natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For that reason, in the case of dividends received abroad, that concession is restricted to the circumstances in which there is, as a result of a tax convention, a right to credit the foreign tax deducted against Netherlands taxation.
Ezért a külföldről kapott osztalék esetében e kedvezményt azokra az esetekre korlátozzák, amikor valamely adójogi egyezmény alapján fennáll a külföldön levont adó holland adóba történő beszámításának a joga.
In addition, it follows from the judgment in Case C-376/03 D. [2005] ECR I-5821 that the situation in which an investor receives a dividend from Germany or Portugal differs from that in which the dividend comes from a Member State with which the Kingdom of the Netherlands has concluded such a convention, such as the Italian Republic.
Ezenkívül a C-376/03. sz. D-ügyben 2005. július 5-én hozott ítéletből (EBHT 2005., I-5821. o.) következik, hogy az a helyzet, hogy a befektető Németországból vagy Portugáliából származó osztalékot kap, eltér attól, amelyben az osztalék olyan tagállamból származik, amellyel a Holland Királyság ilyen egyezményt kötött, mint például az Olasz Köztársaság.
Since the concession to be granted is indissociably linked to the right of the shareholder of a fiscal investment enterprise, pursuant to such a convention, to set off the foreign tax deducted at source, that concession should, like the right of set-off, be regarded as an integral part of that convention, rather than as a benefit which is separable from it.
Mivel a nyújtandó adókedvezmény elválaszthatatlanul az adójogi kollektív befektetési szervezet tőkéjében részes befektető azon jogához kapcsolódik, hogy ilyen egyezmény alapján beszámítsa a külföldi forrásadót, ezt a kedvezményt – a beszámítási joghoz hasonlóan – ezen egyezmény szerves részének, és nem attól elválasztható kedvezménynek kellene tekinteni.
As is apparent from paragraph 42 of this judgment, Community law does not require a Member State to grant a concession in response to offset the disadvantage resulting from a series of charges to tax that is exclusively due to the parallel exercise of the various Member States’ fiscal sovereignty.
Amint a jelen ítélet 42. pontjából kitűnik, a közösségi jog nem kötelez valamely tagállamot arra, hogy kiegyenlítse azt a hátrányt, amely kizárólag a különböző tagállamok által gyakorolt adóztatási joghatóságok párhuzamos gyakorlásából származó többszörös adózásból fakad.
However, where that Member State has decided to grant such a concession, that power must be exercised in accordance with Community law.
Azonban, amennyiben ez a tagállam ilyen kedvezményt előír, ezt a lehetőséget a közösségi joggal összhangban kell gyakorolnia.
In that respect, it must be noted that, as has been observed in paragraphs 30 and 32 of this judgment, it is for the Member States to organise their systems for taxing distributed profits and to define, in that context, the tax base and the tax rate which apply to the shareholder receiving them, and that, in the absence of any unifying or harmonising Community measures, Member States retain the power to define, by treaty or unilaterally, the criteria for allocating their powers of taxation.
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy amint a jelen ítélet 30. és 32. pontjában is szerepel, a tagállamok feladata, hogy megszervezzék a felosztott nyereség adóztatására vonatkozó rendszerüket, és ennek keretében meghatározzák azt az adóalapot és adómértéket, amely az osztalékban részesülő befektetőre alkalmazandó, és hogy a közösségi jog egységesítésére, illetve összehangolására irányuló intézkedések hiányában a tagállamok továbbra is jogosultak egyezményekben vagy egyoldalúan meghatározni adóztatási joghatóságuk megosztásának szempontjait.
Consequently, given the resulting disparities between the tax laws of the various Member States, a Member State may find it necessary, by treaty or unilaterally, to treat dividends from the various Member States differently so as to take account of those disparities.
Következésképpen a különböző tagállamok adójogszabályai közötti, e helyzetből fakadó különbségek fennállása esetén a tagállam egyezmény alapján vagy egyoldalúan a különböző tagállamokból származó osztalékra ezen eltéréseket figyelembe vevő eltérő bánásmódot alkalmazhat.
As regards the bilateral tax conventions concluded by the Member States, the Court has previously noted that the scope of such a convention is limited to the natural or legal persons referred to in it (see D., paragraph 54, and Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 84).
A tagállamok által kötött kétoldalú adóegyezményekkel kapcsolatban a Bíróság korábban arra emlékeztetett, hogy az ilyen egyezmény hatálya csupán az ott említett természetes vagy jogi személyekre terjed ki (lásd a fent hivatkozott D-ügyben hozott ítélet 54. pontját és a Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation ügyben hozott ítélet 84. pontját).
In those judgments, the Court held that, where a benefit granted by a bilateral tax convention cannot be classified as a benefit that is separable from that convention, but contributes to its overall balance (the fact that the reciprocal rights and obligations arising under that convention apply only to persons resident in one of the two contracting Member States being an inherent consequence of bilateral conventions), Community law does not preclude the benefit in question from not being conferred on the resident of a third Member State, in so far as that resident is not in a situation comparable to that of residents covered by the convention in question (see, to that effect, D., paragraphs 59 to 63, and Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraphs 88 to 93).
Ezen ítéletekben a Bíróság úgy döntött, hogy amennyiben egy kétoldalú adóegyezmény által előírt előnyt nem lehet ezen egyezménytől elválaszthatónak minősíteni, hanem olyannak, amely annak általános egyensúlyához hozzájárul, az a tény, hogy az említett egyezményben foglalt kölcsönös jogok és kötelezettségek csak a szerződő két tagállam egyikében illetőséggel rendelkező személyekre alkalmazandók, ami a kétoldalú egyezményekből adódó következmény, a közösségi joggal nem ellentétes az, ha a szóban forgó előnyben nem részesül egy harmadik tagállamban lakóhellyel rendelkező személy, mivel nincs az említett egyezmény hatálya alá tartozó lakosokéhoz hasonló helyzetben (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott D-ügyben hozott ítélet 59–63. pontját és a Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation ügyben hozott ítélet 88–93. pontját).
In the present case, as regards the payment of a concession in respect of a deduction made at source in another Member State from the dividends received by a fiscal investment enterprise established in the Netherlands, the application of Article 28(1)(b) of the Law on corporation tax results in different treatment of dividends from different Member States.
A jelen esetben, ami a holland illetőségű adójogi kollektív befektetési szervezet által kapott osztalék után más tagállamban levont forrásadó utáni kedvezményt illeti, a társasági adóról szóló törvény 28. §a (1) bekezdésének b) pontja a különböző tagállamokból származó osztalékok eltérő bánásmódjához vezet.
It is common ground, in the particular legal context of the case in the main proceedings, that a concession is granted in those situations in which the Kingdom of the Netherlands has, under the terms of a tax convention concluded with the Member State which made the deduction at source, undertaken to allow natural persons to credit that deduction to the Netherlands income tax for which they are liable.
Az alapügyre irányadó jogi keretben vitathatatlan, hogy a kedvezményt olyan esetekben nyújtják, amikor a Holland Királyság a forrásadót alkalmazó tagállammal kötött adóegyezmény keretében vállalja, hogy a természetes személyek számára lehetővé teszi az említett forrásadónak az általuk fizetendő holland jövedelemadóba történő beszámítását.
However, as the Advocate General noted at point 107 of his Opinion, the payment of the concession granted in Article 28(1)(b) of the Law on corporation tax, in conjunction with Article 6 of the Royal Decree, results, not from the automatic application of such a bilateral tax convention, but from the unilateral decision of the Kingdom of the Netherlands to extend the benefit of such conventions to fiscal investment enterprises.
Amint azonban a főtanácsnok az indítványa 107. pontjában megjegyzi, a társasági adóról szóló törvény – a királyi rendelet 6. §-ával összefüggésben értelmezett – 28. §a (1) bekezdésének b) pontjában előírt kedvezmény nem ilyen kétoldalú adóegyezmény automatikus alkalmazásából, hanem a Holland Királyság arra vonatkozó egyoldalú döntéséből ered, hogy az ilyen egyezmények előnyét kiterjeszti az adójogi kollektív befektetési szervezetekre.
While, for the reasons set out in paragraphs 48 and 49 of this judgment, such a unilateral decision cannot, by itself, be regarded as being contrary to Community law, it is necessary to determine whether the resulting difference in treatment entails a restriction on the free movement of capital.
Bár a jelen ítélet 48. és 49. pontjában megnevezett okokból az ilyen egyoldalú döntést önmagában nem lehet a közösségi joggal ellentétesnek tekinteni, meg kell vizsgálni, hogy az abból következő eltérő bánásmód nem minősül-e a tőke szabad mozgása korlátozásának.
By excluding from the concession (relating to the taxation at source of dividends received abroad) dividends originating in certain Member States, legislation such as that at issue in the main proceedings makes investment in those Member States
E tekintetben azonban emlékeztetni kell arra, hogy az olyan jogszabályok, mint az alapügyben érintettek, azáltal hogy a külföldön kapott osztalék utáni forrásadóra vonatkozó kedvezményből kizárnak bizonyos tagállamokból származó osztalékokat,
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND less appealing than investment in the Member States in which the taxation at source of those dividends gives rise to that concession.
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND az e tagállamokban történő befektetéseket kevésbé vonzóvá teszik, mint az azokban a tagállamokban történő befektetéseket, amelyekben az osztalékadóztatás ilyen kedvezményre jogosít.
Such legislation is therefore liable to deter a collective investment enterprise from investing in the Member States in which the taxation of dividends does not give rise to the concession and accordingly constitutes a restriction on the free movement of capital prohibited in principle by Article 56 EC.
Az ilyen jogszabályok tehát visszatarthatják a kollektív befektetési szervezetet az olyan tagállamokban történő befektetésektől, amelyek esetében az osztalékadóztatás nem jár adókedvezménnyel, ezért e jogszabályok a tőke szabad mozgása EK 56. cikkben főszabály szerint tiltott korlátozásának minősülnek.
However, Article 58(1)(a) EC provides that ‘[t]he provisions of Article 56 [EC] shall be without prejudice to the right of Member States … to apply the relevant provisions of their tax law which distinguish between taxpayers who are not in the same situation with regard to … the place where their capital is invested’.
Azonban az EK 58. cikk (1) bekezdésének a) pontja alapján „[a]z 56. cikk rendelkezései nem érintik a tagállamoknak azt a jogát, hogy […] alkalmazzák adójoguk azon vonatkozó rendelkezéseit, amelyek […] a tőkebefektetés helye alapján az adózók között különbséget tesznek”.
It must also be noted that the derogation under Article 58(1)(a) EC is itself restricted by Article 58(3) EC, which provides that the national provisions referred to in paragraph 1 of that article ‘shall not constitute a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on the free movement of capital and payments as defined in Article 56 [EC]’ (see Case C-319/02 Manninen [2004] ECR I-7477, paragraph 28).
Szintén meg kell állapítani, hogy magát az EK 58. cikk (1) bekezdésének a) pontjában előírt eltérést korlátozza az EK 58. cikk (3) bekezdése, amely előírja, hogy az ugyanezen cikk (1) bekezdésében említett nemzeti rendelkezések „nem szolgálhatnak az [EK] 56. cikkben meghatározott szabad tőkemozgásra és fizetési műveletekre vonatkozó önkényes megkülönböztetés vagy rejtett korlátozás eszközéül” (lásd a C-319/02. sz. Manninen-ügyben 2004. szeptember 7-én hozott ítélet [EBHT 2004., I-7477. o.] 28. pontját).
Therefore, the unequal treatment permitted under Article 58(1)(a) EC must be distinguished from the discrimination prohibited by Article 58(3) EC.
Különbséget kell tehát tenni az EK 58. cikk (1) bekezdésének a) pontja értelmében megengedett egyenlőtlen bánásmód és az ugyanezen cikk (3) bekezdése által tiltott megkülönböztetés között.
According to caselaw, a national tax provision which distinguishes between taxpayers depending on the place where their capital is invested could be regarded as being compatible with the Treaty provisions on the free movement of capital provided that the
Márpedig az ítélkezési gyakorlat szerint ahhoz, hogy a tőkebefektetés helye alapján az adózók között különbséget tevő nemzeti adójogi szabályozást a Szerződésnek a tőke szabad mozgásáról szóló rendelkezéseivel összeegyeztethetőnek lehessen tekinteni, az eltérő bánásmódnak olyan helyzetekre kell vonatkoznia, amelyek egymással objektíve nem összehasonlíthatóak, vagy azokat
As the Netherlands Government explains, by granting the concession, the Netherlands legislation at issue in the main proceedings seeks to make dividends received by a shareholder investing directly subject as far as possible to the same treatment for tax purposes as those received by a shareholder investing through the intermediary of a fiscal investment enterprise, so as to prevent investments abroad by such an enterprise from being regarded as less appealing than direct investments.
A holland kormány magyarázata szerint a kedvezmény előírásával a szóban forgó holland jogszabályok célja, hogy az adójogi kollektív befektetési szervezet közvetítésével befektető személy által kapott osztalék adójogi kezelését a lehető legnagyobb mértékben közelítsék a befektető által közvetlen befektetése után kapott osztalék adójogi kezeléséhez, nehogy az ilyen szervezet által történő külföldi befektetést kevésbé vonzónak tekintsék a közvetlen befektetéshez képest.
However, under such legislation, where a fiscal investment enterprise receives dividends from Member States with which the Kingdom of the Netherlands has concluded a convention providing for shareholders who are natural persons to be entitled to credit the tax which those Member States have deducted from the dividends to the income tax for which those shareholders are liable in the Netherlands, the situation of that enterprise is different from that in which it finds itself when receiving dividends from Member States with which the Kingdom of the Netherlands has not concluded such a convention, as there is no such entitlement in respect of those dividends.
Márpedig az ilyen jogszabályok tekintetében az adójogi kollektív befektetési szervezet helyzete – amennyiben a Holland Királysággal olyan egyezményt kötött tagállamokból származó osztalékot kap, amely a természetes személy befektető számára előírja az osztalék után e tagállamokban levont adónak az általa Hollandiában fizetendő jövedelemadóba történő beszámításának jogát – különbözik attól a helyzettől, amelybe e szervezet akkor kerül, ha olyan osztalékot kap, amely a Holland Királysággal ilyen egyezményt nem kötött tagállamokból származik, vagyis amelyre nem vonatkozik e jog.
In fact, it is only as regards investments in the Member States with which the Kingdom of the Netherlands has concluded such a bilateral tax convention that, without the concession granted by the legislation at issue in the main proceedings, the decision to invest through the intermediary of a fiscal investment enterprise runs the risk of being less advantageous to a shareholder who is a natural person than direct investment.
Ugyanis csak a Holland Királysággal ilyen kétoldalú adóegyezményt kötött tagállamokban történő befektetésekkel kapcsolatban fordul elő, hogy – az alapügyben érintett rendelkezésekben előírt kedvezmény hiányában – a befektetés adójogi kollektív befektetési szervezet közvetítésével történő megvalósítása melletti döntés azzal a kockázattal jár, hogy természetes személy befektető számára kevésbé előnyös, mint a közvetlen befektetés.
By contrast, as regards the Member States with which the Kingdom of the Netherlands has not concluded such a convention, the decision, by a natural person, to invest through the intermediary of such an enterprise does not involve the risk of losing a benefit which he could have enjoyed if he had chosen to invest directly in those Member States.
Ezzel szemben az olyan tagállamok esetében, amelyek nem kötöttek a Holland Királysággal ilyen kétoldalú adóegyezményt, a természetes személy azon döntése, hogy ilyen szervezet közvetítésével eszközöl befektetést, nem vonja maga után azon kedvezmény elvesztését, amelyben akkor részesülhetett volna, ha az említett tagállamokba történő közvetlen befektetések mellett döntött volna.
Accordingly, that situation is not objectively comparable to the situation in which the Kingdom of the Netherlands has concluded such a tax convention.
Következésképpen ez a helyzet objektíve nem összehasonlítható azzal, amelyben a Holland Királyság ilyen adóegyezményt kötött.
It follows that, in the case of legislation such as that at issue in the main proceedings, pursuant to which — in order to make the tax treatment of direct investments and of those made through the intermediary of investment enterprises the same, as far as possible — a Member State has decided to grant those enterprises a concession in respect of tax deducted at source on dividends from Member States vis-à-vis which it has undertaken, under the terms of bilateral agreements, to allow natural persons to credit those deductions to the income tax for which they are liable under national law, Articles 56 EC and 58 EC do not preclude that Member State from withholding that concession in respect of dividends from other Member States with which it has not concluded bilateral agreements containing such provisions, as these are not objectively comparable situations.
Ebből következik, hogy olyan jogszabályok esetében, mint az alapügyben érintettek, amelyek szerint – a közvetlen befektetések és a kollektív befektetési szervezet közvetítésével történő befektetések adójogi kezelésének a lehető legnagyobb mértékben történő közelítése céljából – a tagállam úgy dönt, hogy ez utóbbiakat kedvezményben részesíti az olyan tagállamokból származó osztalék utáni forrásadóra tekintettel, amelyekkel szemben kétoldalú egyezmény keretében vállalta, hogy a természetes személyek számára lehetővé teszi az említett adólevonásoknak a nemzeti joguk alapján általuk fizetendő jövedelemadóba történő beszámítását, nem ellentétes az EK 56. cikkel és az EK 58. cikkel az, ha e tagállam kizárja e kedvezményt az azon más tagállamokból származó osztalékkal kapcsolatban, amelyekkel nem kötött ilyen rendelkezéseket magában foglaló kétoldalú egyezményt, mivel nem objektíve összehasonlítható helyzetekről van szó.
In the light of the foregoing, the answer to Question 1(a) must be that Articles 56 EC and 58 EC do not preclude legislation of a Member State, such as the legislation at issue in the main proceedings, which grants a concession to fiscal investment enterprises established in that Member State on account of tax deducted at source in another Member State from dividends received by those enterprises, and restricts that concession to the amount which a natural person resident in the first Member State could have had credited, on account of similar deductions, on the basis of a double taxation convention concluded with that other Member State.
A fentiekből következik, hogy az első kérdés a) pontjára azt a választ kell adni, hogy az EK 56. cikkel és az EK 58. cikkel nem ellentétesek az olyan tagállami jogszabályok, mint az alapügyben érintettek, amelyek – azáltal, hogy az e tagállam területén illetőséggel rendelkező adójogi kollektív befektetési szervezetek számára a nekik fizetett osztalék után másik tagállamban levont forrásadóval szemben adókedvezményt írnak elő – ezt a kedvezményt olyan összegre korlátozzák, amelyet az első tagállam területén illetőséggel rendelkező természetes személy hasonló adólevonások esetén e másik tagállammal kötött, kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmény alapján beszámíthatott volna.
By its Question 1(b), the referring court asks, in essence, whether Articles 56 EC and 58 EC must be interpreted as precluding legislation of a Member State which, like the Netherlands legislation at issue in the main proceedings, grants a concession to fiscal investment enterprises on account of tax deducted at source in another Member State from dividends received by those fiscal investment enterprises, and reduces that concession where and to the extent to which the shareholders of those enterprises are not natural persons resident in the first Member State or bodies subject to corporation tax in that first Member State.
Az első kérdés b) pontjával a kérdést előterjesztő bíróság lényegében azt kívánja megtudni, hogy az EK 56. cikket és az EK 58. cikket úgy kell-e értelmezni, hogy azokkal ellentétesek azok a tagállami jogszabályok, amelyek – azáltal, hogy a területén illetőséggel rendelkező adójogi kollektív befektetési szervezetek számára a nekik fizetett osztalék után másik tagállamban levont forrásadóval szemben adókedvezményt írnak elő – csökkentik ezt a kedvezményt, ha és amennyiben az említett szervezetek befektetői nem az első tagállamban illetőséggel rendelkező természetes személyek vagy nem ott társaságiadó-köteles szervezetek.
While it follows from the answer to Question 1(a) that, in circumstances such as those of the case in the main proceedings, Community law does not require a Member State to grant a concession to a fiscal investment enterprise on account of tax deducted at source in another Member State from dividends received by that enterprise, where the first Member State has nevertheless decided to grant such a concession, that power must be exercised in accordance with Community law.
Bár az első kérdés a) pontjából kiderül, hogy olyan körülmények között, mint az alapügyben, a közösségi jog nem kötelezi a tagállamot arra, hogy az adójogi kollektív befektetési szervezet számára a neki fizetett osztalék után másik tagállamban levont forrásadóval szemben adókedvezményt írjon elő, mindazonáltal ha az első tagállam úgy dönt, hogy ilyen kedvezményt ír elő, ezt a hatáskörét a közösségi joggal összhangban kell gyakorolnia.
As is apparent from the order for reference, OESF shareholders include natural and legal persons who are resident or established in other Member States and in third countries.
Amint az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, az OESF befektetői közé tartoznak természetes és jogi személyek, akik más tagállamokban, valamint harmadik országokban rendelkeznek illetőséggel.
Therefore, it is necessary to examine, first of all, whether the reduction of the concession in proportion to the interest in the fiscal investment enterprise held by shareholders resident or established in other Member States constitutes a restriction on the free movement of capital and, if so, whether that restriction can be justified.
Ezért először is meg kell vizsgálni azt, hogy a kedvezménynek az adójogi kollektív befektetési szervezet tőkéjében a más tagállamokban illetőséggel rendelkező befektetők részesedése arányában történő csökkentése a tőke szabad mozgása korlátozásának minősül-e, és igenlő válasz esetén, hogy ez a korlátozás indokolt-e.
Second, it is necessary to determine whether the answer given in relation to situ-
Másodszor meg kell vizsgálni, hogy azokra a helyzetekre vonatkozóan adott válasz, amelyekben
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND ations in which the shareholders of such an enterprise are resident or established in other Member States applies equally to situations in which those shareholders are resident or established in third countries.
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND e szervezet befektetői más tagállamokban rendelkeznek illetőséggel, alkalmazha-tó-e azon helyzetekre is, amelyekben az említett befektetők harmadik országokban rendelkeznek illetőséggel.