natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Although these routes are the most important, countries in the Arabian peninsula (Oman, United Arab Emirates) have become transit sites for heroin consignments from south-west and south-east Asia (INCB, 2006), with some of it being then smuggled through eastern Africa (Ethiopia, Kenya, Mauritius), and sometimes through western Africa as well (Nigeria), to be shipped to illicit markets in Europe and to a lesser extent North America (INCB, 2007a).
Bár ezek az útvonalak a legfontosabbak, az Arab-félsziget országai (Omán, Egyesült Arab Emírségek) ugyancsak tranzitországgá váltak a Délnyugat- és Délkelet-Ázsiából érkező heroinszállítmányok számára (INCB, 2006), amelyek egy részét ezután Kelet-Afrikán (Etiópia, Kenya, Mauritius) keresztül, illetve olykor Nyugat-Afrikán (Nigéria) keresztül csempészik tovább, és innen szállítják át Európa és kisebb mértékben Észak-Amerika tiltott piacaira (INCB, 2007a).
There are also reports of heroin from south-west Asia being smuggled to Europe via countries in south and east Asia (India, Bangladesh, Sri Lanka, China).
Egyes jelentések szerint a Délnyugat-Ázsiából származó heroint Dél- és Kelet-Ázsia országain (India, Banglades, Srí Lanka, Kína) keresztül is szokták Európába csempészni.
In 2005, 342 tonnes of opium, 32 tonnes of morphine and 58 tonnes of heroin were seized worldwide.
2005-ben a világon összesen 342 tonna ópiumot, 32 tonna morfint és 58 tonna heroint foglaltak le.
Asia (China, Afghanistan, Iran, Pakistan) continued to account for the greatest quantities of heroin (54 %) seized worldwide, followed by Europe (38 %) (UNODC, 2007).
A világszerte lefoglalt heroinból a legnagyobb mennyiségért (54%) változatlanul Ázsia (Kína, Afganisztán, Irán, Pakisztán) felelt, Európával a második helyen (38%) (UNODC, 2007).
Heroin consumed in Europe is predominantly manufactured in Afghanistan, which remains the world leader in illicit opium supply, followed by Myanmar.
Az Európában fogyasztott heroint elsősorban Afganisztánban állítják elő, amely a tiltott ópium-előállítás tekintetében változatlanul világelső, másodsorban pedig Mianmarban.
It is estimated that about 6 610 tonnes of opium was produced in 2006, 92 % of which in Afghanistan.
2006-ban becslések szerint körülbelül 6610 tonn ópiumot állítottak elő, ennek 92%-át Afganisztánban.
This represents a 43 % increase compared to the 2005 estimate, due to a substantial increase in the area under cultivation.
Ez a 2005-ös becsléshez képest 43%-os növekedést jelent, ami a megművelt földterület jelentős növeléséből ered.
Global potential production of heroin was estimated at 606 tonnes in 2006, up from 472 tonnes in 2005 (UNODC, 2007).
A globális potenciális herointermelést 2006-ban 606 tonnára becsülték, a 2005-ös 472 tonnához képest tehát ez is nőtt (UNODC, 2007).
Opioid seizures and laboratories dismantled seem to indicate that opium produced in Afghanistan is increasingly being converted into morphine or heroin before being exported (CND, 2007).
Az opioidlefoglalások és a felszámolt laboratóriumok alapján arra lehet következtetni, hogy az Afganisztánban előállított ópiumot egyre gyakrabban morfinná vagy heroinná alakítják, még mielőtt exportra kerülne (CND, 2007).
An estimated 52 000 seizures resulted in the interception of about 16.8 tonnes of heroin in the EU Member States and candidate countries and Norway in 2005.
2005-ben az EU-tagállamokban, a tagjelölt országokban és Norvégiában becslések szerint 52 000 lefoglalással körülbelül 16,8 tonnányi heroint foglaltak le.
The United Kingdom (based on 2004 data) continued to account for the highest number of seizures made in Europe, followed by Spain, Germany and Greece, while Turkey seized the largest quantities (followed by the United Kingdom, Italy and the Netherlands), accounting for nearly half of the total amount intercepted in 2005 (116).
A legnagyobb számú lefoglalást változatlanul az Egyesült Királyság mondhatta magáénak (a 2004-es adatok alapján), nyomában Spanyolországgal, Németországgal és Görögországgal, a legnagyobb – a 2005-ben lefoglalt összmennyiség közel felét kitevő – mennyiséget pedig Törökországnak sikerült lefoglalnia (a sorban az Egyesült Királyság, Olaszország és Hollandia követte) (116).
Seizures of heroin show an overall decline between 2000 and 2003 and, based on data available, have been increasing since then.
A heroinlefoglalások 2000 és 2003 között általánosan csökkenő tendenciát mutattak, de a rendelkezésre álló adatok alapján azóta folyamatosan nőttek.
Over the period 2000–05, total quantities of heroin seized in EU Member States have been fluctuating within a slightly downward trend, whereas a large increase is reported in Turkey over the
A 2000–2005-ös időszakban az EU-tagállamokban lefoglalt heroin összmennyisége egy enyhén csökkenő tendencián belül ingadozó volt, ezzel szemben ugyanebben az időszakban Törökországból nagyarányú növekedést jelentettek (117).
The historically important, and shortest, Balkan route continues to play a crucial role in heroin smuggling.
A történetileg fontos, egyben a legrövidebb balkáni útvonal változatlanul kulcsszerepet tölt be a heroincsempészetben.
Following transit through Pakistan, Iran and Turkey, the route then diverges into a southern branch through Greece, the former Yugoslav Republic of Macedonia (FYROM), Albania, Italy, Serbia, Montenegro and Bosnia-Herzegovina and a northern branch through Bulgaria, Romania, Hungary, Austria, Germany and the Netherlands; the latter operating as a secondary distribution centre to other western European countries.
A Pakisztánon, Iránon és Törökországon való átszállítást követően az útvonal elágazik egy déli ágra Görögországon, Macedónia volt Jugoszláv Köztársaságon, Albánián, Olaszországon, Szerbián, Montenegrón és Bosznia-Hercegovinán keresztül, valamint egy északi ágra Bulgárián, Románián, Magyarországon, Ausztrián, Németországon és Hollandián át; ez utóbbi a többi nyugat-európai ország felé tölti be a másodlagos elosztó központ szerepét.
) See ‘Interpreting seizures and other market data’, p. 37. )
115) Lásd „A lefoglalások és egyéb piaci adatok értelmezése”, 37. o.
For estimating purposes, 2005 missing data were replaced by 2004 data.) See Tables SZR-7 and SZR-8 in the 2007 statistical bulletin.
A becslések céljából a hiányzó 2005-ös adatokat a 2004-esekkel helyettesítették.
This translates into some 1.5 million (1.3–1.7 million) problem opioid users in the EU and Norway.
EU-ban és Norvégiában.
However, these estimates are far from robust and more extensive data are required.
Ezek azonban messze nem szilárd becslések, ehhez az adatok minél szélesebb körére lenne szükség.
Detecting trends in both price and purity is hampered by a lack of consistent data, and estimates are therefore based on only a limited range of countries (118). Most countries reported average or typical street price of brown heroin in the range EUR 35–80 per gram.
A problémás opioidhasználatban megfigyelhető időbeli tendenciák ország azt jelentette, hogy a barna heroin átlagos vagy jellemző utcai ára a 35–80 EUR/gramm tartományban volt.
Between 2000 and 2005 mean heroin prices, corrected for inflation, appear to have decreased in most of the 18 countries providing comparable data.
2000 és 2005 között a heroin infláció mértékének megfelelően kiigazított átlagára az összehasonlítható adatokkal rendelkező 18 ország többségében csökkenni látszott. A jelentések szerint a barna heroin átlagos körén alapulnak.
The average or typical purity of brown heroin at street level was reported to vary considerably, with most countries reporting values between 15 % and 50%; figures for white heroin tended to be higher (30–70%), where it was available.
A legtöbb ország azt jelentette, hogy a barna heroin átlagos vagy jellemző tisztasága utcai szinten nagyon változó volt: a legtöbb ország 15% és 50% közötti értékeket közölt, a fehér heroinnál pedig – ahol kapható – jellemzően magasabb (30–70%) értékeket adtak meg.
The mean purity of heroin products has been fluctuating in most of the 18 reporting countries since 2000.
A herointermékek átlagos tisztasága a 18 jelentéstevő ország többségében 2000 óta ingadozott.
A lack of reliable historical data complicates the assessment of trends over time in problem opioid use and trends should thus be interpreted with caution.
A problémás opioidhasználat időbeli tendenciáinak értékelése a megbízható történeti adatok hiánya miatt összetett kérdés, ezért a tendenciák értelmezésével is óvatosan kell bánni.
Reports from some countries suggest that problem opioid use may, on average, have stabilised somewhat in recent years.
Néhány ország jelentései arra utalnak, hogy a problémás opioidhasználat az elmúlt években összességében mintha valamelyest stabilizálódott volna.
Data from repeated estimates on problem opioid use for the period between 2001 and 2005 are only available from eight countries and provide a relatively stable picture with only one country (Austria) showing a clear increase (120).
A 2001 és 2005 közötti időszak tekintetében a problémás opioidhasználatra vonatkozó ismételt becslések adatai csak nyolc országból állnak rendelkezésre, ezek viszont viszonylag stabil képet mutatnak, csak egy országban (Ausztria) tapasztalható egyértelmű növekedés (120).
Data in this section are derived from the EMCDDA problem drug use (PDU) indicator, which includes mainly estimates of injecting drug use and the use of opioids, although in a few countries, users of amphetamines are also an important component (119
Az e részben szereplő adatok az EMCDDA problémás kábítószer-használat (PDU) mutatójából származnak, amely főként az intravénás kábítószer-használatra és az opioidok használatára vonatkozó becsléseket tartalmazza, bár néhány országban az ameftaminhasználók is fontos összetevői (119).
Moreover, as most studies are based on a localised geographical area, such as a city or district, extrapolation to generate national estimates is difficult.
Ráadásul a vizsgálatok többnyire behatárolt földrajzi területet vesznek alapul, például egy várost vagy egy kerületet, ami az országos becslések elkészítéséhez szükséges statisztikai következtetéseket különösen bonyolulttá teszi.
Estimation is also complicated as patterns of problem drug use in Europe appear to be becoming more diverse.
A becsléseket tovább nehezíti, hogy a problémás kábítószerhasználati minták Európán belül egyre változatosabbak.
For example, polydrug use problems have become progressively more important in most countries, and some countries where opioid problems (almost exclusively heroin problems) have historically predominated now report changes towards other drugs, such as cocaine.
Így például a polidroghasználat a legtöbb országban egyre növekvő jelentőséggel bír, néhány olyan országból pedig, ahol a múltban az opioidproblémák (szinte kizárólag a heroinproblémák) voltak meghatározóak, most más kábítószerek, például a kokain irányába történt elmozdulást jelentettek.
Recent estimates of the prevalence of problem opioid use at national level range roughly between one and six cases per 1 000 population aged 15–64.
A problémás opioidhasználat előfordulására vonatkozó országos becslések a közelmúltban a 15–64 éves népességen belül 1000 főre durván egy–hat esetet jeleztek.
In comparison, the full PDU prevalence is estimated to be between one and eight cases per 1 000.
Összehasonlításképpen, a teljes PDU-előfordulást 1000 főre egy–nyolc eset között becsülték.
Some of the lowest well-documented estimates available are from the new countries of the EU, although this is not the case for Malta, where a relatively high prevalence has been reported (5.8–6.7 cases per 1 000 aged 15–64) (Figure 8).
A megfelelően dokumentált becslések közül a legalacsonyabbak némelyike az EU új országaiból érkezett, bár ez nem mondható el Máltáról, ahonnan viszonylag magas előfordulásról számoltak be (5,8–6,7 eset/1000 fő a 15–64 éves korcsoportban) (8. ábra).
Despite the general indication that the overall trend in the prevalence of opioid use is relatively stable, there are indications of increases in heroin seizures (see above), possibly relating to increased availability of heroin on the European market, and increasing reports of the use of opioids diverted from legitimate uses.
Annak ellenére, hogy az opioidhasználat előfordulása az összesített tendenciákat nézve általában viszonylag stabilnak tűnik, egyes jelek a heroinlefoglalások növekedésére utalnak (lásd fent), ami összefügghet a heroin jobb elérhetőségével az európai piacon, és egyre gyakrabban érkeznek jelentések a törvényes céloktól eltérített opioidok használatáról is.
In Italy, estimates of the incidence of heroin use based on treatment demand data suggest a rise since 1998, after a period of decline, with an annual incidence in 2005 of around 30 000 new heroin users.
Olaszországban a heroinhasználat előfordulására vonatkozó becslések a kezelési igények adatai alapján – egy időszakos visszaesés után – 1998 óta emelkedést mutatnak, 2005-ben évi kb.
In Austria, also, the proportion of those under age 25 has increased among new substitution treatment clients, suggesting a rise in the number of young people experiencing problems, associated with the diversion and uncontrolled use of prescribed opioids.
30 000 új heroinhasználó megjelenésével. Ausztriában ugyancsak nőtt a 25 év alattiak aránya a helyettesítő kezelésre jelentkező új kliensek között, ami arra utal, hogy egyre több fiatal tapasztal problémákat a receptre felírt opioidok eltérítésével és ellenőrizetlen használatával összefüggésben.
Similarly, after a period of decline, the Czech Republic reports an increase in the injecting of a diverted substance (in this case, buprenorphine), and information available from Belgium suggests that there has been an increase in the illicit use of methadone.
A visszaesés időszakát követően Csehország hasonlóképpen az eltérített anyagot (ebben az esetben a buprenorfint) intravénásan használók számának növekedéséről számolt be, a Belgiumból kapott adatok pedig arra utalnak, hogy a metadon tiltott felhasználásában is növekedés történt.
Recent monitoring of low-threshold services in France raises concerns about the illicit use of buprenorphine, including injecting use, and use among young people who have initiated their problem drug use with buprenorphine rather than heroin; concerns about new subgroups of young and marginalised injectors have also been reported.
Franciaországban az alacsonyküszöbű szolgálatoknál nemrég végzett ellenőrzés aggályokat vetett fel a buprenorfin tiltott felhasználásával kapcsolatban, az intravénás használatot is beleértve, valamint az olyan fiatalok körében előforduló használattal kapcsolatban, akiknél a heroin helyett eleve buprenorfinnal kezdődött a problémás kábítószer-használat.
In Finland, heroin also appears to have been largely replaced by buprenorphine among new opioid treatment demands and buprenorphine is increasingly mentioned in reports on overdose deaths.
Finnországban szintén úgy tűnik, hogy az opioidkezelésre újonnan jelentkezők körében a heroint nagyrészt felváltotta a buprenorfin, és ez az anyag túladagolásos halálesetek kapcsán is egyre gyakrabban került be a jelentésekbe.
) See Tables PPP-2 and PPP-6 in the 2007 statistical bulletin.) Although the technical definition used by the EMCDDA for PDU is ‘injecting drug use or long duration/regular use of opioids, cocaine and/or amphetamines’, problem drug use estimates have principally reflected heroin use.
) Bár az EMCDDA által a PDU-hoz rendelt szakmai definíció szerint ez az „intravénás kábítószer-használatot vagy a heroin, kokain és/vagy amfetaminok tartós/rendszeres használatát” jelenti, a problémás kábítószer-használatra vonatkozó becslések elsősorban mindig a heroinhasználatot tükrözték.
In the few countries where problematic use of amphetamines is reported, well-documented estimates are available.
Abból a néhány országból, ahonnan problémás amfetaminhasználatot jelentettek, jól dokumentált becslések állnak rendelkezésre.
Estimates of problematic cocaine use are scarce and the PDU indicator is, except in few high-prevalence countries, likely to be less reliable for this drug.)
A problémás kokainhasználatról ritkán készülnek becslések, a PDU-mutató pedig e kábítószer tekintetében valószínűleg kevésbé megbízható, a néhány, magas előfordulással rendelkező ország esetét kivéve.)
See Figure PDU-4 (part ii) in the 2007 statistical bulletin.
Lásd a PDU-4. (ii. rész) ábrát a 2007. évi statisztikai közlönyben.
Chapter 6: Opioid use and drug injection
6. fejezet: Opioidhasználat és intravénás kábítószer-használat
Figure 8: Estimates of the prevalence of problem opioid use (rate per 1 000 population aged 15–64), 2001–05
8. ábra: Becslések a problémás opioidhasználat előfordulásáról (a 15–64 éves népességben 1000 főre jutó arány), 2001–2005
CzechRepublic(2005)TM
Csehország(2005)TM
NB: The symbol indicates a point estimate; a bar indicates an estimation uncertainty interval, which can be either a 95 % confidence interval or an interval based on sensitivity analysis (see Table PDU-3 for detailed information).
Megjegyzés: A szimbólum egy becsült pontot jelöl, a sáv pedig egy bizonytalansági intervallumot, amely lehet egy 95%-os bizonyossági intervallum, vagy egy érzékenységi elemzésen alapuló intervallum (részletes információért lásd a PDU-3. táblázatot).
Target groups may vary slightly owing to different estimation methods and data sources; therefore, comparisons should be made with caution.
A célcsoportok a különböző módszerektől és adatforrásoktól függően kissé változhatnak, ezért csak óvatos összehasonlításokat szabad végezni.
Where no method is indicated, the line given represents an interval between the lowest lower bound of all existing estimates and the highest upper bound of them.
Ahol nincs feltüntetve a módszer, a megadott vonal egy intervallumot jelöl az összes meglévő becslés legalacsonyabb alsó határa és legmagasabb felső határa között.
Estimation methods: CR = capture–recapture; TM = treatment multiplier; TP = truncated Poisson; MM = mortality multiplier.
Becslési módszerek: CR = fogás-visszafogás eljárás [Capture-recapture]; TM = kezelési multiplikátor; TP = csonkolt Poisson-eloszlás; MM = halálozási multiplikátor.
For more information, see Tables PDU-1, PDU-2 and PDU-3 in the 2007 statistical bulletin.Sources: National focal points.
Bővebb információért lásd a PDU-1., PDU-2. és PDU-3. táblázatot a 2007. évi statisztikai közlönyben.Forrás: Nemzeti fókuszpontok.
Injecting drug use
egészségügyi problémák, például a vérrel terjedő fertőzések (pl.
Injecting drug users (IDUs) are at high risk of experiencing health problems from their drug use, such as blood-borne infections (e.g. HIV/AIDS, hepatitis) or drug overdose.
HIV/AIDS, hepatitis), illetve a kábítószer-túladagolás.
Despite their importance for public health, few countries are currently able to provide estimates of the levels of injecting drug use (Figure 9) and, therefore, improving the monitoring of this special population is an important challenge for the development of health monitoring systems in Europe.
Az intravénás kábítószer-használat közegészségügyi jelentősége ellenére jelenleg kevés ország tud becsléseket készíteni ennek mértékéről (9. ábra), ezért az európai egészségügyi megfigyelő rendszerek fejlődése szempontjából különösen fontos kihívást jelent e speciális populáció jobb megfigyelése.
Extrapolation from the limited data available must be done with caution, but does suggest an average prevalence of IDU (current injectors) of between three and four cases per 1 000 of the adult population.
jelzi, hogy a felnőtt népességen belül 1000 főre átlagosan három-négy intravénás kábítószer-használó jut (jelenlegi intravénás használók).
This would mean there may be around 1.1 million (0.9–1.3 million) injectors in the EU and Norway today.
Ez azt jelentené, hogy az EU-ban és Norvégiában ma nagyjából 1,1 millió (0,9–1,3 millió) intravénás kábítószer-használó él.
These are predominantly opioid injectors, although they may inject other drugs as well, and some countries report a significant amphetamine or methamphetamine injecting problem (the Czech Republic, Slovakia, Finland, Sweden).
Elsősorban intravénás opioidhasználókról van szó, bár esetükben más kábítószerek intravénás használata is előfordulhat, és néhány országból (Csehország, Szlovákia, Finnország, Svédország) az amfetamin vagy metamfetamin széles körű intravénás használatával összefüggő problémákról is beszámoltak.
Indirect estimates of injecting drug use prevalence
Az intravénás kábítószer-használat előfordulásának közvetett becslései
Trends in injecting drug use from treatment demand data
Az intravénás kábítószer-használat tendenciái a kezelési igények adatai alapján
The lack of data makes drawing conclusions on trends in injecting difficult, although one window on this behaviour is provided by data on drug users entering treatment.
Az intravénás kábítószer-használatról rendelkezésre álló becslések többsége vagy a halálos túladagolási arányokból, vagy a fertőző betegségekre (pl. a HIV-fertőzésre) vonatkozó adatokból származik.
Treatment demands among opioid users, for example, may give an indication of patterns of use in the wider population.
Az országok között nagy különbségek vannak: a 2001–2005 közötti időszakban az országos becslések a 15–64 éves népességben 1000 főre jutó 0,5–6 esetet adtak meg.
The proportion of injectors among all primary heroin users entering drug treatment (2001–05) shows marked differences in levels of injecting between countries.
Kivétel ez alól Észtország, ahonnan ennél jóval magasabb becsült számot, 1000 főre 15 esetet jelentettek.
Overall, these data suggest that injecting may be becoming less popular, with declines observed by Denmark, Ireland, Greece, Hungary, the United Kingdom and Turkey.
A többi adatközlő ország közül a legmagasabb becslések Csehországból, Szlovákiából, Finnországból és az Egyesült Királyságból érkeztek, a 15–64 éves népességben 1000 főre jutó négy-öt esettel, a legalacsonyabb számokat pedig Ciprus, Magyarország és Hollandia közölte, ahol 1000 főre egynél kevesebb eset jutott.
In some countries (Spain, the Netherlands, Portugal), a relatively small proportion of treated heroin users now inject. However, this picture is not
A rendelkezésre álló korlátozott adatokból levont statisztikai következtetéssel óvatosan kell bánni, ez mindenesetre azt
Most available estimates of injecting drug use are derived from either fatal overdose rates or data on infectious diseases (such as HIV).
Az opioidhasználók körében felmerülő kezelési igények például valamelyest leképezik a tágabb populáció használati mintáit is.
Considerable variation is reported between countries, with national estimates typically ranging between 0.5 and six cases per 1 000 population aged 15–64, in the period 2001–05.
Az intravénás kábítószer-használók aránya az elsődlegesen heroint használó, kezelésre jelentkező személyek körében (2001–2005) az intravénás kábítószer-használat szintjét tekintve markáns országonkénti különbségeket mutat.
An exception is Estonia, where a much higher estimate of 15 cases per 1 000 has been reported.
Ezek az adatok összességében arra utalnak, hogy az intravénás használat mintha veszítene népszerűségéből.
Of the other countries able to provide data, the highest estimates have been reported from the Czech Republic, Slovakia, Finland and the United Kingdom, at between four and five cases per 1 000 population aged 15–64, and the lowest figures from Cyprus, Hungary and the Netherlands, at under one case per 1 000.
Visszaesést figyeltek meg Dániában, Görögországban, Írországban, Magyarországon, az Egyesült Királyságban
Figure 9: Estimates from national and subnational studies of the prevalence of injecting drug use (rate per 1 000 population aged 15–64), 2001–05
9. ábra: Országos és országosnál kisebb vizsgálatokból származó becslések az intravénás kábítószer-használat előfordulásáról (a 15–64 éves népességben 1000 főre jutó arány), 2001–2005
(1) English regional estimates for 2004/05.NB: Black square = sample with national coverage; blue triangle = sample with subnational coverage.
(1) 2004/05-re vonatkozó angliai regionális becslések.Megjegyzés: Fekete négyzet = országos lefedettségű minták; kék háromszög = országosnál kisebb lefedettségű minták.