natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, even a measure of general application may, in certain circumstances, be of direct and individual concern to some economic operators and therefore may be challenged by them under the fourth paragraph of Article 230 EC, provided, however, that it affects them by reason of certain attributes which are peculiar to them or by reason of circumstances in which they are differentiated from all other persons, and which distinguish them individually in the same way as the addressee of a decision (Case 25/62 Plaumann v Commission [1963] ECR 95, at 107, and Case C-309/89 Codorníu v Council [1994] ECR I-1853, paragraph 20).
Bizonyos körülmények között azonban akár általános hatályú jogi aktus is érinthet közvetlenül és személyükben egyes gazdasági szereplőket, ezért ez utóbbiak az EK 230. cikk negyedik bekezdése alapján azt megtámadhatják, azzal a feltétellel, hogy az említett jogi aktus sajátos jellemzőik vagy valamely, őket minden más személytől megkülönböztető ténybeli helyzet folytán vonatkozik rájuk, és ezáltal az őket hasonló módon egyéníti, mint egy határozat címzettjét (a Bíróság 25/62. sz., Plaumann kontra Bizottság ügyben 1963. július 15-én hozott ítéletének [EBHT 1963., 197. o.] 223. pontja és C-309/89. sz., Codorníu kontra Bizottság ügyben 1994. május 18-án hozott ítéletének [EBHT 1994., I-1853. o.] 20. pontja).
In that regard, the applicant submits, in particular, that the classification in question was triggered by its application to the IRC for BTI, that no other similar product was demonstrated to the Nomenclature Committee and that, on the basis of the demonstration of the operation of the product in question, a draft tariff classification regulation referring to ‘Apple type’ monitors was circulated to the Member States.
E tekintetben a felperes különösen arra hivatkozik, hogy a kérdéses besorolási eljárást az általa az IRC-hez benyújtott KTF iránti kérelem indította meg, a nómenklatúra bizottság előtt egyetlen más hasonló terméket sem mutattak be, továbbá a szóban forgó termék működésének bemutatása alapján a tagállamok között köröztettek egy tarifális besorolásról szóló rendelettervezetet, amely „Apple típusú” monitorokat említett.
However, such circumstances cannot distinguish the applicant individually for the purposes of the fourth paragraph of Article 230 EC.
Az említett körülmények azonban nem olyan jellegűek, hogy a felperest az EK 230. cikk negyedik bekezdése értelmében egyénítenék.
The fact that a person is involved in the procedure leading to the adoption of a Community measure is capable of distinguishing that person individually in relation to that measure only if the applicable Community legislation grants him certain procedural guarantees (see the order of the Court of First Instance of 14 December 2005 in Case T-369/03 Arizona Chemical and Others v Commission [2005] ECR II-5839, paragraph 72, and the caselaw cited).
Az a tény ugyanis, hogy egy gazdasági szereplő részt vesz a jogi aktus elfogadásához vezető folyamatban, csak abban az esetben egyéníti őt a kérdéses jogi aktus viszonylatában, ha az alkalmazandó közösségi jogi szabályozás bizonyos eljárási garanciákat biztosít a számára (lásd az Elsőfokú Bíróság T-369/03. sz., Arizona Chemical és társai kontra Bizottság ügyben 2005. december 14-én hozott végzésének [EBHT 2005., II-5839. o.] 72. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
Such is not the case here.
Jelen esetben azonban erről nincsen szó.
In addition, while similar circumstances were taken into account to declare the action in Sony Computer Entertainment Europe v Commission admissible, they could not, above all in the light of the caselaw cited above, have been the decisive factor.
Egyébiránt, még ha a fent hivatkozott Sony Computer Entertainment Europe kontra Bizottság ügyben hozott ítélet alapjául szolgáló ügyben benyújtott kereset elfogadhatóságának kimondása során figyelembe is vettek hasonló körülményeket, azok – különösen a fent hivatkozott ítélkezési gyakorlatra tekintettel – nem számíthattak döntő tényezőnek.
It was only ‘[i]n the light of all [that preceded and] in the exceptional circumstances of [that] case’, that the applicant was, in that case, held to be individually concerned (Sony Computer Entertainment Europe v Commission, paragraph 77).
Az említett ügyben csak „[a] fenti összes tényezőt figyelembe véve” és „az ügy kivételes körülményeire tekintettel” ismerték el a felperes személyes érintettségét (a fent hivatkozott Sony Computer Entertainment Europe kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 77. pontja).
The same is true as regards the fact that the applicant is the only undertaking holding BTI for the product in question under heading 8471.
A fentiek hasonlóképpen vonatkoznak arra a körülményre is, hogy a felperes az egyedüli olyan gazdasági szereplő, amely a kérdéses terméknek a 8471 vámtarifaszám alá való besorolása vonatkozásában KTF-fel rendelkezik.
First, the limited validity of BTI is prescribed by Article 12 of the Customs Code itself.
Egyrészről a KTF korlátozott érvényességi idejét 12. cikkében maga a Vámkódex rögzíti.
Second, it should be recalled that, according to settled caselaw, the possibility of determining more or less precisely the number or even the identity of the persons to whom a measure applies by no means entails that the measure in question must be regarded as being of individual concern to them provided that it applies to them by virtue of an objective legal or factual situation defined by the measure in question (Case T-138/98 ACAV and Others v Council [2000] ECR II-341, paragraph 64, and Iposea v Commission, paragraph 31).
Másrészről megjegyzendő, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az, hogy többé-kevésbé pontosan meghatározható azon jogalanyoknak a száma, sőt kiléte, akik tekintetében az intézkedés alkalmazandó, semmiképpen sem jelenti azt, hogy őket ez az intézkedés személyükben érintené, ha a rendelet alkalmazása a szóban forgó jogi aktus által meghatározott, objektív jogi vagy ténybeli helyzet alapján valósul meg (az Elsőfokú Bíróság T-138/98. sz., ACAV és társai kontra Tanács ügyben 2000. február 22-én hozott ítéletének [EBHT 2000., II-341. o.] 64. pontja és a fent hivatkozott Iposea kontra Bizottság ügyben hozott végzés 31. pontja).
It must, however, be made clear that the single fact that the applicant is or is not the sole authorised importer of the product concerned into the Community constitutes a relevant factor for the assessment of the applicant’s individual concern ‘having regard to the other aspects discussed above’, but it is not sufficient, in itself, to establish
Pontosítani kell, hogy az a körülmény, hogy a felperes a szóban forgó termék egyedül feljogosított importőre a Közösségben, az egyéni érintettség megítélése szempontjából kizárólag a „fenti összes tényezőt figyelembe véve” bír jelentőséggel, de önmagában nem elegendő annak bizonyításához, hogy a megtámadott rendelet a
2008 — CASE T-82/06 that the applicant is individually concerned by the contested regulation (see, to that effect, Sony Computer Entertainment Europe v Commission, paragraph 75).
ÜGY felperest személyében érintette (e tekintetben lásd a fent hivatkozott Sony Computer Entertainment Europe kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 75. pontját).
In that regard, the applicant does not claim to be the exclusive importer of the LCD monitors in question and makes no mention of any right entitling it to have imports of those products into the European Economic Area prevented.
E vonatkozásban a felperes nem állítja, hogy ő lenne a kérdéses LCD monitorok kizárólagos importőre, és nem hivatkozik olyan jogára, amely lehetővé tenné számára e termékek Európai Gazdasági Térségbe irányuló importjának megtiltását.
It is concerned by the contested regulation solely in its objective capacity as an actual or potential importer of the 20” LCD monitors.
A megtámadott rendelet kizárólag annyiban érinti, hogy objektív minőségében 20” képátmérőjű LCD monitorok tényleges és potenciális importőre.
As regards the description of the product which is the object of the classification in question, it is a very general description.
A szóban forgó besorolás tárgyát képező termék leírásáról megállapítható, hogy az nagyon általános jellegű.
In addition, no photography, no logo nor any other sign of an Apple trade mark appears in the table annexed to the contested regulation.
Ráadásul a megtámadott rendelet mellékletében szereplő táblázat nem tartalmaz olyan fényképet, logót vagy más jelzést, amely feltüntetné az Apple védjegyet.
That conclusion is not undermined by the fact that there is a reference to the Apple monitors in a statement of the IRC to the Nomenclature Committee or by the alleged, but unproven, circulation to the Member States of a draft tariff classification regulation referring to ‘Apple type’ monitors.
Nem szól a fenti következtetés ellen az a tény, hogy az IRC által a nómenklatúra bizottsághoz intézett nyilatkozatban Apple monitorokra utaltak, valamint az sem, hogy állítólag, de nem bizonyítottan a tagállamok körében olyan, tarifális besorolásról szóló rendelettervezetet köröztettek, amely „Apple típusú” monitorokat említett.
That is a reference, in the course of the procedure which led to the adoption of the contested regulation, to a generic reference product and not an identification of the specific product.
Ebben az esetben arról van szó, hogy a megtámadott rendelet elfogadásához vezető eljárás során általános referenciatermékre utaltak, és nem egyedi terméket neveztek meg.
In summary, the applicant emphasises the alleged adoption of the contested regulation on the basis of its application for BTI and demonstration of the operation of the product in question to the Nomenclature Committee, the circulation of a draft tariff classification regulation for ‘Apple type’ monitors and the fact that it is the sole holder of BTI under heading 8471.
Összefoglalva, a felperes arra hivatkozik, hogy a megtámadott rendelet elfogadására az ő KTF iránti kérelme és a termék működésének a nómenklatúra bizottság előtti bemutatása alapján került sor, hogy rendelettervezetet köröztettek az „Apple típusú” monitorok tarifális besorolásról, továbbá hogy egyedül ő rendelkezik KTF-fel a 8471 vámtarifaszám vonatkozásában.
It follows from all the foregoing that none of those factors is sufficient, by itself, to conclude that the contested regulation is of individual concern to the applicant. It
A korábban leírtakból leszűrhető, hogy az említett tényezők egyike sem elegendő önmagában azon következtetés levonásához, hogy a felperest a megtámadott rendelet
APPLE COMPUTER INTERNATIONAL v COMMISSION is none the less necessary — in the light of Sony Computer Entertainment Europe v Commission — to analyse whether, ‘in the exceptional circumstances of this case’ the contested regulation distinguishes the applicant individually in the same way as the addressee of a decision.
APPLE COMPUTER INTERNATIONAL KONTRA BIZOTTSÁG személyében érintette. A fent hivatkozott Sony Computer Entertainment Europe kontra Bizottság ügy fényében azonban helyénvaló elemezni, hogy a „jelen ügy kivételes körülményei között” a megtámadott rendelet a határozat címzettjéhez hasonló módon egyéníti-e a felperest.
Such is not the case.
A jelen esetben azonban nem erről van szó.
The rather general description of the goods concerned as well as the absence of any visual or textual factor clearly referring to a specific economic operator excludes the applicant, in this case, from being affected individually.
Az érintett áruk kellően általános leírása, valamint a konkrét gazdasági szereplőre világosan utaló minden képi vagy szöveges elem hiánya a jelen esetben a felperes személyes érintettségét teljes mértékben kizárja.
It follows that the applicant is concerned by the contested regulation only in its objective capacity as an importer of LCD monitors such as those referred to in the table annexed to that regulation, in the same way as any operator, actually or potentially, in an identical situation.
A fentiek alapján megállapítható, hogy a felperest a megtámadott rendelet kizárólag abban az objektív minőségében érinti, amely szerint az említett rendelet mellékletében található táblázatban leírt LCD monitorok importőre, és ugyanazon az alapon, mint bármely más, ténylegesen vagy potenciálisan azonos helyzetben lévő gazdasági szereplőt.
It follows from all the foregoing considerations that the contested regulation is not of individual concern to the applicant and that the action must therefore be dismissed as inadmissible.
A fenti megállapítások összességéből az következik, hogy a megtámadott rendelet nem érintette személyében a felperest, és ezért a keresetet – mint elfogadhatatlant – el kell utasítani.
Under Article 87(2) of the Rules of Procedure, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata 87. cikkének 2. §-a szerint az Elsőfokú Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte.
Since the applicant has been unsuccessful, and the Commission has applied for costs, the applicant must be ordered to pay the Commission’s costs.
Mivel a felperes pervesztes lett, a Bizottság kérelmének megfelelően kötelezni kell a költségek viselésére.
THE COURT OF FIRST INSTANCE (Fifth Chamber) hereby orders:
AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG (ötödik tanács) a következőképpen határozott:
Case T-215/06
T-215/06. sz. ügy
Office for Harmonisation in the Internal Market(Trade Marks and Designs) (OHIM)
Belső Piaci Harmonizációs Hivatal(védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)
(Community trade mark — Application for a figurative Community trade mark representing a maple leaf — Absolute ground for refusal — Service mark — Article 7(1)(h) of Regulation (EC) No 40/94 — Article 6ter of the Paris Convention —Matters of law brought before the departments of OHIM and before the Court)
„Közösségi védjegy – Juharfalevelet ábrázoló közösségi ábrás védjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – Szolgáltatási védjegy – A 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének h) pontja – A Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikke – Az OHIM fórumai és az Elsőfokú Bíróság elé terjesztett jogi elemek”
Judgment of the Court of First Instance (Fifth Chamber), 28 February 2008
Az Elsőfokú Bíróság ítélete (ötödik tanács), 2008. február 28. . . . . . . . . .
Community trade mark — Appeals procedure — Appeals before the Community judicature — Legality of a decision of a Board of Appeal
Közösségi védjegy – Fellebbezési eljárás – A közösségi bírósághoz benyújtott kereset – Fellebbezési tanács határozatának jogszerűsége
(Council Regulation No 40/94, Arts 7(1)(h) and 63(2))
(40/94 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, h) pont, és 63. cikk, (2) bekezdés)
Community trade mark — Definition and acquisition of the Community trade mark — Absolute grounds for refusal — Marks to be refused pursuant to the Paris Convention
Közösségi védjegy – A közösségi védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – A Párizsi Uniós Egyezmény alapján elutasítandó védjegyek
(Council Regulation No 40/94, Art. 7(1)(h))
(40/94 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, h) pont)
by Article 6ter(1)(a) of the Paris Convention .
6ter cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett elemeket magában foglalja-e.
Therefore, the matters of law in the dispute brought before the Board of Appeal include the issue of the applicability of Article 6ter of the Paris Convention to service marks, even if the applicant for the mark did not put forward a view on that matter and even if the Board of Appeal omitted to rule on that aspect.
Ezért az említett kérdés a jogvita fellebbezési tanács elé vitt jogi elemeihez tartozik akkor is, ha a védjegybejelentő erről nem nyilatkozott, illetőleg ha a fellebbezési tanács elmulasztott döntést hozni a kérdéses szempontról.
That issue may therefore be raised for the first time before the Court of First Instance.
Ezért ezt a kérdést fel lehet hozni első alkalommal az Elsőfokú Bíróság előtt.
That issue is also one of the matters of law in the dispute brought before the Court and must be examined by the Court, as that examination is necessary to deal with the plea alleging infringement of Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94. Although it must rule
Ez egyaránt részét képezi a jogvita Elsőfokú Bíróság elé vitt jogi elemeinek, ez utóbbinak tehát meg kell vizsgálnia, mivel e vizsgálatra szükség van a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdése h) pontjának a megsértésére alapított jogalapról való
The issue of the applicability of Article 6ter(1)(a) of the Paris Convention for the Protection of Industrial Property to service marks is a preliminary matter which must be resolved in order to ensure that Regulation No 40/94 on the Community trade mark is properly applied having regard to a plea alleging infringement of Article 7(1)(h) of that regulation.
Az ipari tulajdon oltalmáról szóló Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikke (1) bekezdése a) pontjának a szolgáltatási védjegyekre történő alkalmazhatósága olyan előzetes kérdés, amelynek a megoldására szükség van a közösségi védjegyről szóló 40/94 rendeletnek az ugyanezen rendelet 7. cikke (1) bekezdése h) pontja megsértésére alapított jogalapra tekintettel történő helyes alkalmazásának a biztosításához.
In order to establish whether a mark which is applied for, in so far as it covers services, is a mark whose registration may be contrary to Article 6ter(1)(a) of the Paris Convention, it is necessary to establish whether that provision applies to service marks.
Annak meghatározása céljából ugyanis, hogy a bejelentett védjegy a szolgáltatások vonatkozásában olyan védjegynek minősül-e, amelynek lajstromozása ellentétes lehet a Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikke (1) bekezdésének a) pontjával, meg kell vizsgálni, hogy ez a rendelkezés alkalmazandó-e a szolgáltatási védjegyekre.
If that is not the case, then the refusal of the Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) to register such a mark in respect of the services actually constitutes infringement of Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94, without the need to examine whether the mark sought includes the elements referred to
Amennyiben nem ez a helyzet, e védjegy szolgáltatásokra vonatkozóan történő lajstromozásának a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) általi megtagadása ténylegesen a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdése h) pontja megsértésének minősül anélkül, hogy szükség lenne annak vizsgálatára, hogy a bejelentett védjegy a Párizsi Uniós Egyezmény
AMERICAN CLOTHING ASSOCIATES v OHIM (REPRESENTATION OF A MAPLE LEAF) on registration and use established by that provision does not affect service marks.
AMERICAN CLOTHING ASSOCIATES KONTRA OHIM (JUHARFALEVÉL ÁBRÁZOLÁSA) levonni, hogy a lajstromozás és használat e rendelkezés által történő tilalma nem érinti a szolgáltatási védjegyeket.
only on the application of the parties, whose task it is to define the scope of the dispute, the Court cannot be bound merely by the arguments relied upon by the parties in support of their claims, since it would otherwise be forced, in some circumstances, to base its decisions on erroneous legal considerations.
határozathozatalhoz. A bíróság ugyanis, bár csak a felek kérelmeiről kell döntenie, akiknek a feladata a jogvita kereteinek a meghatározása, nem kötheti magát kizárólag a felek által az állításaik alátámasztására felhozott érvekhez, mivel adott esetben arra kényszerülne, hogy határozatát téves jogi megállapításokra alapítsa.
Under Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94 on the Community trade mark, ‘trade marks which have not been authorised by the competent authorities and are to be refused pursuant to Article 6ter of the Paris Convention [for the Protection of Industrial Property]’ must not be registered.
A közösségi védjegyről szóló 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének h) pontja alapján a megjelölés nem részesülhet védjegyoltalomban, „ha lajstromozásához az illetékes szerv nem járult hozzá, és az [ipari tulajdon oltalmáról szóló] Párizsi Egyezmény 6ter cikke alapján nem részesülhet védjegyoltalomban”.
The wording of Article 6ter refers only to ‘trade marks’.
Ez utóbbi rendelkezés szövege kizárólag a „gyári vagy kereskedelmi védjegyeket” említi.
It is clear from Article 1(2), Article 6(1) and Article 6sexies of the Paris Convention that the Convention establishes a distinction between, on the one hand, ‘trade marks’ which, as is apparent from Article 7 thereof, are registered for goods and, on the other hand, ‘service marks’.
A Párizsi Uniós Egyezmény 1. cikkének (2) bekezdéséből, 6. cikkének (2) bekezdéséből és végül 6 sexies cikkéből világosan kitűnik, hogy az egyezmény különbséget tesz egyrészt „gyári vagy kereskedelmi védjegyek”, amelyek az egyezmény 7. cikke alapján az árukra lajstromozhatók, és másrészt a „szolgáltatási védjegyek” között.
As Article 6ter refers only to trade marks, that is to say to marks for goods, the conclusion must be that the prohibition
Mivel a 6ter cikk csak a gyári vagy kereskedelmi védjegyeket, vagyis az áruvédjegyeket érinti, azt a következtetést kell
Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94 merely refers to Article 6ter of the Paris Convention, by stating that ‘the following shall not be registered: trade marks which … are to be refused pursuant to Article 6ter of the Paris Convention’.
A 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének h) pontja csak a Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikkére való hivatkozásra korlátozódik, meghatározva azt, hogy „[a] megjelölés nem részesülhet védjegyoltalomban, ha […] a Párizsi Egyezmény 6ter cikke alapján nem részesülhet védjegyoltalomban”.
As Article 6ter of the Paris Convention does not concern service marks, they cannot be marks which ‘are to be refused’ under that provision and cannot, therefore, be covered by the absolute ground for refusal established by Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94.
Mivel a Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikke nem érinti a szolgáltatási védjegyeket, ez utóbbiak nem minősülhetnek olyan védjegyeknek, amelyek e rendelkezés értelmében „nem részesülhetnek védjegyoltalomban”, következésképpen nem tartoznak a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének h) pontjában felsorolt feltétlen kizáró okok alá.
The mere fact that Article 7 of that regulation makes no distinction between marks for goods and service marks is not sufficient to result in the contrary conclusion, as that distinction is established by Article 6ter of the Paris Convention to which Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94 refers.
Önmagában az a tény, miszerint az említett rendelet 7. cikke nem tesz különbséget az áruvédjegyek és a szolgáltatási védjegyek között, nem elegendő alap ezzel ellentétes következtetés levonására, mivel ezt a különbségtételt a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének h) pontjában hivatkozott Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikke megállapítja.
If the Community legislature had also intended to prohibit the registration of marks containing ‘armorial bearings, flags, and other State emblems’ in respect of services, it would not merely have referred to Article 6ter of the Paris Convention, but would have inserted in the wording of Article 7 of Regulation No 40/94 a prohib -ition against the registration, either as a
Ha ugyanis a közösségi jogalkotónak az lett volna a szándéka, hogy a szolgáltatásokra vonatkozóan is megtiltsa a „címer[t], zászló[t] és egyéb állami jelvény[t]” magában foglaló védjegyek lajstromozását, nem csak egyszerűen a Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikkére hivatkozott volna, hanem 40/94 rendelet 7. cikkének szövegét kiegészítette volna a „címer[ek],
SUMMARY — CASE T-215/06
ÖSSZEFOGLALÓ – T-215/06. SZ.
Community trade mark or as an element of such a mark, ‘of armorial bearings, flags, and other State emblems … and any imitation from a heraldic point of view’ without distinguishing, implicitly but necessarily, by the mere fact of referring to Article 6ter of the Paris Convention, between marks for goods and service marks.
ÜGY zászló[k] és egyéb állami jelvény[ek] […], valamint ezek bármilyen címertani utánzatának” közösségi védjegyként vagy ilyen védjegy részeként történő lajstromozására vonatkozó tilalommal anélkül, hogy pusztán a Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikkére történő utalással hallgatólagosan, azonban szükségszerűen különbséget tett volna az áruvédjegyek és a szolgáltatási védjegyek között.