natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Federal Republic of Germany, by its first ground of appeal, and Glunz and OSB, by their second ground of appeal, supported by the Commission, maintain that the judgment under appeal infringes the fourth paragraph of Article 230 EC, in that the Court of First Instance considered the contested decision to be ‘of direct and individual concern’ to Kronofrance and consequently held the action brought by that undertaking to be admissible.
A Németországi Szövetségi Köztársaság az első jogalapjában, valamint a Glunz és az OSB a második jogalapjában, a Bizottság támogatása mellett, úgy érvel, hogy a megtámadott ítélet sérti az EK 230. cikk negyedik bekezdését, amennyiben az Elsőfokú Bíróság a Kronofrance-ot a megtámadott határozat által „közvetlenül és személyében érintett”-nek tekintette és ebből következően elfogadhatónak ítélte e vállalkozás keresetét.
That incorrect assessment stems from an unreason-
E helytelen értékelés EK 230. cikk negyedik bekezdése hatályának
The Court of First Instance wrongly concluded that any person potentially ‘interested’ by the formal procedure for investigating aid within the meaning of Article 1(h) of Regulation No 659/1999 was to be regarded as directly and individually concerned, within the meaning of the fourth paragraph of Article 230 EC, by an approval decision taken at the end of the preliminary examination stage, and that it was therefore unnecessary to show that the competitive position of Kronofrance was ‘substantially’ affected by that decision.
Az elsőfokon eljáró bíróság ugyanis helytelenül ítélte úgy, hogy a valamely támogatásra vonatkozó hivatalos vizsgálati eljárásban a 659/1999 rendelet 1. cikkének h) pontja értelmében lehetségesen „érintett” valamennyi személyt az EK 230. cikk negyedik bekezdése alapján közvetlenül és személyében érinti az előzetes vizsgálati szakaszt követően hozott engedélyező határozat, anélkül, hogy szükséges lenne annak bizonyítása, hogy az elsőfokú eljárásban eljáró felperes versenyhelyzetét „lényegében” érintette-e a határozat.
By contrast, according to the Federal Republic of Germany, Glunz and OSB, the status of ‘interested party’ within the meaning of Regulation No 659/1999 does not automatically imply the right to bring legal proceedings.
Ezzel ellentétben a Németországi Szövetségi Köztársaság, valamint a Glunz és az OSB szerint a 659/1999 rendelet szerinti „érintett fél” minőség nem jogosít automatikusan jogorvoslat benyújtására.
Only a specific examination, based on the competitive relationship existing between the recipient of the aid and the applicant at first instance, would meet the requirements laid down in settled caselaw and, in particular, by Case 25/62 Plaumann v Commission [1963] ECR 95.
Kizárólag a támogatás kedvezményezettje és az elsőfokú eljárásban eljáró felperes között fennálló versenyhelyzetre alapított konkrét vizsgálat tartja tiszteletben az állandó ítélkezési gyakorlatban és különösen a 25/62. sz., Plaumann kontra Bizottság ügyben 1963. július 15-én hozott ítéletben [EBHT 1963., 197. o.] meghatározott követelményeket.
Accordingly, in order to find that Kronofrance had locus standi, the Court of First Instance should have ascertained whether its position on the relevant market was substantially affected.
Ennélfogva a Kronofrance kereshetőségi jogának megállapítása érdekében az Elsőfokú Bíróságnak meg kellett volna vizsgálnia, hogy annak az érintett piacon betöltött helyzetét lényegében érintette-e a határozat.
Contrary to the findings of that court, Glunz and Kronofrance are not actually in competition on the market in question and therefore Kronofrance’s position on that market cannot have been substantially affected.
Márpedig az Elsőfokú Bíróság megítélésével ellentétben a Glunz és a Kronofrance nem áll ténylegesen versenyben a szóban forgó piacon, ennélfogva a Kronofrance e piacon betöltött helyzetét nem érinthette lényegében a határozat.
In that regard, Glunz and OSB allege that the finding of the Court of First Instance that the marketing areas of Kronofrance and Glunz overlap is inaccurate.
E tekintetben a Glunz és az OSB állítja, hogy helytelen az Elsőfokú Bíróság azon megállapítása, amely szerint a Kronofrance és a Glunz értékesítési területei fedik egymást.
The Court incorrectly assessed the data relating to the markets of the two undertakings.
Az Elsőfokú Bíróság ugyanis tévesen értékelte a két vállalkozás piacaira vonatkozó adatokat.
Moreover, according to the Federal Republic of Germany, the Court of First Instance merely stated that Glunz belonged to a group which included other companies active in the field of wood panels and boards in France.
Emellett a Németországi Szövetségi Köztársaság kiemeli, hogy az Elsőfokú Bíróság megelégedett annak megállapításával, hogy a Glunz olyan csoporthoz tartozik, amelyhez a farostlemezek területén Franciaországban tevékenykedő egyéb társaságok is tartoznak.
That criterion is, however, irrelevant because it is based on considerations relating to such a group rather than on specific competition between the two undertakings in question.
Mindazonáltal e körülmény nem bír jelentőséggel, mivel az ilyen csoport a vonatkozó megfontolásokon, nem pedig a szóban forgó két vállalkozás között fennálló konkrét versenyen alapszik.
In the light of those considerations, the Federal Republic of Germany, Glunz and OSB, as well as the Commission, are of the opinion that the action for annulment brought by Kronofrance should have been declared inadmissible.
E megfontolásokra tekintettel a Németországi Szövetségi Köztársaság, a Glunz és az OSB, valamint a Bizottság álláspontja szerint a Kronofrance keresetét elfogadhatatlannak kellett volna minősíteni.
Kronofrance, on the other hand, maintains that, if the formal investigation procedure is not opened, a competitor of the recipient of aid need prove only its status as an ‘interested party’ within the meaning of Article 88(2) EC, where its action seeks to protect its procedural rights.
A Kronofrance ezzel ellentétben azt állítja, hogy a hivatalos vizsgálati eljárás meg nem nyitása esetében a támogatás kedvezményezettjének versenytársa kizárólag az EK 88. cikk (2) bekezdése szerinti „érintett fél” minőségét köteles bizonyítani, ha keresete eljárási jogainak védelmére irányul.
In that situation, it is not necessary to show that the applicant’s competitive position is substantially affected.
Ez esetben nem szükséges bebizonyítani, hogy a felperes versenyhelyzetét lényegében érinti a határozat.
It is sufficient that its interests might be affected by the grant of the aid.
Elegendő, ha érdekeit érintheti a támogatás odaítélése.
In the present case, the direct competitive relationship between Glunz and Kronofrance is enough to reach such a conclusion.
A jelen esetben Glunz és a Kronofrance közötti közvetlen versenyhelyzet elegendő e kérelem megalapozásához.
It should first of all be stated that under the fourth paragraph of Article 230 EC a natural or legal person may institute proceedings against a decision addressed to another person only if that decision is of direct and individual concern to the former.
Bevezetésképen emlékeztetni kell arra, hogy az EK 230. cikk negyedik bekezdése alapján valamely természetes vagy jogi személy csak akkor indíthat eljárást a nem neki címzett határozat ellen, ha az őt közvetlenül és személyében érinti.
According to settled caselaw, persons other than those to whom a decision is addressed may claim to be individually concerned only if that decision affects them by
Az állandó ítélkezési gyakorlat értelmében azon alanyok, akik nem címzettjei egy határozatnak, csak akkor állíthatják, hogy személyükben érintettek, ha ez a határozat
2008 — JOINED CASES C-75/05 P AND C-80/05 P reason of certain attributes which are peculiar to them or by reason of circumstances in which they are differentiated from all other persons and by virtue of those factors distinguishes them individually just as in the case of the person addressed by such a decision (see, among others, Plaumann v Commission, at 107; Case C-198/91 Cook v Commission [1993] ECR I-2487, paragraph 20; Case C-225/91 Matra v Commission [1993] ECR I-3203, paragraph 14; and Case C-78/03 P Commission v Aktionsgemein­schaft Recht und Eigentum [2005] ECR I-10737, paragraph 33).
P. SZ. EGYESÍTETT ÜGYEK sajátos jellemzőik vagy egy őket minden más személytől megkülönböztető ténybeli helyzet folytán vonatkozik rájuk, és ezáltal a címzetthez hasonló módon egyéníti őket (lásd különösen fent hivatkozott Plaumann kontra Bizottság ügyben hozott ítéletet 223. pontját; valamint a C-198/91. sz., Cook kontra Bizottság ügyben 1993. május 19-én hozott ítélet [EBHT 1993., I-2487. o.] 20. pontját; a C-225/91. sz., Matra kontra Bizottság ügyben 1993. június 15-én hozott ítélet [EBHT 1993., I-3203. o.] 14. pontját és a C-78/03.
Since the present action concerns a Commission decision on State aid, it must be borne in mind that, in the context of the procedure for reviewing State aid provided for in Article 88 EC, the preliminary stage of the procedure for reviewing aid under Article 88(3) EC, which is intended merely to allow the Commission to form a prima facie opinion on the partial or complete conformity of the aid in question, must be distinguished from the examination under Article 88(2) EC.
Mivel a jelen kereset állami támogatásról szóló bizottsági határozatot érint, a támogatásoknak az EK 88. cikk (3) bekezdése szerinti ellenőrzési eljárása keretében különbséget kell tenni egyrészről az e cikk (3) bekezdése szerinti előzetes vizsgálati eljárás, amelynek célja pusztán az, hogy a Bizottság előzetes véleményt formálhasson az adott támogatás részleges vagy teljes összeegyeztethetőségéről, másrészről az ugyanezen cikk (2) bekezdése szerinti vizsgálati eljárás között.
It is only in connection with the latter examination, which is designed to enable the Commission to be fully informed of all the facts of the case, that the Treaty imposes an obligation on the Commission to give the parties concerned notice to submit their comments (Cook v Commission, paragraph 22; Matra v Commission, paragraph 16; Case C-367/95 P Commission v Sytraval and Brink’s France [1998] ECR I-1719, paragraph 38; and Commission v Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum, paragraph 34.
Csak ez utóbbi vizsgálati eljárás keretében – amelynek célja, hogy a Bizottság számára lehetővé tegye az ügy valamennyi körülményéről való teljes körű tájékozódást — írja elő az EK-Szerződés a Bizottság számára azt a kötelezettséget, hogy az érintetteket felhívja észrevételeik megtételére (a fent hivatkozott Cook kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 22. pontja; a fent hivatkozott Matra kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 16. pontja; a C-367/95. P. sz., Bizottság kontra Sytraval és Brink’s France ügyben 1998. április 2-án hozott ítélet [EBHT 1998., I-1719. o.] 38. pontja; valamint a fent hivatkozott Bizottság kontra Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum ügyben hozott ítélet 34. pontja).
It follows that, where, without initiating the formal investigation procedure under Article 88(2) EC, the Commission finds, on the basis of Article 88(3) EC, that aid is compatible with the common market, the persons intended to benefit from those procedural guarantees may secure compliance therewith only if they are able to challenge that decision before the Community judicature.
Ebből következik, hogy amennyiben a Bizottság, a 88. cikk (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárás megindítása nélkül, az ugyanezen cikk (3) bekezdése alapján hozott határozatával megállapítja, hogy valamely támogatás összeegyeztethető a közös piaccal, az említett eljárási garanciák kedvezményezettjei e garanciák tiszteletben tartását csak akkor tudják érvényesíteni, ha lehetőségük van arra, hogy e határozatot a közösségi bíróság előtt megtámadják.
For those reasons, an action for the annulment of such a decision brought by a person who is concerned within the meaning of Article 88(2) EC is declared to be admissible where that person seeks, by instituting proceedings, to safeguard the procedural rights available to him under the latter provision (Commission v Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum, paragraph 35 and the caselaw cited there).
Ezért az EK 88. cikk (2) bekezdése értelmében vett érintett személy által az ilyen határozat ellen benyújtott megsemmisítés iránti keresetet az utóbbi akkor nyilvánítja elfogadhatónak, ha azzal a felperes az utóbbi rendelkezés által biztosított eljárási jogait kívánja védelmezni (a fent hivatkozott Bizottság kontra Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum ügyben hozott ítélet 35. pontja és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
The Court has had occasion to observe that such parties concerned are any persons, undertakings or associations whose interests might be affected by the granting of aid, that is, in particular competing undertakings and trade associations (Commission v Sytraval and Brink’s France, paragraph 41, and Commission v Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum, paragraph 36).
A Bíróság korábban pontosította, hogy ezen érintettek azok a személyek, vállalkozások vagy társulások, amelyek érdekeit valamely támogatás nyújtása érintheti, azaz különösen az e támogatás kedvezményezettje szempontjából versenytárs vállalkozások és a szakmai szervezetek (a Bizottság kontra Sytraval et Brink’s France ügyben hozott ítélet 41. pontja és a fent hivatkozott Bizottság kontra Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum ügyben hozott ítélet 36. pontja).
On the other hand, if the applicant calls in question the merits of the decision appraising the aid as such, the mere fact that it may be regarded as ‘concerned’ within the meaning of Article 88(2) EC cannot suffice for the action to be considered admissible.
Ezzel szemben, ha a felperes a támogatást értékelő határozatnak mint ilyennek a megalapozottságát vonja kétségbe, akkor pusztán az a körülmény, hogy a felperes az EK 88. cikk (2) bekezdése értelmében vett „érintett” félnek tekinthető, nem elegendő a kereset elfogadhatóságához.
It must then demonstrate that it enjoys a particular status within the meaning of Plaumann v Commission.
A felperesnek azt is bizonyítania kell, hogy a fent hivatkozott Plaumann kontra Bizottság ügyben hozott ítélet értelmében vett sajátos helyzetben van.
That would in particular apply where the applicant’s market position would be substantially affected by the aid to which the decision at issue relates (see, to that effect, Case 169/84 Cofaz and Others v Commission [1986] ECR 391, paragraphs 22 to 25, and Commission v Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum, paragraph 37).
Ez különösen olyan esetben van így, ha a megtámadott határozat tárgyát képező támogatás a felperes piaci helyzetét érzékelhetően érinti (lásd ebben az értelemben a 169/84. sz., Cofaz és társai kontra Bizottság ügyben 1986. január 28-án hozott ítélet [EBHT 1986., 391. o.] 22–25. pontját és a fent hivatkozott Bizottság kontra Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum ügyben hozott ítélet 37. pontját).
It is in the light of those principles, which have been identified by the caselaw referred to in the preceding paragraphs, that the arguments advanced by the appellants to challenge the Court of First Instance’s appraisal of the admissibility of the action for annulment fall to be examined.
A fenti pontokban hivatkozott és az ítélkezési gyakorlat által megállapított ezen elvekre tekintettel kell megvizsgálni a fellebbezőknek az Elsőfokú Bíróság elsőfokú eljárásban benyújtott kereset elfogadhatóságára vonatkozó megítélésének vitatására vonatkozó érvelését.
It should first be observed that, at paragraph 35 of the judgment under appeal, the Court of First Instance found, without being contradicted on this point by the appellants, that Kronofrance had sought annulment of the contested decision on the ground that the Commission had wrongly refused to initiate the formal investigation procedure provided for in Article 88(2) EC.
Márpedig először is ki kell emelni, hogy a megtámadott ítélet 35. pontjában az Elsőfokú Bíróság – anélkül, hogy a hivatkozott felperesek e tekintetben ellentmondtak volna —, megállapította, hogy a Kronofrance azzal az indokkal kéri a megtámadott határozat megsemmisítését, hogy a Bizottság jogellenesen utasította el az EK 88. cikk (2) bekezdésében előírt hivatalos vizsgálati eljárás megindítását.
As the Advocate General observed in points 116 to 118 of his Opinion, the Court of First Instance was therefore right, in checking compliance with the condition that the undertaking in question must be individually concerned for the purposes of the fourth paragraph of Article 230 EC, to ascertain whether Kronofrance could be considered an ‘interested party’ in terms of Article 88(2) EC and Article 1(h) of
Ennélfogva, amint azt a főtanácsnok az indítványa 116–118. pontjában megállapítja, az Elsőfokú Bíróság az érintett vállalkozás EK 230. cikk negyedik bekezdése szerinti személyében való érintettségére vonatkozó feltétel tiszteletben tartásának ellenőrzése érdekében, jogosan határozta meg, hogy érintett félnek tekinthető-e a Kronofrance az EK 88. cikk (2) bekezdése és a 659/1999 rendelet 1. cikkének h) pontja értelmében
Regulation No 659/1999 and to examine, to that end, Kronofrance’s position on the relevant market, concluding that a competitive relationship with Glunz existed.
EGYESÍTETT ÜGYEK és ennek érdekében jogosan vizsgálta meg a Kronofrance érintett piacon betöltött helyzetét, versenyhelyzet fennállását állapítva meg az utóbbi és a Glunz között.
In those circumstances, contrary to what the appellants claim, there was no necessity for the Court of First Instance, particularly in view of the judgments in Cook v Commission and Matra v Commission, to require in addition proof that the position of Kronofrance on the market concerned was substantially affected by the adoption of the contested decision.
E feltételek mellett a fellebbezők kérelmével ellentétben az elsőfokon eljáró bíróság – többek között a fent hivatkozott Cook kontra Bizottság ügyben hozott ítéletre, és a fent hivatkozott Matra kontra Bizottság ügyben hozott ítéletre tekintettel — nem volt köteles annak bizonyítását megkövetelni, hogy a megtámadott határozat lényegében érintette a Kronofrance érintett piacon betöltött helyzetét.
As regards, next, the analysis forming the basis of the Court of First Instance’s finding that there was a competitive relationship between Glunz and Kronofrance, the appellants dispute the existence of such a relationship and rely on two arguments.
Ezt követően a fellebbezők két érvre hivatkozva vitatják az Elsőfokú Bíróság a Glunz és a Kronofrance közti versenyhelyzet fennállása megállapításának alapjául szolgáló elemzését.
First, they maintain that the Court of First Instance reached such a conclusion after making an incorrect assessment of certain data relating to the geographical extent of the respective marketing areas of the two undertakings in question, whose degree of overlap is altogether marginal, so that no competitive relationship exists between Glunz and Kronofrance.
Egyrészt úgy érvelnek, hogy az Elsőfokú Bíróság az érintett két vállalkozás egymást kizárólag jelentéktelen mértékben átfedő értékesítési területeinek földrajzi kiterjedésére vonatkozó adatok téves értékelése következtében jutott e végkövetkeztetésre, így nem állt fenn versenyhelyzet a Glunz és a Kronofrance között.
It is however clear that, even if that argument is developed in the context of a plea alleging an error in law, the appellants are in reality seeking to challenge the assessment of the facts by the Court of First Instance.
Meg kell azonban állapítani, hogy a fellebbezők – akkor is, ha ezen érvelést téves jogalkalmazásra alapított jogalap keretében fejtik ki — valójában a tényállás Elsőfokú Bíróság általi értékelését kívánják megkérdőjelezni.
In the context of an appeal, such an assessment is subject to review by the Court of Justice only where the facts and evidence put before the Court of First Instance have been distorted (see for example, to that effect, Case C-53/92 P Hilti v Commission [1994] ECR I-667, paragraph 42, and Case C-206/04 P Mühlens v OHIM [2006] ECR I-2717, paragraph 28).
Márpedig fellebbezés keretében az ilyen értékelés nincs alávetve a Bíróság felülvizsgálatának, kivéve az elsőfokon eljáró bíróság elé terjesztett tények és bizonyítékok elferdítésének esetét (lásd ebben az értelemben többek között a C-53/92. P. sz., Hilti kontra Bizottság ügyben 1994. március 2-án hozott ítélet [EBHT 1994., I-667. o.] 42. pontját és a C-206/04.
It follows that, since no distortion has been substantiated or even alleged by the appellants in the present case, that argument must be considered manifestly inadmissible.
Ebből következik, hogy mivel a fellebbezők a jelen esetben nem bizonyították az elferdítést, és még csak nem is hivatkoztak arra, ezen érvelés nyilvánvalóan elfogadhatatlannak tekintendő.
Second, the appellants contend that the Court of First Instance relied not on analysis of the competition specifically existing between Kronofrance and Glunz but on general considerations connected with the presence on the French wood panel and board market of companies belonging to the group of which Glunz is a member.
Másrészt a hivatkozott fellebbezők állítják, hogy az Elsőfokú Bíróság nem a Kronofrance és a Glunz között konkrétan fennálló versenyhelyzet elemzéséből indult ki, hanem a farostlemezek francia piacán azon csoport társaságaira jellemző általános megfontolásokból, amelyhez a Glunz is tartozott.
In that regard it is sufficient to point out that, after having stated that both the undertakings in question manufactured wood panels and boards and that their marketing areas overlapped, the Court of First Instance added, at paragraph 43 of the judgment under appeal:
Márpedig e tekintetben elegendő megállapítani, hogy miután az Elsőfokú Bíróság úgy ítélte meg, hogy mindkét szóban forgó vállalkozás farostlemezeket gyárt és átfedés áll fenn értékesítési területeik között, a megtámadott ítélet 43. pontjában az alábbiakat fűzte hozzá:
‘It is also apparent from the [contested decision] that Glunz is a subsidiary of Tableros de Fibras SA, which has factories in France active in the wood industry which were transferred to it by Glunz in 1999.’
„A [megtámadott határozatból] az is kiderült, hogy a Glunz a Tableros de Fibras SA leányvállalata, amely a Glunz által 1999-ben átadott, a faiparban tevékenykedő gyárakkal rendelkezik Franciaországban.”
It is clear from reading that paragraph of the judgment under appeal that the Court referred to considerations relating to the group to which Glunz belongs only for the sake of completeness, after already having concluded that a competitive relationship existed between the two undertakings in question.
A megtámadott ítélet e pontjának olvasatából világosan kitűnik, hogy az Elsőfokú Bíróság kizárólag a teljesség kedvéért utalt az azon csoportra vonatkozó megfontolásokra, amelyhez a Glunz is tartozik, miután már megállapította, hogy versenyhelyzet áll fenn a két érintett vállalkozás között.
Thus the Court did not in any way base the conclusion it reached in paragraph 44 on that ground alone.
Ennélfogva az Elsőfokú Bíróság semmiképpen sem alapította a megtámadott ítélet 44. pontjában foglalt végkövetkeztetéseit kizárólag erre.
It follows that that argument must be rejected as inoperative.
Következésképpen ezen érvelést mint hatástalant el kell utasítani.
In view of the above, the first ground of appeal of the Federal Republic of Germany and the second ground of appeal of Glunz and OSB must be dismissed.
A fenti megfontolásokra tekintettel el kell utasítani a Németországi Szövetségi Köztársaság által hivatkozott első jogalapot, valamint a Glunz és az OSB által hivatkozott második jogalapot.
Infringement of Article 87(3) EC and of the multisectoral framework of 1998
Az EK 87. cikk (3) bekezdése, valamint az 1998-as multiszektorális keretszabály megsértéséről
The Federal Republic of Germany, by its second ground of appeal, and Glunz and OSB, by their first ground of appeal, supported by the Commission, maintain that the Court of First Instance misapplied Article 87(3) EC and the multisectoral framework of 1998.
A Németországi Szövetségi Köztársaság a második jogalapjában, valamint a Glunz és az OSB az első jogalapjában a Bizottság támogatása mellett úgy érvel, hogy az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta az EK 87. cikk (3) bekezdését, valamint az 1998-as multiszektorális keretszabályt.