natgillin/translations-raw huggingface dataset:
First, it means that the mandatory nature of the protective rules in force in the State where the services are performed may be eclipsed by application of the rules in force in the State in which the provider is established if those rules provide for terms and conditions of employment that are more favourable to the posted workers.
Egyrészről azt jelzi, hogy a szolgáltatás teljesítése helye szerinti tagállamban hatályos védelmi szabályok kötelező erejét tágíthatja a szolgáltatásnyújtó székhelye szerinti tagállamban hatályos nemzeti szabályozás alkalmazása, ha ezek a szabályok a kiküldetésben lévő munkavállalókra nézve kedvezőbb munka- és foglalkoztatási feltételeket tartalmaznak.
This other characteristic of the system established by the directive in question is expressed in the very concept of ‘a nucleus of mandatory rules for minimum protection’
Ezenkívül, az ezen irányelv 3. cikke (1) bekezdésében meghatározott védelmi szabályok „kemény magjának” alkalmazását véleményem szerint úgy kell értelmezni, mint ami minimális védelmet nyújt a kiküldetésben tartózkodó munkavállalók számára, akik így legalább e kötelező erővel felruházott nemzeti szabályok alkalmazása által nyújtott kedvezményből részesülnek.
22 — Ibid., pp. 55 and 56.
22 – Ugyanitt, 55. és 56. o.
The author nevertheless states that this issue is not immune to possible wage negotiations at European level.
A szerző ugyanakkor megállapítja, hogy ez a kérdés nem függetleníthető az esetleges európai szintű mukabértárgyalásoktól.
Moreover, he notes that, leaving aside the strict determination of the amount or level of wages, ‘the principle of wage equality between men and women may have a general impact on the mechanisms for remunerating workers’ and that ‘other Community regulations may have an effect in the wage field, for example with regard to the organisation of working time’.
Ezenkívül megjegyzi, hogy – a munkabér szintjének szigorú meghatározásától eltekintve – „a férfiak és nők azonos bérezésének elve a munkavállalók bérezési rendszerére általános tartalmú hatást gyakorolhat”, és hogy „kisegítő jelleggel más közösségi szabályozás is alkalmazható a bérezéssel kapcsolatos kérdések, például a munkaidő-szervezés vonatkozásában”.
Secondly, and it is this aspect that is relevant in the present case, Article 3(7) of Directive 96/71 also, in my view, permits
Másrészről, és a jelen ügyben ez a lényeges vetület, a 96/71 irányelv 3. cikkének (7) bekezdése véleményem szerint lehetővé
the Member State where the services are performed to improve, for the matters referred to in Article 3(1) of the directive, the level of social protection which it wishes to guarantee to workers employed in its territory and which it can therefore apply to workers posted there.
Ha a német jognak az építőiparban alkalmazandó minimális bérszint meghatározására vonatkozó szabályozását összehasonlítjuk a 96/71 irányelv által létrehozott, fent ismertetett rendszerrel, a következő következtetésekre juthatunk: teszi a szolgáltatás teljesítési helye szerinti tagállam számára, hogy az ezen irányelv 3. cikke (1) bekezdésében meghatározott kérdésekben emelje a területén foglalkoztatott munkavállalók számára biztosítani kívánt szociális védelem szintjét, ezért azt a területére kiküldött munkavállalókra nézve is alkalmazhatja.
Hence, in principle, this provision authorises the implementation of enhanced national protection. 23
Ezért ez a rendelkezés főszabály szerint magasabb szintű nemzeti védelem megvalósítását teszi lehetővé 23.
It must be pointed out, however, that the implementation of such enhanced national protection must be in accordance with what is permitted under Article 49 EC. 24
Rá kell mutatni ugyanakkor arra, hogy az ilyen magasabb szintű nemzeti védelem megvalósítása nem lehet ellentétes az EK 49. cikkben meghatározottakkal 24.
I note first that under German law there is a system for declaring collective agreements to be universally applicable.
Elöljáróban meg kell jegyezni, hogy a német jogban létezik a kollektív megállapodásokat általánosan alkalmazandónak nyilvánító rendszer.
The German arrangements for determining minimum rates of pay in the construction industry must therefore be assessed against the yardstick of Article 3(1) of Directive 96/71, and not in the light of the provisions of the second subparagraph of Article 3(8) of that directive, which caters for the absence of a system for declaring collective agreements to be of universal application.
Az építőiparban alkalmazandó minimális bérszint meghatározására vonatkozó német szabályozást ezért nem a kollektív megállapításokat általánosan alkalmazandónak nyilvánító rendszer hiánya esetére vonatkozó 96/71 irányelv 3. cikk (8) bekezdésének második albekezdése alkalmazásával, hanem az ugyanezen irányelv 3. cikke (1) bekezdésére tekintettel kell megvizsgálni.
According to the author, the terms and conditions of employment in the matters referred to in Directive 96/71 are ‘minimum domestic rules, with a basis in State or contractual provisions, which under the directive the Member States must ensure are observed as a minimum in the situation of the temporary posting of workers’ (p. 95).
A szerző szerint a 96/71 irányelvben meghatározott területeken a munka- és foglalkoztatási feltételek „minimális hazai szabályok, amelyek mögött állami, vagy szerződésen alapuló rendelkezések állnak, amelyeket az irányelv értelmében a tagállamok kötelesek tiszteletben tartani az ideiglenesen kiküldetésben lévő munkavállalók helyzete vonatkozásában” (95. o.).
This idea is also expressed in the 34th recital in the preamble to Directive 2004/18, according to which Directive 96/71 ‘lays down the minimum conditions which must be observed by the host country in respect of … posted workers’.
Ezt az elvet fogalmazza meg a 2004/18 irányelv harmincnegyedik preambulumbekezdése is, amely szerint a 96/71 irányelv „állapítja meg azokat a minimumfeltételeket, amelyeket a fogadó országnak a kiküldött munkavállalók tekintetében be kell tartania”.
24 — I share, in this regard, the analysis put forward by Advocate General Mengozzi in the Opinion he delivered on 23 May 2007 in Case C-341/05 Laval un Partneri (pending before the Court), in which he stated that ‘although Directive 96/71 accepts that the Member States may apply to a service provider of a Member State that posts workers temporarily to the territory of another Member State terms and conditions of employment that are more favourable for the workers than those referred to in particular in Article 3(1) of [that directive], the granting of that option must nevertheless respect the freedom to provide services guaranteed by Article 49 EC’ (point 151).
24 – E tekintetben osztjuk Mengozzi főtanácsnoknak a Bíróság előtt még folyamatban lévő C-341/05. sz., Laval un Partneri ügyre vonatkozó, 2007. május 23-án ismertetett indítványában javasolt értelmezését, amely szerint „jóllehet a 96/71 irányelv lehetőséget ad a tagállamoknak arra, hogy valamely tagállam olyan szolgáltatói esetében, akik munkavállalókat ideiglenesen egy másik tagállam területére küldik, e munkavállalók tekintetében az [ezen] irányelv 3. cikke (1) bekezdésében meghatározottaknál kedvezőbb munka- és foglalkoztatási feltételeket írjanak elő, de az ilyen lehetőség biztosítása kizárólag az EK 49. cikkben biztosított jog, a szolgáltatásnyújtás szabadságának tiszteletben tartásával történhet” (151. pont).
Moreover, in its interpretative communication on the Community law applicable to public procurement and the possibilities for integrating social considerations into such contracts, the Commission accepts that in both national and crossborder situations ‘provisions more favourable to workers may … also be applied (and must then also be complied with), provided that they are compatible with Community law’ (p.
Ezenkívül a közbeszerzési szerződésekre vonatkozó jogról és a szociális tárgyú megfontolások közbeszerzési eljárásba való beépítésének lehetőségéről szóló bizottsági értelmező közleményben a Bizottság elismeri, mind a belföldi, mint a határokon átnyúló helyzetekben „ugyanúgy alkalmazhatóak (és ez esetben kötelezően tiszteletben tartandóak) a munkavállalókra nézve kedvezőbb rendelkezések, feltéve, hogy azok a közösségi joggal összeegyeztethetőek” (21. o.
21, point 3.2).
3.2. pont).
In accordance with Article 3(1) of the directive, Paragraph 1(1) of the AEntG provides inter alika that the legal rules resulting from a collective agreement governing the construction industry which is declared to be universally applicable, which relate to minimum pay, shall also apply to an employment relationship linking an employer established outside Germany and his employee working within the territory
A fenti irányelv 3. cikke (1) bekezdésének megfelelően az AEntG 1. § (1) bekezdése többek között előírja, hogy az építőiparra vonatkozó, általánosan alkalmazandónak nyilvánított kollektív megállapodásban meghatározott, a minimálbérre vonatkozó szabályokat kell alkalmazni a külföldi székhelyű munkáltató és a kollektív megállapodás területi hatálya alá tartozó munkavállaló
OPINION OF MR BOT — CASE C-346/06 applying terms of employment that are more favourable to workers.
BOT FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA – C-346/06. SZ.
covered by that agreement.
ÜGY munkaviszonyára is.
Hence, such an employer must, as a minimum, grant to his posted employee the working conditions established in that collective agreement.
Az ilyen munkáltatónak legalább a kollektív megállapodásban meghatározott munkafeltételeket biztosítania kell a kiküldetésben lévő munkavállalója számára.
To be precise, the arrangements under German law for determining minimum rates of pay in the construction industry are also based, as a complement to the TV Mindestlohn, on specific collective agreements, most of which have limited territorial scope and are not normally declared to be universally applicable, thus placing them outside the ‘nucleus’ of minimum rules of protection as defined in Article 3(1) of Directive 96/71.
Pontosabban, a német jognak az építőiparban alkalmazandó minimális bérszint meghatározására vonatkozó szabályozási rendszere a TV Mindestlohn kiegészítéseként azokra a specifikus kollektív megállapodásokra is támaszkodik, amelyek többsége korlátozott területi hatállyal rendelkezik, és általában nincsenek általánosan alkalmazandónak nyilvánítva, ami által kiesnek a 96/71 irányelv 3. cikke (1) bekezdésében meghatározott minimális védelmi szabályok „kemény magjából”.
I then wish to remind the Court that the TV Mindestlohn applicable at the time of the facts in the main proceedings, which was declared to be of universal application and covers the territory of the Federal Republic of Germany, sets the level of the minimum wage in the construction industry for two categories according to the employee’s level of qualification, and at different levels for ‘old’ and ‘new’ Länder.
Ezek után emlékeztetek arra, hogy az alapeljárás tárgyát képező tényállás idején és a Németországi Szövetségi Köztársaság egész területén hatályos és általánosan alkalmazandónak nyilvánított TV Minestlohn a minimális bérszintet két kategóriában állapítja meg, a munkavállaló képzettségi szintje, valamint a „régi” és az „új” tartományok különböző fejlettségi szintje alapján.
Does that mean, as the Commission maintains, that undertakings posting workers in the framework of the transnational provision of services cannot be required to comply with such specific collective agreements that have not been declared to be of universal application within the meaning of the first subparagraph of Article 3(8) of the directive in question?
A Bizottság állításával megegyezően ez vajon azt jelenti, hogy az a vállalkozás, amely szolgáltatások transznacionális nyújtása keretében munkavállalókat küld egy másik tagállam területére, nem kötelezhető az olyan specifikus kollektív megállapodások betartására, amelyet a fenti irányelv 3. cikke (8) bekezdésének első albekezdése alkalmazásával nem nyilvánítottak általánosan alkalmazandónak?
This collective agreement, which has been declared to be universally applicable within the meaning of the first subparagraph of Article 3(8) of Directive 96/71, thus forms part of the ‘nucleus’ of protective rules as defined in Article 3(1) of that directive.
Tehát ez a kollektív szerződés, amelyet a 96/71 irányelv 3. cikke (8) bekezdése alkalmazásával általánosan alkalmazandónak nyilvánítottak, az ezen irányelv 3. cikke (1) bekezdésében meghatározott védelmi szabályok „kemény magjának” részét képzi.
I do not think so.
Véleményem szerint nem.
At the same time, it must be pointed out that the said collective agreement also indicates that the right to higher wages under other collective agreements or special agreements is not affected by the agreement’s provision laying down the total hourly pay for the two categories mentioned above.
Ugyanakkor ki kell emelni, hogy a fenti kollektív megállapodás azt is kimondja, hogy a más kollektív szerződés vagy egyéb külön megállapodás szerinti magasabb bérhez való jogot nem érinti a kollektív megállapodás ama rendelkezése, amely a fent említett két kategóriában meghatározza a legmagasabb órabért.
As authorised by Article 3(7) of the direct- ive in question, the TV Mindestlohn therefore expressly reserves the possibility of
A TV Mindestlohn, a fenti irányelv 3. cikke (7) bekezdésében kapott felhatalmazással összhangban, ezért kifejezetten fenntartja a munkavállalók számára kedvezőbb munkafeltételek alkalmazásának lehetőségét.
I consider that, since the wage levels set in these specific collective agreements are, in practice, well above the minimum rates of pay required on the territory of the
Azt gondolom, hogy amennyiben az ilyen specifikus kollektív szerződésekben meghatározott bérszint a gyakorlatban jelentősen magasabb a Németországi Szövetségi Köztársaság területén a TV Mindestlohn
Federal Republic of Germany under the TV Mindestlohn, such agreements constitute the implementation of enhanced national protection.
RÜFFERT értelmében alkalmazandó minimális bérszintnél, az ilyen kollektív szerződések egy emelt szintű nemzeti védelem megvalósításának felelnek meg.
As I have previously demonstrated, such enhanced national protection is authorised under Article 3(7) of Directive 96/71.
Mint ahogyan azt már korábban bemutattuk, az ilyen emelt szintű nemzeti védelmet a 96/71 irányelv 3. cikkének (7) bekezdése lehetővé teszi.
I therefore take the view that Directive 96/71 must be interpreted as not precluding national legislation, such as the Landesvergabegesetz, which requires contractors and, indirectly, their subcontractors to pay workers posted in the framework of the performance of a public contract at least the remuneration prescribed by the collective agreement in force at the place where those services are performed, on pain of penalties that may go as far as the termination of the works contract, even where the collective agreement to which the legislation in question refers is not declared to be universally applicable within the meaning of the first subparagraph of Article 3(8) of that directive.
Következésképpen az az álláspontunk, hogy a 96/71 irányelvet úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes a tartományi törvényhez hasonló nemzeti rendelkezés, amely az ajánlattevőket és közvetett módon azok alvállalkozóit arra kötelezi, hogy a közbeszerzési szerződések keretében kiküldetésben lévő munkavállalók számára legalább a szolgáltatás teljesítési helyén hatályos kollektív szerződésben előírt minimálbért fizessék meg, olyan szankciók kilátásba helyezése mellett, amelyek az építési beruházásra irányuló szerződés felmondását is eredményezhetik, abban az esetben is, amikor a fenti törvényben hivatkozott kollektív szerződést az említett irányelv 3. cikke (8) bekezdése alkalmazásával nem nyilvánították általánosan alkalmazandónak.
Hence, a national measure, such as the one at issue in the main proceedings, which makes such collective agreements mandatory for posted workers as well, is, in my view, consistent with this directive in that it implements the option open to the Member States under Article 3(7) of the directive in question.
Hasonlóképpen, az alapeljárásban fel -merülthöz hasonló nemzeti intézkedés, amely a kiküldetésben lévő munkavállalók esetében is kötelezővé teszi az ilyen kollektív szerződéseket, nézetem szerint összhangban áll az irányelvvel, amennyiben a tagállamok számára a fenti irányelv 3. cikke (7) bekezdése szerint nyitva álló lehetőséget valósítja meg.
We must now ascertain whether Article 49 EC must be interpreted as precluding national legislation of the kind involved in the dispute in the main proceedings.
Ezek után meg kell vizsgálnunk, hogy az EK 49. cikket úgy kell-e értelmezni, hogy azzal ellentétes az alapügyben fennállóhoz hasonló nemzeti törvényi rendelkezés.
Moreover, the fact that a collective agreement that has been declared to be of universal application, such as the TV Mindestlohn, itself generally refers to other collective agreements or special agreements granting the right to higher wages is, in my opinion, consistent with Directive 96/71.
Ezenkívül úgy vélem, hogy az a tény, hogy a TV Mindestlohn-hoz hasonló, általánosan alkalmazandónak nyilvánított kollektív szerződés általános utalást tesz más, a kedvezőbb bérre való jogosultságot biztosító kollektív szerződésre vagy különleges megállapodásra, a 96/71 irányelvvel nem ellentétes.
B — The interpretation of Article 49 EC
B – Az EK 49. cikk értelmezéséről
It is settled caselaw that Article 49 EC requires not only the elimination of all discrimination against service providers established in another Member State on the ground of their nationality but also the
Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az EK 49. cikk nemcsak a más tagállam- ban letelepedett szolgáltatóval szemben a másik tagállamban letelepedett szolgáltató állampolgársága/honossága alapján alkalmazott minden hátrányos megkülönböztetés
The German arrangements for determining minimum rates of pay in the construction industry therefore appear to me to constitute a coherent system that is compatible with Directive 96/71.
Az építőiparban alkalmazandó minimális bérszint meghatározására vonatkozó német szabályozás nézetem szerint a 96/71 irányelvvel összeegyeztethető, koherens rendszert alkot.
25 agreement in force at the place where those services are performed, Paragraphs 3(1) and 4(1) of the Landesvergabegesetz may impose on service providers established in another Member State where minimum rates of pay are lower an additional economic burden that may prohibit, impede or render less attractive the provision of their services in the host State.
eltörlését követeli meg, hanem ugyanúgy valamennyi korlátozás megszüntetését akkor is, ha azok különbségtétel nélkül vonatkoznak a nemzeti és az egyéb tagállamokból származó szolgáltatókra, amennyiben azok akadályozzák, zavarják vagy kevésbé vonzóvá teszik valamely másik tagállamban letelepedett szolgáltató szolgáltatásait, ahol az jogszerűen nyújt hasonló szolgáltatásokat 25.
It has to be stated in this regard that the Court has already ruled that the application of the host Member State’s domestic legislation to service providers is liable to prohibit, impede or render less attractive the provision of services by persons or undertakings established in other Member States to the extent that it involves expenses and additional administrative and economic burdens. 26
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a Bíróság korábban már megállapította, hogy egy szolgáltatót befogadó tagállam nemzeti szabályozásainak alkalmazása tilthatja, zavarhatja vagy kevésbé vonzóvá teheti a szolgáltatásnyújtást más tagállambeli személyek vagy vállalkozások számára, amennyiben az költségekkel vagy adminisztratív és gazdasági többletterhekkel jár 26.
However, it must be noted that the provisions in question of the Landesvergabegesetz apply without distinction to national providers of services and to those of other Member States.
Ugyanakkor rá kell mutatni arra, hogy a tartományi törvény érintett rendelkezései különbségtétel nélkül alkalmazandóak a belföldi és külföldi szolgáltatókra egyaránt.
In other words, the obligation to pay the minimum wage laid down in the collective agreement in force in the place where the services are performed applies both to service providers established in Germany and to those established in another Member State.
Más szavakkal, a szolgáltatás teljesítési helyén hatályos kollektív szerződésben meghatározott minimálbért mind a Németországban, mind a más tagállamban letelepedett szolgáltatók kötelesek megfizetni.
In the present case, there is barely any doubt, in my view, that a restriction on the freedom to provide services exists.
A jelen esetben véleményem szerint a szolgáltatásnyújtás szabadságának korlátozása kétségtelenül fennáll.
By requiring undertakings performing public works contracts and, indirectly, their subcontractors to pay workers at least the remuneration prescribed by the collective
Azzal, hogy az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések ajánlattevőit, és közvetett módon azok alvállalkozóit arra kötelezi, hogy legalább a szolgáltatás teljesítési helyén hatályos kollektív szerződésben előírt minimálbért alkalmazzák, a
25 — See in particular Case C-490/04 Commission v Germany, paragraph 63 and the caselaw cited.
25 – Lásd nevezetesen a fent hivatkozott Bizottság kontra Németország ügyben hozott ítélet 63. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot.
26 — See in particular Wolff & Müller, paragraph 32 and the caselaw cited. 105.
26 – Lásd nevezetesen a fent hivatkozott Wolff & Müller ügyben hozott ítélet 32. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot. 105.
According to equally settled caselaw of the Court, such legislation, that is applicable without distinction, may be justified under Article 49 EC where it meets overriding requirements relating to the public interest in so far as that interest is not safeguarded by the rules to which the provider of the service is subject in the Member State in which he is established and in so far as it is appropriate for securing the attainment of the objective
A Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata értelmében az ilyen szabályozás, amely különbségtétel nélkül alkalmazandó, igazolható az EK 49. cikkre tekintettel, feltéve, hogy közérdeken alapuló kényszerítő indokon alapul, amennyiben ezt a közérdeket még nem védik a szolgáltatóra vonatkozó szabályok a szolgáltató székhelye szerinti tagállamban, valamint hogy alkalmas céljai eléré-
RÜFFERT which it pursues and does not go beyond what is necessary in order to attain it. 27
RÜFFERT sére, és nem haladja meg a céljai eléréséhez szükséges mértéket 27.
Overriding reasons relating to the public interest which have been recognised by the Court include the protection of workers. 28
A Bíróság által már korábban elismert közérdeken alapuló kényszerítő okok között szerepel a munkavállalók védelme 28.
In developing this reasoning, the Court recently established an explicit link between its settled caselaw recognising the Member States’ right to extend their legislation or collective agreements relating to minimum wages to any person who is employed, even temporarily, within their territory, and the justification based on the ‘prevention of social dumping’. 32
A fenti indokolás során a Bíróság a közelmúltban kifejezett kapcsolatot hozott létre a „szociális dömping megakadályozására” vonatkozó igazolási ok és a tagállamok azon joga között, amely alapján jogszabályaik vagy minimálbérrel kapcsolatos kollektív szerződéseik hatályát minden személyre kiterjeszthetik, aki a területükön ellenszolgáltatás fejében – akár időleges jelleggel – munkát végez 32.