natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A — The Court of Justice in 2009: changes and proceedings
A – A Bíróság fejlődése és tevékenysége 2009-ben
This ¤rst part of the Annual Report gives an overview of the activity of the Court of Justice of the European Union in 2009.
Az Éves jelentés ezen első része összefoglaló jelleggel mutatja be az Európai Unió Bíróságának 2009.®évi tevékenységét.
It describes, ¤rst, how the institution evolved during the past year, with the emphasis on the institutional changes a¥ecting the Court of Justice and developments relating to its internal organisation and working methods (section 1).
Először az intézmény elmúlt évi fejlődését tekinti át, kiemelve a®Bíróság működését érintő intézményi változásokat, valamint a Bíróság belső szervezetére és munkamódszereire vonatkozó módosításokat (1.®pont).
It includes, second, an analysis of the statistics in relation to developments in the Court of Justice’s workload and the average duration of proceedings (section 2).
Másodszor elemzi a Bíróság munkaterhének alakulásával, valamint az eljárások átlagos időtartamával kapcsolatos statisztikákat (2.®pont).
It presents, third, as each year, the main developments in the caselaw, arranged by subject matter (section 3).
Harmadszor, mint minden évben, tárgykörönként ismerteti az ítélkezési gyakorlat lényegesebb fejlődési irányait (3.®pont).
The major event bringing change to the Court of Justice as an institution in 2009 was incontestably the entry into force of the Treaty of Lisbon.
A 2009.®évben a Bíróság intézményi fejlődését meghatározó legjelentősebb esemény kétségkívül a Lisszaboni Szeződés hatálybalépése volt.
This Treaty has made a number of amendments to the provisions of the EU Treaty and the EC Treaty concerning the Court of Justice.
E szerződés több vonatkozásban módosította az EK-Szerződés és az EU-Szerződés Bírósággal kapcsolatos rendelkezéseit.
Some of these amendments ªow from the abandonment of the three-pillar structure of the European Union, from the resulting disappearance of the European Community and from the legal personality which the European Union henceforth enjoys.
Egyes módosítások az Európai Unió három pilléren alapuló szerkezetének eltűnéséből, az Európai Közösség ezt követő megszűnéséből és az Unió ezentúl fennálló jogi személyiségéből erednek.
Other amendments are more speci¤c and concern the Court of Justice directly.
Más módosítások sajátosabbak, és kifejezetten a Bíróságot érintik.
Mentioning only the most important amendments, ¤rst, the judicial institution of the European Union has, since 1 December 2009, been called the Court of Justice of the European Union.
Hogy ezek közül csak a legjelentősebbeket említsük, először is arra hívjuk fel a ±gyelmet, hogy az Unió igazságszolgáltatási intézményét 2009. december 1-jétől kezdve az Európai Unió Bíróságának hívják.
As before, it is composed of three courts, but henceforth called: the Court of Justice, the General Court and the Civil Service Tribunal.
Mint korábban is, három igazságszolgáltatási fórumból áll, amelyek megnevezése ezentúl: Bíróság, Törvényszék és Közszolgálati Törvényszék.
The creation of further specialised tribunals remains possible but, following the entry into force of the Treaty of Lisbon, any such tribunals would be created in accordance with the ordinary legislative procedure, that is to say by co-decision with a quali¤ed majority rather than, as hitherto, by unanimity.
Esetleges további különös hatáskörű törvényszékek létrehozatala továbbra is lehetséges, a®Lisszaboni Szerződés hatálybalépését követően azonban ez már a rendes jogalkotási eljárás szerint, vagyis együttdöntési eljárásban, minősített többséggel lesz lehetséges, nem pedig egyhangúlag, ahogy korábban.
The same is true of amendments to the Statute of the Court of Justice, with the exception of the rules on the judges and advocates general and those governing the language arrangements of the Court.
Ugyanez a helyzet a Bíróság alapokmányának módosítását illetően, kivéve a bírák és a főtanácsnokok jogállására, valamint a Bíróság nyelvhasználati szabályaira vonatkozó rendelkezéseket.
A signi¤cant amendment concerns the procedure for appointment of members of the Court of Justice and the General Court.
Jelentős módosításon ment keresztül a Bíróság és a Törvényszék tagjainak kinevezésére irányuló eljárás.
Judges and advocates general are henceforth appointed by a conference of representatives of the governments of the Member States after consultation of a panel responsible for giving an opinion on candidates’suitability to perform the duties of Judge and Advocate General of the Court of Justice and the General Court.
Ezentúl a bírákat és a főtanácsnokokat a tagállamok kormányai képviselőinek konferenciája nevezi ki, azon bizottsággal folytatott konzultációt követően, amelynek feladata a Bíróság vagy a Törvényszék bírájának vagy főtanácsnokának jelölt személy e feladatra való alkalmasságáról véleményt adni.
This panel comprises seven persons chosen from among former members of the two Courts, members of national supreme courts and lawyers of recognised competence, one of whom is proposed by the European Parliament.
E bizottságot hét személy alkotja, akiket a két bíróság korábbi tagjai, a tagállamok legfelsőbb bíróságainak tagjai és elismert szakértelemmel rendelkező jogászok közül választanak ki, közülük egy személyre az Európai Parlament tesz javaslatot.
So far as concerns the jurisdiction of the Court of Justice, it is to be noted that its jurisdiction extends to the law of the European Union, unless the Treaties provide otherwise.
A Bíróság hatáskörével kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy e hatáskör az Európai Unió jogára terjed ki, hacsak a Szerződések másként nem rendelkeznek.
Thus, the Court of Justice is conferred general jurisdiction to give preliminary rulings in the area of freedom, security and justice, as a result of the disappearance of the pillars and the repeal by the Treaty of Lisbon of Articles 35 EU and 68 EC which imposed restrictions on its jurisdiction.
Így a Bíróság általános előzetes döntéshozatali hatáskörhöz jut a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség vonatkozásában a pillérek eltűnése, valamint az EU®35.®cikk és EK®68.®cikk Lisszaboni Szerződés általi hatályon kívül helyezése folytán, amelyek korlátozásokat írtak elő a Bíróság hatáskörét illetően.
First, as regards police and judicial cooperation in criminal matters, the jurisdiction of the Court of Justice to give preliminary rulings has become obligatory and is no longer subject to a declaration by each Member State recognising that jurisdiction and specifying the national courts that may request a preliminary ruling.
Egyrészt, a büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés tekintetében a®Bíróság előzetes döntéshozatali hatásköre kötelezővé válik, és nem függ többé az egyes tagállamok e hatáskört elfogadó és a Bírósághoz fordulásra jogosult nemzeti bíróságot meghatározó nyilatkozatától.
Transitional provisions nevertheless provide that that full jurisdiction will not apply until ¤ve years after the entry into force of the Treaty of Lisbon.
Az átmeneti rendelkezések szerint azonban e teljes hatáskör csak a®Lisszaboni Szerződés hatálybalépését követő öt év elteltével válik alkalmazhatóvá.
Second, as regards visas, asylum, immigration and other policies related to free movement of persons (in particular, judicial cooperation in civil matters, recognition and enforcement of judgments), any national court or tribunal — no longer just the higher courts — can henceforth request preliminary rulings, and the Court henceforth has jurisdiction to rule on measures taken on grounds of public policy in connection with crossborder controls.
Másrészt, a vízumokat, a menekültügyet, a bevándorlást és a személyek szabad mozgására vonatkozó egyéb politikákat érintően (többek között a polgári ügyekben való igazságügyi együttműködés, az ítéletek elismerése és végrehajtása) a Bírósághoz mostantól bármely nemzeti bíróság fordulhat –®és már nem csak a legfelsőbb bíróságok®–, továbbá a Bíróság ezentúl hatáskörrel rendelkezik arra, hogy közrendi intézkedésekről hozzon döntést a határokon átnyúló ellenőrzések keretében.
Also, it is signi¤cant that, now that the Treaty of Lisbon has entered into force, the Charter of Fundamental Rights of the European Union has become a binding legislative instrument with the same legal value as the Treaties (1). Finally, in the sensitive area of the common foreign and security policy (CFSP), the Court, by way of exception, has jurisdiction (i) to monitor the delimitation of the Union’s competences and of the CFSP, the implementation of which must not a¥ect the exercise of the Union’s competences or the powers of the institutions in respect of the exercise of the exclusive and shared competences of the Union, and (ii) over actions for annulment brought against decisions providing for restrictive measures against natural or legal persons adopted by the Council in connection, for example, with combating terrorism (freezing of assets).
Ezenkívül fontos emlékeztetni arra, hogy a Lisszaboni Szerződés hatálybalépésével az Európai Unió Alapjogi Chartája jogilag kötelező jogalkotási aktussá vált, és ugyanolyan jogi kötőerőre tett szert, mint a Szerződések.1Végül, a közös kül- és biztonságpolitika (KKBP) érzékeny területén a®Bíróság kivételesen hatáskörrel rendelkezik egyrészt az Unió hatáskörei és a KKBP elhatárolásának ellenőrzésére, amelynek végrehajtása nem sértheti az Unió e hatásköreinek gyakorlását és az intézményeknek az Unió kizárólagos és megosztott hatásköreinek gyakorlására vonatkozó jogosultságait, másrészt pedig a Tanács által a természetes vagy jogi személyekkel szemben elfogadott korlátozó intézkedéseket előíró határozatok ellen benyújtott megsemmisítés iránti keresetek tekintetében, például a terrorizmus elleni küzdelem keretében (vagyonok befagyasztása).
The Treaty of Lisbon also contains signi¤cant amendments concerning proceedings before the Courts of the European Union.
A Lisszaboni Szerződés jelentős módosításokat tartalmaz az uniós bíróságok előtti eljárásokkal kapcsolatban is.
The most important of these include, ¤rst, the easing of the conditions for the admissibility of actions brought by individuals against regulatory acts of the institutions, bodies, oces and agencies of the European Union.
A legfontosabbak között utalunk egyrészt a magánszemélyek által az Unió intézményeinek, szerveinek és hivatalainak rendeleti jellegű aktusai ellen benyújtott megsemmisítés iránti keresetek elfogadhatósági feltételeinek enyhítésére.
In particular, natural or legal persons may henceforth bring proceedings against a regulatory act if they are directly a¥ected by it and it does not entail implementing measures.
A jogi és természetes személyek a jövőben keresetet nyújthatnak be a rendeleti jellegű jogi aktusok ellen, ha azok közvetlenül érintik őket, és ha nem tartalmaznak végrehajtási intézkedéseket.
Consequently, they no longer have to show that they are individually concerned by an act of this type.
A®magánszemélyeknek tehát már nem kell bizonyítaniuk, hogy az ilyen típusú aktus személyükben érinti őket.
Second, the Treaty of Lisbon strengthens the system of pecuniary sanctions (lump sum and/or penalty payment) in the event of non-compliance with a judgment establishing a failure to ful-¤l obligations.
Másrészt, a Lisszaboni Szerződés megerősíti a pénzügyi szankciókkal kapcsolatos mechanizmusokat (átalányösszeg és/vagy kényszerítő bírság) a kötelezettségszegést megállapító ítéletben foglaltak teljesítésének elmaradása esetén.
In particular, where a Member State fails to notify national measures transposing a directive to the Commission, it is henceforth possible for the Court to impose pecuniary sanctions at the stage of delivery of the initial judgment establishing a failure to ful¤l obligations.
Különösen, ezentúl az is lehetséges, hogy a®Bíróság már a kötelezettségszegést megállapító első ítélet szakaszában pénzügyi szankciókat írjon elő, amennyiben a valamely irányelv átültetésére elfogadott nemzeti intézkedéseket nem jelentik be a Bizottságnak.
Apart from the reforms introduced by the Treaty of Lisbon, it is also worth noting the amendment of 13 January 2009 to the Rules of Procedure of the Court of Justice (OJ 2009 L 24, p. 8).
A Lisszaboni Szerződéssel bevezetett reformokon kívül említést érdemel az a tény is, hogy a®Bíróság eljárási szabályzata 2009. január 13-án módosult (HL®L®24., 8.®o.).
This amendment concerns Article 7(3) of the Rules of Procedure which lays down the procedure for electing the President and the Presidents of the Chambers.
E módosítás az eljárási szabályzatnak a Bíróság elnöke és a tanácselnökök megválasztásáról szóló 7.®cikkének 3.®§-át érinti.
The previous version of Article 7(3) provided for two ballots.
A korábbi változat szerint e rendelkezés két fordulót írt elő.
If, in the second round, judges obtained an equal number of votes, the oldest of them was deemed elected.
Ha a második fordulóban szavazategyenlőség alakult ki, a legidősebb bírót kellett megválasztottnak tekinteni.
) Furthermore, Article 6(2) TEU provides that‘the Union shall accede to the European Convention for the Protec- tion of Human Rights and Fundamental Freedoms.
Az EUSZ®6.®cikkének (2)®bekezdése egyébként pontosítja, hogy „Az Unió csatlakozik az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezményhez.
Such accession shall not a¥ect the Union’s competences as de¤ned in theTreaties’.
Ez a csatlakozás nem érinti az Uniónak a Szerződésekben meghatározott hatásköreit”.
Protocol No 8 states that the accession agreement is to specify, in particular,‘the speci¤c arrangements for the Union’s possible participation in the control bodies of the European Convention the mechanisms necessary to ensure that proceedings by non-Member States and individual applications are correctly addressed to Member States and/or the Union as appropriate’.
A 8.®jegyzőkönyv megállapítja, hogy a csatlakozási megállapodásnak meg kell határoznia különösen „az Uniónak az európai egyezmény ellenőrző szerveiben való esetleges részvételére vonatkozó különleges szabályok[at], [és] az annak biztosításához szükséges mechanizmusok[at], hogy a nem tagállamok által benyújtott kereseteket és az egyéni kereseteket megfelelően a tagállamok, illetve –®adott esetben®– az Unió ellen helyesen nyújtsák be”.
This accession‘shall not a¥ect the competences of the Union or the powers of its institutions’.
E csatlakozás „nem érinti sem az Unió, sem az Unió intézményeinek hatásköreit”.
The Court completed 543 cases in 2009 (net ¤gures, that is to say, taking account of the joinder of cases), a very appreciable increase compared with the previous year (495 cases completed in 2008).
Ennek megfelelően a Bíróság 2009-ben 543 ügyet fejezett be (nettó szám, ±gyelembe véve az egyesítéseket), ami az előző évhez képest igen jelentős növekedést jelent (495 befejezett ügy 2008-ban).
Of those cases, 377 were dealt with by judgments and 165 gave rise to orders.
A befejezett ügyek közül 377-et ítélettel fejeztek be, míg 165-ben végzést hoztak.
The number of judgments delivered in 2009 is among the highest in the Court’s history.
A®2009-ben hozott ítéletek száma a Bíróság eddigi történetében az egyik legmagasabb.
The Court had 561 new cases brought before it (without account being taken of the joinder of cases on the ground of similarity), representing a slight decrease compared with 2008 (592 new cases).
A Bíróságra 561 új ügy érkezett (függetlenül az összefüggés miatt történt egyesítésektől), ami a ®2008.®évben érkezett 592 ügyhöz képest enyhe csökkenést jelent.
It should, however, be pointed out that the number of references for a preliminary ruling submitted in 2009 is the highest ever reached (302 cases).
Hangsúlyozni kell ugyanakkor, hogy a tárgyév során érkezett előzetes döntéshozatali ügyek száma (302 ügy) a valaha elért legmagasabb értéknek felel meg.
So far as concerns the duration of proceedings, the statistics are very positive.
Az eljárások időtartamával kapcsolatos statisztikai adatok nagyon kedvezőek.
In the case of references for a preliminary ruling, the average duration amounted to 17.1 months, that is to say a duration practically identical to that in 2008 (16.8 months).
Ami az előzetes döntéshozatali eljárásokat illeti, azok átlagos időtartama 17,1 hónap, amely gyakorlatilag megegyezik a 2008.®év adatával (16,8 hónap).
The average time taken to deal with direct actions and appeals was 17.1 months and 15.4 months respectively (16.9 months and 18.4 months in 2008).
A közvetlen keresetek és a fellebbezések elintézésének átlagos időtartama 17,1 hónap, illetve 15,4 hónap volt (2008-ban 16,9 hónap és 18,4®hónap).
In addition to the reforms in its working methods that have been undertaken in recent years, the improvement in the Court’s eciency in dealing with cases is also due to the increased use of the various procedural instruments at its disposal to expedite the handling of certain cases (the urgent preliminary ruling procedure, priority treatment, the accelerated or expedited procedure, the simpli¤ed procedure and the possibility of giving judgment without an opinion of the Advocate General).
A Bíróságnak az ügyek elintézésében tanúsított hatékonyságának javulását a munkamódszerek elmúlt években megvalósított reformján kívül a bizonyos eljárások gyorsítása érdekében a Bíróság rendelkezésére álló különféle eljárásjogi eszközök (a sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás, a soron kívüli elbírálás, a gyorsított eljárás, az egyszerűsített eljárás és a főtanácsnok indítványa nélküli döntéshozatal) gyakoribb alkalmazása is magyarázza.
In 2009, use of the urgent preliminary ruling procedure was requested in three cases and the designated chamber considered that the conditions under Article 104b of the Rules of Procedure were met in two of them.
A 2009.®évben 3 ügyben kértek sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárást, ebből a kijelölt tanács 2 ügyben ítélte meg úgy, hogy az eljárási szabályzat 104b.®cikkében előírt feltételek teljesültek.
Those cases were completed in an average period of 2.5 months.
A®Bíróság ezen ügyeket átlagosan 2,5 hónap alatt fejezte be.
Use of the expedited or accelerated procedure was requested ¤ve times, but the conditions under the Rules of Procedure were not met in any of those cases.
Gyorsított eljárás lefolytatását 5 alkalommal kérték, ám az eljárási szabályzat által előírt feltételek egyik esetben sem teljesültek.
Priority treatment, on the other hand, was granted in eight cases.
8®ügyben egyébiránt soron kívüli eljárást rendeltek el.
Also, the Court regularly used the simpli¤ed procedure laid down in Article 104(3) of the Rules of Procedure to answer certain questions referred to it for a preliminary ruling.
Ezenkívül a Bíróság a bizonyos, előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekre való válaszadás során rendszeresen alkalmazta az eljárási szabályzat 104.®cikkének 3.®§-ában meghatározott egyszerűsített eljárást.
A total of 22 cases were brought to a close by orders made on the basis of that provision.
E rendelkezés alapján összesen 22 ügyet fejeztek be végzéssel.
Finally, the Court made more frequent use of the possibility o¥ered by Article 20 of its Statute of determining cases without an opinion of the Advocate General where they do not raise any new point of law.
Végezetül a Bíróság gyakrabban alkalmazta az alapokmány 20.®cikke által biztosított azon lehetőséget is, hogy a főtanácsnok indítványa nélkül határozzon, ha az ügy semmilyen új jogkérdést nem vet fel.
About 52% of the judgments delivered in 2009 were delivered without an opinion (compared with 41% in 2008).
Jelezzük, hogy a 2009-ben kihirdetett ítéletek mintegy 52%-át főtanácsnoki indítvány mellőzésével hozták meg (2008-ban ez az arány 41% volt).
As regards the distribution of cases between the various formations of the Court, it may be noted that the Grand Chamber dealt with roughly 8%, chambers of ¤ve judges with 57%, and chambers of three judges with approximately 34%, of the cases brought to a close by a judgment in 2009.
Ami az ügyeknek a Bíróság különböző ítélkező testületei közötti megoszlását illeti, megemlítendő, hogy a 2009-ben ítélettel befejezett ügyeknek hozzávetőleg 8%-át a Bíróság nagytanácsa, mintegy 57%-át az öt bíróból álló tanácsok, míg megközelítőleg 34%-át a három bíróból álló tanácsok tárgyalták.
Compared with the previous year, a decrease may be noted in the proportion of cases dealt with by the Grand Chamber (14% in 2008), while the proportion of cases dealt with by three-judge chambers increased (26% in 2008).
Az előző évhez képest a nagytanács által tárgyalt ügyek arányának csökkenése (2008-ban 14%), valamint a három bíróból álló tanácsok által tárgyalt ügyek arányának növekedése (2008-ban 26%) állapítható meg.
As regards cases completed by orders involving a judicial determination, 84% of such cases were entrusted to three-judge chambers and 10% to ¤ve-judge chambers, while orders made by the President account for 6% of such cases.
Ami az ügydöntő végzéssel befejezett ügyeket illeti, ezek
Part C of this chapter should be consulted for more detailed information regarding the statistics for the 2009 judicial year.
A 2009-es ítélkezési év statisztikai adataival kapcsolatos további, részletesebb információkat az Éves jelentés C.®pontja tartalmazza.
The recurring issue of the appropriate legal basis within the ¤rst pillar has given rise to a number of judgments worthy of mention.
Az első pilléren belül a jogalapokkal kapcsolatos jogvitákban több olyan ítéletet hozott a®Bíróság, amely említést érdemel.
In Case C-166/07 Parliament v Council (judgment of 3°September 2009) the Court held that Community contributions to the International Fund for Ireland must have a dual legal basis, namely Articles 159°EC and 308°EC.
A Bíróság a C-166/07.®sz., Parlament kontra Tanács ügyben 2009. szeptember 3-án hozott ítéletében megállapította, hogy az Írországért Nemzetközi Alap részére nyújtott közösségi hozzájárulásnak kettős jogalapon, mégpedig az EK®159.®cikken és az EK®308.®cikken kell alapulnia.
The e¥ect of using that dual basis is that the Community legislature is obliged to reconcile di¥erent legislative procedures in the adoption of a single measure.
E kettős jogalap alkalmazása azzal a következménnyel jár, hogy a®közösségi jogalkotó egy és ugyanazon aktus elfogadása érdekében különböző jogalkotási eljárásokat köteles összhangba hozni.
The Court began by observing that, in the context of the organisation of the powers of the Community, the choice of the legal basis for a measure must rest on objective factors which are amenable to judicial review, including, in particular, the aim and the content of the measure.
A Bíróság annak felidézésével kezdte, hogy a Közösség hatásköri rendszerében egy közösségi jogi aktus jogalapja megválasztásának olyan objektív elemeken kell alapulnia, amelyek alkalmasak a bírósági felülvizsgálatra, és ilyen elemnek számít többek között a jogi aktus célja és tartalma.
Article 308°EC may be used as the legal basis for a measure only where no other provision of the Treaty gives the Community institutions the necessary power to adopt it.
Az EK®308.®cikknek valamely aktus jogalapjaként történő alkalmazása csak abban az esetben igazolható, amennyiben a Szerződés egyetlen másik rendelkezése sem biztosítja a®közösségi intézményeknek a kérdéses jogi aktus meghozatalára vonatkozó hatáskört.
In addition, recourse to that provision demands that the action envisaged should relate to the‘operation of the common market’.
Ezenkívül e®rendelkezésre hivatkozáshoz az szükséges, hogy a tervezett fellépés a„közös piac működéséhez” kapcsolódjék.