natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The referring court seeks essentially to ascertain whether, according to those provisions, 10the customs authorities were entitled to determine the customs value for the purposes of the application of the antidumping duty measure in question on the basis of a price fixed on the occasion of a sale prior to the last sale which led to the introduction of the goods into the customs territory of the Community.
A kérdést előterjesztő bíróság lényegében azt kívánja megtudni, hogy e rendelkezések 10 értelmében a vámhatóságok jogosultak voltak-e arra, hogy szóban forgó dömpingellenes vám alkalmazása céljából ugyanazon áruknak a vámárunyilatkozat alapjául szolgáló eladását megelőző eladási árát vegyék figyelembe a vámérték meghatározása során, amellyel az árukat a Közösség vámterületén forgalomba bocsátották.
As will become apparent in the following assessment, the ability of the customs authorities to refer, for the purposes of determining the customs value, to a previous sale is subject to certain conditions, so that it is important in the present case to determine what, precisely, the relevant situation is.
Ahogyan az az alábbi elemzésből kiderül, a vámhatóságok azon lehetősége, hogy a vámérték meghatározása szempontjából az áruknak a korábbi eladási árát vegyék figyelembe, több feltételtől függ, ezért jelen ügyben fontos pontosan meghatározni, hogy mi a vonatkozó helyzet.
However, in order to provide the referring court with a useful answer in any event, I shall examine the question referred in a broader sense having regard both to a situation where there are reasonable doubts as to whether the declared value actually represents the price paid by the importer and to a situation where that factor is not disputed.
Annak érdekében azonban, hogy a kérdést előterjesztő bíróság mindenképpen használható választ kapjon, az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdést tágabb összefüggéseiben is megvizsgálom, tekintettel mind azon helyzetre, ha a vámhatóságoknak alapos okuk van kételkedni abban, hogy a bevallott érték az importőr által megfizetett vagy megfizetendő teljes összeget jelenti, valamint azon helyzetre is, amikor e tényt nem vitatják.
In answering this question it should be observed at the outset that the order for reference is not unequivocal as to the circumstances in which that question has been raised.
E kérdés megválaszolása kapcsán először is meg kell jegyezni, hogy az előzetes döntéshozatalra utaló végzés nem egyértelműen írja le a kérdés felmerülésének körülményeit.
In particular, it is not entirely clear whether the Italian customs authorities have chosen to refer to the price of the previous sale, as the submissions of the Italian authorities may suggest, on the ground that it is disputed that Carboni actually paid for the imported goods at issue the
Különösen az nem világos, hogy az olasz vámhatóságok azért döntöttek-e úgy, hogy a korábbi eladási árat veszik figyelembe, mert – ahogyan arra az olasz hatóságok észrevételeiből következtetni lehet – vitatott, hogy a Carboni valóban a CMP számláján feltüntetett 151 ECU árat fizette ki a behozott áru után, vagy pedig azért, mert álláspontjuk szerint – noha ez az összeg a Carboni által
10 — It should be noted that it is clear from the order for reference that the expression ‘principles of Community customs law’ in the text of the question referred is not meant to refer in a technical sense to specific general principles of Community law but rather, more generally, to rules of Community customs law relevant to the present case as laid down, in particular, in the Customs Code and the implementing regulation.
10 – Itt kell megjegyezni, hogy az előzetes döntéshozatalra utaló végzésből kitűnik, hogy a „principles of Community customs law” kifejezés az előzetes döntéshozatalra utalt kérdés szövegében nem technikai értelemben kíván a közösségi jog egyes általános elveire utalni, hanem általánosabban a jelen ügyre vonatkozó, különösen a Vámkódex és a végrehajtási rendelet által meghatározott közösségi vámszabályokra.
In so far as I refer to that expression, I use it in the same sense.
Ha e kifejezésre utalok, ebben az értelemben használom.
To that end, I shall, first, examine the ability of the customs authorities under the valuation system as laid down in applicable Community customs rules to choose, in a case of successive sales, the price of a prior sale for the determination of the customs value and, secondly, address more specifically the question whether, as the Italian Government submitted, the ratio of the antidumping legislation requires in a case such as
Ennek érdekében először is megvizsgálom a vonatkozó közösségi vámeljárási szabályokban meghatározott értékelési rendszer tekintetében a vámhatóságok azon lehetőségét, hogy egymást követő eladások esetében valamely megelőző eladási árat vegyenek figyelembe a vámérték meghatározásánál, másodszor pedig közelebbről megvizsgálom azt a kérdést, hogy – ahogyan azt az olasz kormány állítja – a dömpingellenes szabályozás az ilyen esetben előírja-e a vámértéknek olyan korábbi eladás alapján
13 that at issue the customs value to be determined with regard to a previous sale such as, in the present case, the sale from OME-DTECH to CMP.
CARBONI E DERIVATI történő megállapítását, mint amilyen a jelen ügyben az OME-DTECH által a CMP-nek történő eladás.
Article 29(1) of the Customs Code makes it clear that customs valuation is concerned only with goods which are ‘sold for export to the customs territory of the Community’, which means that it must be agreed, at the time of sale, that the goods originating in a nonmember country will be transported into the customs territory of the Community. 14
A Vámérték így elvileg megfelel a vevő (importőr) és az eladó (exportőr) által az exportált áruk tekintetében megállapított egyedi árnak 13.
It should be recalled, to begin with, that the Community legislation on customs valuation seeks to introduce a fair, uniform and neutral system excluding the use of arbitrary or fictitious customs values and is based on the principle that the customs value should reflect the real economic value of goods which are imported. 11
A Vámkódex 29. cikkének (1) bekezdése világossá teszi, hogy a vámérték megállapítására csak az áruknak „a Közösség vámterületére irányuló kivitel céljából történő eladáskor” kerül sor, ami azt jelenti, hogy az eladással egyidejűleg abban is meg kell állapodni, hogy a harmadik államból származó árukat útnak fogják indítani a Közösség vámterületére 14.
Accordingly, the value for customs purposes is to be determined on the basis of the concept of ‘transaction value’, 12
Először is emlékeztetni kell arra, hogy a vámérték megállapítására vonatkozó közösségi szabályozás méltányos, egységes és semleges rendszer létrehozására irányul, amely kizárja az önkényes és fiktív vámértékek alkalmazását, és arra az elvre épül, hogy a vámértéknek tükröznie kell a behozott áru valós gazdasági értékét, ennélfogva figyelembe kell vennie ezen áru valamennyi elemét, ami gazdasági értékkel rendelkezik 11.
According to Article 147(1) of the implementing regulation, the fact that goods are declared for free circulation in the Community is to be regarded as adequate indication that that condition is fulfilled, that is to say that they were sold for export to the Community.
A végrehajtási rendelet 147. cikkének (1) bekezdése értelmében azt a tényt, hogy az eladás tárgyát képező árukat a közösségi szabad forgalomba bocsátás számára kérik vámkezelni, megfelelő utalásnak kell tekinteni arra vonatkozóan, hogy a feltételek teljesültek, azaz azok eladása a Közösség vámterületére irányuló export céljából történt.
Where goods are the subject of two or more successive transactions before valuation, the condition that the sale of the goods took place for export to the Community can in principle be fulfilled with regard to each of the successive sales. Consequently,
Ha az értékelést az árukra vonatkozó két vagy több egymást követő ügylet előzte meg, az a feltétel, amely szerint az áruk eladásának a Közösség vámterületére irányuló export céljából kellett történnie, elméletileg teljesülhet minden egymást követő tekintettel kell megállapítani, vagyis a Vámkódex 29. cikkének (1) bekezdése értelmében a Közösség vámterületére irányuló kivitel céljából történő eladáskor az áruért ténylegesen kifizetett vagy kifizetendő, szükség esetén a Vámkódex vonatkozó rendelkezéseinek megfelelően kiigazított ár alapján.
11 — See to that effect, inter alia, Case C-11/89 Unifert [1990] ECR I-2275, paragraph 35, and Case C-306/04 Compaq Computer [2006] ECR I-10991, paragraph 30.
Compaq Computer ügyben 2006. november 16-án hozott ítélet (EBHT 2006., I-10991. o.) 30. pontját.
13 — See, to that effect, Van Houten, cited in footnote 12, paragraph 13; Unifert, cited in footnote 11, paragraph 36; and Case C-491/04 Dollond & Aitchison [2006] ECR I-2129, paragraph 26. 12 — See, to that effect, Case 65/85 Van Houten [1986] ECR 447, paragraph 13.
13 – Ebben az értelemben lásd a 12. sz. lábjegyzetben hivatkozott Van Houten-ügyben hozott ítélet 13. pontját, a 11. sz. lábjegyzetben hivatkozott Unifertügyben hozott ítélet 36. pontját, valamint a C-491/04. sz.
14 — See, to that effect, Unifert, cited in footnote 11, paragraph 11.
Dollond & Aitchison ügyben 2006. február 23-án hozott ítélet (EBHT 2006., I-2129. o.) 26. pontját. 14 – Ebben az értelemben lásd a 11. sz. lábjegyzetben hivatkozott Unifertügyben hozott ítélet 11. pontját.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-263/06
MAZÁK FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA – C-263/06. SZ.
Article 147(1) of the implementing regulation extends the presumption that, if goods are declared for free circulation, the condition of ‘sale for export’ is fulfilled as regards each of the successive sales.
Ebből eredően a végrehajtási rendelet 147. cikkének (1) bekezdése kiterjeszti azt a vélelmet, amely szerint ha az árukat szabad forgalomba bocsátás érdekében jelentették be, a „kivitel céljából történő eladás” feltétele minden „egymást követő eladás” tekintetében teljesül.
Clearly, the fact that the importer of goods can in principle choose any of the prices agreed in a chain of sales leading to the import of the goods for the purposes of establishing the transaction value has the consequence that cost elements contained in the final price of the goods as paid or payable by the importer, like for example profit margins of one or several previous sellers of the goods, may not be reflected in the customs value.
Az a tény, hogy az áru importőre elvileg az ügyleti érték meghatározása érdekében az áruk behozatalához figyelembe vehető eladások láncolatában megállapított árak bármelyikét választhatja, nyilvánvalóan azzal a következménnyel jár, hogy az áru végső, az importőr által kifizetett vagy kifizetendő árában benne foglalt költségelemeket, mint például az áru egy vagy több korábbi eladójának haszonkulcsát a vámérték nem feltétlenül tükrözi.
The original version of Article 147(1) of the implementing regulation, in force at the material time in the present case, provided that in such a case each price resulting from these sales could be taken as a basis for valuation.
A végrehajtási rendeletnek a jelen ügy szempontjából lényeges időpontban hatályos, eredeti 147. cikkének (1) bekezdése úgy rendelkezett, hogy ilyen esetben ezen eladásokból eredő bármelyik eladási ár az értékelés alapjául vehető.
As appears from the judgment of the Court in Unifert, this means that, in the case of successive sales of goods for export to the customs territory of the Community, the importer is at liberty to select from the prices agreed for each of the sales the price which he will take as a basis for determining the customs value, provided that he can furnish to the customs authorities all the necessary particulars and documents relating to the price he chooses. 15
Ahogyan az a Bíróságnak az Unifertügyben hozott ítéletéből kitűnik, ez azt jelenti, hogy az importőr az áruk egymást követő, a Közösség vámterületére történő behozatala céljából történt eladása esetén az egyes eladások tekintetében megállapított árak közül szabadon választhatja ki azt, amelyet az érintett áruk vámértéke meghatározásának alapjaként elfogad, feltéve hogy az általa választott ár vonatkozásában minden szükséges adatot és okmányt a vámhatóságok rendelkezésére tud bocsátani 15.
It should therefore be pointed out that that rule is, to a certain extent, at odds with the transaction-value method.
Ezért rá kell mutatni arra, hogy e szabály bizonyos mértékig összeegyeztethetetlen az ügyleti értéken alapuló módszerrel.
That concept seeks in particular, as I have mentioned above, 16to determine a customs value which reflects the actual economic value of imported goods, that is, the actual price of goods as they are declared for release into free circulation.
E fogalom lényege különösen, ahogyan azt fent bemutattam 16, hogy a vámérték megállapításának tükröznie kell a behozott áru tényleges gazdasági értékét, azaz az áruk tényleges árát, amikor azokat a szabad forgalomba bocsátás számára kérik vámkezelni.
In other words, the customs value should correspond as much as possible to the export price at the point when the goods reach the Community frontier, which is also illustrated by the fact that, according to Article 145 of the implementing regulation, reductions in the commercial value of the goods — for instance due to the loss or damaging of the goods — which have occurred after they have been purchased but before they have been released for free circulation, must result in a proportional reduction in the price actually paid or payable. 17
Más szóval a vámértéknek a lehető leginkább meg kell felelnie az akkori exportárnak, amikor az áruk a közösségi határt átlépik, amelyet az a tény is alátámaszt, hogy a végrehajtási rendelet 145. cikke értelmében az áruk kereskedelmi értékének a megvásárlást követően, de a szabad forgalomba bocsátás előtt bekövetkező csökkenése esetén – például amikor az áru egy része elvész vagy károsodik – a ténylegesen kifizetett vagy fizetendő ár részarányosítását kell alkalmazni. 17
16 — See point 40 above.
16 – Lásd a fenti 40. pontot.
15 — Unifert, cited in footnote 11, paragraphs 16 and 21.
17 – Ebben az értelemben lásd még a 183/85. sz.
That judgment referred to Article 3(1) of Council Regulation (EEC) No 1224/80 of 28 May 1980 on the valuation of goods for customs purposes (OJ 1980 L 134, p.
Repenningügyben 1986. június 12-én hozott ítélet (EBHT 1986., 1873. o.) 18. pontját, valamint a 11. lábjegyzetben hivatkozott Unifertügyben hozott ítélet 35. pontját.
1) and Article 6 of Commission Regulation (EEC) No 1495/80 of 11 June 1980 implementing certain provisions of Articles 1, 3 and 8 of the first-mentioned regulation (OJ 1980 L 154, p.
15 – Lásd a 11. lábjegyzetben hivatkozott Unifertügyben hozott ítélet 16. és 21. pontját.
14), which were, however, re-enacted in essentially the same terms in Article 29(1) of the Customs Code and Article 147(1) of the implementing regulation respectively.
Ezen ítélet hivatkozott az áruk vámértékeléséről szóló, 1980. május 28-i, 1224/80/EGK tanácsi rendelet (HL 1980.
17 — See also, to that effect, Case 183/85 Repenning [1986] ECR 1873, paragraph 18, and Unifert, cited in footnote 11, paragraph 35.
L 134., 1. o.) 3. cikkének (1) bekezdésére, valamint az első hivatkozott rendelet 1., 3. és 8. cikke egyes rendelkezéseinek végrehajtásáról szóló, 1980. június 11-i bizottsági rendelet 6. cikke (HL 1980 L 154, 14. o.), amelyeket lényegében ugyanígy vett át a Vámkódex 29. cikkének (1) bekezdése és a végrehajtási rendelet 147. cikkének (1) bekezdése.
CARBONI E DERIVATI the Community — at liberty a price relating to a prior sale of the goods.
CARBONI E DERIVATI behozatalához vezető utolsó eladás alapján jelentette be, szabadon kiválassza az áruk korábbi eladásához kapcsolódó árat.
It is also for this very reason that, as the Commission has rightly pointed out, in the current version of Article 147(1) of the implementing regulation, as amended in 1995, it has been made clear that in the case of successive sales before valuation, the customs value is, as a rule, to be determined on the basis of the last sale which led to the introduction of the goods into the customs territory of the Community.
Éppen ugyanezen okból, ahogyan arra a Bizottság helyesen rámutatott, a végrehajtási rendelet 147. cikke (1) bekezdésének 1995-ben módosított, hatályos változata alapján nyilvánvaló, hogy az értékelés előtti egymást követő eladások esetében a vámértéket főszabály szerint azon utolsó eladás alapján kell meghatározni, amely során az árukat a Közösség vámterületén forgalomba bocsátották.
The declarant cannot, according to the amended Article 147(1) of the implementing regulation, without more declare a price which relates to a sale which took place before that last sale but must, in such a case, demonstrate to the satisfaction of the customs authorities that that sale prior to the last sale took place for export to the customs territory.
A nyilatkozattevő a végrehajtási rendelet módosított 147. cikkének (1) bekezdése alapján nem jelenthet be minden további nélkül olyan árat, amely az utolsó eladás előtt történt eladáshoz kapcsolódik, hanem ilyen esetben a vámhatóságok előtt meggyőző módon igazolnia kell, hogy az utolsó eladást megelőző eladásra a Közösség vámterületére irányuló export céljából került sor.
In my view, such an interpretation would, in particular, first, run counter to the trans-action-value concept underlying Community customs law, which requires that, as a rule, goods are valued on the basis of the price of the last sale before valuation leading to their introduction into the Community and that, as a consequence, exceptions to that rule are to be interpreted strictly.
Álláspontom szerint ezen értelmezés először is nem felelne meg a közösségi vámjog alapját képező ügyleti érték fogalmának, amely főszabály szerint előírja, hogy az árukat a Közösségben történő forgalomba bocsátást megelőző eladási ár alapján kell értékelni, és hogy ennek következtében a szabály alóli kivételeket megszorítólag kell értelmezni.
Secondly, the requirement of legal certainty and the need to protect the individual importer from discretionary imposition of customs duties and, in particular, antidumping duties, also mean that it cannot be left to the customs authorities to choose at liberty a price other than the one selected and declared by the declarant.
Másodszor, a jogbiztonság követelménye, valamint az egyéni importőrök védelme a vámok, különösen a dömpingellenes vámok kivetésének diszkrecionális jogával szemben azt is jelenti, hogy a vámhatóságok nem határozhatják meg szabadon a nyilatkozattevő által kiválasztott és bejelentett ártól eltérő árat.
Turning, however, to the question raised in the present case, it should be noted that, to my mind, it is only the declarant which Article 147(1) of the implementing regulation allows to choose, in the case of successive sales, a price relating to a sale which took place prior to the last sale on the basis of which the goods were introduced.
A jelen ügyben előterjesztett kérdésre visszatérve azonban meg kell jegyezni, hogy álláspontom szerint a végrehajtási rendelet 147. cikkének (1) bekezdése kizárólag a nyilatkozattevő számára teszi lehetővé az egymást követő eladások esetében, hogy olyan árat válasszon, amely az utolsó, ezen áruk behozatala alapjául szolgáló eladást megelőző eladáshoz kapcsolódik.
Neither that provision, nor Article 29(1) of the Customs Code can, by contrast, be construed so as to allow the customs authority to select — in a case like that at hand, where the declarant has declared the price of the goods as agreed in the last sale leading to the introduction of the goods into
Ezzel szemben sem e rendelkezés, sem a Vámkódex 29. cikkének (1) bekezdése nem értelmezhető úgy, hogy az felhatalmazza a vámhatóságot arra, hogy a szóban forgó ügyhöz hasonló esetben, amikor a nyilatkozattevő az áruk árát az áruk közösségbe való
It therefore appears that, according to the Customs Code and the implementing regulation, the customs value must in principle be determined on the basis of the price actually paid or payable for goods under the last sale before customs valuation if that price is declared by the importer.
Ezért a Vámkódex és a végrehajtási rendelet alapján úgy tűnik, hogy a vámértéket elvileg az áruért a vámértékelést megelőző utolsó eladás során ténylegesen kifizetett vagy kifizetendő ár alapulvételével kell meghatározni, feltéve hogy az importőr ezen árról nyilatkozik.
Thus, the customs authorities may not refer in such a case to a price fixed on the occasion of a sale of the same goods which took place prior to that sale.
Ezért a vámhatóságok nem hivatkozhatnak ilyen ügyben olyan árra, amelyet ugyanezen áruk korábbi eladása során állapítottak meg.
Furthermore, the aims of the antidumping rules similarly do not, in my opinion and contrary to what the Italian Government seems to suggest, justify a different interpretation.
Emellett a dömpingellenes szabályok célja véleményem szerint és az olasz kormány álláspontjával szemben ugyancsak nem igazolja az ettől eltérő értelmezést.
injury to Community industry. Contrary to the submissions of the Italian Government, Community antidumping legislation is not concerned with the sale of goods as such (as, for example, in the present case, the first sale of the hematite pig iron from OME-DTECH to CMP) before they are actually exported to the customs territory of the Community, even if a Community operator is a party to such a transaction.
dömpingellenes szabályozás mindaddig nem érinti önmagában az árueladást (mint például jelen ügyben a hematitnyersvas OME-DTECH által a CMP-nek történő első eladása), amíg nem kerül sor ezeknek az áruknak a Közösség vámterületére irányuló tényleges kivitelére, még akkor sem, ha valamely közösségi gazdasági szereplő félként szerepel az ilyen ügyletben.
It should be noted in that regard that, according to Articles 1 and 2(1), respectively, of the basic decision, which are applicable to the provisional and the definitive decision at issue, 18 the rules on antidumping are aimed at protecting against ‘dumped or subsidised imports’ and an antidumping duty may be applied to any dumped product ‘whose release for free circulation in the Community causes injury’.
Ezzel összefüggésben meg kell jegyezni, hogy az alaphatározat 1. cikkéből és 2. cikkének (1) bekezdéséből következik, amelyek a szóban forgó ideiglenes, valamint végleges vám kivetéséről szóló határozatra is vonatkoznak 18, hogy a dömpingellenes szabályozás a „dömpingelt vagy támogatott behozatallal” szembeni védelem biztosítására irányul, és dömpingellenes vám vethető ki minden olyan dömpingelt termékre, „amelynek a Közösségben történő szabad forgalomba bocsátása kárt okoz.”
Furthermore, according to the definition contained in Article 2(2) of the basic decision, a product is to be considered to be dumped if its export price to the Community is less than the normal value of the like product.
Ezen túlmenően az alaphatározat 2. cikkének (2) bekezdésében megadott meghatározás szerint a termék akkor tekinthető dömpingelt terméknek, ha a Közösségbe irányuló exportára alacsonyabb, mint valamely hasonló termék rendes értéke.
Moreover, antidumping duties are intended to neutralise the dumping margin resulting essentially from the difference between the export price to the Community and the normal value of the product and to remove in that way the injurious effects of the import of the goods into the Community.
Ezen túlmenően a dömpingellenes vámok a Közösségbe irányuló kiviteli ár és a termék rendes értéke közötti eltérésből eredő dömpingkülönbözet semlegesítésére, ezáltal pedig az érintett áruk Közösségbe történő behozatala káros hatásainak megszüntetésére irányulnak.
In the present case, the minimum price of ECU 149 per tonne laid down in the decision imposing the provisional duty and the decision imposing the definitive duty represents the price level at which imports of the hematite pig iron concerned cease to cause injury to Community industry. 19
Jelen ügyben az ideiglenes dömpingellenes vám kivetéséről szóló határozattal, valamint a végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló határozattal megállapított tonnánkénti 149 ECU minimumár képezi azt az árszintet, amely mellett a hematitnyersvas behozatala a továbbiakban nem okoz jelentős kárt a közösségi iparágnak 19.