natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 1(1) of the doorstep selling directive provides as follows:
Az említett irányelv 1. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
‘This Directive shall apply to contracts under which a trader supplies goods or services to a consumer and which are concluded:
„Az irányelv hatálya azokra a szerződésekre terjed ki, amelyek alapján a kereskedő árut szállít vagy szolgáltatást nyújt egy fogyasztó számára, és e szerződés megkötése:
— during a visit by a trader:
– a kereskedő általi felkeresés alkalmával történik: i.
(i) to the consumer’s home …;
a fogyasztó otthonában […];
…, where the visit does not take place at the express request of the consumer.’
[…], ha a felkeresés nem a fogyasztó kifejezett kívánságára történik.”
Article 4 of the directive provides that:
Ugyanezen irányelv 4. cikke kimondja:
Such notice shall be dated and shall state particulars enabling the contract to be identified. It shall be given to the consumer:
Ezt a tájékoztatót dátummal és a szerződés azonosításához szükséges adatokkal kell ellátni.
(a) in the case of Article 1(1), at the time of conclusion of the contract;
A tájékoztatót a fogyasztó rendelkezésére kell bocsátani: a) az 1. cikk (1) bekezdése esetén a szerződés megkötésének időpontjában;
Article 5 of the doorstep selling directive provides as follows:
A házaló kereskedelemről szóló irányelv 5. cikke előírja:
According to Article 7 of the directive:
Az említett irányelv 7. cikke alapján:
‘If the consumer exercises his right of renunciation, the legal effects of such renunciation shall be governed by national laws, particularly regarding the reimbursement of payments for goods or services provided and the return of goods received.’
„Ha a fogyasztó az elállási jogával él, az elállási jog gyakorlásának jogi következményeit a saját nemzeti jog rendelkezései szerint kell értelmezni, különösen a már leszállított áruk vagy nyújtott szolgáltatások ellenértékének visszafizetése, valamint a kézhez vett áruk visszaszolgáltatása vonatkozásában.”
Article 8 of the doorstop selling directive provides as follows:
Ugyanezen irányelv 8. cikke a következőképpen rendelkezik:
‘This Directive shall not prevent Member States from adopting or maintaining more favourable provisions to protect consumers in the field which it covers.’
„Ez az irányelv nem akadályozza meg a tagállamokat abban, hogy az irányelv által érintett területeken a fogyasztók védelme szempontjából kedvezőbb rendelkezéseket fogadjanak el vagy tartsanak fenn.”
‘If such notice is not given, the consumer’s right of cancellation [Widerruf] shall not lapse until one month after both parties have performed in full their obligations under the agreement.’
„Ilyen tájékoztatás elmaradása esetén a vevő elállási joga (»Widerruf«) csak a szolgáltatások mindkét fél általi teljes körű teljesítést követő egy hónap elteltével szűnik meg.”
In the application of that provision, incorrect information is equivalent to no information.
E rendelkezés alkalmazásában a nem megfelelő tájékoztatás a tájékoztatás elmaradásával egyenértékű.
On 17 November 1992, Ms Hamilton signed, at her home, a contract for a loan with a bank — whose rights were acquired by Volksbank — in order to finance the acquisition of shares in a real property fund (‘the loan contract at issue’).
A. Hamilton 1992. november 17-én lakóhelyén kölcsönszerződést kötött a Volksbank jogelődjével egy ingatlanalap befektetési jegyei megvásárlásának finanszírozása céljából (a továbbiakban: szóban forgó kölcsönszerződés).
In accordance with the Law on consumer credit (Verbraucherkreditgesetz) of 17 December 1990 (BGBl. I 1990, p.
E szerződés a fogyasztói hitelről szóló, 1990. december 17-i törvény (Verbraucherkreditgesetz, BGBl.
2480) that contract contained the following notice concerning the right of cancellation: ‘[i]f the borrower has received the loan, cancellation shall be deemed not to have taken place unless he repays the loan either within two weeks of giving notice of cancellation or within two weeks of the paying out of the loan’.
I., 1990., 2840. o.) alapján az elállási jogra vonatkozóan a következő tájékoztatást tartalmazta: „[a]mennyiben kölcsönfelvevő a kölcsönt megkapta, az elállás be nem következettnek tekintendő, ha a kölcsönt az elállás közlését vagy a kölcsön kifizetését követő két héten belül nem fizeti vissza”.
On 16 December 1992, the employees of Volksbank’s predecessor signed the contract in question and paid the amount of the loan to Ms Hamilton, who later began to pay interest on the loan.
1992. december 16-án a Volksbank jogelődjének munkatársai aláírták az említett kölcsönszerződést, és a bank kifizette a kölcsönösszeget A. Hamiltonnak, aki megkezdte e kölcsön kamatainak a törlesztését.
Since the promoter of the real property fund in which Ms Hamilton had bought shares filed for bankruptcy in 1997, there was a significant reduction in the monthly distributions from the fund, which had covered a substantial part of the interest payable under the loan contract at issue.
Mivel az az ingatlanalapot kezelő társaság, amelyben A. Hamilton befektetési jegyet vásárolt, 1997-ben csődöt jelentett, ezen alap havi kifizetései – amelyek a szóban forgó kölcsönszerződés alapján a fizetendő kamatok jelentős részét fedezték – jelentősen csökkentek.
Ms Hamilton therefore decided to reschedule her debt by concluding a building society savings contract and taking out a bridging loan with the effect that, at the end of April 1998, she had entirely repaid the loan to Volksbank’s predecessor, which, consequently, returned the security for the loan.
A. Hamilton tehát úgy döntött, hogy kamatterhét építési kölcsönszerződés kötésén keresztül átütemezi, és áthidaló kölcsönt vesz fel, így kölcsönét 1998 áprilisa végéig teljes egészében visszafizette a Volksbank jogelődjének, amely ennek következtében visszaadta e kölcsön biztosítékait.
On 16 May 2002, Ms Hamilton cancelled the loan contract at issue on the basis of the judgment in Case C-481/99 Heininger [2001] ECR I-9945.
2002. május 16-án A. Hamilton a C-481/99. sz. Heiningerügyben 2001. december 13-án hozott ítélet (EBHT 2001., 9945. o.) alapján elállt a szóban forgó kölcsönszerződéstől.
On 27 December 2004, Ms Hamilton brought an action against Volksbank, on the one hand, for reimbursement of the interest paid under the loan contract at issue and the amount of the loan that she had paid back and, on the other, for compensation for the interest she had paid to the building society with which she had concluded the savings contract.
2004. december 27-én A. Hamilton keresetet indított a Volksbank ellen egyrészt a szóban forgó kölcsönszerződés alapján kifizetett kamatoknak és az e szerződés alapján nyújtott kölcsönösszegnek a visszafizetéséért, másrészt az építési kölcsönöket folyósító takarékpénztárnak fizetett kamatok megtérítéséért.
In the view of the Oberlandesgericht Stuttgart, the loan contract at issue falls under point (i) of the second indent of Article 1(1) of the doorstep selling directive, since Ms Hamilton had negotiated and signed that contract at her home.
Az Oberlandesgericht Stuttgart szerint a szóban forgó kölcsönszerződés a házaló kereskedelemről szóló irányelv 1. cikke (1) bekezdése második francia bekezdése i. pontjának hatálya alá tartozik, mivel A. Hamilton arról otthonában tárgyalt, és azt otthonában kötötte.
However, the Oberlandesgericht Stuttgart has doubts as to whether the provisions laid down in the fourth sentence of Paragraph 2(1) of the Law on the cancellation of doorstep transactions and analogous transactions can be regarded as ‘appropriate consumer protection measures’ because they provide that, in a case such as that before it, the right of cancellation is to lapse.
Az Oberlandesgericht Stuttgart azonban azt szeretné tudni, hogy a házaló kereskedelem és hasonló ügyletek során kötött szerződésektől való elállásról szóló törvény 2. §-a (1) bekezdése negyedik mondatának rendelkezései „megfelelő fogyasztóvédelmi intézkedésnek” minősülnek-e, mivel azok az alapeljáráshoz hasonló esetben az elálláshoz való jog megszűnését írják elő.
In those circumstances, the Oberlandesgericht Stuttgart decided to stay proceedings and to refer to the Court the following questions for a preliminary ruling:
Ilyen körülmények között az Oberlandesgericht Stuttgart úgy döntött, hogy felfüggeszti az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
‘(1) May the first paragraph of Article 4 and Article 5(1) of [the doorstep selling directive] be interpreted as meaning that the national legislature is not precluded from placing a timelimit on the right of cancellation given by Article 5 of the Directive, despite the consumer having been given defective notice, so that it expires one month after both parties have performed their obligations under the agreement in full?
„1) A [házaló kereskedelemről szóló irányelv] 4. cikkének első albekezdését és 5. cikkének (1) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy e rendelkezések nem akadályozzák a nemzeti jogalkotót abban, hogy az irányelv 5. cikkében biztosított elállási jogot a fogyasztó helytelen tájékoztatása ellenére időben úgy korlátozza, hogy az a szerződésben foglalt szolgáltatások mindkét fél általi teljes körű teljesítését követő egy hónap elteltével megszűnik?
(2) Should [the doorstep selling directive] be interpreted as meaning that the right of cancellation cannot be forfeited by the consumer — in particular after the completion of the contract — if he has not been given notice in accordance with the first paragraph of Article 4 of the Directive?’
2) A [házaló kereskedelemről szóló irányelvet] úgy kell-e értelmezni, hogy a fogyasztó elállási jogát – különösen a szerződés teljesítését követően – nem veszítheti el, ha az irányelv 4. cikkének (1) bekezdése szerinti tájékoztatást nem kapta meg?”
Volksbank considers that the reference for a preliminary ruling is inadmissible since, in its view, the loan contract at issue was not concluded at the doorstep.
A Volksbank kételkedik az előzetes döntéshozatal iránti kérelem elfogadhatóságában, mivel véleménye szerint a szóban forgó kölcsönszerződést nem házaló kereskedelem keretében kötötték.
Consequently, it considers that the questions referred to the Court are hypothetical.
Azt állítja, hogy következésképpen a feltett kérdések hipotetikusak.
On the other hand, the Commission of the European Communities considers that, by the reference for a preliminary ruling, the Court is being asked to consider whether a further cancellation of the contract was possible after Ms Hamilton had cancelled the loan contract at issue by making an early repayment of the loan.
Ezzel szemben az Európai Közösségek Bizottsága úgy véli, hogy az előzetes döntéshozatal iránti kérelemmel azt kérik a Bíróságtól, hogy vizsgálja meg, hogy miután A. Hamilton a kölcsön idő előtti visszafizetése mellett elállt a szóban forgó kölcsönszerződéstől, el lehet-e újból állni e szerződéstől.
The Commission states in that regard — with particular reference to paragraph 35 of Heininger, paragraphs 69 and 70 of the judgment in Case C-350/03 Schulte [2005] ECR I-9215 and paragraph 34 of the order for reference — that although the question of the cancellation of a secured credit agreement comes within the scope of the doorstep selling directive, the consequences of such a cancellation are a matter for national law, which must, however, be interpreted, as far as possible, in the light of the wording and purpose of the directive.
A Bizottság e tekintetben a fent hivatkozott Heiningerügyben hozott ítélet 35. pontjára és a C-350/03. sz. Schulteügyben 2005. október 25-én hozott ítélet (EBHT 2005., I-9215. o.) 69–70. pontjára, valamint az előzetes döntéshozatalra utaló határozat 34. pontjára hivatkozva kifejti, hogy bár a jelzáloghiteltől való elállás kérdése a házaló kereskedelemről szóló irányelv hatálya alá tartozik, ezen elállás következményeire a nemzeti jog irányadó, amelyet azonban a lehető legnagyobb mértékben az említett irányelv szövege és célja fényében kell értelmezni.
Consequently, the Commission considers that the reference for a preliminary ruling is admissible.
Következésképpen a Bizottság véleménye szerint az előzetes döntéshozatal iránti kérelem elfogadható.
It must be borne in mind in that regard that it is solely for the national court before which a dispute has been brought, and which must assume responsibility for the subsequent judicial decision, to determine in the light of the particular circumstances of the case both the need for a preliminary ruling in order to enable it to deliver judgment and the relevance of the questions which it submits to the Court.
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy kizárólag az ügyben eljáró és a meghozandó döntésért felelős tagállami bíróság feladata annak eldöntése, hogy az ügy sajátos jellemzőit tekintve az ítélet meghozatalához szükség van-e az előzetes döntéshozatalra, és hogy a Bíróságnak feltett kérdések valóban relevánsak-e.
Court has no jurisdiction to give a preliminary ruling on a question submitted by a national court where it is quite obvious, inter alia, that the interpretation of Community law sought by that court bears no relation to the actual facts of the main action or its purpose or where the problem is hypothetical (see Schulte, paragraph 43 and the caselaw cited).
HAMILTON bíróság által előterjesztett előzetes döntéshozatali kérdésről, ha a közösségi jog tagállami bíróság által kért értelmezése nyilvánvalóan semmilyen kapcsolatban nem áll a valósággal vagy az alapügyben szereplő jogvita tárgyával, illetve ha a probléma hipotetikus jellegű (lásd a fent hivatkozott Schulteügyben hozott ítélet 43. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
On the one hand, since the questions referred to the Court in the present case concern the interpretation of the doorstep selling directive and, on the other, since the loan contract at issue (as has been pointed out in paragraph 18 of the present judgment) falls under point (i) of the second indent of Article 1(1) of the doorstep selling directive, it is not possible to assert that the questions referred are manifestly hypothetical or bear no relation to the actual facts of the main action or its purpose.
Márpedig mivel egyrészt a jelen ügyben előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések a házaló kereskedelemről szóló irányelv értelmezésére vonatkoznak, másrészt a szóban forgó kölcsönszerződés, amint a jelen ítélet 18. pontjában is szerepel, az említett irányelv 1. cikke (1) bekezdése második francia bekezdése i. pontjának a hatálya alá tartozik, nem állítható, hogy az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések nyilvánvalóan hipotetikusak lennének, vagy hogy semmilyen kapcsolatban nem állnának az alapügyben szereplő jogvita tárgyával.
Consequently, the reference for a preliminary ruling is clearly admissible.
Következésképpen meg kell állapítani, hogy az előzetes döntéshozatal iránti kérelem elfogadható.
Observations submitted to the Court
Bírósághoz benyújtott észrevételek
Ms Hamilton claims that a consumer who has not been correctly informed of his right of cancellation does not become aware of that right either by virtue of the fact that the parties have performed their obligations in full or within one month of such performance.
A. Hamilton azzal érvel, hogy az elállási jogáról nem megfelelően tájékoztatott fogyasztó e jogáról sem a kötelezettségeinek teljes körű teljesítésével, sem egy egy hónapos határidőn belül nem szerez tudomást.
Thus, the national rules at issue in the main proceedings do not
Így az alapügyben szóban forgó
2008 — CASE C-412/06 constitute an appropriate measure for the protection of the consumer.
SZ. ÜGY nemzeti szabályozás nem minősíthető megfelelő fogyasztóvédelmi intézkedésnek.
She adds that the doorstep selling directive provides that the trader must inform the consumer of his right of cancellation and that the period of not less than seven days laid down in Article 5(1) of that directive begins to run only from the time at which the trader gives the consumer notice of that right.
Hozzáteszi, hogy a házaló kereskedelemről szóló irányelv előírja, hogy a kereskedőnek tájékoztatnia kell a fogyasztót az elállási jogáról, és hogy az említett irányelv 5. cikkének (1) bekezdésében előírt legalább hét napos határidő csak attól az időponttól kezdődik, amikor a fogyasztó megkapta a kereskedőtől az e jogra vonatkozó tájékoztatást.
Volksbank contends that, pursuant to the third paragraph of Article 4 of the doorstep selling directive, the appropriate consumer protection measures are those which are likely to protect the consumer from the risks inherent in a financial investment, and are unrelated to the question of cancellation of a contract concluded at the doorstep.
A Volksbank azt állítja, hogy a házaló kereskedelemről szóló irányelv 4. cikkének harmadik albekezdése alapján megfelelő fogyasztóvédelmi intézkedések azok, amelyek mentesítik a fogyasztókat a pénzügyi befektetésben rejlő kockázattól, függetlenül a házaló kereskedelem keretében kötött szerződéstől való elállástól.
In the event that the Court does not accept that argument, Volksbank contends, on the one hand, that the judgment in Heininger concerned secured credit agreements and not loan contracts such as the one at issue in the main proceedings and, on the other hand, that the period for the exercise of the right of cancellation runs, in the case before the referring court, from the performance in full of the loan contract at issue and not from its conclusion, as was the case in Heininger.
Mindenesetre a Volksbank azzal érvel, hogy egyrészt a fent hivatkozott Heiningerügyben hozott ítélet a jelzáloghitelekre, és nem az alapügyben szóban forgóhoz hasonló kölcsönszerződésekre vonatkozik, másrészt, hogy az alapügyben az elállási jog gyakorlásának időpontja a kérdéses kölcsönszerződés teljes körű teljesítésétől, és nem annak megkötésétől folyik, amint az azon ítélet alapját képező ügyben.
The German Government points out, on the one hand, that since the contractual relationship at issue in the main proceedings, which lasted nearly six years, functioned correctly, the trader must be in a position to consider — once the contract has been performed in full and one month has elapsed after the end of such performance — that the relationship can no longer be the subject of a dispute.
A német kormány egyrészt hangsúlyozza, hogy mivel az alapügyben szóban forgó majdnem hatéves szerződéses viszony megfelelően zajlott, a kereskedő a szerződés teljesítését követően és az ezt a teljesítést követő egy hónap lejárta után úgy gondolhatta, hogy ez a szerződéses viszony többé nem lehet vita tárgya.
On the other hand, the national rules at issue in the main proceedings give the consumer sufficient time, in particular, during the entire time that the contract is in effect and for one month after both parties have performed their obligations thereunder in full, to decide to cancel a contract entered into at the doorstep.
Másrészt az alapügyben szóban forgó nemzeti szabályozás a fogyasztónak megfelelő időt – különösen a szerződés teljes időtartamát és a szerződés teljesítését követő egy hónapot – biztosít arra, hogy a házaló kereskedelem keretében kötött szerződéstől való elállásról döntsön.
In addition, the limit in time placed on the right of cancellation is also provided for in a number of other directives intended to protect the consumer.
Továbbá ezen elállási jog időbeni korlátozását néhány más fogyasztóvédelmi irányelv is előírja.
The Polish Government points out that the limit in time placed on the right of cancellation in the case of contracts concluded away from business premises, notwithstanding the lack of information or the inadequacy of information concerning the exercise of that right, is not, in principle, contrary to the doorstep selling directive.
A lengyel kormány hangsúlyozza, hogy a kereskedő üzlethelyiségén kívül megkötött szerződések esetében az elállási jognak az e jog gyakorlásáról való tájékoztatás elmaradása vagy hiányossága ellenére történő időbeni korlátozása főszabály szerint nem ellentétes a házaló kereskedelemről szóló irányelvvel.
However, that limit must be arranged in such a way as to permit the consumer to become aware of his rights from sources of information other than the trader.
E korlátozásnak azonban olyannak kell lennie, hogy a fogyasztó jogairól a kereskedő által nyújtott tájékoztatástól eltérő más információforrásból is tudomást szerezhessen.
In the view of the Polish Government, that limit, which also marks the period during which the right of cancellation may be exercised, must, pursuant to the third paragraph of Article 4 of the doorstep selling directive, be laid down in the national legislation of every Member State.
Az említett kormány szerint az említett korlátozást, amelyhez azon időtartam meghatározása is tartozik, amely alatt az elállási jogot gyakorolni lehet, a házaló kereskedelemről szóló irányelv 4. cikke harmadik albekezdésének megfelelően minden tagállam nemzeti jogában elő kell írni.
The Commission argues, in substance, that although it is unlawful, according to Heininger, to limit in time the right of cancellation which runs from the conclusion of the contract, the rules at issue in the main proceedings concern a limit in time on that right which runs from the performance in full of the contract.
A Bizottság lényegében azzal érvel, hogy ugyan a fent hivatkozott Heiningerügyben hozott ítélet alapján jogellenes az elállási jogot a szerződés megkötésétől kezdődően korlátozni időben, az alapügyben szóban forgó szabályozás e jog időbeni korlátozását az említett szerződés teljes körű teljesítésétől kezdve írja elő.
It should first be pointed out that the doorstep selling directive is primarily designed to protect consumers against the risks arising from the conclusion of contracts away from business premises (see, to that effect, Schulte, paragraph 66).
Mindenekelőtt utalni kell arra, hogy a házaló kereskedelemről szóló irányelv fő célja a fogyasztó védelme a szerződés üzlethelyiségen kívüli megkötéséből származó kockázatokkal szemben (lásd e tekintetben a fent hivatkozott Schulteügyben hozott ítélet 66. pontját).
Thus, the fifth recital in the preamble to the doorstep selling directive states that the consumer should be given a right of cancellation over a period of at least seven days in order to enable him to assess the obligations arising under the contract.
Így a házaló kereskedelemről szóló irányelv ötödik preambulumbekezdése kifejti, hogy a fogyasztó számára biztosítani kell a legalább hét napon belüli elállás jogát, hogy az képes legyen felmérni a szerződésből származó kötelezettségeit.
The fact that the minimum period of seven days must be calculated from receipt by the
Az a tény, hogy a minimális hétnapos határidőt attól az időponttól kell számítani, amikor a
2008 — CASE C-412/06 consumer of the notice concerning that right is explained by the fact that, if the consumer is not aware of the existence of the right of cancellation, he will not be able to exercise that right (Heininger, paragraph 45).
SZ. ÜGY fogyasztó a kereskedőtől az e jogra vonatkozó tájékoztatást megkapta, úgy magyarázható, hogy ha a fogyasztónak nincs tudomása az elállási jogról, azt nem is tudja gyakorolni (lásd a fent hivatkozott Heiniger-ügyben hozott ítélet 45. pontját).
However, it should be pointed out, on the one hand, that according to the information provided by the national court, Ms Hamilton received incorrect information from Volksbank concerning her right to cancel the loan contract at issue with the result that, according to her written observations, she was deprived of the opportunity of exercising that right and, on the other, that the parties to the main proceedings have performed their obligations under the contract in full.
Meg kell azonban jegyezni egyrészt, hogy a kérdést előterjesztő bíróság által szolgáltatott információk szerint A. Hamilton a Volksbanktól a szóban forgó kölcsönszerződéstől való elállási jogára vonatkozóan téves tájékoztatást kapott oly módon, hogy – írásbeli észrevételei alapján – e joga gyakorlásának a lehetőségétől elesett, másrészt, hogy az alapügy felei az említett szerződést teljes körűen teljesítették.