natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, the Bundesfinanzhof expressed doubt as to whether the assessment of tax on distributions made from EK 02 was compatible with Directive 90/435 — inasmuch as it constitutes a withholding tax — and, as the case may be, with the provisions of the EC Treaty on the free movement of capital or the freedom of establishment.
Azonban a Bundesfinanzhof kétségét fejezte ki azzal a kérdéssel kapcsolatban, hogy az EK 02 kategóriából eszközölt felosztások utáni adómegállapítás összeegyeztet-hető-e 90/435 irányelvvel annyiban, amennyiben az forrásadónak minősül, és adott esetben összeegyeztethető-e az EK-Szerződés szabad tőkemozgásra vagy a letelepedés szabadságára vonatkozó rendelkezéseivel.
In those circumstances, the Bundesginanzhof decided to stay proceedings and to refer the following two questions to the Court for a preliminary ruling:
Ilyen körülmények között a Bundesfinanzhof úgy döntött, hogy felfüggeszti az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
‘(1) Is there withholding tax within the meaning of Article 5(1) of Council Directive 90/435 …, now Article 5 in the version resulting from Council Directive 2003/123/EC of 22 December 2003 (OJ 2004 L 7, p.
1) A […] 90/435/EGK tanácsi irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a 2003. december 22-i 2003/123/EK irányelvvel (HL 2004.
41) in the case in which national law provides that, where profits are distributed by a subsidiary to its parent company, income and asset increases of the capital company are to be taxed which, under national law, would not be taxed if they remained with the subsidiary and were not distributed to the parent company?
L 7., 41. o.) módosított változata szerinti forrásadót szabályoz-e a nemzeti jog azon rendelkezése, amely előírja, hogy a leányvállalat által az anyavállalatának juttatott nyereség esetén a juttató tőketársaság jövedelme és vagyonnövekménye adóköteles, míg az egyébként nem adóköteles akkor, ha a nyereség a leányvállalatnál marad, és azt nem osztja fel az anyavállalat számára?
(2) Should Question 1 be answered in the negative: is it compatible with [Articles 52, 73b and 73d of the Treaty] for a national rule to provide for divergent set-off arrangements for the distribution of profits by a capital company using portions of its own capital, resulting in consequent tax liability even in cases in which the capital company demonstrates that it has distributed dividends to nonresident shareholders, even though, under national law, such nonresident shareholders, unlike resident shareholders, are not entitled to set off against their own tax the corporation tax thus determined?’
2) Amennyiben az első kérdésre adott válasz nemleges, összeegyeztethető-e az [EK-Szerződés 52., 73B. és 73D. cikkével], ha a nemzeti szabályozás a nyereségfelosztásnak a tőketársaság sajáttőke-elemeivel szembeni különös elszámolását az ebből eredő adóteherrel együtt abban az esetben is előírja, ha a tőketársaság igazolja, hogy külföldi illetőségű részvényeseknek [tagoknak] fizetett osztalékot, jóllehet a nemzeti jog szerint az ilyen részvényes [tag] a belföldi illetőségű részvényessel [taggal] ellentétben nem jogosult arra, hogy a saját adójába beszámítsa a megállapított társasági adót?
By document lodged at the Registry of the Court of Justice on 18 February 2008, Burda requested the Court of Justice to order the reopening of the oral procedure, pursuant to Article 61 of the Rules of Procedure, with a view to prescribing ‘measures of organisation of procedure’.
A Burda a Bíróság Hivatalához 2008. február 18-án érkezett kérelmével „pervezető intézkedések” meghozatala céljából kérte a Bíróságot, hogy az eljárási szabályzat 61. cikke alapján rendelje el a szóbeli szakasz újbóli megnyitását.
The application to have the oral procedure re-opened and the prescribing of measures of organisation of procedure
A szóbeli szakasz újbóli megnyitására és a pervezető intézkedések meghozatalára irányuló kérelemről
In support of its application, Burda argues, first, that the Advocate General did not take account in his Opinion of the provisions of Paragraph 78(5) of the German Circular on Corporation Tax (Körperschaftsteuerrichtlinien, ’the KStR’).
Kérelmének alátámasztására a Burda először is megjegyzi, hogy a főtanácsnok az indítványában nem veszi figyelembe a társasági adóra vonatkozó német iránymutatások (Körperschaftsteuerrichtlinien, a továbbiakban: KStR) 78. §-ának (5) bekezdését.
It should be pointed out that in proceedings brought under Article 234 EC, it is not for the Court to specify the relevant provisions of national law applicable to the main proceedings.
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az EK 234. cikk alapján megindított eljárásban nem a Bíróság feladata az alapügyben alkalmazandó releváns nemzeti rendelkezéseknek a meghatározása.
It is common ground, however, that the court making the reference did not mention Paragraph 78(5) of the KStR in its order for reference.
Márpedig a kérdést előterjesztő bíróság az előzetes döntéshozatalra utaló határozatában nem említi a KStG 78. §-ának (5) bekezdését.
In reality, Burda is criticising the position adopted by the Advocate General in regard to the interpretation of Paragraph 28(4) of the KStG 1996 and the fact that he did not agree with Burda’s analysis.
Valójában állításaival a Burda a főtanácsnoknak az 1996. évi KStG 28. §a (4) bekezdése értelmezésére vonatkozó állásfoglalását, és azt a tényt kifogásolja, hogy az nem követi az elemzését.
However, it is clear from the caselaw that neither the Statute of the Court of Justice nor the Rules of Procedure make provision for the parties to submit observations in response to the Advocate General’s Opinion (see, in particular, SGAE, paragraph 26 and the caselaw cited therein).
Azonban az ítélkezési gyakorlatból következik, hogy sem a Bíróság alapokmánya, sem pedig eljárási szabályzata nem teszi lehetővé, hogy a felek a főtanácsnoki indítványra válaszként észrevételeket tegyenek (lásd többek között a fent hivatkozott SGAE-ügyben hozott ítélet 26. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
Secondly, Burda claims that, contrary to the Advocate General’s view, it did not have profits available for distribution liable to be taxed at 30% and that the dividend was no more than the repayment, exempt from tax, of cash contributions made by the members.
A Burda másodszor azt állítja, hogy a főtanácsnok véleményével ellentétben nem rendelkezett 30%-os adókulccsal adóztatható felosztható nyereséggel, és hogy az osztalék nem képviselt többet, mint a tagok pénzügyi hozzájárulásainak adómentes megtérítését.
In making those claims, Burda is essentially arguing that certain factual premises on which the Advocate General’s analysis is based are incorrect or incomplete.
Ezen állításain keresztül a Burda lényegében azzal érvel, hogy a főtanácsnok értékelésének alapjául szolgáló bizonyos ténybeli előfeltevések pontatlanok és hiányosak.
It should be pointed out that only the court making the reference may define the factual context in which the questions which it asks arise or, at very least, explain the factual assumptions on which the questions are based.
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy kizárólag a kérdést előterjesztő bíróság feladata azon ténybeli keret meghatározása, amelybe az általa feltett kérdések illeszkednek, vagy legalábbis azon ténybeli feltevések magyarázata, amelyeken e kérdések alapulnak.
It is clear from the questions referred to the Court that the facts raised by Burda in its application were not set out by the national court.
Azonban az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésből kitűnik, hogy a Burda által a kérelmében hivatkozott ténybeli elemekre nem tért ki a kérdést előterjesztő bíróság.
It follows that the claims mentioned in paragraph 43 of the present judgment cannot justify the reopening of the oral procedure, having regard to the requirements laid down in Article 61 of the Rules of Procedure.
Ebből következik, hogy a Bíróság eljárási szabályzatának 61. cikkében meghatározott követelményekre tekintettel a jelen ítélet 43. pontjában említett állítások sem indokolhatják a szóbeli szakasz újbóli megnyitását.
Under those circumstances, the Court, after hearing the Advocate General, finds that it has before it all the information and arguments necessary to reply to the questions referred by the national court.
Ilyen körülmények között a Bíróság a főtanácsnok meghallgatását követően úgy véli, hogy minden szükséges adat a rendelkezésére áll a kérdést előterjesztő bíróság kérdéseinek megválaszolásához.
Therefore, there are no grounds for ordering the reopening of the oral procedure and, consequently, the related application to prescribe measures of organisation of procedure must be rejected.
Így nem kell elrendelni a szóbeli szakasz újbóli megnyitását, és következésképpen el kell utasítani a pervezető intézkedések meghozatalára irányuló kérelmet is.
By its first question, the national court is asking essentially whether a provision of national law which, in relation to cases where profits are distributed by a subsidiary to its parent company, provides for the taxation of income and asset increases of the subsidiary which would not have been taxed if they had remained with the subsidiary and had not been distributed to the parent company constitutes withholding tax within the meaning of Article 5(1) of Directive 90/435.
Első kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ a Bíróságtól, hogy a 90/435 irányelv 5. cikkének (1) bekezdése értelmében forrásadót szabályoz-e a nemzeti jog azon rendelkezése, amely a leányvállalat által az anyavállalatának juttatott nyereség esetén a leányvállalat azon jövedelme és vagyonnövekménye adóztatását írja elő, amely nem lenne adóköteles, ha a nyereség – az anyavállalat számára való felosztás helyett – a leányvállalatnál maradna.
According to settled caselaw, the aim of that directive — which, as can be seen from paragraphs 5 and 24 of the present judgment, is applicable in the main proceedings — is to eliminate, through the introduction of a common system of taxation, any
E tekintetben – az állandó ítélkezési gyakorlat szerint – a jelen ítélet 5. és 24. pontjából következően az alapügyben alkalmazandó 90/435 irányelv célja, hogy a közös
2008 — CASE C-284/06 disadvantage to cooperation between companies of different Member States as compared with cooperation between companies of the same Member State, and thereby to facilitate crossborder cooperation.
SZ. ÜGY adózási rendszer bevezetésével megszüntesse azon hátrányokat, amelyek a különböző tagállamok társaságainak együttműködését az ugyanazon tagállam társaságainak együttműködésével szemben érik, és ezáltal megkönnyítse a társaságok határokon átnyúló együttműködését.
As regards, in particular, the prohibition laid down in Article 5 of Directive 90/435 on Member States levying a withholding tax on profits distributed by a resident subsidiary to its parent company, where that parent company is resident in another Member State, the Court has already held that any tax on income received in the State in which dividends are distributed is a withholding tax on distributed profits where the chargeable event for the tax is the payment of dividends or of any other income from shares, the taxable amount is the income from those shares and the taxable person is the holder of the shares (Epson Europe, paragraph 23; Athinaïki Zithopoiïa, paragraphs 28 and 29; Océ Van der Grinten, paragraph 47; and Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 108).
A Bíróság különösen a 90/435 irányelv 5. cikkében a tagállamokkal szemben felállított, a valamely más tagállami illetőségű anyavállalat által a belföldi illetőségű leányvállalatától kapott felosztott nyereség utáni forrásadó levonására vonatkozó tilalmat illetően már kimondta, hogy minden olyan adó forrásadónak minősül, amelyet az osztalékfizetés helye szerinti tagállamban elért jövedelemre vetnek ki, az adó tárgya az osztalék vagy részvényből [üzletrészből] származó más jövedelem kifizetése, és az adó alapja az adóalany tulajdonában álló ezen részvényekből [üzletrészekből] származó jövedelem (a fent hivatkozott Epson Europe ügyben hozott ítélet 23. pontja, a fent hivatkozott Athinaïki Zythopoiïa ügyben hozott ítélet 28. és 29. pontja, a fent hivatkozott Océ van der Grinten ügyben hozott ítélet 47. pontja, valamint a fent hivatkozott Test Claimants in the FII Group Litigation ügyben hozott ítélet 108. pontja).
It follows from that caselaw that three conditions must be cumulatively fulfilled for the application of Article 5(1) of Directive 90/435.
Ezen ítélkezési gyakorlatból következik, hogy a 90/435 irányelv 5. cikke (1) bekezdésének alkalmazására tekintettel három feltételnek kell egyszerre teljesülnie.
The German Government argues that the third condition referred to in paragraph 52 of the present judgment — that the taxable person must be the ‘holder of the shares’ — is not fulfilled in the case before the referring court.
E tekintetben a német kormány azzal érvel, hogy a jelen ítélet 52. pontjában említett feltételek közül a harmadik, vagyis az a feltétel, hogy az adóalanynak „részvény-, illetve üzletrész-tulajdonosnak” kell lennie, nem teljesül az alapügyben.
It must be stated that Burda is liable to corporation tax when it distributes profits, but the holders of the shares are Burda International and RCS.
Márpedig meg kell állapítani, hogy a nyereségfelosztás során a Burda társaságiadó fizetésére kötelezett, a Burda International és az RCS pedig üzletrész-tulajdonos.
Thus, the third condition for the existence of a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of Directive 90/435 is lacking in the case before the referring court.
Így a 90/435 irányelv 5. cikkének (1) bekezdése értelmében vett forrásadó fennállására vonatkozó harmadik feltétel nem teljesül az alapügyben.
That assessment is not called into question by the arguments which Burda and the Commission of the European Communities draw from Athinaïki Zithopoiïa order to maintain that the Court does not in fact apply the abovementioned condition and prefers an approach based on economic assessments.
Ezen értékelést nem kérdőjelezheti meg az Európai Közösségek Bizottságának és a Burdának a fent hivatkozott Athinaïki Zythopoiïa ügyre alapított érvelése annak alátámasztása érdekében, hogy a Bíróság valójában nem alkalmazza a fenti feltételt, és előnyben részesíti a gazdasági értékelésre alapított megközelítést.
In particular, in the Commission’s view, the interpretation of the conditions for the application of Article 5(1) of Directive 90/435 must take account of the specific economic function of the withholding tax mechanism which the directive puts in place.
Különösen – a Bizottság szerint – a 90/435 irányelv 5. cikke (1) bekezdése alkalmazási feltételeinek értelmezésekor figyelembe kell vennie az ezen irányelvben előírt forrásadórendszer különleges gazdasági szerepét.
If that is not done, the provision will be compromised in the most frequent cases, that is to say, every time a subsidiary distributes dividends to its parent companies where the latter are resident in a Member State other than the one in which the subsidiary is resident.
Ennek hiányában e rendelkezés alkalmazása veszélybe kerülne a leggyakoribb esetekben, vagyis minden egyes alkalommal, amikor a leányvállalat nyereséget oszt fel az anyavállalatainak, ha ez utóbbiak a leányvállalat illetősége szerinti tagállamtól eltérő másik tagállamban rendelkeznek illetőséggel.
In that regard, the Commission adds that the economic effect of taxing the subsidiary corresponds to taxing the parent company inasmuch as the tax is withheld by the company distributing the profits and paid directly to the tax authorities.
Ehhez a Bizottság hozzáteszi, hogy a leányvállalat adóztatásának gazdasági hatása megfelel az anyavállalat adóztatásának, mivel az adót a nyereséget felosztó vállalat vonja le, és fizeti ki közvetlenül az adóhatóságnak.
The preceding arguments cannot be accepted.
A fenti állítások nem fogadhatók el.
It should be noted at once that, as is clear from the caselaw subsequent to Athinaïki Zithopoiïa, the Court maintains, as a condition for the existence of a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of Directive 90/435, that the taxable person must be the holder of the shares (see Océ Van der Grinten, paragraph 47, and Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 108).
Meg kell állapítani, hogy a fent hivatkozott korábbi Athinaïki Zythopoiïa ügyben hozott ítéletből következik, hogy a Bíróság a 90/435 irányelv 5. cikkének (1) bekezdése értelmében vett forrásadó fogalmának feltételeként fenntartja azt, hogy az adóalany a részvénytulajdonos (lásd a fent hivatkozott Océ van der Grinten ügyben hozott ítélet 47. pontját és a fent hivatkozott Test Claimants in the FII Group Litigation ügyben hozott ítélet 108. pontját).
Moreover, that finding cannot be set aside on the basis of supposed economic considerations inherent in the withholding tax mechanism, such as those invoked by the Commission.
Továbbá ez a megállapítás nem utasítható el a forrásadórendszerben rejlő olyan állítólagos gazdasági megfontolások alapján, amelyekre a Bizottság hivatkozik.
Such considerations, even if they were relevant, form a basis for the application of Article 5(1) of Directive 90/435 only if the conditions laid down in the caselaw cited in paragraph 52 of the present judgment are all fulfilled.
Ugyanis e megfontolások, amennyiben relevánsak, csak akkor támasztják alá a 90/435 irányelv 5. cikke (1) bekezdésének alkalmazását, ha a jelen ítélet 52. pontjában idézett ítélkezési gyakorlatban említett minden feltétel teljesül.
By its second question, the national court essentially asks the Court whether Articles 52, 73b and 73d of the Treaty must be interpreted as precluding the application of a national measure, such as Paragraph 28(4) of the KStG 1996, under which the taxation of profits distributed by a subsidiary resident in a Member State to its parent company is subject to the same corrective mechanism regardless of whether the parent company is resident in the same Member State or in another Member State, even though — unlike a resident parent company — a nonresident parent company is not granted a tax credit by the Member State in which its subsidiary is resident.
Második kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében azt kívánja megtudni a Bíróságtól, hogy az EK-Szerződés 52., 73B. és 73D. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti intézkedés alkalmazása, mint az 1996. évi KStG 28. §-ának (4) bekezdése, amely alapján az egyik tagállamban illetőséggel rendelkező leányvállalat által anyavállalata számára felosztott nyereség adóztatása – függetlenül attól, hogy az anyavállalat ugyanezen vagy egy másik tagállamban rendelkezik illetőséggel – ugyanazon korrekciós eljárás alá tartozik, jóllehet – a belföldi illetőségű anyavállalattal ellentétben – a külföldi illetőségű anyavállalatot a leányvállalatának illetősége szerinti tagállam nem részesíti adójóváírásban.
In the circumstances of the main proceedings, it must first be determined whether and, if so, to what extent, national rules such as those at issue in the main proceedings are likely to affect the freedoms referred to in Articles 52, 73b and 73d of the Treaty.
Az alapügy ilyen körülményei között előzetesen meg kell határozni, hogy az olyan nemzeti szabályozás, mint az alapügyben szóban forgó, érintheti-e, és milyen mértékben, a Szerződés 52., 73B. és 73D. cikkét.
The applicable freedom
Az alkalmazandó szabadságról
It follows from settled caselaw that, in so far as any given national rules concern only relationships within a group of companies, they primarily affect the freedom of establishment (see, inter alia, to that effect Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 118; Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 33; and Oy AA, paragraph 23).
Az állandó ítélkezési gyakorlatból következik, hogy amennyiben egy nemzeti szabályozás kizárólag a cégcsoporton belüli viszonyokra vonatkozik, döntően a letelepedés szabadságát érinti (lásd e tekintetben többek között a fent hivatkozott Test Claimants in the FII Group Litigation ügyben hozott ítélet 118. pontját, a fent hivatkozott Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation ügyben hozott ítélet 33. pontját és a fent hivatkozott Oy AA ügyben hozott ítélet 23. pontját).
Moreover, according to consistent caselaw, where a company has a shareholding in another company which gives it definite influence over that company’s decisions and allows it to determine that company’s activities, it is the provisions of the Treaty on the freedom of establishment that are to be applied (see, inter alia, Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas, paragraph 31; Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 39; Case C-524/04 Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation [2007] ECR I-2107, paragraph 27; Oy AA, paragraph 20;
Továbbá emlékeztetni kell arra, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint amenynyiben valamely társaság olyan részesedéssel rendelkezik egy másik társaságban, amely irányító befolyást biztosít számára a társaság döntései tekintetében, és lehetővé teszi számára a társaság tevékenységének meghatározását, a Szerződésnek a letelepedés szabadságára vonatkozó rendelkezéseit kell alkalmazni (lásd többek között a fent hivatkozott Cadbury Schweppes és Cadbury Schweppes Overseas ügyben hozott ítélet 31. pontját; a fent hivatkozott Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation ügyben hozott ítélet 39. pontját; a C-524/04. sz.
Case C-112/05 Commission v Germany [2007] ECR I-8995, paragraph 13; and Case C-298/05 Columbus Container Services [2007] ECR I-10451, paragraph 29).
Services ügyben 2007. december 6-án hozott ítélet [EBHT 2007., I-10451. o.] 29. pontját).
It emerges from the order for reference that Burda, which is resident in German territory, is 50% owned by a nonresident company, namely, RCS.
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy a németországi illetőségű Burdában 50%-os részesedéssel rendelkezik egy külföldi illetőségű társaság, a jelen esetben az RCS.
In principle, a holding of that size in Burda’s capital by RCS gives the latter the right to exercise definite and decisive influence over its subsidiary’s activities within the meaning of the caselaw cited in the previous paragraph of the present judgment.
Az RCS-nek a Burda jegyzett tőkéjében való ilyen részesedése az előző pontban említett ítélkezési gyakorlat értelmében ez utóbbinak lényegében irányító befolyást biztosít, és lehetővé teszi számára a leányvállalata tevékenységének a meghatározását.
In that regard, it should also be pointed out that national legislation such as that at issue in the main proceedings, the application of which does not depend on the extent of the holding which the company receiving the dividend has in the company paying it, may fall within the purview both of Article 43 EC on freedom of establishment and of Article 56 EC on the free movement of capital (see, to that effect, Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 36).
Továbbá meg kell jegyezni, hogy az olyan nemzeti rendelkezés, mint az alapügyben szóban forgó, amelynek alkalmazása nem függ azon részesedés mértékétől, amelylyel az osztalékban részesülő társaság az osztalékfizető társaságban rendelkezik, mind a letelepedés szabadságára vonatkozó EK 43. cikk, mind a tőke szabad mozgására vonatkozó EK 56. cikk hatálya alá tartozhat (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Test Claimants in the FII Group Litigation ügyben hozott ítélet 36. pontját).