natgillin/translations-raw huggingface dataset:
the KStG 1996 was made after payment of the dividends to the shareholders so as to ensure that the tax rate would remain at 30% on the profits originally distributed by the subsidiary, without affecting the possibility of setting off the corporation tax paid by Burda against the corporation tax collected from their shareholders on their profits.
történő osztalékfizetést követően került sor annak biztosítása érdekében, hogy fenntartsák a leányvállalat által eredetileg juttatott nyereséget terhelő 30%-os adókulcsot, anélkül hogy érintenék a Burda által fizetett társasági adónak a részvényesek nyereségét terhelő társasági adóval szemben történő elszámolását.
To sum up, the tax calculated after correction does not alter the overall tax charge of the subsidiary resident in Germany and appears rather to be an accounting procedure enabling the corporation tax rate originally paid by the subsidiary to remain the same after the dividends are paid to the parent companies.
Mindent összevetve, a korrekciót követően megállapított adó nem módosítja a Németországban illetőséggel rendelkező leányvállalat teljes adóterhét, és inkább egy olyan elszámolási módnak tűnik, amely lehetővé teszi – az anyavállalatnak történő osztalékfizetést követően –, hogy fenntartsák a leányvállalat által eredetileg fizetett társasági adó mértékét.
I must confess that I am not persuaded by this argument.
Bevallom, hogy ezen érvelés nem győzött meg.
Finally, as the German Government pointed out in its written observations, without being contradicted by the other parties lodging observations in the present case, apart from the deduction at source of tax on investment income which, following the implementation in national law of Direct ive 90/435, is not applicable in the present case (see point 48 above), the dividends received by the nonresident parent company were not subject to tax in Germany.
Végül, amint azt a német kormány az írásbeli észrevételeiben kifejtette, anélkül hogy a jelen ügyben észrevételeket benyújtó többi fél ennek ellentmondott volna, az ingó tőkejövedelmet terhelő forrásadó levonásán kívül, amely a 90/435 irányelv nemzeti jogba történő átültetését követően nem alkalmazandó az alapeljárásban (lásd a jelen indítvány 48. pontját), a külföldi illetőségű anyavállalat által kapott osztalékokat Németországban nem terhelte adó.
Therefore, after correction, the tax in question is borne by the subsidiary and not by the parent companies.
Következésképpen még a korrekciót követően is, az alapeljárásban felmerülő adót a leányvállalat viseli, és nem az anyavállalatok.
In the first place, the approach suggested by Burda and the Commission tends to disregard the distinction, made in Directive 90/435 itself, between, on the one hand, a deduction at source affecting, in the Member State where the profit distribution is carried out, parent companies established in another Member State and, on the other hand, a prepayment of corporation tax affecting, in the Member State of distribution, the subsidiary company residing in that State.
Először is, a Burda és a Bizottság által javasolt megközelítés hajlamos figyelmen kívül hagyni a magában a 90/435 irányelvben foglalt különbségtételt egyrészt azon anyavállalatokat sújtó forrásadó, amelyek a nyereségfelosztás tagállamától eltérő tagállamban rendelkeznek illetőséggel, és másrészt a társaságiadó-előleg fizetése között, amely a nyereségfelosztás tagállamában az e területen illetőséggel rendelkező leányvállalatokat sújtja.
Even after the judgment in Athinaïki Zythopoiïa, the Court repeated that one of the criteria for identifying a withholding tax is the fact that the taxable person was the holder of the shares, that is to say, the parent company residing in a Member State other than that where the profit distribution was made. 17
Márpedig, a fent hivatkozott Athinaïki Zythopoiïa ügyben hozott ítéletet követően is, a Bíróság megismételte, hogy a forrásadó azonosításának egyik szempontja az a tény, hogy az adóalany a részvények tulajdonosa, vagyis az anyavállalat, amely eltérő tagállamban rendelkezik illetőséggel, mint amelyben a nyereségfelosztásra sor került 17.
16 — Opinion delivered on 10 May 2001, point 32.
16 – A 2001. május 10-én ismertetett indítvány 32. pontja.
17 — Océ Van der Griten, paragraph 47, and Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 108.
17 – Lásd a fent hivatkozott Océ Van der Grinten ügyben hozott ítélet 47. pontját és a fent hivatkozott Test Claimants in the FII Group Litigation ügyben hozott ítélet 108. pontját.
Burda and the Commission consider that this is of no importance, however.
A Burda és a Bizottság mégis úgy véli, hogy ezen utolsó körülmény nem számít.
Referring to the Opinion of Advocate General Alber in
Úgy gondolják ugyanis – Alber főtanácsnoknak a
BURDA an increase in the tax charge borne ultimately by the parent companies.
BURDA tartoznak, valamint a nem adóköteles jövedelmek belefoglalása, az adóteher növekedését vonják maguk után, amelyet végül az anyavállalat visel.
Second, even if the economic approach favoured by Burda and the Commission were to be upheld, it would not necessarily follow that the levy in question in the main proceedings is a withholding tax within the meaning of Directive 90/435, similar to that which was the subject-matter in Athinaïki Zythopoiïa.
Másodszor még, ha el kellene is fogadni a Burda és a Bizottság által javasolt gazdasági megközelítést, ebből nem következne, hogy az alapeljárásban szóban forgó levonás a 90/435 irányelv értelmében vett forrásadónak minősül, hasonlóan ahhoz, amely a fent hivatkozott Athinaïki Zythopoiïa ügyben hozott ítélet tárgya volt.
As I have already pointed out, the subsequent application of Paragraph 28(4) of the KStG 1996, namely after dividends were actually distributed to the shareholders by the subsidiary, does not alter either the tax rules to which that company was subject before the correction by the tax authority or the overall tax charge borne by that company because the distributed profits remain taxed at the rate of 30%.
Márpedig, amint azt már kiemeltem, az 1996. évi KStG 28. §a (4) bekezdésének a posteriori alkalmazása – vagyis azt követően, hogy a leányvállalat ténylegesen felosztotta az osztalékot a részvényeseknek – nem módosítja sem azt az adórendszert, amelynek hatálya alá az adóhatóság által elvégzett korrekciót megelőzően tartozott e társaság, sem az e társaságot terhelő teljes adóterhet, mivel a felosztott nyereséget továbbra is 30%-os adó terheli.
Nor does it affect the initial dividend distribution to the parent companies for the two financial years at issue in the main proceedings.
Nem érinti az alapeljárásban szóban forgó két üzleti évre vonatkozó, az anyavállalatok részére történő eredeti osztalékfelosztást sem.
It will be recalled that, in that case, the Court held that there is a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of Directive 90/435 where national legislation provides that, in the event of distribution of profits by a subsidiary to its parent company, in order to determine the taxable profits of the subsidiary, its total net profits, including income which has been subject to special taxation entailing extinction of tax liability and non-taxable income, must be reincorporated into the basic taxable amount, when income falling within those two categories would not be taxable on the basis of the national legislation if they remained with the subsidiary and were not distributed to the parent company. 18
Emlékeztetni kell arra, hogy ebben az ügyben a Bíróság kimondta, hogy forrásadóról van szó a 90/435 irányelv 5. cikkének (1) bekezdése értelmében, amikor a nemzeti jog a leányvállalat által az anyavállalatnak juttatott nyereség esetén előírja, hogy a leányvállalat adóköteles nyereségének meghatározása érdekében az adóköteles alapba be kell venni a leányvállalat összes nettó nyereségét, beleértve azon jövedelmeket, amelyek olyan különleges adóztatás alá tartoznak, amelyek az adótartozás megszűnését vonják maguk után, valamint a nem adóköteles jövedelmeket, míg e két jövedelemkategória nem lenne adóköteles a nemzeti jogszabály alapján, ha a leányvállalatnál maradt volna, és nem kerül felosztásra az anyavállalat számára 18.
This conclusion is clearly based on the fact that it is not the subsidiary’s profits themselves which are subject to the withholding tax, but the distribution of those profits to the parent company.
Ezen elemzés világosan azon a tényen alapul, hogy nem magának a leányvállalatnak a nyeresége képezi a forrásadó tárgyát, hanem e nyereségnek az anyavállalat részére történő felosztása.
In the Athinaïki Zythopoiïa case, the inclusion of income which was subject to special taxation entailing extinction of tax liability and non-taxa-ble income in the subsidiary’s basic taxable amount on a profit distribution gave rise to
A fent hivatkozott Athinaïki Zythopoiïa ítélet alapjául szolgáló ügyben az olyan jövedelmeknek a leányvállalat adóalapjába – kizárólag a nyereségfelosztás során – történő belefoglalása, amelyek az adótartozás megszűnésével járó különleges adóztatás alá
Furthermore, the fact that the shareholders who are nonresident in Germany do not receive a tax credit equivalent to the corporation tax paid by Burda is not due to the application of Paragraph 28(4) of the KStG 1996, but in fact results from the application of the provisions of the KStG 1996 on the initial 30% tax on distributed profits, which is less than if the profits were retained by the subsidiary. In my view, the fact that that advantage is not available to the nonresident parent companies does not alter the legal nature of the tax in relation to Directive 90/435.
Továbbá az a tény, hogy a nem Németországban illetőséggel rendelkező részvényesek nem részesülnek a Burda által fizetett társasági adóval megegyező összegű adójóváírásban, nem az 1996. évi KStG 28. §-ának (4) bekezdése alkalmazásának tudható be, hanem valójában az 1996. évi KStG azon rendelkezései alkalmazásából következik, amelyek a felosztott nyereség eredeti 30%-os adózására vonatkoznak, amely kisebb azon adónál, mint amely azt akkor terhelné, ha az említett nyereséget a leányvállalat megtartotta volna, anélkül hogy a külföldi illetőségű anyavállalatok javára szóló ilyen előny kizárása – véleményem szerint – módosíthatná e rendelkezés jogi jellegét a 90/435 irányelv vonatkozásában.
In that connection, the question whether the Member State in whose territory the distribution is carried out must, in such a situation, allow a tax credit to the nonresident parent companies does not form part of the problem of the classification of the measure in issue as a withholding tax
E tekintetben az a kérdés, hogy azon tagállamnak, amelynek területén a felosztásra sor kerül, ilyen helyzetben kell-e adójóváírást biztosítania a külföldi illetőségű anyavállalatoknak, nem tartozik az alapeljárásban szóban forgó szabályozás
18 — See paragraph 29 and the operative part of the judgment.
18 – Lásd az ítélet 29. pontját, valamint a rendelkező részét.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-284/06 within the meaning of Direct ive 90/435, but relates rather to the national court’s second question concerning the interpretation of the fundamental freedoms of movement provided for by the Treaty.
SZ. ÜGY minősítésének problematikájához, mint a 90/435 irányelv értelmében vett forrásadó, hanem inkább a kérdést előterjesztő bíróság által feltett második kérdést érinti, amely a Szerződés által előírt alapvető mozgásszabadságok értelmezésére vonatkozik.
I must also point out that the fact that the subsidiary’s tax burden may be increased because, as a result of the excessive profit distribution by Burda, more profits set off against the capital and reserves will be deemed to have been retained and will therefore be subject to the 45% rate (see point 40 above) is ultimately a circumstance unrelated to the application of Paragraph 28(4) of the KStG 1996.
Meg kell jegyeznem azt is, hogy a leányvállalat adóterhének esetleges növekedése, azáltal hogy a Burda általi túlzott nyereségfelosztás eredményeképpen a saját tőkével szemben elszámolt több nyereséget tekintenek megtartottnak, amely tehát 45%-os adókulcs alá tartozik (lásd a jelen indítvány 40. pontját), független az 1996. évi KStG 28. §a (4) bekezdésének alkalmazásától.
I would add that, if Court were to reply in that manner to the first question from the national court, it would not be necessary to interpret the derogation in Article 7(2) of Directive 90/435, on which the German Government also relies, and which states, again, that that directive ‘shall not affect the application of domestic or agreementbased provisions designed to eliminate or lessen economic double taxation of dividends, in particular provisions relating to the payment of tax credits to the recipients of dividends’.
Hozzáteszem, hogy ha a Bíróságnak ilyen választ kellene adnia a kérdést előterjesztő bíróság által feltett első kérdésre, nem lenne szükség a 90/435 irányelv 7. cikkének (2) bekezdésében foglalt azon eltérés értelmezésére, amelyre a német kormány is hivatkozik, amelynek értelmében – emlékeztetek rá – ezen irányelv „nem érinti azon nemzeti vagy megállapodáson alapuló rendelkezéseket, amelyeket az osztalékok gazdasági kettős adóztatásának kiküszöbölésére vagy mérséklésére szántak, különös tekintettel azon rendelkezésekre, amelyek az osztalékban részesülők adójóváírására vonatkoznak” 19.
19 In any event, it seems to me that this exception to Article 5(1) of Directive 90/435 cannot be applied to the main proceedings.
Mindazonáltal úgy tűnik számomra, hogy a 90/435 irányelv 5. cikkének (1) bekezdésétől való eltérés nem alkalmazható az alapeljárásban.
As the Commission rightly observed in its reply to the written question from the Court, whereas the scope of Directive 90/435 covers the relationship between a subsidiary and its parent company residing in different Member States, the tax credit for shareholders of the subsidiary, provided for by the German legislation and alleged by the German Government to fulfil the conditions of Article 7(2) of the directive, is paid, after the issue of a tax certificate, only to the parent companies established in German territory.
Ugyanis, amint azt a Bizottság a Bíróság által feltett írásbeli kérdésre adott válaszában helyesen megjegyezte, míg a 90/435 irányelv hatálya a különböző tagállamokban illetőséggel rendelkező leányvállalat és anyavállalat közötti viszonyra vonatkozik, az adójogszabály által előírt, a leányvállalat részvényesei javára szóló adójóváírást – amellyel kapcsolatban a német kormány azt állítja, hogy megfelel az említett irányelv 7. cikkének (2) bekezdésében előírt feltételeknek –, az adóhatósági igazolás kiállítását követően csak a német területen illetőséggel rendelkező anyavállalatoknak adják.
Therefore, particularly since the circumstances of the main proceedings differ from those of Athinaïki Zythopoiïa, I do not think that the latter can be applied by analogy to the present case.
Ilyen körülmények között, figyelemmel különösen a jelen ügyet és a fent hivatkozott Athinaïki Zythopoiïa ítélet alapjául szolgáló ügyet jellemző eltérő körülményekre, úgy vélem, hogy ez utóbbi ítélet nem alkalmazható analógia útján a jelen ügyre.
The mention of that issue now leads me to examine the national court’s second question.
E problémakör felidézése a kérdést előterjesztő bíróság által feltett második kérdés vizsgálatára indít.
19 — By way of reminder, in Océ Van der Grinten, paragraphs 86 to 89, the Court held that Article 7(2) of Directive 90/435 could authorise a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of the same directive.
19 – Emlékeztetőül, a fent hivatkozott Océ Van der Grinten ügyben hozott ítéletben (86–89. pont) a Bíróság úgy ítélte meg, hogy a 90/435 irányelv 7. cikkének (2) bekezdése engedi a forrásadót ugyanezen irányelv 5. cikkének (1) bekezdése értelmében.
For all those reasons, I consider that the application of a provision of national law, such as Paragraph 28(4) of the KStG 1996, as part of the general scheme of tax rules of which it forms a part, is not a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of Directive 90/435.
Ezen okok összességére tekintettel úgy vélem, hogy valamely olyan nemzeti rendelkezés alkalmazása, mint az 1996. évi KStG 28. §-ának (4) bekezdése – azon adórendszer keretében, amelybe illeszkedik – nem minősül forrásadónak a 90/435 irányelv 5. cikke (1) bekezdése értelmében.
C — The second question be applied and not those relating to the free movement of capital. 20
C – A második előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről a tőke szabad mozgására vonatkozó rendelkezései alkalmazandók 20.
As I have already had occasion to observe in another case, it is not always easy to delimit those two freedoms, particularly in the context of a reference for a preliminary ruling, where the national court is better able to assess, in a particular case, the rights conferred upon a shareholder by the shares he holds in the company concerned. 21
Amint azt már alkalmam volt megjegyezni egy másik ügyben, e két szabadság egymástól való elhatárolása nem mindig egyszerű, különösen az olyan előzetes döntéshozatal iránti kérelem esetén, amelynek hátterében a nemzeti bíróság könnyebben értékeli in concreto azokat a jogokat, amelyekkel valamely részvényes egy adott társaság tőkéjében birtokolt részesedésein keresztül rendelkezik 21.
By its second question, the national court asks in essence whether, if the tax at issue in the main proceedings is not a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of Directive 90/435, it is compatible with the freedom of establishment (Article 52 of the EC Treaty) or the free movement of capital (Articles 73b and 73d of the EC Treaty) where it applies to a nonresident parent company which cannot, unlike resident parent companies, be given a tax credit equivalent to the amount of corporation tax paid by the subsidiary (Burda) resident in Germany.
Második kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében azt kívánja megtudni, hogy amennyiben az alapeljárásban szóban forgó adó nem minősül forrásadónak a 90/435 irányelv 5. cikke (1) bekezdése értelmében, ezen adó összeegyeztethető-e a letelepedés szabadságával (a Szerződés 52. cikke) vagy a tőke szabad mozgásával (a Szerződés 73B. és 73D. cikke), ha a külföldi illetőségű anyavállalatra alkalmazandó, amely a belföldi illetőségű anyavállalattal ellentétben nem részesülhet a németországi illetőségű leányvállalat (Burda) által megfizetett társasági adóéval megegyező összegű adójóváírásban.
Before suggesting a reply to that question, it is appropriate to make a few remarks about the applicability of the two freedoms of movement referred to by the national court.
Mielőtt választ javasolnék erre a kérdésre, néhány megjegyzést kell tenni a kérdést előterjesztő bíróság által hivatkozott két mozgásszabadság alkalmazandóságát illetően.
As I have already noted in the present Opinion, the dispute in the main proceedings concerns a company resident in Germany, Burda, 50% of whose shares are held by a nonresident company, RCS.
Mint azt már a jelen indítványban megjegyeztem, az alapeljárás egy németországi illetőségű társaságra, nevezetesen a Burdára vonatkozik, amelyben 50%-os részesedéssel bír egy külföldi illetőségű társaság, jelen esetben az RCS.
As the Commission correctly points out, a holding of that size normally confers a right of veto concerning the subsidiary’s strategic decisions and therefore generally enables the company holding the shares to exercise a definite influence over the subsidiary’s activity.
Ahogy a Bizottság helyesen rámutat, ilyen részesedés általában vétójogot biztosít a leányvállalat stratégiai döntéseit illetően, tehát elvben lehetővé teszi az ilyen részesedéssel rendelkező társaság számára, hogy a leányvállalat tevékenységére bizonyos befolyást gyakoroljon 22.
22Fur-thermore, the order for reference provides no evidence of a contractual nature, such as a shareholders’ agreement, which would negate joint control of the subsidiary by the parent companies.
Továbbá az előzetes döntéshozatalra utaló határozat nem említ semmilyen szerződéses jellegű elemet – mint például a részvényesek megállapodása –, amely gyengítené a leányvállalatnak az anyavállalatai általi közös ellenőrzését.
20 — See, inter alia, to that effect, Case C-231/05 Oy AA [2007] ECR I-6373, paragraph 20; Case C-112/05 Commission v Germany [2007] ECR I-8995, paragraph 13; and Case C-298/05 Columbus Container Services [2007] ECR I-10451, paragraph 29.
20 – Lásd különösen ebben az értelemben a C-231/05. sz. Oy AA ügyben 2007. július 18-án hozott ítélet (EBHT 2007., I-6373. o.) 20. pontját; a C-112/05. sz., Bizottság kontra Németország ügyben 2007. október 23-án hozott ítélet (EBHT 2007., I-8995. o.) 13. pontját és a C-298/05. sz., Columbus Container Services ügyben 2007. december 6-án hozott ítélet (EBHT 2007., I-10451. o.) 29. pontját.
21 — See point 51 of my Opinion delivered on 29 March 2007 in Columbus Container Services.
21 – Lásd a fent hivatkozott Columbus Container Services ítélet alapjául szolgáló ügyben 2007. március 29-én ismertetett indítványom 51. pontját.
22 — See also, to that effect, Case T-282/02 Cementbouw Handel & Industrie v Commission [2006] ECR II-319, paragraph 67. It should be noted that an appeal was lodged against that judgment on other points, leading to Case C-202/06 P Cementbouw Handel & Industrie v Commission [2007] ECR I-12129. 82.
22 – Lásd ebben az értelemben az Elsőfokú Bíróság T-282/02. sz., Cementbouw Handel & Industrie kontra Bizottság ügyben 2006. február 23-án hozott ítéletének (EBHT 2006., II-319. o.) 67. pontját is. Megjegyzendő, hogy ezen ítélet ellen fellebbezést nyújtottak be egyéb kérdésekre vonatkozóan, amely a C-202/06. P. sz., Cementbouw Handel & Industrie kontra Bizottság ügyben 2007. december 18-án hozott ítélethez (EBHT 2007., I-12129. o.) vezetett. 82.
It must be borne in mind that, according to the caselaw, where a national of a Member State holds shares in the capital of a company established in another Member State which enable the shareholder to exercise definite influence over the company’s decisions and to determine the company’s activities, it is the provisions of the Treaty on the freedom of establishment that are to
Emlékeztetni kell arra, hogy az ítélkezési gyakorlat szerint, ha valamely tagállam állampolgára a valamely másik tagállamban letelepedett társaság tőkéjében fennálló olyan részesedéssel rendelkezik, amely lehetővé teszi számára, hogy irányítást biztosító befolyást gyakoroljon e társaság döntéseire, és meghatározza annak tevékenységét, a Szerződésnek a letelepedés szabadságára, és nem
Member State would deprive Article 52 of the EC Treaty of all meaning.
ÜGY valamely másik tagállamban van, megfosztaná az EK 52. cikket annak tartalmától 24.
24 Freedom of establishment thus aims to guarantee the benefit of national treatment in the host Member State, by prohibiting any discrimination based on the place in which companies have their seat. 25
A letelepedés szabadságának célja így az, hogy biztosítsa a letelepedés tagállamában a nemzeti bánásmódot, megtiltva minden, a társaság székhelyén alapuló hátrányos megkülönböztetést 25.
It follows that the Treaty provisions on freedom of establishment may apply to a situation such as that in the dispute in the main proceedings.
Az előzőekből következik, hogy a Szerződés letelepedés szabadságára vonatkozó rendelkezéseit alkalmazni lehet az alapügyhöz hasonló helyzetben.
In that context, any interference with the free movement of capital is merely a consequence of the alleged impediment to the freedom of establishment.
Ebben az összefüggésben a tőke szabad mozgásának esetleges megsértése egyszerűen a letelepedés szabadsága állítólagos akadályának a következménye.
The present question must therefore be examined in the light of Article 52 of the EC Treaty, while bearing in mind that similar reasoning would be valid for Article 73b of the EC Treaty.
Így tehát a jelen előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdést a Szerződés 52. cikke tekintetében kell elemezni, nem elfeledkezve arról, hogy hasonló érvelés lenne érvényes a Szerződés 73B. cikkét illetően is.