natgillin/translations-raw huggingface dataset:
At the same time, the scope of serious negligence would be much more precisely defined since circumstances beyond the control of the person causing the damage would have significantly less relevance in comparison with the subjective circumstance of knowledge.
Egyúttal a súlyos hanyagság fogalma sokkal pontosabban meghatározásra kerülne, mivel a károkozó személyén kívül álló körülményeknek sokkal kisebb szerep jutna a tudat szubjektív tényezőjével összehasonlítva.
71 — Commission v Germany, cited in footnote 33, paragraph 52, and Bellio F.lli, cited in footnote 33, paragraph 33.
Adeneler-ügyben 2006. július 4-én hozott ítélet (EBHT 2006., I-6057. o.) 110. pontját.
73 — As regards restrictive interpretation in conformity with fundamental rights, see Case C-540/03 Parliament v Council (‘family reunification’) [2006] ECR I-5769, in particular paragraph 97 et seq.
73 – Az alapvető jogokkal összhangban történő megszorító értelmezés tekintetében lásd a C-540/03. sz. Parlament kontra Tanács („családegyesítés”) ügyben 2006. június 27-én hozott ítélet (EBHT 2006., I-5769. o.) 97. és azt követő pontjait.
Article 5(2) of Directive 2005/35 applies only to the areas referred to in Article 3(1)(c), (d) and (e), that is to say, to straits, the exclusive economic zone and the high seas, but not to the territorial sea, which is referred to in subparagraph (b).
INTERTANKO ÉS TÁRSAI a 3. cikk (1) bekezdésének c), d) és e) pontjában említett övezetek tekintetében alkalmazandó, azaz a tengerszorosok, a kizárólagos gazdasági övezet és a nyílt tenger tekintetében, nem alkalmazandó ugyanakkor a parti tengeren, amely az (1) bekezdés b) pontjában található.
Interpreted thus, as required by the Community’s obligations under international law, Article 4 of Directive 2005/35, in conjunction with Article 5(2) thereof, does not go beyond Marpol 73/78 and is therefore also not contrary to the Convention on the Law of the Sea when applied to acts in straits, in the exclusive economic zone and on the high seas.
Ha elfogadjuk a Közösség nemzetközi kötelezettségeivel összhangban lévő ezen értelmezést, a 2005/35 irányelv 4. cikkének az 5. cikk (2) bekezdésével együtt értelmezett rendelkezései, nem lépnek túl a Marpol 73/78 egyezmény keretén, és így a tengerszorosokban, a kizárólagos gazdasági övezetben és a nyílt tengeren végrehajtott cselekményekre történő alkalmazásuk nem mond ellent a Tengerjogi egyezménynek.
Consequently, examination of the first question referred to the Court has revealed no factor of such a kind as to bring into question the validity of provisions of Directive 2005/35.
Következésképpen az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdés vizsgálata nem tárt fel olyan elemet, amely érintené a 2005/35 irányelv rendelkezéseinek érvényességét.
These questions would be resolved if the concept of serious negligence had, in respect of events in the territorial sea, the same content as it does in respect of events in straits, in the exclusive economic zone and on the high seas.
A kérdésekre megoldást jelentené, ha a súlyos hanyagság fogalma a parti tengeren bekövetkező események tekintetében ugyanazt jelentené, mint a tengerszorosokban, a kizárólagos gazdasági övezetben és a nyílt tengeren.
Were that the case, a discharge resulting from serious negligence would, in accordance with the foregoing considerations, presuppose recklessness in the knowledge that damage was probable.
Ebben az esetben ugyanis a fenti fejtegetések alapján a súlyos hanyagsággal okozott kibocsátás feltétele a káreset bekövetkezte lehetőségének tudatával párosuló gondatlanság volna.
This interpretation would ensure a uniform interpretation of the concept of serious negligence within Directive 2005/35 and at the same time rule out any conflict with Marpol 73/78.
Ez az értelmezés biztosítaná a súlyos hanyagság fogalmának egységes értelmezését a 2005/35 irányelv keretében, és egyúttal minden ellentmondást kizárna a Marpol 73/78 egyezmény tekintetében.
C — Second and third questions — liability in the territorial sea
C – A második és a harmadik kérdés – a felelősség kérdése a parti tengeren
The second and third questions concern the standard of liability of serious negligence in the territorial sea and should therefore be dealt with together.
A második és a harmadik kérdés a súlyos hanyagság felelősségi szintjének a parti tengeren történő alkalmazását érinti, és ezért helyénvaló azokkal egyszerre foglalkozni.
However, the narrow interpretation of the concept of serious negligence outside the territorial sea is merely the result of efforts to avoid a breach of the Community’s obligations under international law.
Ugyanakkor a súlyos hanyagság megszorító értelmezése a parti tengeren kívüli övezetekre vonatkozóan azon igyekezet eredménye, hogy elkerülhető legyen a Közösség nemzetközi jogi kötelezettségeinek megsértése.
Against that, the wording, the legislative context and aspects of the legislative procedure suggest that serious negligence must be construed more broadly, 75that is to say, as a serious breach of duties of care without, however, any need for knowledge that damage is probable.
Ezzel szemben mind a szövegezés, mind a rendszertani összefüggések, mind pedig a jogalkotási eljárás egyes elemei arra utalnak, hogy a súlyos hanyagságot tágabban kell értelmezni, 75 nevezetesen mint a gondossági kötelezettség nagymértékű megsértését, amelyhez azonban nem szükséges az a tudat, hogy feltehetően káreset következik be.
They are based on the fact that, under Articles 4 and 5 of Directive 2005/35, in the territorial sea all persons, that is to say, also the owner, the master and the crew when acting under the master’s responsibility, are subject to the standard of liability of serious negligence.
A kérdések azon alapulnak, hogy a 2005/35 irányelv 4. és 5. cikke értelmében a parti tengeren mindenkire, azaz a tulajdonosra, a parancsnokra és a személyzetre is vonatkozik a súlyos hanyagság felelősségi szintje.
75 — See point 103 et seq. above.
75 – Lásd a fenti 103. és azt követő pontokat.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-308/06 convention.
KOKOTT FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA – C-308/06.
They contend that this accordingly rules out liability for serious negligence.
SZ. ÜGY szerint ez kizárja a súlyos hanyagságért viselt felelősséget.
Consequently, the transposition of this narrow interpretation of the concept of serious negligence to the territorial sea can be justified only if it is required by the Community’s obligations under international law.
Következésképpen a súlyos hanyagság e megszorító értelmezésének a parti tenger tekintetében való alkalmazása csak akkor fogadható el, ha azt a Közösség nemzetközi jogi kötelezettségei teszik szükségessé.
However, this argument overlooks the fact that rules on environmental protection are also permitted in connection with innocent passage.
Ez az érvelés azonban nincs tekintettel arra, hogy a békés áthaladással összefüggésben a környezetszennyezésre vonatkozóan is elfogadható szabályozás.
As, for example, Denmark and Estonia point out, Article 21(1)(f) of the Convention on the Law of the Sea expressly makes clear that the coastal State may adopt laws and regulations, in conformity with the provisions of the convention and other rules of international law, relating to innocent passage through the territorial sea, in respect of the preservation of the environment of the coastal State and the prevention, reduction and control of pollution thereof.
Amint arra például Dánia és Észtország rámutatott, a Tengerjogi egyezmény 21. cikke (1) bekezdésének f) pontja kifejezetten úgy rendelkezik, hogy parti állam az egyezménnyel és a nemzetközi jog egyéb szabályaival összhangban törvényeket és rendelkezéseket fogadhat el a parti tengeren történő békés áthaladásra vonatkozóan környezetének védelme, a szennyezés megelőzése, csökkentése és ellenőrzése tekintetében.
Under Article 21(4), foreign ships must comply with these laws during innocent passage.
A 21. cikk (4) bekezdése értelmében a külföldi hajók e törvényeket és rendelkezéseket betartva gyakorolják a békés áthaladás jogát.
Here too no provision is made in principle for the binding effect of generally accepted international standards.
Itt sincs utalás az általánosan elfogadott nemzetközi szabályok kötelező voltára.
Under Article 21(2), such binding effect applies only in regard to the design, construction, manning or equipment of foreign ships.
A 21. cikk (2) bekezdése alapján ilyen kötelező jelleg csak a külföldi hajók szerkezete, személyzete és felszerelése tekintetében érvényesül.
Article 2 of the Convention on the Law of the Sea states that the sovereignty of a coastal State extends to the territorial sea (paragraph 1) and is to be exercised subject to the convention and to other rules of international law (paragraph 3).
A Tengerjogi egyezmény 2. cikke megállapítja, hogy a parti állam szuverenitása kiterjed a parti tengerre [(1) bekezdés], és azt az egyezménynek és a nemzetközi jog más szabályainak megfelelően kell gyakorolni [(3) bekezdés].
Under Article 211(4), coastal States may, in the exercise of their sovereignty within their territorial sea, adopt laws and regulations for the prevention, reduction and control of marine pollution from foreign vessels.
A 211. cikk (4) bekezdése értelmében a parti államok a parti tengerhez kapcsolódó szuverenitásuk gyakorlása során törvényeket és rendelkezéseket fogadhatnak el a tengeri környezetben idegen hajók által okozott szennyezés megelőzése, csökkentése, valamint ellenőrzése céljából.
This applies expressly also to vessels exercising the right of innocent passage.
Ez kifejezetten érvényes azon hajókra, amelyek a békés áthaladás jogát gyakorolják.
Such laws and regulations may not, in accordance with Part II, section 3, of the Convention on the Law of the Sea, hamper innocent passage of foreign vessels.
E törvények és rendelkezések a Tengerjogi egyezmény II. részének 3. szakaszával összhangban nem korlátozhatják az idegen hajók békés áthaladását.
By contrast to the situation outside the territorial sea, there is no reference to generally accepted international standards.
A parti tengeren kívüli övezetektől eltérően itt nincs utalás az általánosan elfogadott nemzetközi szabályokra.
The claimants, Malta, Greece and Cyprus take the view that liability for serious negligence infringes the right of innocent passage.
Az alapeljárás felperesei, Málta, Görögország és Ciprus szerint a súlyos hanyagságért viselt felelősség sérti a békés áthaladás jogát.
They rely in particular on Article 19(2)(h) of the Convention on the Law of the Sea.
E tekintetben különösen a Tengerjogi egyezmény 19. cikk (2) bekezdésének h) pontjára hivatkoznak.
Under that provision, passage is no longer innocent where a vessel causes wilful and serious pollution contrary to the
E rendelkezés értelmében az áthaladás már nem békés, amennyiben egy hajó az egyezménnyel ellentétes, szándékos és komoly szennyezést okoz. Álláspontjuk
It is not necessary to examine here to what point this rule-making power of the coastal States extends.
E tekintetben nem szükséges megvizsgálni, hogy meddig terjed a parti államok ezen szabályozási jogköre.
It is possible that this power does not countenance environmen-tal-protection provisions where they would prevent passage completely.
Elképzelhető, hogy olyan környezetvédelmi rendelkezésekre már nem terjed ki, amelyek az áthaladást teljes mértékben kizárják.
Restrictions on the sovereignty of coastal States could also affect the enforcement of penalties on vessels at sea.
A parti állam szuverenitásának korlátozása befolyásolhatja a hajókra kiszabott szankciók végrehajtását a tengeren.
Article 4 of Directive 2005/35, however, does not go that far.
A 2005/35 irányelv azonban nem megy ilyen messzire, sem az áthaladást nem tiltja, sem az úton levő hajók tekintetében nem ír elő meghatározott végrehajtási intézkedéseket.
In particular, passage is not prohibited and no particular enforcement measures against vessels
A tagállamoknak mindössze meg kell tiltaniuk
INTERTANKO AND OTHERS the territorial sea is deemed to be part of the territory of the coastal State and the latter therefore does not require to be authorised by the Convention on the Law of the Sea to make rules.
INTERTANKO ÉS TÁRSAI is adódik ez a következtetés, mivel a parti tenger a parti állam államterületének számít, és ennek megfelelően az utóbbinak e terület vonatkozásában alapvetően nincs szüksége szabályozási jogkörre a Tengerjogi egyezmény alapján.
Rather, the Member States are merely to prohibit certain acts which are not necessary for passage.
bizonyos, az áthaladáshoz nem szükséges cselekményeket.
In this respect the relatively low standard of care laid down in Marpol 73/78 is raised only slightly.
E tekintetben a Marpol 73/78 egyezmény relatíve enyhe gondossági szintje csak kicsit lesz magasabb.
That must be possible as a rule on prevention and reduction of environmental pollution within the meaning of Article 21(1) (f) of the Convention on the Law of the Sea.
Ez azonban nem kizárt a Tengerjogi egyezmény 21. cikke (1) bekezdésének f) pontja értelmében a szennyezés megelőzésére és csökkentésére vonatkozó szabályok alapján.
The claimants, Malta, Greece and Cyprus further submit that Marpol 73/78 precludes the contracting States from adopting stricter provisions in the territorial sea also.
Az alapeljárás felperesei, valamint Málta, Görögország és Ciprus azt is kifejtették, hogy a Marpol 73/78 egyezmény alapján az is kizárt, hogy az egyezményben részes államok a parti tenger tekintetében szigorúbb szabályokat fogadjanak el.
They claim that Marpol 73/78 constitutes a definitive compromise with regard to the prosecution of environmental pollution resulting from discharges from ships.
A Marpol 73/78 egyezmény álláspontjuk szerint egy végleges kompromisszumot jelent a hajók általi kibocsátással okozott környezetszennyezés elleni fellépés terén.
Therefore, these parties to the proceedings clearly conclude that Marpol 73/78 permits discharges that are not prohibited by the convention.
Ezen érintettek tehát nyilvánvalóan úgy ítélik meg, hogy a Marpol 73/78 egyezmény lehetővé teszi az olyan kibocsátásokat, amelyeket az egyezmény nem tilt.
Contrary to the submissions of Cyprus, the reference to other rules of international law in Article 2(3) and Article 21(1)(f) of the Convention on the Law of the Sea does not mean that the Community is bound by Marpol 73/78 in the territorial sea.
A Ciprus által képviselt állásponttól eltérően a Tengerjogi egyezmény 2. cikkének (3) bekezdésében és 21. cikke (1) bekezdésének f) pontjában szereplő utalás a nemzetközi jog egyéb szabályaira nem jelenti azt, hogy a Közösséget a parti tenger tekintetében köti a Marpol 73/78 egyezmény.
Since the Community is not party to that convention and the Convention on the Law of the Sea does not refer to Marpol 73/78 in respect of the territorial sea, it does not contain any separate rule of international law in respect of the Community. 76
Mivel a Közösség nem szerződő fele az egyezménynek, és mivel a Tengerjogi egyezmény a parti tenger tekintetében nem hivatkozik a Marpol 73/78 egyezményre, az a Közösség számára nem minősül a nemzetközi jog egyéb szabályának. 76
Only in the alternative, should the Court reach a different conclusion, for example on the basis of the judgment in Netherlands v Parliament and Council, I will therefore examine whether Marpol 73/78 requires that the
Ez az érvelés azonban álláspontom szerint 77 már csak azért sem kérdőjelezheti
Consequently, Estonia, Denmark, Spain, France, Sweden, the United Kingdom, the Parliament, the Council and the Commission are correct in their respective submissions that the Convention on the Law of the Sea does not restrict the power to make laws on environmental protection within the territorial sea, by contrast to the sea areas examined in the response to the first question, to the implementation of internationally accepted standards, and in particular not to the implementation of Marpol 73/78.
Ennek megfelelően Észtország, Dánia, Spanyolország, az Egyesült Királyság, valamint a Parlament, a Tanács és a Bizottság helyesen állapította meg, hogy a Tengerjogi egyezmény a parti tenger tekintetében a környezetvédelemre vonatkozó szabályozási jogkört az első kérdés keretében vizsgált tengeri övezetektől eltérően nem korlátozza a nemzetközileg elfogadott szabályok végrehajtására, különösen nem a Marpol 73/78 egyezmény végrehajtására.
76 — See point 37 et seq. above.
76 – Lásd a fenti 37. és azt követő pontokat.
77 — See point 71 et seq. above.
77 – Lásd a fenti 71. és azt követő pontokat.
discharge of oil set out in Regulation 9 of Annex I, that could possibly be construed as express authorisation for certain forms of discharge.
olyan van, nevezetesen az I. melléklet olajkibocsátás tilalmára vonatkozó 9. szabályában található rendelkezés, amely esetleg bizonyos kibocsátásra vonatkozó kifejezett engedélyként volna felfogható.
That is because that provision states that discharges are prohibited ‘except when all the following conditions are satisfied’.
Eszerint ugyanis minden kibocsátás tilos, „kivéve, ha teljesülnek az alábbi feltételek”.
These conditions concern the discharge of small amounts of oil during navigation.
E feltételek a hajó üzemeltetésével összefüggő kis mennyiségű olajkibocsátással kapcsolatosak.
Nor are they prohibited by Directive 2005/35 since Article 5(1) incorporates this exception in full.
Ez a 2005/35 irányelv szerint sem tilos, hiszen az 5. cikk (1) bekezdése e kivételt átvette.
Therefore, in this case it is not necessary to decide whether Marpol 73/78 actually allows such discharges.
Éppen ezért nem szükséges megvizsgálni a jelen esetben, hogy a Marpol 73/78 egyezmény e kibocsátást valóban megengedi-e.
The wording of Marpol 73/78 does not indicate that it seeks to establish definitive rules on prohibited discharges from ships also within the territorial sea.
A Marpol 73/78 egyezmény szövegéből nem tűnik ki az, hogy kimerítően kívánta volna szabályozni a hajókról származó tiltott kibocsátásokat a parti tenger tekintetében is.
Marpol 73/78 requires that certain discharges be prohibited, investigated and prosecuted.
A Marpol 73/78 egyezmény azt írja elő, hogy bizonyos kibocsátások tekintetében tilalmat kell megállapítani, vizsgálatot kell lefolytatni, és eljárást kell indítani.
The relevant provisions are to be found in Articles 1, 4, and 6 of the Convention and in Annex I, Regulation 9, and Annex II, Regulation 5.
Az erre vonatkozó rendelkezések az egyezmény 1., 4. és 6. cikkében találhatóak, valamint az I. melléklet 9. szabályában és a II. melléklet 5. szabályában.
As is submitted in the order for reference and also by the claimants, Malta and Cyprus, under Article 14(1) the contracting States are bound by Annexes I and II in their entirety.
Amint azt az előzetes döntéshozatal iránti kérelem, illetve az alapeljárás felperesei, továbbá Málta és Ciprus is jelezte, a Marpol 73/78 egyezmény 14. cikk (1) bekezdése értelmében az I. és a II. melléklet a részes államokra nézve teljes egészében kötelező.
By contrast, the standard of liability laid down by Regulation 11(b)(ii) of Annex I to Marpol 73/78 has, in terms of regulation, an entirely different function from the exception contained in Regulation 9.
Ezzel szemben a Marpol 73/78 egyezmény I. melléklete 11. szabálya b) pontjának ii) alpontjában található felelősségi mérce szabályozási szempontból teljesen más szerepet játszik, mint a 9. szabályban szereplő kivétel.
Regulation 9 does not apply unless the owner or the master acted with intent to cause damage or recklessly and with knowledge that damage would probably result.
Amennyiben ugyanis a tulajdonos vagy a parancsnok nem károkozási szándékkal, vagy nem tudatos gondatlansággal és abban a tudatban cselekedett, hogy feltehetően káreset következik be, a 9. szabály nem alkalmazandó.
The same applies with regard to the interaction between Regulation 5 of Annex II and Regulation 6(b)(ii).
Ugyanez érvényes a II. melléklet 5. szabálya és a 6. szabály b) pontjának ii) alpontja közötti összefüggésre.
Consequently, in these circumstances Marpol 73/78 contains no rules on discharge caused by damage.
Következésképpen ezen esetekre vonatkozóan a Marpol 73/78 egyezmény nem tartalmaz szabályt a károkozással okozott kibocsátásra vonatkozóan.
The absence of rules cannot normally be construed as authorisation.
A szabályok hiánya általában nem értelmezhető engedélyként.
These provisions define a minimum standard for provisions to protect against discharges of polluting substances from ships into the sea which is binding on the States that are parties to Marpol 73/78.
E rendelkezések a hajókról a tengerbe történő kibocsátással szembeni környezetvédelmi rendelkezések tekintetében a Marpol 73/78 egyezményben részes államokra nézve kötelező minimumszabályokat határoznak meg.
As has already been shown, by reason of the interaction with provisions of the Convention on the Law of the Sea this minimum standard is the only permitted standard of protection in the exclusive economic zone, in straits and on the high seas.
Amint már bemutatásra került, e minimumszabályok a Tengerjogi egyezmény közvetítésével a kizárólagos gazdasági övezet, a tengerszorosok és a nyílt tenger tekintetében az egyetlen lehetséges védelmi szintjét jelentik.
However, among the provisions of Marpol 73/78 referred to there is only one, that is to say, the prohibition on the
A Marpol 73/78 egyezmény szóban forgó rendelkezései között csak egyetlen
Thus, whilst no authorisation can be discerned, there is evidence in the wording of Marpol 73/78 that stricter rules are to be
Míg tehát nem fedezhető fel engedély, a Marpol 73/78 egyezmény szövegében több jel mutat arra, hogy bizonyos körülmények
INTERTANKO AND OTHERS them.
INTERTANKO ÉS TÁRSAI között megengedhetőek szigorúbb szabályok.
Even though the contracting States were unable to agree on such stricter rules, as Greece and the claimants submit, it by no means follows that in Marpol 73/78 they agreed on a definitive standard of protection for all areas of the sea.
Így a 9. cikk (2) bekezdése kifejezetten megállapítja, hogy a Marpol 73/78 egyezmény nem érinti a tagállamok Tengerjogi egyezmény által meghatározott felségjogát (jurisdiction). Amint már bemutatásra került, a Tengerjogi egyezmény a parti tenger tekintetében megenged szigorúbb védelmi szabályokat.
permitted under certain circumstances. In particular, Article 9(2) states expressly that Marpol 73/78 is not to prejudice the jurisdiction of coastal States as laid down within the framework of the Convention on the Law of the Sea.
arról a Marpol 73/78 egyezmény kifejezetten rendelkezik.
As already shown, the Convention on the Law of the Sea does, however, allow stricter protective provisions in the territorial sea.
Még ha a szerződő államok nem is tudtak megállapodni ilyen szabályokról, amint azt Görögország és az alapeljárás felperesei jelezték, ebből semmiképpen sem következik az, hogy a Marpol 73/78 egyezménnyel egy kizárólagos védelmi szintben állapodtak meg valamennyi tengeri övezet tekintetében.
Furthermore, the second paragraph in the preamble to Marpol 73/78 recognises that, inter alia, negligent and accidental release constitutes a serious source of pollution.
Emellett a Marpol 73/78 egyezmény második preambulumbekezdése elismeri, hogy többek között a gondatlan és vétlen kibocsátás a szennyezés jelentős forrását jelenti.
It would therefore be surprising if Marpol 73/78 were to exempt these forms of discharge under all circumstances.
Meglepő volna ezért, ha Marpol 73/78 egyezmény az ilyen kibocsátást minden körülmények között lehetővé tenné.