natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‘Do Article 12 EC, in conjunction with Articles 17 EC and 18 EC, and Article 56 EC, in conjunction with Article 57 EC, preclude national rules of a Member State under which, in the context of the acquisition, through inheritance, of immovable property situated in a Member State (the State in which the property is situated), that State imposes a tax on the value of the immovable property situated in that State, in respect of which that State allows a deduction corresponding to the value of charges on that immovable property (such as debts secured by the right conferred on a creditor to take out a mortgage against that immovable property) if the deceased, at the time of his demise, was resident in the State in which the property is situated, but not if the deceased, at the time of his demise, was living in a different Member State (the State of residence)?’
„Ellentétes-e egyrészt az [EK] 12., az [EK] 17. és az [EK] 18. cikk együttes rendelkezéseivel, másrészt pedig az [EK] 56. és az [EK] 58. cikk együttes rendelkezéseivel valamely tagállam nemzeti szabályozása, amely szerint az olyan ingatlan dolog öröklés útján történő megszerzése esetén, amely valamely tagállamban (a dolog fekvése szerinti állam) fekszik, ez utóbbi állam az ingatlan dolog értéke alapján adót vet ki, ahol az ingatlan dolgon fennálló terhek (mint például az ingatlan dolgot terhelő tartozások, amelyeket jelzálogjog biztosít) értékének levonását megengedi abban az esetben, ha az örökhagyó a halálakor az ingatlan fekvése szerinti államban rendelkezett illetőséggel, azonban abban az esetben nem engedi ezt meg, ha az örökhagyó halálakor más tagállamban (az illetőség szerinti állam) rendelkezett illetőséggel?”
Admissibility of the reference for a preliminary ruling
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem elfogadhatóságáról
The Belgian Government maintains that the reference for a preliminary ruling is inadmissible.
A belga kormány álláspontja szerint az előzetes döntéshozatal iránti kérelem elfogadhatatlan.
It contends that, owing to the fact that the action for reassessment of the transfer duties in question was brought out of time, the referring court would on no account be able to uphold the claim of the appellants in the main proceedings.
Úgy érvel, hogy egyrészt a vitatott vagyonátruházási illeték újbóli kiszámítására irányuló kereset késedelmes benyújtása miatt a kérdést előterjesztő bíróság semmi esetre sem adhat helyt az alapügy felperesei kérelmének.
The period within which they were allowed, under Belgian procedural rules, to amend the particulars on the basis of which transfer duties are assessed had already expired several months earlier.
A vagyonátruházási illeték kiszámításának alapját képező adatok módosítására vonatkozó belga eljárási szabályok alapján rendelkezésükre álló határidő már több hónapja lejárt.
Consequently, an answer to the question referred is not only unnecessary but clearly irrelevant for the purposes of deciding the dispute in the main proceedings.
Következésképpen az előterjesztett kérdés megválaszolása nemcsak szükségtelen, hanem egyértelműen nem bír jelentőséggel a kérdést előterjesztő bíróság által meghozandó határozat tekintetében.
Moreover, the Belgian Government maintains that, at the stage which the main proceedings have reached, the question referred is purely hypothetical.
Másrészt úgy véli a belga kormány, hogy az alapeljárás e szakaszában tisztán elméleti jellegű az előterjesztett kérdés.
At this stage, the referring court has not yet answered any of the questions that are critical for the determination of the dispute in the main proceedings concerning, in particular, the issue whether there is a link between the debt and the immovable property in question such as to indicate the existence of a charge on that property.
Ebben a szakaszban a kérdést előterjesztő bíróság még nem válaszolja meg az alapügyben szereplő jogvita eldöntéséhez szükséges kérdéseket, többek között azt, hogy a tartozás és az érintett ingatlan között volt-e olyan jellegű kapcsolat, amely az utóbbin fennálló terhet keletkeztet.
In that regard, the Belgian Government pointed out at the hearing that, in the present case, there is no mortgage on the immovable property situated in Belgium, only a mortgage mandate which Ms Eckelkamp granted to her brother before her death.
E tekintetben a belga kormány a tárgyaláson hangsúlyozta, hogy a jelen esetben nincsen jelzálog, amely e Belgiumban fekvő ingatlan dolgot terhelné, hanem kizárólag zálogalapítási felhatalmazásról van szó, amelyet Hildegard Eckelkamp a halála előtt biztosított fivérének.
According to the Belgian Government, since a mortgage mandate is no more than a right granted to a third party with a view to the possible registration of a mortgage in respect of some immovable property, and no such registration has taken place, there is no charge on that immovable property within the meaning of the caselaw of the Court.
E kormány szerint, mivel a zálogalapítási felhatalmazás kizárólag jogot biztosít a jogosult számára arra, adott esetben jelzálogot jegyeztessen be valamely ingatlanra, és a jelen esetben nem kérték a jelzálog bejegyzését, a hivatkozott ingatlanon a Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint nem áll fenn teher.
The question submitted is, therefore, hypothetical.
Az előterjesztett kérdés tehát elméleti jellegű.
In that regard, it should be recalled that, in proceedings under Article 234 EC, which are based on a clear separation of functions between the national courts and the Court of Justice, any assessment of the facts in the case is a matter for the national court.
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az EK 234. cikkben említett eljárás keretében, amely a nemzeti bíróságok és a Bíróság feladatainak világos szétválasztásán alapul, az ügy konkrét tényállásának megítélése a nemzeti bíróság hatáskörébe tartozik.
Consequently, where the questions submitted concern the interpretation of Community law, the Court is in principle
Következésképpen, amennyiben a feltett kérdések a közösségi jog értelmezésére vonatkoznak, a Bíróság – főszabály szerint – köteles határozatot hozni (a C-145/03. sz. Keller-ügyben 2005.
ECKELKAMP AND OTHERS bound to give a ruling (Case C-145/03 Keller [2005] ECR I-2529, paragraph 33, and Case C-119/05 Lucchini [2007] ECR I-6199, paragraph 43).
ECKELKAMP ÉS TÁRSAI április 12-én hozott ítélet [EBHT 2005., I-2529. o.] 33. pontja és a C-119/05. sz. Lucchini-ügyben 2007. július 18-án-én hozott ítélet [EBHT 2007., I-6199. o.] 43. pontja).
The Court may refuse to rule on a question referred for a preliminary ruling by a national court only where it is quite obvious that the interpretation of Community law that is sought bears no relation to the facts of the main action or to its subjectmatter, where the problem is hypothetical, or where the Court does not have before it the factual or legal material necessary to give a useful answer to the questions submitted to it (see, inter alia, Case C-379/98 PreussenElektra [2001] ECR I-2099, paragraph 39; Case C-390/99 Canal Satélite Digital [2002] ECR I-607, paragraph 19; and Lucchini, paragraph 44).
Csak akkor utasítható el a határozathozatal a nemzeti bíróság által előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről, ha a közösségi jog kért értelmezése nyilvánvalóan nem áll kapcsolatban az alapjogvita tényeivel vagy tárgyával, ha a probléma hipotetikus, vagy ha nem állnak a Bíróság rendelkezésére azon ténybeli és jogi körülmények, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a feltett kérdésekre hasznos módon válaszolhasson (lásd különösen a C-379/98. sz. PreussenElektra-ügyben 2001. március 13-án hozott ítélet [EBHT 2001., I-2099. o.] 39. pontját és a C-390/99. sz.
That is not the case here.
Meg kell állapítani, hogy a jelen esetben nem erről van szó.
The Court is being called upon to clarify whether the national courts are required under Community law not to apply certain provisions of the Code relating to the assessment of duties on the transfer of property mortis causa which the appellants in the main proceedings regard as constituting a restriction on the free movement of capital.
A Bíróságot ugyanis arra kérik, hogy pontosítsa, hogy a nemzeti bíróságok a közösségi jog értelmében kötelesek-e mellőzni a halál miatti vagyonátruházási illeték kiszámításáról szóló törvénykönyv egyes rendelkezéseinek – amelyek az alapügy felperesei szerint a tőke szabad mozgásának akadályát képezik – alkalmazását.
Clearly, therefore, the question submitted relates to the subjectmatter of the main proceedings, as defined by the referring court, and the answer to that question may be useful to that court in enabling it to decide whether the provisions of the Code are in conformity with Community law.
Ennek megfelelően úgy tűnik, hogy az előterjesztett kérdés kapcsolatban áll az alapjogvita kérdést előterjesztő bíróság által meghatározott tárgyával, és az e kérdésre adott válasz hasznos lehet e bíróság számára annak eldöntéséhez, hogy a hivatkozott törvénykönyv rendelkezései összeegyeztethetők-e a közösségi joggal.
Admittedly, the Belgian Government denies that there is a link between Ms Eckelkamp’s debt to her brother and the immovable property in question such as to indicate the existence of a charge on that property, and points out, moreover, that the periods prescribed under the relevant provisions of Belgian law for the submission of new information to be taken into consideration in determining the basis of assessment of the transfer duties payable had expired by the date on which the action in the main proceedings was brought.
Igaz, hogy a belga kormány vitatja egyrészt Hildegard Eckelkamp fivérével szemben fennálló tartozása és az öröklés tárgyát képező ingatlan dolog közti olyan jellegű kapcsolat fenállását, amelyből kitűnik az e dolgon fennálló teher léte, másrészt pedig hangsúlyozza, hogy a belga jognak az esedékes vagyonátruházási illeték kiszámítási alapját képező új adatok hozzáadásának megengedésére vonatkozó rendelkezéseiben előírt határidők lejártak az alapügyben indított kereset benyújtásának időpontjában.
However, it must be borne in mind that the national court alone has jurisdiction to find and assess the facts in the case before it and to interpret and apply national law (see Case C-262/96 Sürül [1999] ECR I-2685, paragraph 95).
Mindazonáltal emlékeztetni kell egyrészt arra, hogy kizárólag a kérdést előterjesztő bíróság rendelkezik hatáskörrel az előterjesztett jogvita tényállásának megállapítására és megítélésére, valamint a nemzeti jog értelmezésére és alkalmazására (lásd a C-262/96. sz.
It is for that court, not for the Court of Justice, to determine the scope and effect under Belgian law of a mortgage mandate and the consequences of such a mandate in regard to an immovable property left by way of inheritance and situated in Belgium.
E bíróság, és nem a Bíróság feladata a zálogalapítási felhatalmazás belga jog szerinti terjedelmének és hatályának, valamint annak meghatározása, hogy e felhatalmazás milyen következményekkel jár a hagyaték tárgyát képező, Belgiumban fekvő ingatlan dolog tekintetében.
Furthermore, it is apparent from the case-file submitted to the Court that, first, the absence of a reference to the disputed debt in the declaration filed by the appellants in the main proceedings was based on the provisions of the Code, which make no provision for the inclusion of such debts where the person whose estate is being administered was not residing in Belgium at the time of death — provisions which led the national court to refer a question concerning the interpretation of Community law for a preliminary ruling.
Továbbá a Bírósághoz benyújtott iratokból kiderül, hogy először is az alapügy felperesei a vitatott tartozásra a törvénykönyv rendelkezései miatt nem hivatkoztak nyilatkozatukban, amelyek nem írták elő az ilyen tartozás figyelembevételét, ha az örökhagyó a halálának időpontjában nem rendelkezett illetőséggel Belgiumban; éppen ezek a rendelkezések vezették a kérdést előterjesztő bíróságot a közösségi jogot érintő előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés feltételére.
Second, prior to the filing of the declaration of estate at issue, the competent authorities had informed the appellants in the main proceedings that Ms Eckelkamp’s debt could not be taken into account for the purposes of assessing duties on the transfer of property mortis causa, as she was not residing in Belgium at the date of her death.
Másodszor a vitatott öröklési nyilatkozat benyújtását megelőzően az illetékes hatóságok tájékoztatták az alapügy felpereseit arról, hogy Hildegard Eckelkamp tartozása nem vehető figyelembe a halál miatti vagyonátruházási illeték kiszámításakor, mivel halála időpontjában nem rendelkezett illetőséggel Belgiumban.
Third, as is apparent from paragraph 19 of the present judgment, that declaration appears to have been made by the appellants in the main proceedings without prejudice to any of their rights.
Harmadszor, amint az a jelen ítélet 19. pontjából kitűnik, a hivatkozott nyilatkozatot az alapügy felperesei valamennyi joguk fenntartásával nyújtották be.
Moreover, the system of references for a preliminary ruling is based on a dialogue between one court and another, the initiation of which depends entirely on the national court’s assessment as to whether a reference is appropriate and necessary (see Case C-2/06 Kempter [2008] ECR I-411, paragraph 42).
Másrészt emlékeztetni kell arra, hogy az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a bíróságok közötti párbeszéden alapszik, amelynek az előterjesztése teljes mértékben a nemzeti bíróságnak az említett kérelem helytállóságára és szükségességére vonatkozó mérlegelésétől függ (lásd a C-2/06. sz.
It follows that the reference for a preliminary ruling must be considered to be admissible.
Ebből következik, hogy a jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelem elfogadhatónak tekintendő.
By its question, the referring court asks in essence whether the provisions of Art -icles 12 EC, 17 EC and 18 EC, and those of Articles 56 EC and 58 EC, are to be interpreted as precluding legislation of a Member State, such as that at issue in the main proceedings, concerning the assessment of transfer and inheritance duties payable in respect of an immovable property situated in that Member State which makes no provision for the deductibility of debts secured on such property where the person whose estate is being administered was residing, at the time of death, not in that State, in which the immovable property is situated, but in another Member State, whereas provision is made for such deductibility where the person concerned was, at the time of death, residing in the firstmentioned State.
Kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy egyrészt az EK 12., az EK 17. és az EK 18. cikk, másrészt pedig az EK 56. és az EK 58. cikk rendelkezéseit úgy kell-e értelmezni, hogy azokkal ellentétes az adott tagállamban fekvő ingatlan után esedékes vagyonátruházási és öröklési illeték kiszámítására vonatkozó olyan tagállami szabályozás, mint amilyen az alapügyben szerepel, amely nem rendelkezik az ezen ingatlant terhelő tartozások levonhatóságáról, amennyiben az örökhagyó a halálának időpontjában nem az ingatlan fekvése szerinti államban, hanem más tagállamban rendelkezett illetőséggel, ugyanakkor biztosítja e levonhatóságot, ha az érintett személy a halálának időpontjában a hivatkozott ingatlan fekvése szerinti államban rendelkezett illetőséggel.
Article 56(1) EC lays down a general prohibition on restrictions on the movement of capital between Member States (Joined Cases C-463/04 and C-464/04 Federconsumatori and Others [2007] ECR I-10419, paragraph 19 and the caselaw cited).
Az EK 56. cikk (1) bekezdése általánosan tiltja a tagállamok közötti tőkemozgásra vonatkozó korlátozásokat (lásd különösen a C-463/04. és C-464/04. sz., Federconsumatori és társai egyesített ügyekben 2007. december 6-án hozott ítélet [EBHT 2007., I-10419. o.] 19. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
In that regard, the Court — noting, in particular, that inheritances consisting in the transfer to one or more persons of assets left by a deceased person or, in other words, a transfer to the heirs of ownership of the various items of property, rights, and so
E tekintetben a Bíróság – emlékeztetve többek között arra, hogy az öröklés, amely az elhunyt személy hagyatékának egy vagy több személyre történő, vagy másként fogalmazva a hagyatékot képező különböző javak, jogok; stb. tulajdonjogának az
A situation in which a person resident in Germany at the time of death leaves to persons resident in Germany and in the Netherlands an immovable property situated in Belgium and the subject of a transfer duty assessment in Belgium is certainly not a situation purely internal to a Member State.
Semmiképpen sem minősül tisztán belső helyzetnek az, amikor a halála időpontjában Németországban illetékességgel rendelkező személy Németországban és Hollandiában illetékességgel rendelkező más személyekre hagyatékként Belgiumban található és a vagyonátruházási illeték kiszámításában Belgiumban figyelembe veendő ingatlant hagy.
Consequently, the inheritance at issue in the main proceedings constitutes a movement of capital for the purposes of Article 56(1) EC.
Következésképpen az alapügyben szereplő öröklés az EK 56. cikk (1) bekezdése szerinti tőkemozgásnak minősül.
It is necessary to examine, first, whether, as the appellants in the main proceedings and the Commission of the European Communities maintain, national rules such as those at issue in the main proceedings amount to a restriction on the movement of capital.
Először is meg kell vizsgálni, hogy az olyan nemzeti szabályozás, mint amilyen az alapügyben szerepel, korlátozza-e a tőkemozgást, amint azt az Európai Közösségek Bizottsága és az alapügy felperesei állítják.
In that regard, it should be borne in mind that the effect of national rules which determine the value of immovable property for the purposes of assessing the amount of tax payable when it is acquired through inheritance may be not only to discourage the purchase of immovable property situated in the Member State concerned, but also to reduce the value of the inheritance of a resident of a Member State other than that in which that property is situated (see, to that effect, Barbier, paragraph 62, and Jäger, paragraph 30).
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy azok a nemzeti rendelkezések, amelyek meghatározzák valamely ingatlannak az öröklés útján történő szerzés esetén fizetendő illeték összegének kiszámításakor figyelembe veendő értékét, nemcsak visszatarthatnak az érintett tagállamban található ingatlan megvásárlásától, hanem csökkenthetik a hagyaték fekvési helye szerinti tagállamtól eltérő tagállamban illetékességgel rendelkező személy hagyatékának értékét (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Barbierügyben hozott ítélet 62. pontját és a fent hivatkozott Jägerügyben hozott ítélet 30. pontját).
As regards inheritances, the caselaw has confirmed that the measures prohibited by Article 56(1) EC as being restrictions on the movement of capital include those the
Az öröklés esetét illetően az ítélkezési gyakorlat továbbá megerősítette, hogy az EK 56. cikk (1) bekezdése szerint tiltott, tőkemozgást korlátozó intézkedések közé
ECKELKAMP AND OTHERS effect of which is to reduce the value of the inheritance of a resident of a State other than the Member State in which the assets concerned are situated and which taxes the inheritance of those assets (van Hilten-van der Heijden, paragraph 44, and Jäger, paragraph 31).
ECKELKAMP ÉS TÁRSAI tartoznak azok, amelyek csökkentik a hagyaték fekvési helye szerinti tagállamtól eltérő tagállamban illetékességgel rendelkező személy hagyatékának értékét, és e hagyatékot adóztatják (a fent hivatkozott van Hilten-van der Heijden ügyben hozott ítélet 44. pontja és a fent hivatkozott Jägerügyben hozott ítélet 31. pontja).
In the present case, the national rules at issue in the main proceedings — in so far as they result in an inheritance consisting of immovable property situated in the Kingdom of Belgium being subject to transfer duties that are higher than the inheritance duties payable if the person whose estate is being administered had, at the time of death, been residing in that Member State — have the effect of restricting the movement of capital by reducing the value of an inheritance which includes such an asset.
A jelen esetben az alapügyben szereplő nemzeti rendelkezéseknek – mivel azt eredményezik, hogy a Belga Királyságban fekvő ingatlant magában foglaló hagyaték az öröklési illetéknél magasabb vagyonátruházási illeték alá esik, mint amelyet akkor kellene fizetni, ha az örökhagyó a halálának időpontjában e tagállamban rendelkezett volna illetőséggel – az a hatásuk, hogy korlátozzák a tőkemozgást, csökkentve az ilyen ingatlant magában foglaló hagyaték értékét.
Where those rules make the deductibility of certain debts secured on the immovable property in question dependent on the place where, at the time of death, the person whose estate is being administered was residing, the greater tax burden to which the inheritance of nonresidents is consequently subject constitutes a restriction on the free movement of capital.
Ugyanis, mivel e szabályozás az érintett ingatlant terhelő egyes tartozások levonhatóságát az örökhagyó halálának időpontjában fennálló illetékességétől teszi függővé, a külföldi illetékességűeket ennek következtében terhelő súlyosabb adóteher a szabad tőkemozgás korlátozását jelenti.
That conclusion cannot be called into question by the Belgian Government’s argument that the Code does not constitute a restriction inasmuch as there is an object- ive difference between the situations of residents and nonresidents as regards the assessment of inheritance and transfer duties, since only the Member State in which the person whose estate is being administered was residing can, logically, be in a position to take account, in the assessment of inheritance tax, of all components of the estate: assets, liabilities, movable property and immovable property.
E következtetést nem kérdőjelezi meg a belga kormány azon érve, amely szerint a törvénykönyv nem jelent korlátozást, mivel objektív különbség áll fenn a belföldi és a külföldi illetőségűek között az öröklési és a vagyonátruházási illeték kiszámítása során, és értelemszerűen kizárólag az örökhagyó illetékessége szerinti tagállam köteles figyelembe venni az öröklési illeték kiszámításakor az aktívákból és passzívákból, ingó és ingatlan dolgokból álló hagyaték valamennyi összetevőjét.
That circumstance is irrelevant in the light of the criteria resulting from the caselaw referred to in paragraphs 43 and 44 of the present judgment (see also, to that effect, Jäger, paragraph 34).
Ugyanis e körülmények nem bírnak jelentőséggel a jelen ítélet 43. és 44. pontjában hivatkozott ítélkezési gyakorlatból eredő feltételeknél (lásd szintén ebben az értelemben a fent hivatkozott Jägerügyben hozott ítélet 34. pontját).
The Belgian Government contends, however, that, unlike the case which gave rise to the judgment in Barbier, the case in the main proceedings is characterised by the absence of an unconditional obligation to transfer legal title to the immovable
A belga kormány azonban úgy érvel, hogy az alapügy a fent hivatkozott Barbierügyben hozott ítélet alapjául szolgáló üggyel ellentétben nem tartalmaz feltétlen kötelezettséget a vitatott ingatlan tulajdonjogának átadása, valamint az e dolog gazdasági