natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‘As a result of these claims made by Hoechst and Nutrinova, I have paid special attention to the conclusions of the Commission on the issue of leniency in the present draft decision.
„A Hoechst és a Nutrinova említett állításai fényében különös figyelmet szenteltem a Bizottság által a jelen határozattervezetben megfogalmazott, az enyhítő körülményekre vonatkozó végkövetkeztetéseknek.
I have also examined internal notes of the Commission services in so far as these exist.
Ugyanígy megvizsgáltam a Bizottság szolgálatai által készített belső feljegyzéseket is, amennyiben találtam ilyeneket.
In the event, the concerns expressed by Hoechst and Nutrinova are largely rendered moot by the conclusions set out in the draft decision on the issue of leniency.
Az ügyben a Hoechst és Nutrinova által kifejtett aggodalmak a jelen határozattervezetben az engedékenységet illetően kifejtett végkövetkeztetések fényében határozottan kétségbe vonhatók.
In addition, I am satisfied that the actions of the Commission services vis-à-vis the parties have had no impact on the outcome of the case on this issue.
Elégedett vagyok továbbá azzal a körülménnyel, hogy a Bizottság szolgálatainak a felekkel szembeni lépései nem befolyásolták az ügy kimenetelét.
I also confirm that no additional access to file is required in order to satisfy Hoechst’s
Megerősítem azt is, hogy a Hoechst védelemhez való joga kielégítéséhez nem szükséges az ügyirathoz való további hozzáférés. Sem a Bizottság belső anyagai,
HOECHST v COMMISSION rights of defence. Neither the Commission’s internal documents nor the documents provided by Chisso provide … additional inculpatory or exculpatory evidence which would be required to be made available to Hoechst.’
HOECHST KONTRA BIZOTTSÁG sem a Chisso által benyújtott dokumentumok nem nyújtanak olyan további terhelő vagy felmentő bizonyítékot, amely miatt a Hoechst számára a hozzáférést biztosítani kellene.”
On 1 October 2003 the Commission adopted the Decision and, at recitals 26 and 27, answered Hoechst’s claims as follows:
2003. október 1-jén a Bizottság elfogadta a határozatot, és annak (26) és (27) preambulumbekezdésében a következő választ adta a Hoechst kérelmeire:
As regards the documents or parts of documents provided by Chisso for which it claimed protection as “business secrets”, their non-transmission to the other parties protects the legitimate commercial interests of this company.
A Chisso által benyújtott azon iratokat, illetve iratok azon részeit illetően, amelyekkel kapcsolatban a Chisso »üzleti titok« jellegük miatt védelmet kért, az a tény, hogy ezen iratokat nem közlik a többi féllel, a Chisso jogos üzleti érdekeit védi.
It prevents the other parties from obtaining strategic information on Chisso’s commercial interests and on the operation and development of its business, pursuant to Article 20 of Regulation No 17 and the Commission Notice on the internal rules of procedure for processing requests for access to the file in cases pursuant to Articles 85 [EC] and 86 [EC], Articles 65 and 66 of the ECSC Treaty and Council Regulation (EEC) No 4064/89.
E védelem megakadályozza a többi felet abban, hogy a Chisso üzleti érdekeivel, illetve a tevékenységei fejlődésével és kihasználásával kapcsolatos stratégiai információkhoz jussanak a 17. rendelet 20. cikkével és az EK-Szerződés 85. és 86. cikke, az ESZAK-Szerződés 65. és 66. cikke és a 4064/89/EGK tanácsi rendelet szerinti esetekben az iratokhoz való hozzáférés iránti kérelmek feldolgozásának belső eljárási szabályzatáról szóló bizottsági közleménnyel összhangban.
Secondly, as to the access to the Commission’s internal documents, according to well established case-law, the Commission is under no obligation with regard to the rights of the defence to grant access to its internal documents during the procedure.
Másodszor, a Bizottság belső irataihoz való hozzáférést illetően – az állandó ítélkezési gyakorlattal összhangban – a Bizottság nem köteles a védelemhez való jog tiszteletben tartásának biztosítása érdekében hozzáférést biztosítani a belső iratokhoz az eljárás alatt.
Moreover, as far as contacts with undertakings in the context of their cooperation are concerned, the Commission considers that Hoechst’s reasoning is based on a fundamentally wrong premis.
Ráadásul a vállalkozásokkal az együttműködések keretében történt kapcsolatfelvételeket illetően a Bizottság úgy véli, hogy a Hoechst érvelése alapvetően téves premisszákon alapul.
Additional access to the Commission’s internal documents in no way would facilitate the companies’ rights of defence and contribute to determine who was the first undertaking to provide the Commission with decisive evidence.
A Bizottság belső anyagaihoz való további hozzáférés semmiben sem javítana a vállalkozások védelemhez való jogán, és annak meghatározásához sem járulna hozzá, hogy melyik vállalkozás szolgáltatott elsőként döntő bizonyítékokat a Bizottság számára.
In fact, this appraisal will be made exclusively on the basis of the documents provided by the undertakings, to which the parties had access.’
A jelen értékelés kizárólag a vállalkozások által benyújtott iratok alapján történik, amely iratokhoz a feleknek volt hozzáférésük.”
Arguments of the parties a) Arguments of Hoechst
A felek érvei a) A Hoechst érvei
Hoechst states that it was only on reading the statement of objections that it observed that at the beginning of the proceedings, more or less in parallel with Hoechst, Chisso had cooperated with the Commission in reliance on the 1996 Leniency Notice.
A Hoechst előadja, hogy csupán a kifogásközlés olvasatakor vette észre, hogy az eljárás elején, többé-kevésbé vele párhuzamosan, a Chisso is együttműködött a Bizottsággal az 1996. évi engedékenységi közleményre hivatkozva.
At the same time, the document to which Hoechst had access enabled it to discover irregularities in the administrative procedure.
Ugyanakkor az iratok, amelyekhez a Hoechst hozzáfért, lehetővé tették számára, hogy észrevegye a közigazgatási eljárás szabálytalanságait.
Hoechst makes clear in that regard that it is challenging, in the eighth plea, the fact that the first decisive evidence of the existence of the cartel was supplied by Chisso on 13 November 1998.
A Hoechst e tekintetben kiemeli, hogy a nyolcadik jogalapjában vitatja azon tényt, miszerint az első – a kartell létezését alátámasztó – meghatározó bizonyítékokat a Chisso szolgáltatta 1998. november 13-án.
In its first plea, first, Hoechst disputes the refusal of access to internal documents relating to the conversations between the Commission and Chisso.
Első jogalapjának keretében a Hoechst először is kifogásolja, hogy a Bizottság megtagadta az utóbbi és a Chisso közötti kapcsolatfelvételekre vonatkozó belső iratokhoz való hozzáférést.
Second, Hoechst disputes the refusal of access to a letter from Chisso dated 17 December 2002, together with the annexes to that letter.
Másodszor, a Hoechst kifogásolja a Chisso 2002. december 17-i leveléhez és annak mellékleteihez való hozzáférésének megtagadását.
Third, Hoechst draws attention to the fact that the Commission did not agree to its request to carry out fresh investigations.
Harmadszor, a Hoechst arra hivatkozik, hogy a Bizottság nem adott helyt az új vizsgálat indítására vonatkozó kérelmének.
In addition, Hoechst requests that measures of organisation of procedure be taken.
Egyéként a Hoechst pervezető intézkedések meghozatalát kéri.
The refusal of access to documents relating to the conversations between the Commission and Chisso
A Bizottság és Chisso közötti kapcsolatfelvételekkel kapcsolatos iratokhoz való hozzáférés megtagadásáról
The applicant submits that the Commission refused to grant it access to certain documents submitted by Chisso and also to notes drawn up by the Commission concerning the meetings and telephone conversations with Chisso.
A Bizottság megtagadta a Hoechst hozzáférését bizonyos, a Chisso által benyújtott iratokhoz, valamint a Bizottság által a Chissoval folytatott telefonbeszélgetésekre és találkozókra vonatkozóan készített feljegyzésekhez.
If the applicant had been able to consult them, it would have been able to obtain a complete picture of the contacts between the Commission and Chisso and it would therefore have been easier for the applicant to prove that it was it, and not Chisso, that had been the first, in time and with respect to content, to adduce decisive evidence of the existence of the cartel and that therefore ought to have obtained a reduction in its fine. It
Ha a Hoechst hozzáférhetett volna ezekhez, teljes képet alkothatott volna a Bizottság és a Chisso közötti kapcsolatokról, és ennélfogva könnyebben bizonyíthatta volna, hogy ő, és nem a Chisso volt az első, mind időben, mind a tartalmat tekintve, aki meghatározó bizonyítékokat szolgáltatott a kartell fennállását illetően, és így a vele szemben kiszabott bírságot
HOECHST v COMMISSION would therefore also have been easier for Hoechst to demonstrate that Chisso’s acts of cooperation had been influenced by information from the Commission.
HOECHST KONTRA BIZOTTSÁG kellett volna csökkenteni. A Hoechst jobban tudta volna bizonyítani azt is, hogy a Chisso együttműködési iratait a Bizottságtól kapott információk befolyásolták.
The applicant refers to Case T-36/91 ICI v Commission [1995] ECR II-1847, paragraph 69; Case T-221/95 Endemol v Commission [1999] ECR II-1299, paragraph 65; and Joined Cases T-191/98 and T-212/98 to T-214/98 Atlantic Container Line and Others v Commission [2003] ECR II-3275, paragraph 334, and emphasises that the right to consult the file is one of the fundamental guarantees of Community law in procedural matters, intended to protect the rights of defence of the addressees of a statement of objections.
Az Elsőfokú Bíróság T-36/91. sz., ICI kontra Bizottság ügyben 1995. június 29-én hozott ítéletének (EBHT 1995., II-1847. o.) 69. pontjára, a T-221/95. sz., Endemol kontra Bizottság ügyben 1999. április 28-án hozott ítéletének (EBHT 1999., II-1299. o.) 65. pontjára, valamint a T-191/98. és T-212–214/98. sz., Atlantic Container Line és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2003. szeptember 30-án hozott ítéletének (EBHT 2003., II-3275. o.) 334. pontjára hivatkozva a Hoechst kiemeli, hogy az iratbetekintés joga a közösségi eljárásjog alapvető garanciáinak egyike, amelynek célja a kifogásközlés címzettjei védelemhez való jogának biztosítása.
The right of access to the file must, in particular, ensure the effective exercise of the right to be heard, since it provides the opportunity to be aware of and to assess the evidence used by the Commission in the statement of objections and, where possible, to refute that evidence in the response.
Az iratokhoz való hozzáférés joga többek között a meghallgatáshoz való jog hatékony gyakorlását hivatott biztosítani, mivel lehetőséget nyújt a Bizottság által a kifogásközlésben felhasznált bizonyítékok megismerésére és értékelésére, és amennyiben lehetséges, azoknak a válaszban való megcáfolására.
The Commission’s duty is to give access, in principle, to the whole file.
A Bizottság kötelessége, hogy hozzáférést biztosítson – főszabályként – az akta egészéhez.
The situation is otherwise only with respect to the Commission’s internal documents and evidence containing business secrets of third parties.
Ez alól csak a Bizottság belső iratai és a harmadik felek üzleti titkait tartalmazó iratok jelenthetnek kivételt.
Hoechst also submits that the principle of equality of arms means that the Commission cannot decide alone whether, and to what extent, it will grant access to the documents which a party might use as exculpatory evidence.
A Hoechst kifejti továbbá, hogy a fegyveregyenlőség elvéből következik, hogy a Bizottság nem dönthet egyedül arról, hogy engedélyezi-e a hozzáférést – és ha igen, milyen mértékben – olyan anyagokhoz, amelyeket az egyik fél mentő bizonyítékként használhat.
There would be a breach of the rights of the defence if it were possible to demonstrate that the administrative procedure might have had a different outcome if Hoechst had obtained access to the exculpatory documents concerned.
A védelemhez való jog megsértését jelentené, ha bizonyítható lenne, hogy a közigazgatási eljárásnak más kimenetele lett volna abban az esetben, ha a Hoechst hozzáfért volna az érintett mentő iratokhoz.
For the documents not in the file, Hoechst ought to have expressly requested to consult the documents in question.
Az aktában nem szereplő iratokat illetően a Hoechst kifejezetten kérnie kellett volna, hogy betekinthessen azokba.
In this case, Hoechst made quite clear that all the notes relating to the telephone conversations which took place between September 1998 and April 1999 between the Commission’s representatives and Chisso were important for its defence, as they might have been exculpatory documents, showing the lack of impartiality in the conduct of the proceedings at that time.
Jelen esetben a Hoechst világosan kiemelte, hogy az 1998 szeptembere és 1999 áprilisa között a Bizottság képviselői és a Chisso között folytatott telefonbeszélgetésekkel kapcsolatos valamennyi feljegyzés jelentősséggel bír a védelme szempontjából, mivel lehetnek közöttük mentő dokumentumok, amelyek lehetővé teszik ebben az időszakban a tárgyilagosság hiányának bizonyítását az eljárás lefolytatásában.
The parts of the file that Hoechst was able to consult show that the applicant was treated unequally by comparison with Chisso.
Az akta azon részei, amelyekhez a Hoechst hozzáfért, lehetővé tették annak megállapítását, hogy a Chissohoz képest egyenlőtlen bánásmódban részesült.
First, the Commission granted Chisso, in autumn 1998, something that it refused to grant at the same time to Hoechst, namely recognition of oral depositions as acts of cooperation.
Először is, a Bizottság 1998 őszén engedélyezte a Chisso esetében azt, amit ezzel egy időben megtagadott a Hoechst esetében, azaz elismerte együttműködésként a tanúk szóbeli vallomását.
At the same time, the Commission actively invited Chisso to meetings with it, whereas it refused the same meetings to Hoechst.
Ugyanakkor a Bizottság tevőlegesen találkozókra hívta a Chissot, míg ugyanezen találkozókat megtagadta a Hoechsttől.
In particular, an internal Commission note dated 9 November 1998 states that ‘[Chisso’s] lawyers [had] at last agreed to hold the promised meetings, following calls initiated from [the Direct-orate-General for Competition]’.
A Bizottság egy, 1998. november 9-i belső feljegyzése megjegyzi többek között: „a [Chisso] ügyvédjei legalább beleegyeztek a megbeszélt találkozók megtartásába a Versenypolitikai főigazgatóság telefonhívásait követően.”
Those repeated telephone calls from the Commission show the partisan way in which it conducted the proceedings.
A Bizottság ezen ismételt telefonhívásaiból kitűnik, hogy ez utóbbi milyen részrehajló módon folytatta az eljárást.
Second, it is also established that during that decisive period of the proceedings, that is to say, at the end of 1998, Chisso unlawfully obtained a promise from the Commission that it would receive a ‘warning’ if it appeared that other undertakings would overtake it in relation to cooperation.
Másodszor, megállapítható továbbá, hogy az eljárás ezen meghatározó időszaka folyamán, tehát 1998 végén, a Chisso jogelllenesen azt az ígéretet kapta a Bizottságtól, hogy „értesíteni fogják”, amennyiben más vállalkozások megelőznék az együttműködés terén.
Such partial warnings are not only unlawful in themselves but also relevant for Hoechst’s defence.
Ilyen részrehajló figyelmeztetések nemcsak önmagukban jogellenesek, hanem a Hoechst védelme szempontjából is jelentősek.
In effect, that defence depends essentially on whether, and to what extent, the Commission gave Chisso such ‘warnings’ or indications concerning the state of the cooperation supplied by Hoechst.
E védelem lényegében attól a kérdéstől függ, hogy a Bizottság „figyelmeztette-e” ily módon a Chissot, vagy tette utalásokat a Hoechst együttműködésének helyzetével kapcsolatban, és ha igen, milyen mértékben.
Furthermore, according to settled caselaw the principle of sound administration includes the obligation for the competent institution to examine carefully and impartiality all the relevant aspects of the individual case (Case T-31/99 ABB Asea Brown Boveri v Commission [2002] ECR II-1881, paragraph 99).
Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a gondos ügyintézés elvébe beletartozik a hatáskörrel rendelkező intézmények azon kötelezettsége, hogy az adott ügy minden lényeges elemét gondosan és részrehajlás nélkül megvizsgálják (az Elsőfokú Bíróság T-31/99. sz., ABB Asea Brown Boveri kontra Bizottság 2002. március 20-án hozott ítéletének [EBHT 2002., II-1881. o.] 99. pontja).
Even on the assumption that Chisso received no warning from the Commission, that has no impact on the complaint that the Commission in any event declared that it was prepared to give such a warning.
Még ha feltételezzük is, hogy a Bizottság nem figyelmeztette a Chissot, ez nem érinti az azon tényre alapított jogalapot, hogy az előbbi mindenesetre hajlandónak mutatkozott ilyen figyelmeztetés nyújtására.
That breach of the principle of sound administration is in itself sufficient to justify granting Hoechst greater access to the file in order to preserve its rights of defence.
A gondos ügyintézés elvének ezen egyetlen megsértése kellőképpen indokolja azt, hogy a Hoechst számára a védelemhez való jogának biztosítása érdekében széles körű hozzáférést kell biztosítani az iratokhoz.
In those circumstances, all the documents dealing with the contacts between Chisso’s lawyers and the Commission officials responsible for the case are important for Hoechst’s defence, as exculpatory documents.
E körülmények között valamennyi olyan irat, amely a Chisso ügyvédjei és a Bizottság ezen ügyért felelős tisztviselői közötti kapcsolatfelvételre vonatkozik, – mint mentő irat – fontos lehet a Hoechst védelme szempontjából.
Hoechst explained that point of view on several occasions, both in writing (for the attention of the hearing officer and the head of division of the Commission responsible for the case) and at the hearing on 24 April 2003.
A Hoechst ezen álláspontját többször is kifejtette, mind írásban (a meghallgatási tisztviselőnek, illetve a Bizottság ügyért felelős osztályvezetőjének címezve), mind szóban a 2003. április 24-i tárgyalás során.
However, the hearing officer rejected those requests by letter of 24 February 2003 to counsel for Hoechst and Nutrinova, stating, in particular, the following:
A meghallgatási tisztviselő a Hoechst és a Nutrinova jogi képviselőinek címzett 2003. február 24-i levelében elutasította e kérelmeket, kifejtve többek között a következőket:
‘In the absence of strong evidence to the contrary, it has to be presumed that the Commission made an objective assessment of the information which is useful to [your clients] in this regard.
„Ellenkező értelmű, meghatározó bizonyíték hiányában azt kell feltételezni, hogy a Bizottság objektíven értékelte az ügyfeleik szempontjából fontos információkat.
No strong evidence to the contrary is conveyed in your letter.
Az Önök levele nem tartalmaz semmilyen meggyőző, ellenkező értelmű bizonyítékot.
Moreover, the reason given (quoted above), for requesting additional access is not an appropriate basis upon which to consider granting access and, more specifically, it is not relevant to the issue of the application of the Leniency Notice in this case.’
Egyébként az iratokhoz való további hozzáférésre irányuló kérelem indoklásaként előadott (fentebb említett) ok nem megfelelő ok az iratokhoz való hozzáférés engedélyezéséhez, pontosabban nem releváns az engedékenységi közlemény jelen esetre való alkalmazását illetően.”
Those arguments show that the hearing officer, whose actions are attributable to the Commission, misunderstood her powers and her duties to ensure respect for the rights of the defence.
Ezen érvek alátámasztják, hogy a meghallgatási tisztviselő, akinek a magatartása a Bizottságnak tudható be, tévesen értelmezte a hatáskörét és feladatait, mint a védelemhez való jog tiszteletben tartásának őre.
In accordance with the case-law, all that can be expected of a party which seeks wider access to the file is that it should establish by relevant arguments what documents may be of interest for its defence, and for what reason (Atlantic Container Line and Others v Commission, paragraph 70 above, paragraph 335).
Az ítélkezési gyakorlattal összhangban csak az várható el attól a féltől, aki az iratokhoz való szélesebb körű hozzáférést kér, hogy releváns érvekkel támassza alá, hogy mely iratok és milyen okból bírhatnak jelentőséggel a védelme szempontjából (a fenti 70. pontban hivatkozott Atlantic Container Line és társai kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 335. pontja).
Whether a particular document is of interest for the defence must be assessed from the viewpoint of the party defending itself and neither the Commission’s agent responsible for the case nor the hearing officer is competent to decide what documents may serve for the defence as exculpatory documents.
A védelem számára jelentős mivolt értékelését a védekező félnek a szemszögéből kell vizsgálni, és sem a Bizottság ügyért felelős tisztviselőjének, sem a meghallgatási tisztviselőnek nem tartozik a hatáskörébe annak eldöntése, hogy mely iratok lehetnek hasznosak a védelem számára mentő bizonyítékként.
The applicant also refers to Case T-30/91 Solvay v Commission [1995] ECR II-1775, paragraphs 81 and 83, and submits that where a case calls for difficult and complex economic assessments, the Commission must ensure that the addressees of a decision have the same knowledge of the facts as the Commission itself and the other parties concerned do.
Az Elsőfokú Bíróság T-30/91. sz., Solvay kontra Bizottság ügyben 1995. június 29-én hozott ítéletének (EBHT 1995., II-1775. o.) 81. és 83. pontjára is hivatkozva a Hoechst kiemeli, hogy amennyiben az ügy nehéz és összetett gazdasági értékelések meghozatalát igényli, a Bizottságnak úgy kell eljárnia, hogy a határozat címzettjeinek ugyanúgy lehetőségük legyen megismeri a tényeket, mint a Bizottságnak magának, és az érintett többi félnek.
That principle also applies for the Commission’s internal documents relating to the contacts with Chisso, to which Hoechst requested access in order to protect its rights.
Ezen elv a Bizottságnak a Chissoval történt kapcsolatfelvételekre vonatkozó azon belső irataira is érvényes, amelyekhez a Hoechst a jogai védelme érdekében hozzáférést kért.
Referring to Case T-9/99 HFB and Others v Commission [2002] ECR II-1487, paragraph 40, the applicant states that the Commission’s internal documents must be communicated where circumstances of the case are exceptional and the applicant makes out a plausible case for the need to communicate them.
Az Elsőfokú Bíróság T-9/99. sz., HFB és társai kontra Bizottság ügyben 2002. március 20-án hozott ítéletének (EBHT 2002., II-1487. o.) 40. pontjára utalva a Hoechst előadja, hogy a Bizottság belső irataiba is betekintést kell engedni, amennyiben komoly jelzéseket szolgáltatnak, amelyek alátámasztják, hogy az eset különleges körülményei ezt megkövetelik.
Access to the Commission’s internal documents must be authorised
A Bizottság belső irataihoz való hozzáférést engedélyezni kell, amikor ezen iratok a jogszerűség elvének a Bizottság általi megsértése bizonyítására szolgálnának (a Bíróság 156/84. sz.,
2008 — CASE T-410/03 where they serve to prove a breach of the principle of lawfulness by the Commission (order of 18 June 1986 in Case 156/84 BAT and Reynolds v Commission [1986] ECR 1899, paragraph 11).
BAT és Reynolds kontra Bizottság ügyben 1986. június 18-án hozott végzésének [EBHT 1986., 1899. o.] 11. pontja).
As regards the hearing officer’s reference to the application of the 1996 Leniency Notice in the present case, Hoechst observes that it cannot be for the hearing officer to predict the future reasoning in the Commission’s decision and to base her procedural decisions on that reasoning.
A meghallgatási tisztviselő által az 1996. évi engedékenységi közlemény jelen esetre való alkalmazását illetően tett utalással kapcsolatban a Hoechst kifejti, hogy a meghallgatási tisztviselőtől nem várható el, hogy a Bizottság határozatának jövőbeni indokolását előre lássa, és hogy eljárási döntéseit e jövőbeni indokolásra alapítsa.