natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Third, the applicant observes that, in the absence of Community caselaw and of previous Commission practice in taking decisions on margin squeezes in the telecommunications sector, it never doubted that RegTP’s assessment was correct.
Harmadszor a felperes megállapítja, hogy a távközlési ágazatban az árpréshatásra vonatkozó közösségi ítélkezési gyakorlat és Bizottság határozathozatali gyakorlatának hiányában soha nem kételkedett a RegTP által elvégzett értékelés helyességében.
Furthermore, as a result of the administrative practice of RegTP, which has considered the margin squeeze issue on many occasions, the applicant could assume that the Commission would ultimately reach the same conclusion as RegTP.
Emellett a RegTP közigazgatási gyakorlata alapján, amely több alkalommal foglalkozott az árpréshatás kérdésével, a felperes feltételezhette, hogy a Bizottság végül ugyanazon következtetésre jut, mint amelyre a RegTP is jutott.
The Commission and the second intervener contend that this plea should be rejected.
A Bizottság és a II. beavatkozó álláspontja szerint e jogalapot el kell utasítani.
On the question as to whether the infringements were committed intentionally or negligently and are therefore liable to be punished by a fine in accordance with the first subparagraph of Article 15(2) of Regulation No 17, it has been held that that condition is satisfied where the undertaking concerned cannot be unaware of the anticompetitive nature of its conduct, whether or not it was aware that it was infringing the competition rules of the Treaty (Case T-65/89 BPB Industries and British Gypsum v Commission [1993] ECR II-389, paragraph 165, and Case T-83/91 Tetra Pak v Commission [1994] ECR II-755, paragraph 238).
Ami azt a kérdést illeti, hogy a jogsértést szándékosan vagy gondatlanságból követ-ték-e el, és ezért sújthatóak-e bírsággal a 17. rendelet 15. cikke (2) bekezdésének első albekezdése alapján, az ítélkezési gyakorlat értelmében e feltétel teljesül, amennyiben a szóban forgó vállalkozásnak tudatában kell lennie magatartásának versenyellenes hatásával, akár tisztában van azzal, akár nem, hogy megsérti a Szerződés versenyjogi szabályait (az Elsőfokú Bíróság T-65/89. sz., BPB Industries és British Gypsum kontra Bizottság ügyben 1993. április 1-jén hozott ítéletének [EBHT 1993., II-389. o.] 165. pontja és T-83/91. sz., Tetra Pak kontra Bizottság ügyben 1994. október 6-án hozott ítéletének [EBHT 1994., II-755. o.] 238. pontja).
In the present case, the applicant could not be unaware that, notwithstanding the authorisation decisions of RegTP, it had genuine scope to fix its retail prices and, consequently, to reduce the margin squeeze by increasing those prices.
Jelen ügyben a felperesnek tudatában kellett lennie, a RegTP jóváhagyó határozatai ellenére is, hogy tényleges mozgástérrel rendelkezett kiskereskedelmi árainak meghatározására, és következésképpen az árpréshatás mérséklésére ezen árak megemelésével.
In addition, the applicant could not be unaware that that margin squeeze entailed serious restrictions on competition, particularly in view of its monopoly on the wholesale market and its virtual monopoly on the market in retail access services (recitals 97 to 100 to the contested decision).
Emellett a felperesnek tudatában kellett lennie, hogy ez az árpréshatás komoly korlátot jelentett a versenyre nézve, különös tekintettel monopolhelyzetére a közvetített szolgáltatások piacán és kvázi monopolhelyzetére az előfizetői hozzáférési szolgáltatások piacán (a megtámadott határozat (97)–(100) preambulumbekezdése).
It follows that the initial conditions enabling the Commission to impose fines are fulfilled (order in SPO and Others v Commission, cited in paragraph 274 above, paragraph 53).
Következésképpen teljesülnek az alapvető feltételek, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a Bizottság bírságot szabhasson ki (a fenti 274. pontban hivatkozott SPO és társai kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 53. pontja).
Furthermore, it must be held that the initiation of a prelitigation procedure against the Federal Republic of Germany does not affect the initial conditions in the first subparagraph of Article 15(2) of Regulation No 17.
Egyébként meg kell állapítani, hogy a bírósági eljárást megelőző szakasz megindítása a Németországi Szövetségi Köztársaság ellen semmiképpen sem befolyásolja a 17. rendelet 15. cikke (2) bekezdésének első albekezdésében foglalt alapvető feltételeket.
The applicant could not be unaware that it had genuine scope to increase its retail prices and that its pricing practices were hindering the growth of competition in the market in local network access services, a market in which the degree of competition was already weakened as a result, in particular, of its presence (see, to that effect, Hoffmann-La Roche v Commission, cited in paragraph 226 above, paragraph 91).
A felperesnek tudatában kellett lennie egyrészt, hogy tényleges mozgástérrel rendelkezett kiskereskedelmi árainak emelésére, másrészt hogy árképzési gyakorlata a verseny fejlődésének korlátját jelentette a helyi hurokhoz való hozzáférés piacán, amely piacon a verseny szintje már eleve alacsony volt, éppen a felperes jelenlétének köszönhetően (lásd ilyen értelemben a fenti 226. pontban hivatkozott Hoffmann-La Roche kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 91. pontját).
Finally, the argument relating to RegTP’s examination of the margin squeeze must be rejected for the reasons set out in paragraphs 267 to 269 above.
Végül az árpréshatás RegTP általi vizsgálatára vonatkozó érvet a fenti 267–269. pontban kifejtett indokok miatt el kell utasítani.
The third plea must therefore also be rejected.
Ennélfogva a harmadik jogalapot is el kell utasítani.
D — Fourth and sixth pleas: insufficient account taken of charges legislation in calculating the level of the fine, and insufficient account taken of attenuating circumstances
D – A bírság kiszámítása során az árszabályozás nem kellő figyelembevételére alapított negyedik, és az enyhítő körülmények figyelembevételének elmulasztására alapított hatodik jogalapról
The applicant submits that the Commission was wrong to characterise the alleged infringement as serious.
A felperes álláspontja szerint a Bizottság helytelenül minősítette súlyosnak a terhére rótt jogsértést.
The applicant’s contribution to the infringement was slight because the charges at issue were set by RegTP.
A felperes része a jogsértésben csekély volt, mivel a vitatott díjakat a RegTP határozta meg.
The infringement could therefore at best be described as minor, in accordance with the Guidelines on the method of setting fines imposed pursuant to Article 15(2) of Regulation No 17 and Article 65(5) of the ECSC Treaty (OJ 1998 C 9, p.
A jogsértést ezért a 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdése és az ESZAK-Szerződés 65. cikkének (5) bekezdése alapján kiszabott bírság megállapításának módszeréről szóló iránymutatásnak (HL 1998.
3; ‘the Guidelines’). The applicant maintains
C 9., 3. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 171. o.) megfelelően legrosszabb esetben is csak
DEUTSCHE TELEKOM v COMMISSION that, by decision of 19 December 2002, RegTP had even rejected an application by the applicant for an increase in its retail charges beyond the ceiling prescribed, even though, in support of the application, the applicant had referred to the procedure initiated by the Commission as justification for exceeding that ceiling.
DEUTSCHE TELEKOM KONTRA BIZOTTSÁG enyhe súlyosságúnak lehetett volna minősíteni. A felperes hangsúlyozza, hogy 2002. december 19-i határozatával a RegTP még el is utasította a felperes egy kérelmét, amelyben az a megállapított ársapka felé kívánta emelni kiskereskedelmi árait, pedig a felperes, kérelmének alátámasztásaképpen, az ársapka átlépésének indokaképpen a Bizottság által megindított eljárásra hivatkozott.
The 10% reduction in the basic amount of the fine to take account of the regulation of charges by RegTP is therefore insufficient.
Nem elégséges tehát a bírság alapösszegének 10%-kal történő csökkentése, amelyet a Bizottság a RegTP díjszabályozására tekintettel rendelt el.
A ‘reasonable doubt’ as to whether the applicant’s conduct ‘does indeed constitute an infringement’ within the meaning of the Guidelines can be justified on the basis of RegTP’s decisions.
A RegTP határozatai a fent hivatkozott iránymutatás értelmében vett „ésszerű kétséget” alapoztak meg azt illetően, hogy a felperes magatartása „valóban jogsértést valósít-e meg”.
The applicant refers moreover to Commission Decision 2001/892/EC of 25 July 2001 relating to a proceeding under Article 82 of the EC Treaty (COMP/C-1/36.915 — Deutsche Post AG — Interception of cross-border mail) (OJ 2001 L 331, p. 40; ‘the Deutsche Post decision’), in which the Commission imposed only a symbolic fine, owing to the fact that the company in question had behaved in a manner which was in accordance with the caselaw of the German courts, and no Community caselaw existed concerning cross-border letter mail services.
A felperes emellett hivatkozik az EK 82. cikk alkalmazására vonatkozó eljárásról szóló, 2001. július 25-i 2001/892/EK bizottsági határozatra (COMP/C-1/36.915. – Deutsche Post AG – Külföldről érkező küldemények visszatartása ügy) (HL L 311., 40. o., a továbbiakban: Deutsche Post határozat), amelyben a Bizottság csak jelképes bírságot szabott ki, tekintettel arra, hogy a szóban forgó társaság a német bíróságok ítélkezési gyakorlatával összhangban járt el, valamint hogy nem létezett közösségi ítélkezési gyakorlat a határon átnyúló postai szolgáltatásokra vonatkozóan.
The Commission should also have taken other attenuating circumstances into account when setting the fine, namely the lack of any serious restriction on competition and the fact that the applicant’s low retail prices fulfil a social function.
A bírság kiszabása során a Bizottságnak további enyhítő körülményeket is figyelembe kellett volna vennie, nevezetesen egyrészt azt, hogy nem állt fenn a verseny súlyos korlátozása, másrészt azt, hogy a felperes alacsony kiskereskedelmi árai szociális funkciót látnak el.
In its reply, the applicant draws attention to the judgment of the Oberlandesgericht Düsseldorf of 16 January 2002.
Válaszában a felperes felhívta a figyelmet az Oberlandesgericht Düsseldorf 2002. január 16-i ítéletére.
It observes that that court held that the levy of charges set by RegTP cannot constitute an abuse of the applicant’s dominant position and that the mere lodging of a tariff application by the applicant is not sufficient to make the applicant responsible for an infringement of competition law.
Rámutatott arra, hogy e bíróság úgy ítélte meg, hogy a RegTP által meghatározott díjak beszedése nem minősíthető erőfölénnyel való visszaélésnek a felperes részéről, és hogy egy díjmódosítási kérelem benyújtása önmagában nem elegendő ahhoz, hogy versenyjogi jogsértést rójanak a terhére.
According to the Oberlandesgericht Düsseldorf, the applicant was under no obligation under competition law to make other applications.
Ugyanezen bíróság szerint a versenyjog alapján a felperest nem terheli semmilyen kötelezettség arra nézve, hogy további kérelmet nyújtson be.
At most, a symbolic fine could have been
Legfeljebb jelképes bírságot lehetett volna
2008 — CASE T-271/03 imposed on the applicant, in view of the fact not only that the charges are partially in accordance with the caselaw of the German courts (recital 193 to the Deutsche Post decision), but also that they have been mandatorily fixed by RegTP.
ÜGY kiszabni a felperesre, tekintettel nemcsak arra, hogy a díjak részben összhangban vannak a német bíróságok ítélkezési gyakorlatával (a Deutsche Post határozat (193) preambulumbekezdése), de arra is, hogy azokat a RegTP állapította meg kötelező jelleggel.
In recitals 206 and 207 to the contested decision, the Commission characterised the infringement as serious, not as very serious, in respect of the period from 1 January 1998 to 31 December 2001 on the grounds, first, that the weighted method applied to determine the margin squeeze was new and had not previously been the subject of a formal decision and, second, that the applicant had steadily reduced the margin squeeze since 1999 at least.
A megtámadott határozat (206) és (207) preambulumbekezdésében a Bizottság a jogsértést az 1998. január 1-je és 2001. december 31. közötti időszak vonatkozásában súlyosnak, de nem különösen súlyosnak minősítette, egyrészt azért, mert az árpréshatás súlyozással történő kiszámításának módszere új, és korábban még nem jelent meg hivatalos határozatban, másrészt pedig azért, mert a felperes legalább 1999-től kezdve folyamatosan mérsékelte az árpréshatást.
As regards the period from 1 January 2002 to May 2003, the Commission held that there was a minor infringement (recital 207 to the contested decision), because ‘[the applicant’s] only legal means of reducing the margin squeeze [was] limited to increases in the T-DSL charges’ (recital 206 to the contested decision).
A 2002. január 1-jétől 2003 májusáig tartó időszak tekintetében a Bizottság enyhe jogsértést állapított meg (a megtámadott határozat (207) preambulumbekezdése), tekintettel arra, hogy „[a felperesnek] az árpréshatás mérséklésére jogi lehetőségként csak a T-DSL díjának emelése állt rendelkezésére” (a megtámadott határozat (206) preambulumbekezdése).
Furthermore, in respect of the same period, the Commission made no increase in the fine to reflect the duration of the infringement ‘in view of the regulatory restrictions on [the applicant’s] scope for adjusting tariffs’ (recital 211 to the contested decision).
A Bizottság ezen időszak tekintetében nem élt azzal a lehetőséggel, hogy a jogsértés időtartamára tekintettel megemelje a bírság összegét, tekintettel „azokra a szabályozási korlátokra, amelyek behatárolták [a felperes] mozgásterét díjainak megváltoztatása terén” (a megtámadott határozat (211) preambulumbekezdése).
In recital 212 to the contested decision, the Commission treated the fact that ‘the [applicant’s] retail and wholesale charges in question in the current proceeding were subject to sector specific regulation since [1998] on national level until today’ as an attenuating circumstance.
A megtámadott határozat (212) preambulumbekezdésében a Bizottság enyhítő körülményként vette figyelembe azt a tényt, hogy „[a felperes] kiskereskedelmi és nagykereskedelmi díjai olyan díjak, amelyek 1998 eleje óta nemzeti szintű ágazati szabályozás hatálya alatt álltak és állnak mind a mai napig”.
On the basis of the foregoing considerations, the Commission imposed a fine of EUR 12.6 million on the applicant in Article 3 of the contested decision.
A fent ismertetett megfontolások alapján a Bizottság a megtámadott határozat 3. cikkében 12,6 millió eurós bírságot szabott ki a felperesre.
It determined the amount of the fine using the method which it had laid down in the Guidelines.
A bírság összegét az iránymutatásban meghatározott számítási mód szerint állapította meg.
Thus, in accordance with the second paragraph of Section 1A of the Guidelines, the amount of the fine to take account of the gravity of the infringement was set at EUR 10 million (recital 207 to the contested decision).
Így az iránymutatás 1.A. pontja második francia bekezdésének megfelelően 10 millió euróban állapította meg a bírságot a jogsértés súlya alapján (a megtámadott határozat (207) preambulumbekezdése).
Applying the first paragraph of Section 1B of the Guidelines, that amount was increased by 40% to take account of the duration of the infringement for the period from 1 January 1998 to 31 December 2001, which results in a basic amount of EUR 14 million (recital 211 to the contested decision).
Az iránymutatás 1.B. pontjának első francia bekezdése alapján a Bizottság ezt az összeget 40%-kal megemelte a jogsértés – 1998. január 1-je és 2001. december 31. közötti – időtartamára tekintettel, ami így 14 millió eurós alapösszeget eredményezett (a megtámadott határozat (211) preambulumbekezdése).
That figure was then reduced by 10% to take account of attenuating circumstances in accordance with Section 3 of the Guidelines.
Végül a Bizottság ezt az összeget az iránymutatás 3. pontjával összhangban, az enyhítő körülmények figyelembevételével 10%-kal csökkentette.
It must be held that, contrary to the applicant’s claim, the Commission was entitled to characterise the infringement as serious for the period from 1 January 1998 to 31 December 2001 (recital 207 to the contested decision).
Meg kell állapítani, hogy a felperes állításával szemben a Bizottság joggal minősítette súlyosnak a jogsértést az 1998. január 1-je és 2001. december 31. közötti időszak vonatkozásában (a megtámadott határozat (207) preambulumbekezdése).
The pricing practices complained of strengthen the barriers to entry to the recently liberalised markets and thus jeopardise the proper functioning of the common market.
A kifogásolt árképzési gyakorlat ugyanis megerősíti az újonnan liberalizált piacra való belépés előtti akadályokat, és ezzel veszélyezteti a közös piac megfelelő működését.
In that regard, it must be borne in mind that the Guidelines (second paragraph of Section 1A) describe the exclusionary behaviour of dominant firms as serious infringements, or even very serious infringements if committed by undertakings holding a virtual monopoly.
Fel kell idézni, hogy az iránymutatás (1.A. pont, második francia bekezdés) az erőfölényben lévő vállalkozás részéről tanúsított kizáró magatartást súlyos jogsértésnek minősíti, sőt, gyakorlatilag monopolhelyzetben lévő vállalkozások esetében különösen súlyosnak.
As regards the intervention of RegTP in setting the applicant’s tariffs, it must be borne in mind that, when the level of the penalty is set, the conduct of the undertakings concerned may be assessed in the light of the national legal framework, which
Ami a RegTP által a felperes díjainak meghatározásába való beavatkozást illeti, emlékeztetni kell arra, hogy a szankció mértékének megállapítása során az érintett vállalkozás magatartása kapcsán figyelembe lehet venni a nemzeti szabályozást mint
2008 — CASE T-271/03 is a mitigating factor (see, to that effect, Suiker Unie and Others v Commission, cited in paragraph 89 above, paragraph 620, and CIF, cited in paragraph 86 above, paragraph 57).
ÜGY enyhítő körülményt (lásd ilyen értelemben a fenti 89. pontban hivatkozott Suiker Unie és társai kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 620. pontját és a fenti 86. pontban hivatkozott CIF-ügyben hozott ítélet 57. pontját).
At the hearing, the Commission explained that the 10% reduction of the fine to take account of the fact that ‘the [applicant’s] retail and wholesale charges … were subject to sector specific regulation since [1998] on national level’ (recital 212 to the contested decision) relates to RegTP’s intervention in setting the applicant’s prices and to the fact that that national authority has, on several occasions during the period covered by the contested decision, considered the question of the existence of a margin squeeze resulting from the applicant’s tariff practices.
A tárgyaláson a Bizottság kifejtette, hogy a bírság 10%-os mérséklése, amelyre annak figyelembevételével került sor, hogy „[a felperes] kiskereskedelmi és nagykereskedelmi díjai olyan díjak, amelyek […] nemzeti szintű ágazati szabályozás hatálya alatt álltak […]” (a megtámadott határozat (212) preambulumbekezdése) egyrészt a RegTP által a felperes díjainak meghatározásába való beavatkozással függ össze, másrészt azzal a körülménnyel, hogy e hatóság a megtámadott határozattal érintett időszak folyamán több alkalommal vizsgálta a felperes árképzési gyakorlatából eredő árpréshatás fennállását.
Having regard to the Commission’s discretion when determining the amount of a fine (Case T-150/89 Martinelli v Commission [1995] ECR II-1165, paragraph 59, and Joined Cases T-109/02, T-118/02, T-122/02, T-125/02, T-126/02, T-128/02, T-129/02, T-132/02 and T-136/02 Bolloré and Others v Commission [2007] ECR II-1165, paragraph 580), it must be held that the Commission duly took into account the matters referred to in the preceding paragraph when reducing the basic amount of the fine by 10%.
A Bizottság számára a bírság összegének meghatározása során rendelkezésre álló mérlegelési mozgástérre tekintettel (az Elsőfokú Bíróság T-150/89. sz., Martinelli kontra Bizottság ügyben 1995. április 6-án hozott ítéletének [EBHT 1995., II-1165. o.] 59. pontja és T-109/02., T-118/02., T-122/02., T-125/02., T-126/02,. T-128/02., T-129/02., T-132/02. és T-136/02. sz., Bolloré és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2007. április 26-án hozott ítéletének [EBHT 2007., II-947. o.] 580. pontja) meg kell állapítani, hogy a Bizottság megfelelően vette figyelembe az előző pontban említett körülményeket, amikor 10%-kal mérsékelte a bírság alapösszegét.
As regards the alleged social function fulfilled by the applicant, it must be observed that, according to Article 86(2) EC, undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest are subject to the rules of the EC Treaty, in particular to the rules on competition, in so far as the application of such rules does not obstruct the performance, in law or in fact, of the particular tasks assigned to them.
A felperes által ellátott állítólagos szociális funkciót illetően meg kell állapítani, hogy az EK 86. cikk (2) bekezdése értelmében az általános gazdasági érdekű szolgáltatások működtetésével megbízott vállalkozások olyan mértékben tartoznak az EK-Szerződés szabályai, különösen a versenyszabályok hatálya alá, amennyiben ezek alkalmazása sem jogilag, sem ténylegesen nem akadályozza a rájuk bízott sajátos feladatok végrehajtását.
Even on the assumption that the applicant has been entrusted with a task of operating services of general economic interest within the meaning of that provision, the applicant fails to show why the pricing practices which have been criticised in the contested decision are necessary to the performance of that task.
Még ha feltételezzük is, hogy a felperest e cikk értelmében véve megbízták általános gazdasági érdekű szolgáltatások működtetésével, a felperes nem mutatta be, hogy a megtámadott határozatban kifogásolt árképzési gyakorlat mennyiben szükséges e feladat végrehajtásához.
That argument cannot therefore be upheld.
Ezért ez az érv nem fogadható el.
The applicant refers again to the Deutsche Post decision and takes the view that the Commission should have imposed a symbolic fine on the applicant, as it did on the dominant undertaking in that decision.
A felperes újra a Deutsche Post határozatra hivatkozik, és úgy véli, hogy a Bizottságnak jelképes bírságot kellett volna kiszabnia rá, amint azt az említett határozatban is tette az erőfölényben lévő vállalkozás esetében.
In that regard, it must be observed first of all that, according to settled case-law, the fact that the Commission in the past imposed fines of a certain level for particular types of infringement does not mean that it is estopped from raising that level within the limits set by Regulation No 17, if that is necessary to ensure the implementation of Community competition policy.
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az a tény, miszerint a Bizottság a múltban bizonyos fajta jogsértésekre bizonyos szinten szabta ki a bírságokat, nem fosztja meg attól a lehetőségtől, hogy ezt a szintet a 17. rendeletben jelzett korlátok között felemelje, ha ez a közösségi versenypolitika végrehajtásának biztosítása érdekében szükséges.
The proper application of the Community competition rules requires that the Commission be able at any time to adjust the level of fines to the needs of that policy (see Bolloré and Others v Commission, cited in paragraph 313 above, paragraph 376, and the caselaw cited).
A közösségi versenyjog szabályainak hatékony alkalmazása megkívánja, hogy a Bizottság bármikor e politikához tudja igazítani a bírság szintjét (lásd a fenti 313. pontban hivatkozott Bolloré és társai kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 376. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
Next, it must be held that the applicant’s situation is fundamentally different from that of the undertaking referred to in the Deutsche Post decision.
Ezt követően meg kell állapítani, hogy a felperes helyzete alapvetően különbözik a Deutsche Post határozatban érintett vállalkozás helyzetétől.