natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Having regard to all of the foregoing considerations, the Court of First Instance finds that the first part of this plea, concerning tax exemptions, is well founded in law and must, therefore, be upheld.
A fenti megfontolásokra tekintettel az Elsőfokú Bíróság úgy ítéli meg, hogy a díjmentességekre vonatkozó jelen jogalap első része jogilag megalapozott, ezért annak helyt kell adni.
The second part, alleging the failure to classify the payment facilities for the licence as State aid
A harmadik jogalap második részéről: a díjfizetési kedvezmények állami támogatásként minősítésének elmaradása
The applicant claims that, according to Article 13(1)(f) of Lei no 58/90 regime da actividade de televisão of 7 September 1990 (Portuguese Law No 58/90 on the regime for television activities) (Diário da República, Series I, No 207, of 7 September 1990; ‘Law No 58/90’), late payment of the network fee to Portugal Telecom by a private operator constitutes a ground for withdrawal of its licence.
A felperes arra hivatkozik, hogy az 1990. szeptember 7-i Lei no 58/90 regime da actividade de televisão (a televíziós tevékenység szabályozásáról szóló 58/90. sz. portugál törvény) (az 1990. szeptember 7-i Diário da República I., I. sorozat, 207. szám; a továbbiakban: 58/90. sz. törvény) 13. cikke (1) bekezdésének f) pontja szerint az engedély visszavonásának alapját képezi, ha valamely magán műsorszolgáltató késedelembe esik a Portugal Telecom részére esedékes díjak megfizetésével.
The seriousness of the penalty applicable contrasts with the leniency with which RTP was treated.
Az alkalmazott joghátrány súlyát tekintve ez ellentétben áll azzal az engedékenységgel, amelyben az RTP részesült.
That contradicts the Commission’s argument that there was no difference between the network fees which Portugal Telecom charged to RTP and those it charged to the private operators, to the extent that the decisive element was the reasonable timelimit for requiring payment.
Ez ellentmond a Bizottság azon érvének, mely szerint, amennyiben azt az ésszerű határidőt tekintjük meghatározó szempontnak, amelyen belül a fizetést követelni lehet, a Portugal Telecom által az RTP és a magán műsorszolgáltatók vonatkozásában megállapított díjak között nem állt fenn semmilyen különbség.
The acceptance by Portugal Telecom, whose majority shareholder from 1991 to 1997 was the Portuguese Republic, of late payments of the network fee by RTP thus constitutes State aid.
Állami támogatást képez tehát, hogy a Portugal Telecom – amelynek többségi részvényese 1991-től 1997-ig a Portugál Köztársaság volt – tudomásul vette az RTP díjfizetési késedelmét.
The allegation that Portugal Telecom did not waive recovery of those debts or its claim for default interest is not in itself sufficient to call that assessment into question.
Ezt a következtetést nem vonhatja kétségbe önmagában az az állítás, hogy a Portugal Telecom nem mondott le a követeléseinek behajtásáról és a késedelmi kamatokról.
In the reply, the applicant claims that the Portuguese Republic was in control of Portugal Telecom until at least 1997 and that the agreements concluded between Portugal Telecom and RTP relate to March 1996 and December 1997.
A felperes a válaszban hangsúlyozza, hogy a Portugal Telecom legalább 1997-ig a Portugál Köztársaság irányítása alatt állt, a Portugal Telecom és az RTP közötti megállapodások megkötésére pedig 1996 márciusa és 1997 decembere között került sor.
RTP was in a state of technical insolvency.
Az RTP technikailag fizetésképtelen volt.
The Commission states that it examined that point, but the applicant notes that the contested decision does not answer the questions which it asked in the administrative procedure concerning the date on which the debt to Portugal Telecom was settled, if at all, the amounts of default interest actually settled and the amount of RTP’s debt to Portugal Telecom as at the date of the request.
A Bizottság arra hivatkozik, hogy megvizsgálta ezt a kérdést, a felperes azonban azt állítja, hogy a megtámadott határozat nem tartalmaz válaszokat azokra a kérdésekre, amelyeket a felperes korábban, a közigazgatási eljárás során tett fel, és amelyek a Portugal Telecommal szemben fennálló tartozás esetleges kiegyenlítésének időpontjára, a ténylegesen megfizetett késedelmi kamatok összegére, valamint az RTP-nek a Portugal Telecommal szemben a kérdés feltevésének napján fennálló tartozása összegére vonatkoztak.
The fact that the Autoridade Nacional de Comunicações (Portuguese National Communications Authority; ‘Anacom’), responsible for ensuring respect for the pricing rules for the television broadcasting network, decided in 2003 to reduce the level of the network fee paid by television operators to Portugal Telecom in 2002 was not relevant to the examination of the period from 1992 to 1998.
Az a tény, hogy az Autoridade Nacional de Comunicações (a portugál nemzeti hírközlési hatóság, a továbbiakban: Anacom) – amely a műsorszóró hálózat használati díjaira vonatkozó szabályok alkalmazásának felügyeletéért felelős – 2003-ban akként határozott, hogy mérsékli a televíziós műsorszolgáltatók által a Portugal Telecom részére 2002ben fizetett díj összegét, az 1992-től 1998-ig terjedő időszak vizsgálata szempontjából nem bír semmilyen jelentőséggel.
The Commission contests the applicant’s position that the Portuguese Republic was not unconnected with Portugal Telecom’s acceptance of late payments and thus with the grant, allegedly, of terms of payment which were not available to RTP’s competitors.
A Bizottság vitatja a felperes azon állítását, mely szerint a Portugál Köztársaság nem minősül kívülállónak azzal összefüggésben, hogy a Portugal Telecom tudomásul vette a fizetési késedelmeket, ezzel pedig állítólag olyan fizetési feltételeket biztosított, amelyek az RTP versenytársai számára nem voltak elérhetők.
The Commission did not exclude a priori the involvement of public resources.
A Bizottság nem zárta ki eleve az állami források bevonását.
However, having noted the absence of evidence of actual participation by the Portuguese authorities in the adoption of the agreements concerning the acceptance of payment deferrals, it was unable to find that such resources were implicated for the purposes of Article 87 EC.
Ugyanakkor, mivel megállapította, hogy hiányoznak az arra utaló bizonyítékok, hogy a portugál hatóságok ténylegesen közreműködtek volna a fizetési haladékok tudomásul vételére vonatkozó megállapodások megkötésében, nem tudott arra a következtetésre jutni, hogy az ilyen forrásoknak az EK 87. cikk értelmében vett bevonásáról volt szó.
In addition, Portugal Telecom’s behaviour before and after its privatisation in 1997 did not change.
Ezenkívül a Portugal Telecom magatartása változatlan maradt az 1997-ben történt privatizációja előtt és után.
Portugal Telecom continued, after its privatisation, to conclude agreements with RTP accepting late payments of RTP’s network fee.
A Portugal Telecom a privatizációját követően továbbra is megállapodásokat kötött az RTP-vel, amelyekben tudomásul vette az RTP díjfizetési késedelmeit.
The main reason for these agreements was a disagreement as to the level of the annual network fee, connected with the interdependence of the two undertakings.
E megállapodások fő oka az éves díj mértékére vonatkozó nézetkülönbség volt, figyelembe véve a két cég egymástól való függőségét.
That fact was moreover underlined by Anacom’s decision of 2003 pursuant to which Portugal Telecom was obliged to reduce its tariffs considerably.
E tényt egyébként az Anacom 2003-ban elfogadott egyik határozata is alátámasztja, mely szerint a Portugal Telecomnak jelentős mértékben csökkentenie kellett a díjait.
That shows that Portugal Telecom’s behaviour towards RTP was that of a private creditor.
Ez bizonyítja, hogy a Portugal Telecom ugyanúgy járt el az RTP-vel szemben, mint egy magánhitelező.
In the rejoinder, the Commission indicates that the only reason for its reference to Anacom’s decision of 2003 was the fact that that decision stated that the main reason for the agreements between RTP and Portugal Telecom appeared to be a dispute over the level of the annual network fee and that that constituted additional evidence that Portugal Telecom’s behaviour was that which a private creditor would have adopted in the same situation.
A Bizottság a viszonválaszban azt állítja, hogy az Anacom 2003-ban elfogadott határozatára történő hivatkozását csupán az a körülmény indokolja, hogy e határozat hangsúlyozta azt a tényt, mely szerint az éves díj mértékére vonatkozó nézetkülönbség tűnt az RTP és a Portugal Telecom közötti megállapodások fő okának, ez pedig további bizonyítékként szolgált arra, hogy a Portugál Telecom ugyanúgy járt el, mint ahogy hasonló helyzetben egy magánhitelező eljárt volna.
For advantages to be capable of being classified as aid within the meaning of Article 87(1) EC, they must, first, be granted directly or indirectly through State resources and, second, be imputable to the State (France v Commission, paragraph 43 above, paragraph 24 and the caselaw cited; Case C-355/00 Freskot [2003]ECR I-5263, paragraph 81; Case C-345/02 Pearle and Others [2004]ECR I-7139, paragraph 35; Opinion of Advocate General Jacobs in Case C-457/00 Belgium v Commission [2003] ECR I-6931, I-6934, points 67 and 69; Joined Cases T-228/99 and T-233/99 Westdeutsche Landesbank Girozentrale and Land Nordrhein-Westfalen v Commission [2003] ECR II-435, paragraph 179; and Case T-351/02 Deutsche Bahn v Commission [2006]ECR II-1047, paragraph 101).
Freskotügyben 2003. május 22-én hozott ítéletének [EBHT 2003., I-5263. o.] 81. pontja, valamint a C-345/02. sz., Pearle és társai ügyben 2004. július 15-én hozott ítéletének [EBHT 2004., I-7139. o.] 35. pontja; Jacobs főtanácsnoknak a Bíróság C-457/00. sz., Belgium kontra Bizottság ügyben 2003. július 3-án hozott ítéletére [EBHT 2003., I-6931. o.] vonatkozóan előterjesztett indítványának [EBHT 2003., I-6934. o.] 67. és 69. pontja; az Elsőfokú Bíróság T-228/99. és T-233/99. sz., Westdeutsche Landesbank Girozentrale és Land Nordrhein-Westfalen kontra Bizottság ügyben 2003. március 6-án hozott ítéletének [EBHT 2003., II-435. o.] 179. pontja, valamint a T-351/02. sz., Deutsche Bahn kontra Bizottság ügyben 2006. április 5-én hozott ítéletének [EBHT 2006., II-1047. o.] 101. pontja).
According to case-law, the imputability of a measure to the State cannot be inferred from the mere fact that the measure at issue was taken by a public undertaking (France v Commission, paragraph 43 above, paragraphs 51 and 57).
Az ítélkezési gyakorlat szerint valamely intézkedés államnak tulajdoníthatósága nem vezethető le önmagában abból a körülményből, hogy a szóban forgó intézkedést állami vállalat hozta meg (lásd a fenti 43. pontban hivatkozott Franciaország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 51. és 57. pontját).
Even if the State is in a position to control a public undertaking and to exercise a dominant influence over its operations, actual exercise of that control in a particular case cannot be automatically presumed.
Ugyanis, még ha az állam irányítani is tud valamely állami vállalatot, és meghatározó befolyást is gyakorolhat annak működésére, ennek az irányítási jogkörnek adott esetben történő tényleges gyakorlását nem lehet automatikusan vélelmezni.
A public undertaking may act with more or less independence, according to the degree of autonomy left to it by the State.
Az állami vállalat képes többé vagy kevésbé függetlenül működni, az állam által részére biztosított önállóság szintjének megfelelően.
Therefore, the mere fact that a public undertaking is under State control is not sufficient for measures taken by that undertaking to be imputed to the State.
Ezért önmagában az a tény, hogy az állami vállalat az állam irányítása alatt áll, nem elegendő ahhoz, hogy az e vállalat által meghozott intézkedéseket az államnak tulajdonítsák.
It is also necessary to examine whether the public authorities must be regarded as having been involved, in one way or another, in the adoption of those measures (France v Commission, paragraph 43 above, paragraph 52).
Szükség van annak vizsgálatára is, hogy a hatóságokról megállapítható-e, hogy bármely szempontból részt vettek az említett intézkedések meghozatalában (a fenti 43. pontban hivatkozott Franciaország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 52. pontja).
On that point, it cannot be demanded that it be demonstrated, on the basis of a precise inquiry, that in the particular case the public authorities specifically incited the public undertaking to take the aid measures in question.
Ezzel összefüggésben nem várható el annak részletes vizsgálat alapján történő bizonyítása, hogy a hatóságok ténylegesen ösztönözték az állami vállalatot a szóban forgó támogatási intézkedés meghozatalára.
In the first place, having regard to the fact that relations between the State and public undertakings are close, there is a real risk that State aid may be granted through the intermediary of those undertakings in a non-transparent way and in breach of the rules on State aid laid down by the Treaty (France v Commission, paragraph 43 above, paragraph 53).
Egyrészt ugyanis – figyelembe véve azt a tényt, hogy az állam és az állami vállalatok közötti kötelékek szorosak – fennáll annak valós kockázata, hogy az állami támogatásokat e vállalatok útján, kevésbé átláthatóan és a Szerződésben foglalt állami támogatási szabályok megsértésével nyújtják (a fenti 43. pontban hivatkozott Franciaország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 53. pontja).
Moreover, it will, as a general rule, be very difficult for a third party, precisely because of the privileged relations existing between the State and a public undertaking, to demonstrate in a particular case that aid measures taken by such an undertaking were in fact adopted on the instructions of the public authorities (France v Commission, paragraph 43 above, paragraph 54).
Másrészt – pontosan az állam és az állami vállalat között fennálló kiváltságos kapcsolatok miatt – a kívülálló számára általában nagyon nehéz lenne valamely konkrét esetben bizonyítani, hogy az ilyen vállalat ténylegesen a hatóságok utasítására hozta meg a támogatási intézkedéseket (a fenti 43. pontban hivatkozott Franciaország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 54. pontja).
For those reasons, the Court, in paragraph 55 of the judgment in France v Commission, paragraph 43 above, held that it must be accepted that the imputability to the State of an aid measure taken by a public undertaking may be inferred from a set of indicators arising from the circumstances of the case and the context in which that measure was taken.
A fenti indokok alapján a Bíróság a fenti 43. pontban hivatkozott Franciaország kontra Bizottság ügyben hozott ítéletének 55. pontjában úgy ítéli meg, hogy el kell fogadni, hogy az állami vállalat által meghozott valamely támogatási intézkedés államnak tulajdoníthatósága levezethető az eset körülményeiből eredő bizonyítékok összességéből, valamint az intézkedés hátterét képező összefüggésekből.
In that respect, the Court noted that it had already taken into consideration the fact that the body in question could not take the contested decision without taking account of the requirements of the public authorities (see, inter alia, Joined Cases 67/85, 68/85 and 70/85 Van der Kooy and Others v Commission [1988] ECR 219, paragraph 37) or the fact that, apart from factors of an organic nature which linked the public undertakings to the State, those undertakings, through the intermediary of which aid had been granted, had to take account of directives issued by an inter-ministerial committee (see Case C-303/88 Italy v Commission [1991] ECR I-1433, paragraphs 11 and 12, and Case C-305/89 Italy v Commission [1991] ECR I-1603, paragraphs 13 and 14).
A Bíróság ezzel kapcsolatban emlékeztet arra, hogy korábban már vizsgálta azt a tényt, ha a szóban forgó szervezet a hatóságok elvárásainak figyelembevétele nélkül nem hozhatta meg a vitatott határozatot (lásd többek között a Bíróság 67/85., 68/85. és 70/85. sz., Van der Kooy és társai kontra Bizottság ügyben 1988. február 2-án hozott ítéletének [EBHT 1988., 219. o.] 37. pontját), vagy azt a tényt, ha az állami vállalatok, amelyek közvetítésével a támogatásokat nyújtották, az őket az államhoz kötő szervezeti tényezőkön kívül a tárcaközi bizottság által kiadott iránymutatásokat is kötelesek voltak figyelembe venni (a Bíróság C-303/88. sz., Olaszország kontra Bizottság ügyben 1991. március 21-én hozott ítéletének [EBHT 1991., I-1433. o.] 11. és 12. pontja, valamint a C-305/89. sz., Olaszország kontra Bizottság ügyben 1991. március 21-én hozott ítéletének [EBHT 1991., I-1603. o.] 13. és 14. pontja).
In addition, other indicators might, in certain circumstances, be relevant in concluding that an aid measure taken by a public undertaking is imputable to the State, such as, in particular, its integration into the structures of the public administration, the nature of its activities and the exercise of the latter on the market in normal conditions of competition with private operators, the legal status of the undertaking (in the sense of it being subject to public law or ordinary company law), the intensity of the supervision exercised by the public authorities over the management of the undertaking, or any other indicator showing, in the particular case, an involvement by the public authorities in the adoption of a measure or the
Ezenkívül adott esetben egyéb bizonyítékok is relevánsnak bizonyulhatnak annak megállapításához, hogy az állami vállalat által meghozott támogatási intézkedés az államnak tulajdonítható, így például a vállalat illeszkedése a közigazgatás szervezetrendszerébe, a tevékenységének jellege és e tevékenységnek a magán gazdasági szereplőkkel folytatott verseny szokásos feltételei mellett történő gyakorlása a piacon, a vállalat közjogi vagy a gazdasági társaságokra vonatkozó általános szabályok szerinti jogállása, az állami hatóságok által a vállalat vezetése felett gyakorolt felügyelet erőssége, és minden más olyan bizonyíték, amely az adott esetben az állami hatóságok közreműködésére vagy a közreműködés hiányának valószínűtlenségére utal valamely intézkedés elfogadása kapcsán,
However, the mere fact that a public undertaking has been constituted in the form of a capital company under ordinary law cannot, having regard to the autonomy which that legal form is capable of conferring upon it, be regarded as sufficient to exclude the possibility of an aid measure taken by such a company being imputable to the State.
Ugyanakkor önmagában az a körülmény, hogy valamely állami vállalatot az általános szabályok szerinti tőketársaság formájában hoztak létre – csupán azért, mert e jogi forma következtében a vállalatot önállóság illeti meg –, még nem tekinthető elegendőnek ahhoz, hogy kizárható legyen az ilyen társaság által meghozott támogatási intézkedés államnak tulajdoníthatósága.
The existence of a situation of control and the real possibilities of exercising a dominant influence which that situation involves in practice makes it impossible to exclude from the outset any imputability to the State of a measure taken by such a company, and hence the risk of an infringement of the Treaty rules on State aid, notwithstanding the relevance, as such, of the legal form of the public undertaking as one indicator, amongst others, enabling it to be determined in a given case whether or not the State is involved (France v Commission, paragraph 43 above, paragraph 57 and the caselaw cited).
Az ellenőrzési helyzet fennállása és a meghatározó befolyás gyakorlására irányuló, az ilyen helyzetből gyakorlatilag származó valós lehetőségek ugyanis – annak ellenére, hogy az állami vállalat jogi formája önmagában jelentőséggel bír, mint olyan bizonyíték, amely többek között lehetővé teszi konkrét esetben annak megállapítását, hogy fennáll-e, vagy sem az állami közreműködés – megakadályozzák, hogy eleve ki lehessen zárni az ilyen társaság által meghozott intézkedés államnak tulajdoníthatóságát, következésképpen pedig a Szerződés állami támogatásokra vonatkozó szabályai megkerülésének kockázatát (a fenti 43. pontban hivatkozott Franciaország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 56. pontja és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
In the present case, the Commission, after contending that, at least before the middle of 1997, the Portuguese Republic was in a position to control Portugal Telecom (recital 109 of the contested decision), concluded, however, that nothing indicated that the Portuguese public authorities were implicated in the adoption of the payment facilities for the fee (recital 116 of the contested decision).
A jelen esetben a Bizottság, miután megállapította, hogy a Portugál Köztársaság legalábbis az 1997. év közepéig irányítani tudta a Portugal Telecomot (a megtámadott határozat (109) preambulumbekezdése), úgy ítélte meg, hogy ugyanakkor semmi nem utalt arra, hogy a portugál hatóságok közreműködtek a díjfizetési kedvezmények biztosításában (a megtámadott határozat (116) preambulumbekezdése).
The Commission contended, in that respect, that the regulation of tariffs and services proposed by Portugal Telecom made no distinction between private operators and the public broadcaster and that Portugal Telecom did not have to provide RTP with an obligatory universal service in terms of a network service (recital 111 of the contested decision).
A Bizottság ebben az összefüggésben megállapította, hogy díjakra és a Portugal Telecom által nyújtott szolgáltatásokra vonatkozó szabályozás nem tett különbséget a magán gazdasági szereplők és az állami műsorszolgáltató között, valamint hogy a Portugal Telecomnak nem kellett az egyetemes szolgáltatási kötelezettség keretében hálózati szolgáltatást nyújtania az RTP részére (a megtámadott határozat (111) preambulumbekezdése).
It contended that Portugal Telecom, as a public limited company governed by company law, was not integrated into the structures of the public administrations (recital 113 of the contested decision).
A Bizottság hangsúlyozta, hogy a Portugal Telecom a magánjog szerinti részvénytársaságként nem volt része a közigazgatás szervezetének (a megtámadott határozat (113) preambulumbekezdése).
It stated that, in response to a question on its part, the Portuguese authorities expressly stated that they had not intervened, directly or indirectly, in the grant of the payment facilities for the fee.
A Bizottság megállapította, hogy a portugál hatóságok az általa feltett kérdésre adott válaszként kifejezetten úgy nyilatkoztak, hogy sem közvetlenül, sem pedig közvetetten nem avatkoztak be a díjfizetési kedvezmények biztosításába.
In addition, no third party had come forward with any indications of such an intervention (recital 114 of the contested decision).
Ezenkívül harmadik felek sem terjesztettek elé semmilyen bizonyítékot ilyen beavatkozásra vonatkozóan (a megtámadott határozat (114) preambulumbekezdése).
Lastly, the Commission, first, contended that Portugal Telecom’s behaviour did not change after the middle of 1997, since it continued to conclude agreements on payment facilities for the fee with RTP, and, second, stated that the main reason for those agreements was a dispute over the level of that fee.
Végül a Bizottság egyrészt arra hivatkozott, hogy a Portugal Telecom magatartása nem változott az 1997. év közepét követően, hiszen továbbra is megállapodásokat kötött az RTP-vel a fizetési kedvezményekről, másrészt pedig hangsúlyozta, hogy e megállapodások fő oka az említett díj összegével kapcsolatos vita volt.
That was confirmed by Anacom’s decision of 2003 (recital 115 of the contested decision).
Ezt megerősíti az Anacom 2003-ban elfogadott határozata (a megtámadott határozat (115) preambulumbekezdése).
The Court notes that the applicant’s criticisms of the arguments and the evidence put forward by the Commission in the contested decision are limited.
Az Elsőfokú Bíróság megállapítja, hogy a felperes által megfogalmazott, a Bizottság által a megtámadott határozatban előterjesztett tényekkel és érveléssel szembeni kifogások korlátozottak.