Hofmeister ügyben 2002. július 11-én hozott ítélet [EBHT 2002., I-6453. o.] 41. pontját és a fent hivatkozott Fleisch-Winter ügyben hozott ítélet 31. pontját).
With regard to the Community budget, the first recital in the preamble to Regulation No 2945/94 states that, ‘… in the light of experience, measures to combat irregularities and notably fraud prejudicial to the Community budget should be intensified , to that end, provision should be made for … sanctions to encourage exporters to comply with Community rules.’
A közösségi költségvetést illetően a 2945/94 rendelet első preambulumbekezdése kimondja, hogy „[…] a tapasztalat azt mutatja, hogy a Közösség költségvetése szempontjából káros szabálytalanságok, és különösen a csalások kiküszöbölése érdekében folytatott küzdelmet erősíteni kell, [és] e célból rendelkezni kell […] a szankciókról, ösztönözve az exportőröket a közösségi szabályok betartására”.
The nature of the sanction provided for in Article 11(1) of Regulation No 3665/87 emerges clearly both from its wording and from the caselaw of the Court relating to that provision.
A 3665/87 rendelet 11. cikkének (1) bekezdésében szereplő szankció jellegének megítélése egyértelmű mind annak szövege, mind a Bíróság e rendelkezéssel kapcsolatos ítélkezési gyakorlata alapján.
According to the second recital in the preamble to Regulation No 2945/94,‘sanctions should be applied regardless of the subjective element of fault’.
A 2945/94 rendelet második preambulumbekezdése értelmében „szankciókat kell alkalmazni, tekintet nélkül a szabálytalanság szubjektív körülményeire”.
In reality, it is only the level of the sanction which increases if there is an intentional act, in accordance with Article 11(1)(b) of Regulation No 3665/87, whereas the sanction provided for in Article 11(1)(a) is applicable even if the exporter has not committed any fault.
Valójában mindössze arról van szó, hogy a 3665/87 rendelet 11. cikke (1) bekezdése első albekezdése b) pontjának megfelelően a szankció szigorodik, ha a cselekmény szándékos; ennek ellenére az ezen albekezdés a) pontjában foglalt szankciót akkor is alkalmazni kell, ha az exportőr nem vétkes.
In the latter case, the sanction provided for in the first subparagraph of Article 11(1) is applicable, except in the cases listed exhaustively in the third subparagraph of Article 11(1).
Ez utóbbi esetben viszont kizárólag az említett 11. cikk (1) bekezdésének harmadik albekezdésében taxatív módon felsorolt esetekben kizárt az első albekezdésben említett szankció alkalmazása.
In paragraph 41 of Case C-210/00 Käserei Champignon Hofmeister, the Court held that the sanction constitutes a specific administrative instrument forming an integral part of the scheme of aid which is intended to ensure the sound financial management of Community public funds and, in paragraph 44 of that judgment, that it cannot be said to be of a criminal nature.
A fent hivatkozott Käserei Champignon Hofmeister ügyben hozott ítélet 41. pontjában a Bíróság megállapította, hogy a szankció olyan különleges, a támogatási rendszer részét képező közigazgatási eszközt képez, amelynek célja, hogy a közösségi alapok megfelelő pénzügyi kezelését biztosítsa, valamint az említett ítélet 44. pontjában kimondta, hogy annak nem lehet büntető jelleget tulajdonítani.
It follows from the two preceding paragraphs that the liability on which the sanction provided for in Article 11(1)(a) of Regulation No 3665/87 is based is of an essentially objective nature.
Az előző két pontból következően az a felelősség, amelyen a 3665/87 rendelet 11. cikke (1) bekezdése első albekezdésének a) pontjában foglalt szankció alapul, alapvetően objektív jellegű.
In order to determine the conditions relating to the applicability of that sanction, it is necessary to examine the provisions of Article 11 in their entirety.
Az említett szankció alkalmazhatóságához szükséges feltételek megállapításához az említett 11. cikk rendelkezéseinek egészét kell vizsgálni.
The first subparagraph of Article 11(1) of the regulation provides for the application of a sanction to an exporter who has requested a refund in excess of that applicable to the product actually exported.
Az említett cikk (1) bekezdésének első albekezdése szankció alkalmazását írja elő az olyan exportőrrel szemben, aki az őt megilletőnél nagyobb összegű visszatérítést kért a ténylegesen exportált termékek után.
The Court has held in the context of Commission Regulation (EC) No 800/1999 of 15 April 1999 laying down common detailed rules for the application of the system of export refunds on agricultural products (OJ 1999 L 102, p.
A Bíróság a mezőgazdasági termékek után járó exportvisszatérítési rendszer alkalmazása közös részletes szabályainak megállapításáról szóló, 1999. április 15-i 800/1999/EK bizottsági rendelet (HL L 102., 11. o.; helyesbítés: HL L 180., 53. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 25. kötet, 129. o.) kapcsán, amely egyébként a 3665/87 rendeletet hatályon kívül helyezte, és annak helyébe lépett, azonban annak tartalmát e tekintetben nem módosította, megállapította, hogy azt a kifejezést, hogy „az exportőr […] az őt megilletőnél nagyobb összegű visszatérítést kért”, úgy kell értelmezni, hogy nemcsak akkor kell úgy tekinteni, hogy ezen exportőr az őt megilletőnél nagyobb összegű visszatérítést kért, ha az indokolatlan különbözet az általa szolgáltatott adatok figyelembevételéből adódik, hanem akkor is, ha bebizonyosodik, hogy az exportőr nem jogosult a visszatérítésre, azaz a visszatérítés összege nulla (lásd ebben az értelemben a C-27/05. sz.
11, and corrigendum OJ 1999 L 180, p.
Elfering Export ügyben 2006. április 27-én hozott ítélet [EBHT 2006., I-3681. o.] 27. pontját).
It follows from that caselaw that, in order to determine whether an exporter has requested a refund in excess of that applicable to the goods actually exported, it is not sufficient to take into account the facts known to the competent authorities at the time they examine the request; it is also necessary to take into consideration facts subsequent to that request, in particular those detected during checks carried out by those authorities.
Ezen ítélkezési gyakorlatból következik, hogy annak megállapításához, hogy valamely exportőr az őt megilletőnél nagyobb összegű visszatérítést kérte a ténylegesen exportált termékek után, nem elegendő az illetékes hatóságok által a visszatérítés iránti kérelem elbírálásának időpontjában ismert tényeket számításba venni, hanem a kérelem benyújtását követő tényeket is figyelembe kell venni, különösen azokat, amelyekre az e hatóságok által végzett ellenőrzések során derül fény.
The raison d’être and the effectiveness of the checks by the competent authorities could otherwise be jeopardised.
Végeredményben, ha mindez nem így lenne, az az illetékes hatóságok által végzett ellenőrzések létjogosultságát és hatékonyságát vonná kétségbe.
Should it prove to be the case that export of the goods on which a refund was granted did not take place, it is obvious that the exporter has requested a refund in excess of that applicable, since, in the absence of actual exportation, no refund is due.
Amennyiben bebizonyosodik, hogy a termék kivitele, amelynek tekintetében a visszatérítést megítélték, nem történt meg, nyilvánvaló, hogy az exportőr az őt megilletőnél magasabb összegű visszatérítést kért, hiszen tényleges kivitel hiányában nem jár visszatérítés.
In such a situation, the sanction applicable can therefore be based on the first sub -paragraph of Article 11(1) of Regulation No 3665/87 alone.
Ilyen esetben tehát az alkalmazandó szankció kizárólag a 3665/87 rendelet 11. cikke (1) bekezdésének első albekezdésén alapulhat.
However, other express provisions of that article also require that a sanction be imposed on the exporter on the basis of findings made after acceptance of the export declaration.
Mindazonáltal ugyanezen cikk más rendelkezései is kifejezetten azt írják elő, hogy a szankciót az exportőrrel szemben kell kiszabni, a kiviteli nyilatkozat elfogadását követő megállapítások alapján.
Thus, according to the fifth subparagraph of Article 11(1) of Regulation No 3665/87, where the competent authorities have established that the exportation has not been effected and that no reduction of refund is possible, the exporter is to pay the amount equivalent to the sanction provided for under Article 11(1)(a) or (b).
Így tehát a 3665/87 rendelet 11. cikke (1) bekezdésének ötödik albekezdése szerint, ha az illetékes hatóságok azt állapítják meg, hogy a kivitel nem történt meg, és hogy következésképpen a visszatérítés csökkentése nem lehetséges, az exportőrnek az ugyanezen (1) bekezdés első albekezdésének a) vagy b) pontjában foglalt szankciónak megfelelő összeget kell megfizetnie.
Article 11(3) of the regulation provides that, where a refund is unduly paid, the beneficiary is to reimburse the amounts unduly received, including any sanction applicable pursuant to the first subparagraph of Article 11(1).
Ugyanezen cikk (3) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a kedvezményezett köteles visszafizetni a jogosulatlanul kapott visszatérítést, ideértve az említett 11. cikk (1) bekezdésének első albekezdése szerint alkalmazandó szankciót is.
According to the documents submitted to the Court of Justice by the referring court, the export operation on the basis of which AOB Reuter received a refund did not take place and, in those circumstances, the refund was paid unduly; moreover, AOB Reuter does not dispute the fact that it received such a refund unduly.
A kérdést előterjesztő bíróság által a Bíróságnak megküldött ügyiratok alapján az az exportügylet, amelyre tekintettel az AOB Reuter visszatérítésben részesült, nem ment végbe, és mivel e társaság végeredményben nem vitatta, hogy jogosulatlanul kapta meg az említett visszatérítést, ezért e körülmények között a visszatérítés kifizetésére indokolatlanul került sor.
In those circumstances, it is necessary to apply the sanction provided for under Article 11(1)(a) of Regulation No 3665/87, unless one of the exceptions as exhaustively defined in the third subparagraph of Article 11(1) applies.
Ilyen esetben a 3665/87 rendelet 11. cikke (1) bekezdése első albekezdésének a) pontjában foglalt szankció alkalmazása kötelező, kivéve, ha a mentesülésnek az ugyanezen bekezdés harmadik albekezdésében taxatív módon meghatározott feltételeinek valamelyike teljesül.
Therefore, the argument that only the supply of false information by the exporter in his export declaration can justify the application of that sanction cannot be accepted.
Ennélfogva nem fogadható el az a tézis, miszerint csakis az exportőr által a kiviteli nyilatkozatában szolgáltatott téves adatok indokolhatják az említett szankció alkalmazását.
With regard to the exceptions provided for in the third subparagraph of Article 11(1) of Regulation No 3665/87, the case documents do not show that, in the case in the main proceedings, any of those conditions was fulfilled.
A mentesülésnek a 3665/87 rendelet 11. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdésében foglalt feltételeit illetően az ügyiratokból nem derül ki, hogy az alapügyben e feltételek valamelyike teljesült-e.
None the less, the referring court raises the question of the applicability of a sanction in situations such as that in the main proceedings having regard to the principles of legality, of legal certainty and of proportionality.
Mindenesetre, a kérdést előterjesztő bíróság arra szeretne választ kapni, hogy az alapeljárásbelihez hasonló esetekben alkalmazható-e szankció, a jogszerűség, a jogbiztonság és az arányosság elvére figyelemmel.
AOB Reuter, which cites the same principles, takes the view that, in the present case, by taking out a bank guarantee, it took diligent precautions against possible default by its contractual partners.
Az AOB Reuter, aki ugyanezen elvekre hivatkozik, úgy véli, hogy a jelen esetben ő a bankgarancia igénybevételével gondosan járt el, és ezzel előre védekezett szerződő partnerei esetleg mulasztásaival szemben.