natgillin/translations-raw huggingface dataset:
31 The Member State concerned, for its part, cannot rebut the Commission’s findings by mere assertions which are not substantiated by evidence of a reliable and operational inspection system.
31 Az érintett tagállam a maga részéről nem cáfolhatja a Bizottság megállapításait anélkül, hogy saját állításait alátámasztaná egy megbízható és működképes ellenőrzési rendszer létezését bizonyító tényekkel.
If it is not able to show that they are inaccurate, the Commission’s findings can give rise to serious doubts as to the existence of an adequate and effective series of supervisory measures and inspection procedures (see Greece v Commission, paragraph 29 above, paragraph 35 and caselaw cited therein).
Amennyiben nem tudja bizonyítani, hogy a Bizottság megállapításai pontatlanok, azok komoly kétségeket kelthetnek a megfelelő és hatékony felügyeleti és ellenőrzési intézkedések összességének végrehajtását illetően (lásd a fenti 29. pontban hivatkozott Görögország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 35. pontját és a hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
32 The reason for this mitigation of the burden of proof on the Commission is that it is the Member State which is best placed to collect and verify the data required for the clearance of EAGGF accounts; consequently, it is for that State to adduce the most detailed and comprehensive evidence that its inspections or figures are accurate and, if appropriate, that the Commission’s statements are incorrect (see Greece v Commission, paragraph 29 above, paragraph 36, and caselaw cited therein).
32 A Bizottság bizonyítási terhének ilyen csökkentését az magyarázza, hogy a tagállam képes a legkönnyebben összegyűjteni és ellenőrizni a szükséges adatokat az EMOGA végső elszámolásához, következésképpen a tagállam feladata vizsgálatai és adatai valóságának, és adott esetben a Bizottság állításai helytelenségének legrészletesebb és legteljesebb bizonyítása (lásd a fenti 29. pontban hivatkozott Görögország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 36. pontját és a hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
33 That definition of the burden of proof given in caselaw is not affected by the condition laid down in the Guidelines that a flatrate financial correction requires there to be “a serious deficiency in the compliance with explicit Community rules”.
33 A bizonyítási tehernek ezen, az ítélkezési gyakorlat által adott meghatározását nem érinti az iránymutatásban szereplő azon feltétel, miszerint a pénzügyi átalánykorrekció alkalmazása a »kifejezett közösségi szabályok alkalmazására vonatkozó jelentős mulasztást« feltételez.
On one hand, that condition should be read in the light of the condition
Egyrészt, ezt a feltételt az iránymutatás
2008 — CASE C-418/06 P laid down in the preceding paragraph of the Guidelines that flatrate corrections should be considered when the Commission finds a failure adequately to effect any control which is explicitly required by a regulation, “or implicitly required in order to respect an explicit rule”.
P. SZ. ÜGY előző bekezdésében foglalt feltétel fényében kell értelmezni, amely szerint az átalánykorrekciót akkor kell kilátásba helyezni, ha a Bizottság megállapítja, hogy egy rendelet által kifejezetten megkövetelt, vagy »valamely kifejezett szabály tiszteletben tartásához közvetetten szükséges« ellenőrző intézkedést nem a megfelelő módon hajtottak végre.
On the other hand, to require the Commission not only to adduce evidence of serious and reasonable doubt on its part but also to demonstrate the existence of a serious deficiency in the compliance with explicit Community rules would be contrary to the consistent caselaw of the Court concerning the burden of proof, caselaw that was maintained after the Guidelines had been adopted (see, regarding concurrent application of that caselaw and the Guidelines, Case C-157/00 Greece v Commission [2003] ECR I-153, paragraphs 28, 29, 35 and 36, and Case C-318/02 Netherlands v Commission, not published in the ECR, paragraphs 34 and 35).’
Másfelől, azt megkövetelni a Bizottságtól, hogy ne csak komoly és ésszerű kétségét bizonyítsa, hanem azt is, hogy jelentős mulasztás állt fenn a kifejezett közösségi szabályok alkalmazásában, ellentétes lenne a Bíróságnak a bizonyítási teherre vonatkozó, az iránymutatás elfogadását követően fenntartott ítélkezési gyakorlatával (ezen ítélkezési gyakorlat és az iránymutatások egyidőben történő alkalmazását illetően lásd a C-157/00. sz., Görögország kontra Bizottság ügyben 2003. január 9-én hozott ítélet [EBHT 2003., I-153. o.] 28., 29., 35. és 36. pontját, valamint a C-318/02. sz., Hollandia kontra Bizottság ügyben 2005. február 24-én hozott ítélet [az EBHT-ban nem tették közzé] 34. és 35. pontját).”
The Court stated in paragraph 34 of the judgment under appeal that it was in the light of those considerations that the Belgian Government’s arguments against the grounds on which the Commission had based the contested decision should be examined.
Az Elsőfokú Bíróság a megtámadott ítélet 34. pontjában rámutatott, hogy e megállapítások fényében kell megvizsgálni a belga kormánynak azon indokokkal szemben hivatkozott érvelését, amelyekre a Bizottság a megtámadott határozatot alapozta.
Carrying out a joint examination of the first plea and the first part of the second plea, the Court of First Instance found, in paragraphs 47 to 50 of the judgment under appeal, under the heading ‘Seriousness of the anomalies detected by the Commission’, that the discrepancies between the area declared and the GIS area, discovered at the administrative checking stage, constituted anomalies indicating potential irregularities in aid applications involving a risk of loss for the EAGGF.
Az első jogalap és a második jogalap első részének együttes vizsgálata alapján az Elsőfokú Bíróság a megtámadott ítélet 47–50. pontjában „A Bizottság által feltárt eltérések jelentőségéről” cím alatt megállapította, hogy a bejelentett területek és a SIG-területek közötti, az adminisztratív ellenőrzés során meghatározott eltérések a támogatás iránti kérelmekben szereplő olyan potenciális szabálytalanságokat jelző eltéréseknek minősülnek, amelyek az EMOGA számára a veszteség kockázatával járnak.
The Court of First Instance stated in paragraph 49 of that judgment that the legislation in force at the relevant time did not require Member States to use a GIS.
Az Elsőfokú Bíróság a hivatkozott ítélet 49. pontjában megállapította, hogy a tényállás bekövetkezésének időpontjában hatályos rendelkezések nem kötelezték a tagállamokat a SIG használatára.
However, it held that, by adopting a GIS at an early stage before it was made compulsory or obsolete as a result of widespread satellite monitoring the Belgian authorities had adopted a monitoring instrument capable of supplying relevant information
Ugyanakkor az Elsőfokú Bíróság úgy ítélte meg, hogy a belga hatóságok, mivel már azelőtt rendelkeztek a SIG-gel, hogy az kötelezővé vált, vagy elavult lett a műholdas távérzékelésen alapuló ellenőrzés általánossá válása miatt, olyan ellenőrző eszköznek a birtokában voltak, amely képes volt arra, hogy a
BELGIUM v COMMISSION which went further than the express obligations laid down in Article 6(2) of Regulation No 3887/92.
3887/92 rendelet 6. cikkének (2) bekezdésében kifejezetten előírt kötelezettségeken túlmenően szolgáltasson megfelelő adatokat.
In the view of the Court, the Commission could not ignore this element establishing the existence of serious and reasonable doubt, which clearly indicated a risk of loss for the EAGGF, simply because the system which detected it was not compulsory or was not intended for that purpose.
Az Elsőfokú Bíróság szerint a Bizottság azon egyszerű indokból nem hagyhatta figyelmen kívül ezt, a komoly és ésszerű kétség fennállásának minősülő elemet, amely egyértelműen veszteségi kockázatot jelez az EMOGA számára, hogy az eltéréseket feltáró rendszer nem volt kötelező, vagy nem erre a célra szánták.
The Court of First Instance then accepted, at paragraph 52 of the judgment under appeal, that the legislation in force at the relevant time did not expressly require Member States to use the inspection procedures prescribed by the Commission in its summary report.
Az Elsőfokú Bíróság ezt követően a megtámadott ítélet 52. pontjában elismerte, hogy a tényállás bekövetkezésének időpontjában hatályos szabályozás nem kötelezte kifejezetten a tagállamokat arra, hogy a Bizottság által az összefoglaló jelentésben előírt ellenőrzési módokat alkalmazzák.
However, according to the Court’s reasoning, based on Case C-8/88 Germany v Commission [1990] ECR I-2321, paragraph 16, and Case C-468/02 Spain v Commission, paragraph 35, those obligations to take action in response to anomalies detected by a GIS stemmed, in some cases implicitly, from the rules in force, whereby it is for the Member States to organise an effective system of checks and supervision.
Ugyanakkor, az Elsőfokú Bíróságnak a Bíróság C-8/88. sz., Németország kontra Bizottság ügyben 1990. június 12-én hozott ítélete (EBHT 1990., I-2321. o.) 16. pontjából, valamint a C-468/02. sz., Spanyolország kontra Bizottság ügyben 2005. április 14-én hozott ítélete 35. pontjából eredő ítélkezési gyakorlatára alapított érvelése szerint a SIG által feltárt eltérésekre való reagálás ezen kötelezettségei adott esetben közvetetten a hatályos szabályozásból erednek, amelynek értelmében a tagállam feladata a hatékony ellenőrző és felügyeleti rendszer megszervezése.
The Court of First Instance stated in paragraphs 53 and 54 of the judgment under appeal that it followed from those rules that Member States are required to organise a series of administrative and on-the-spot checks to ensure that the substantive and formal conditions for granting aid are correctly observed.
Az Elsőfokú Bíróság a megtámadott ítélet 53. és 54. pontjában rámutatott, hogy e szabályozásból következően a tagállamoknak az adminisztratív és helyszíni ellenőrzések olyan összességét kell megszervezniük, amelyek lehetővé teszik annak biztosítását, hogy a támogatások odaítélésének anyagi és alaki feltételeit megfelelő módon tartsák tiszteletben.
Moreover the Court pointed out that it was also clear from caselaw that the administrative checks preceding on-the-spot checks must be carried out in such a way as to enable the national authorities to draw all possible conclusions, be they matters of certainty or of doubt, regarding compliance with the conditions for granting aid (see in particular Case C-41/94 Germany v Commission [1996] ECR I-4733, paragraph 17, and Case C-468/02 Spain v Commission, paragraph 40).
Az Elsőfokú Bíróság rámutatott továbbá, hogy az is az ítélkezési gyakorlatból következik, hogy a helyszíni ellenőrzéseket megelőző adminisztratív ellenőrzést oly módon kell elvégezni, hogy a nemzeti hatóságok számára lehetővé váljék, hogy az ellenőrzésből minden lehetséges következtetést, bizonyosságot vagy kétséget levonjanak a támogatások odaítélése feltételeinek tiszteletben tartása tekintetében (lásd különösen a C-41/94. sz., Németország kontra Bizottság ügyben 1996. október 3-án hozott ítélet [EBHT 1996., I-4733. o.] 17. pontját és a fent hivatkozott Spanyolország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 40. pontját).
The Court then found in paragraph 55 of the judgment under appeal that, faced with the risk of loss for the EAGGF clearly identified during the administrative check, inaction on the part of the Belgian authorities would clearly amount to a failure to adopt the controls implicitly required in order to comply with one of the explicit rules in force at the relevant time.
Az Elsőfokú Bíróság a megtámadott ítélet 55. pontjában úgy ítélte meg, hogy az EMOGA-nak az adminisztratív ellenőrzés során egyértelműen meghatározott veszteségi kockázatával szemben a belga hatóságok passzivitása egyértelműen azt jelenti, hogy nem fogadtak el olyan ellenőrző intézkedéseket, amelyek közvetetten szükségesek a tényállás bekövetkezésének időpontjában hatályos kifejezett szabályok egyikének tiszteletben tartásához.
The Court concluded in paragraph 57 of the judgment under appeal that the Belgian authorities were therefore required to take action in response to the anomalies detected by the GIS.
Az Elsőfokú Bíróság a megtámadott ítélet 57. pontjában ebből azt a következtetést vonta le, hogy a belga hatóságoknak reagálniuk kellett volna a SIG által feltárt eltérésekre.
With regard to the measures adopted by the Kingdom of Belgium, the Court found in paragraph 62 of the judgment under appeal that, in those circumstances and in view of the facts established during the checks carried out in May 2001, the Commission was entitled to entertain serious doubts as to whether the areas declared were correct and whether the checks carried out were effective.
Márpedig az Elsőfokú Bíróság a Belga Királyság által elfogadott intézkedéseket illetően a megtámadott ítélet 62. pontjában azt állapította meg, hogy e körülményekre és a 2001. év májusában végzett vizsgálatok során feltárt tényekre tekintettel a Bizottság komoly kétségeket táplálhatott a bejelentett területek pontossága és az elvégzett ellenőrzések hatékonysága vonatkozásában.
In paragraphs 65 to 70 of the judgment under appeal, the Court accepted the Commission’s argument that owing to the late input of the data into the GIS some files had escaped on-the-spot checking.
Ezt követően az Elsőfokú Bíróság a megtámadott ítélet 65–70. pontjában elfogadta a Bizottság azon érvelését, miszerint az adatoknak a SIG-be történt késedelmes kódolása okán egyes dossziék kikerültek a helyszíni ellenőrzés alól.
The Court held in particular:
Az Elsőfokú Bíróság különösen azt állapította meg, hogy:
‘69 As the Belgian Government has failed to adduce relevant evidence to overturn the Commission’s findings regarding the absence of on-the-spot checks because of late input of data, the conclusion must be drawn that a number of files escaped such checking (see to that effect Case C-307/03 Italy v Commission, not published in the ECR, paragraphs 33 to 35).
„69 Mivel a belga kormány nem nyújtott be olyan bizonyítékokat, amelyek lehetővé tették volna a Bizottság azon állításainak cáfolatát, hogy a helyszíni ellenőrzésre az adatok késedelmes bevitele okán nem került sor, meg kell állapítani, hogy bizonyos számú dosszié kikerült ezen ellenőrzés alól (lásd ebben az értelemben a Bíróság C-307/03. sz., Olaszország kontra Bizottság ügyben 2005. november 10-én hozott ítéletének [az EBHT-ban nem tették közzé] 33–35. pontját).
70 That finding is not called into question by the fact that no provision relating to the EAGGF required graphic data to be entered before 31 August of each year.
70 Ennek a következtetésnek az a tény sem mond ellent, hogy az EMOGÁ-ra vonatkozó rendelkezések egyike sem írta elő a grafikus kódolást minden egyes év augusztus 31-e előtt.
The absence of express obligations is not capable of dispelling doubts arising from the absence of on-the-spot checks.
A kifejezetten előírt kötelezettségek hiánya ugyanis nem alkalmas arra, hogy eloszlassa a helyszíni ellenőrzés hiányából fakadó kétségeket.
In any event, since that delay leads to an absence of checks, it infringes the general obligation to be in a position to carry out such checks.
Mindenesetre, mivel e késedelem az ellenőrzés hiányához vezet, ellentétes azon általános kötelezettséggel, hogy ezen ellenőrzések elvégzése lehetővé váljon.
Also, the fact that on-the-spot checks were conducted after 31
Hasonlóképpen, az a tény, hogy a helyszíni ellenőrzésekre augusztus 31-e után került sor, és ezek korrekciókat eredményeztek, nem jelenti azt, hogy
August and gave rise to corrections does not mean that all the necessary checks were carried out and does not show that such on-the-spot checks were the result of an effective risk analysis carried out after 31 August.’
BELGIUM KONTRA BIZOTTSÁG valamennyi szükséges ellenőrzés végrehajtásra került, és nem bizonyítja, hogy ezek a helyszíni ellenőrzések augusztus 31-e után elvégzett hatékony kockázatelemzés következményei.”
Hence, the Court concluded, in paragraphs 71 and 72 of that judgment, that the applicant Member State had not adduced sufficient evidence to allay the Commission’s serious and reasonable doubts regarding the reliability of the checks, those doubts arising from the failure to take sufficient account of the anomalies detected by the GIS and the absence of checks.
Következésképpen az Elsőfokú Bíróság ezen ítélet 71. és 72. pontjában arra a következtetésre jutott, hogy a felperes tagállam nem terjesztett elő elégséges bizonyítékot ahhoz, hogy ellent lehessen mondani a Bizottságnak az ellenőrzések megbízhatóságára vonatkozó komoly és ésszerű, a SIG által feltárt eltérések elégtelen figyelembevételéből és az ellenőrzések hiányából eredő kétségeinek.
It therefore considered that the Commission was entitled to apply a financial correction.
Következésképpen úgy ítélte meg, hogy a Bizottság jogosult volt arra, hogy pénzügyi korrekciót alkalmazzon.
In those circumstances, the first plea and the first part of the second plea were rejected.
E körülményekre tekintettel az első jogalapot és a második jogalap első részét az Elsőfokú Bíróság elutasította.
As regards the second part of the second plea, alleging an absence of real risk of loss for the EAGGF, and the third plea, alleging that the flatrate correction is disproportionate to the loss actually suffered by the EAGGF, which the Court of First Instance decided to deal with jointly, the latter did not accept the method of calculation put forward by the Kingdom of Belgium to demonstrate the allegedly disproportionate nature of the financial corrections applied.
A második jogalap második, az EMOGA vesztesége valós kockázatának hiányára alapított részét, valamint az átalánykorrekciónak az EMOGÁ-t ténylegesen ért kárhoz viszonyított aránytalan jellegére alapított harmadik jogalapot illetően, és amely jogalapokat együttesen vizsgált, az Elsőfokú Bíróság a Belga Királyság által az alkalmazott pénzügyi korrekciók állítólagosan aránytalan jellegének bizonyítása céljából bemutatott számítási módszert nem fogadta el.
It stated in particular, in paragraphs 88 and 90 of the judgment under appeal, that the extrapolations submitted by the Belgian Government, designed to show the maximum loss sustained by the EAGGF, failed to take into account the recovery of undue payments, and that it was impossible to know whether or not they included the files that were entered into the system late.
Az Elsőfokú Bíróság különösen azt hangsúlyozta a megtámadott ítélet 88. és 90. pontjában, hogy a belga kormány által előterjesztett extrapolációk, amelyek az EMOGA által elszenvedett legnagyobb kárt voltak hivatottak bizonyítani, nem vették figyelembe a jogosulatlan kifizetések behajtását, és nem lehetett tudni, hogy ezek tartalmazták-e a késedelmes kódolás tárgyát képező dossziékat.
Since that Member State was unable to show the maximum loss sustained by the EAGGF, the Court concluded in paragraphs 92 and 93 of the judgment under appeal that the Commission was entitled to impose a flatrate correction and that, as that correction had been set at 2%, the lowest rate provided for in the Guidelines, and the Guidelines had not been challenged by the Kingdom of Belgium, that correction could not by definition have infringed the principle of proportionality.
Mivel e tagállam nem tudta bizonyítani az EMOGA által elszenvedett legnagyobb kárt, az Elsőfokú Bíróság arra a következtetésre jutott a megtámadott ítélet 92. és 93. pontjában, hogy a Bizottság jogosan alkalmazta az átalánykorrekciót, és hogy ezt az iránymutatásban szereplő legalacsonyabb mértékben, azaz 2%-ban állapította meg, és mivel a Belga Királyság nem vitatta ezt az iránymutatást, e korrekció elméletileg nem sérthette az arányosság elvét.
The Court therefore rejected the second part of the second plea and the third plea.
Következésképpen az Elsőfokú Bíróság elutasította mind a második jogalap második részét, mind pedig a harmadik jogalapot.
In those circumstances, the application was dismissed and the Kingdom of Belgium was order to pay the costs.
E körülményekre tekintettel az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasította, és a Belga Királyságot kötelezte a költségek viselésére.
IV — Forms of order sought
IV – A felek kérelmei
In this appeal, the Kingdom of Belgium is asking the Court of Justice:
A jelen fellebbezésben a Belga Királyság azt kéri, hogy a Bíróság:
— to set aside the judgment under appeal and annul the contested decision;
– helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet, és semmisítse meg a megtámadott határozatot;
— in the alternative, to set aside the judgment under appeal and, under its unlimited jurisdiction, to reduce the financial correction to EUR 1 491 085;
– másodlagosan helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet, és korlátlan felülvizsgálati jogköre alapján csökkentse a pénzügyi korrekció összegét 1 491 085 euróra;
— in the further alternative, to set aside the judgment under appeal and refer the case back to the Court of First Instance;
– harmadlagosan helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet, és utalja vissza az ügyet az Elsőfokú Bíróság elé, és
— to order the Commission to pay the costs incurred before the Court of First Instance and the Court of Justice.
– kötelezze a Bizottságot az Elsőfokú Bíróság és a Bíróság előtti eljárások költségeinek viselésére.
The Commission contends that the Court should dismiss the appeal and order the Kingdom of Belgium to pay the costs.
Ellenkérelmében a Bizottság a fellebbezés elutasítását, és a Belga Királyságnak a költségek viselésére történő kötelezését kéri.
V — The grounds of the appeal
V – A fellebbezési jogalapok
In support of its appeal, the Kingdom of Belgium puts forward in essence five grounds on which the judgment under appeal should be set aside, alleging respectively:
Fellebbezése alátámasztására a Belga Királyság lényegében öt, az alábbiakra alapított, a megtámadott ítélet hatályon kívül helyezésére irányuló jogalapot hoz fel:
— distortion of the facts;
– a tények eltorzítása;
— infringement of Article 8 of Regulation No 3508/92 and Articles 6 and 9 of Regulation No 3887/92;
– a 3508/92 rendelet 8. cikkének és a 3887/92 rendelet 6. és 9. cikkének megsértése;
— infringement of the obligation to provide adequate reasons;
– az indokolási kötelezettség megsértése;
— infringement of the principle of proportionality; and
– az arányosság elvének megsértése, és
— an error of law concerning the absence of unlimited jurisdiction on the part of the Community Courts concerning the amounts of financial corrections imposed by the Commission in respect of the EAGGF.
– jogban való tévedés a közösségi bíróságok korlátlan felülvizsgálati jogkörének hiányát illetően a Bizottság által az EMOGÁ-val kapcsolatban megállapított pénzügyi korrekciók összegének vonatkozásában.
A — First ground of appeal: distortion of the facts
A – A tények eltorzításán alapuló első jogalapról
The Kingdom of Belgium submits that the Court of First Instance distorted the facts in finding in particular, in paragraph 47 of the judgment under appeal, that ’where the GIS shows, during the administrative checks, that the area declared in an aid application is greater than the GIS area, that discrepancy constitutes an anomaly indicating a potential irregularity in that application’, since, ’if the GIS area corresponds more closely to the actual area than the area declared in the aid application, the payment of area aid on the basis of the area claimed leads to undue payment to the applicant and hence a loss for the EAGGF.’
A Belga Királyság azt állítja, hogy az Elsőfokú Bíróság eltorzította a tényeket, különösen amikor a megtámadott ítélet 47. pontjában megállapította, hogy „ha a SIG az adminisztratív ellenőrzés során azt tárja fel, hogy a támogatás iránti kérelemben bejelentett terület nagyobb, mint a SIG-terület, ez az eltérés olyan jellegű, amely e kérelem potenciális szabálytalanságára utal”, mivel „ha a SIG-terület inkább megfelel a valóságos területnek, mint a támogatás iránti kérelemben bejelentett terület, akkor a területalapú támogatásnak a bejelentett területtől függő kifizetése a kérelmező javára történő jogosulatlan kifizetésnek minősül, és ebből következően veszteséget jelent az EMOGA számára”.
Such an assertion demonstrates a misunderstanding as to how the GIS set up by the Kingdom of Belgium functions.
Ez a megállapítás a Belga Királyság által létrehozott SIG működésének téves értelmezésén alapul.