natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In its judgment of 17 April in Joined Cases F-44/06 and F-94/06 C and F v Commission, the Tribunal established the procedural implications of Article 233 EC and the caselaw according to which, where a judgment annuls a measure, the administration is under a duty to act and take the measures to implement a final judgment without any requirement being imposed on the official to that end.
Az F-44/06. és F-94/06. sz., C és F kontra Bizottság ügyben 2007. április 17-én hozott ítéletében a Közszolgálati Törvényszék eljárásjogi következtetést vont le az EK 233. cikkből, és azon ítélkezési gyakorlatból, miszerint megsemmisítést kimondó ítélet esetén az adminisztrációt cselekvési kötelezettség terheli, és az ítélet végrehajtásához szükséges intézkedéseket hivatalból, a tisztviselő kérelme nélkül is meg kell tennie.
The Tribunal held that where compensation is sought for an unreasonable delay in implementation of or the absence of any measures to implement a judgment, the lawfulness of the pre-litigation procedure cannot be made subject to the submission of a request by the official under Article 90(1) of the Staff Regulations of Officials of the European Communities (‘Staff Regulations’).
A Közszolgálati Törvényszék kimondta: az ítélet végrehajtásának az ésszerűt meghaladó időtartama miatt, illetve a végrehajtási cselekmények teljes mellőzése miatt kért jogorvoslat esetén a pert megelőző eljárás szabályszerűségének nem feltétele az Európai Közösségek tisztviselőinek személyzeti szabályzata (a továbbiakban: személyzeti szabályzat) 90. cikkének (1) bekezdése szerinti kérelemnek a tisztviselő általi benyújtása.
Act adversely aecting an ocial
Sérelmet okozó aktus
In its order of 24 May 2007 in Joined Cases F-27/06 and F-75/06 Lofaro v Commission the Tribunal made clear that an end of probation report which the administration used as a basis for dismissing a member of staff constitutes only a preparatory measure for the decision to dismiss and, therefore, does not adversely aect the person concerned within the meaning of Article 90(2) of the Staff Regulations.
Az F-27/06. és F-75/06. sz., Lofaro kontra Bizottság ügyben 2007. május 24-én hozott végzésében a Közszolgálati Törvényszék megállapította: a próbaidőről szóló értékelés, amelynek alapján az adminisztráció az alkalmazottat elbocsátotta, csupán az elbocsátásról szóló határozat előkészítő aktusának minősül, így nem minősül az érintett számára a személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése értelmében vett sérelmet okozó aktusnak.
The caselaw to the eect that the adoption of a new rule constitutes a new substantial fact, which also aects ocials not falling within its eld of application if that rule entails unjustied inequalities of treatment between the latter and the persons beneting from the new rule, was applied in Case F-92/05 Genette v Commission (judgment of 16 January 2007) as regards the combined eects of the new Staff Regulations and the 2003 Belgian law amending the conditions for the transfer of pension rights acquired in Belgium to the Community scheme.
Az F-92/05. sz., Genette kontra Bizottság ügyben 2007. január 16-án hozott ítéletében a Közszolgálati Törvényszék az új személyzeti szabályzat és a Belgiumban megszerzett nyugdíjjogosultság közösségi rendszerbe való átvitele feltételeinek módosításáról szóló 2003. évi belga törvény kölcsönhatása vonatkozásában alkalmazta azt az ítélkezési gyakorlatot, miszerint új szabályozás elfogadása lényeges új ténynek minősül azon tisztviselők számára is, akik nem esnek a hatálya alá, ha ez a szabályozás ez utóbbiak és az új szabályozás kedvezményezettjei között igazolatlan egyenlőtlen bánásmóddal jár.
In its judgment of 1 February 2007 in Case F-125/05 Tsarnavas v Commission the Tribunal recalled the caselaw according to which ocials or other members of staff must submit their financial claims to the institution within a reasonable time after the point in time when they became aware of the situation they complain of.The reasonableness of a period is to be appraised in the light of the circumstances specic to each case and, in particular, the importance of the case for the person concerned, its complexity and the conduct of the parties.
Az F-125/05. sz., Tsarnavas kontra Bizottság ügyben 2007. február 1-jén hozott ítéletében a Közszolgálati Törvényszék az intézmény állítólagosan jogellenes magatartása kapcsán emlékeztetett arra az ítélkezési gyakorlatra, miszerint a tisztviselőknek, illetve alkalmazottaknak azon időponttól kezdve, amikor a kifogásolt helyzetről tudomást szereztek, ésszerű határidőn belül kell a közösségi szervhez fordulniuk kártérítési igényükkel.
Account should also be taken of the point of comparison oered by the period of limitation of ve years laid down by Article 46 of the Statute of the Court of Justice in matters arising from non-contractual liability.
A határidő ésszerű voltát az egyes ügyek sajátos körülményeinek gyelembevételével kell megállapítani, tekintettel többek között a jogvitának az érintett szempontjából felmerülő tétjére, az ügy bonyolultságára és a jelen lévő felek magatartására.
According to the order of 25 April 2007 in Case F-59/06 Kerstens v Commission, where the record of consultations of the Sysper 2 system shows that an applicant has opened the le containing the act of which he was notied electronically, the applicant must be considered to have had eective knowledge of the content of that act, which causes the time limit for lodging a complaint against it to begin to run.
Az F-59/06. sz., Kerstens kontra Bizottság ügyben 2007. április 25-én hozott végzésből kitűnik: ha a Sysper 2 rendszer betekintési jegyzékéből megállapítható, hogy a felperes a neki elektronikus úton kézbesített iratba foglalt aktust megnyitotta, az úgy tekintendő, hogy érdemben tudomást szerzett annak tartalmáról, ami megindította az ezen aktussal szembeni panasz bejelentésére nyitva álló határidőt.
Merits
Érdemben
In this report it is impossible to give an exhaustive account of the caselaw of the Tribunal for 2007.
Lehetetlen e jelentésben kimerítő módon bemutatni a Közszolgálati Törvényszék 2007. évi ítélkezési gyakorlatát.
Mention will therefore be made only of the year’s most signicant new developments, as regards, first, the general principles of Community civil service law and, second, the interpretation of the main new provisions of the Staff Regulations, which will be considered in the order of the headings of those regulations.
Ezért csak az év leglényegesebb fejleményeit említem, elsőként a közösségi közszolgálati jog alapelveivel, majd az új személyzeti szabályzat fejezeteinek sorrendjében haladva annak főbb rendelkezései értelmezésével kapcsolatban.
General principles of Community civil service law
A közösségi közszolgálati jog alapelvei a)
Duty to have regard for the welfare of ocials
Gondoskodási kötelezettség
In Case F-23/05 Giraudy v Commission (judgment of 2 May 2007), the Tribunal had to deal with questions relating to the reconciliation of the serenity and proper conduct of an investigation of the European Anti-Fraud Oce (‘OLAF’), the right of the public to be informed and the protection of the presumption of innocence, of the integrity and of the professional reputation of an ocial reassigned in the interest of the service.
Az F-23/05. sz., Giraudy kontra Bizottság ügyben 2007. május 2-án hozott ítéletében a Közszolgálati Törvényszék az Európai Csalás Elleni Hivatal (a továbbiakban: OLAF) vizsgálata megfelelő és nyugodt lefolytatásának, a nyilvánosság tájékoztatáshoz való jogának és a szolgálati érdekből áthelyezett tisztviselő ártatlanság vélelméhez való joga, becsülete és szakmai hírneve védelmének összeegyeztetésével kapcsolatos kérdésekkel szembesült.
In this case, the Tribunal ordered the Commission to pay compensation for the non-material harm suered by the applicant, consisting in damage to his honour and professional reputation, because of breaches of the duty to have regard for his welfare in circumstances where he was reassigned following the opening of an investigation by OLAF.
Az ügyben a Közszolgálati Törvényszék a felperest ért nem vagyoni kár megtérítésére kötelezte a Bizottságot a gondoskodási kötelezettségnek a felperes – OLAF által indított vizsgálat következtében történt – áthelyezése során történt megszegésével a felperes becsületében és szakmai hírnevében okozott sérelem miatt.
The Tribunal found that the Commission did not strike a proper balance between the interests of the applicant and those of the institution in giving extensive publicity, on the opening of OLAF’s investigation, to the reassignment of the applicant, thus suggesting that he was personally implicated in the possible irregularities in question, without any publicity being given, by the Commission itself, to the final report by OLAF, which exonerated the applicant as regards the allegations which led to the opening of the investigation.
A Közszolgálati Törvényszék úgy vélte, hogy a Bizottság nem tartotta tiszteletben a felperes és az intézmény érdekei közötti egyensúlyt, amikor az OLAF vizsgálatának megindításakor igen széles nyilvánosságot biztosított a felperes áthelyezésének, amivel arra engedett következtetni, hogy a felperes személyesen érintett volt az OLAF vizsgálatának tárgyát képező esetleges szabálytalanságokban, míg a Bizottság önként semmiféle nyilvánosságot nem biztosított az OLAF vizsgálatot lezáró jelentésének, amely a felperest tisztázza a vizsgálat megindításához vezető állítások alól.
The position taken by the Commission’s spokesman, expressing his sympathy and that of the institution for the applicant, was not comparable, either in the manner or impact of its presentation, to the publicity which had been given to the applicant’s reassignment on the opening of the investigation.
A Bizottság szóvivőjének a felperessel való, a saját és az intézmény nevében kifejezett teljes együttérzése sem formailag, sem jelentőségét tekintve nem hasonlítható össze azzal a nyilvánossággal, amelyet a felperes áthelyezése a vizsgálat megindulásakor kapott.
The Tribunal held that, by not reducing to the strict minimum the damage done to the applicant by the opening of the investigation, the Commission infringed its duty to have regard for the welfare of its ocials and servants and committed a wrongful act in the performance of its duties which was such as to give rise to its liability.
A Közszolgálati Törvényszék megállapította: a Bizottság nem csökkentette a lehető legkisebb mértékűre a felperesnek a vizsgálat megindulása által okozott kárt, ezzel megszegte a tisztviselőivel és alkalmazottaival szemben fennálló gondoskodási kötelezettségét, és a felelősségét megalapozó közszolgálati kötelezettségszegést követett el.
Duty to provide assistance
Segítségnyújtási kötelezettség
In CasesF-115/05 Vienne and Others v Parliament (judgment of 16 January 2007) and F-3/06 Frankin and Others v Commission (judgment of 16 January 2007), the Tribunal had before it actions for annulment of decisions of the Parliament and the Commission rejecting requests for assistance made under Article 24 of the Staff Regulations by some 650 ocials and members of the temporary sta, who, before the entry into force of the new Belgian legislation, had already arranged for their pension rights acquired with Belgian pension providers to be taken into account in the Community scheme, and asked the Parliament and the Commission for assistance in securing a recalculation under the rules of the new law of their pension rights acquired in Belgium.
Az F-115/05. sz., Vienne és társai kontra Parlament és az F-3/06. sz., Frankin és társai kontra Bizottság ügyben 2007. január 16-án hozott ítéleteiben a Közszolgálati Törvényszék a személyzeti szabályzat 24. cikke alapján mintegy 650 tisztviselő és ideiglenes alkalmazott – akik az új belga törvény hatálybalépése előtt szert tettek a belga nyugdíjszervezeteknél szerzett nyugdíjjogosultság közösségi rendszerben való elismerésére, és a Parlamenttől, illetve a Bizottságtól segítséget kértek Belgiumban szerzett nyugdíjjogosultságuknak az új törvény szabályai szerinti újraszámíttatásához – által benyújtott segítségnyújtás iránti kérelmeket elutasító parlamenti és bizottsági határozatok megsemmisítése iránti keresetekről határozott.
In its judgment in Vienne and Others v Parliament, the Tribunal made clear that the obligation to provide assistance is not subject to the condition that the acts constituting the reason for the request for assistance should be declared unlawful beforehand by a decision in legal proceedings.
A fent hivatkozott Vienne és társai kontra Parlament ügyben hozott ítéletben a Közszolgálati Törvényszék kimondta, hogy az intézményt terhelő segítségnyújtási kötelezettségnek nem feltétele, hogy a segítségnyújtás iránti kérelem indokául szolgáló magatartás jogellenességét bírósági határozat állapítsa meg.
Such a condition would run counter to the very purpose of the request for assistance in those cases, which often occur, where the request is made precisely in order to obtain, in judicial proceedings with the support of the institution, a declaration that such acts are unlawful.
Az ilyen feltétel azon gyakori esetekben, amikor a segítségnyújtás iránti kérelem előterjesztésének célja az e magatartás jogellenességének megállapítása érdekében indított bírósági eljárás intézmény általi segítése, ellentmondana a segítségnyújtás iránti kérelem tárgyának.
However, those acts must still be‘reasonably capable of being construed as prejudicial to the rights of ocials’.
Emellett azonban az is szükséges, hogy e magatartás „ésszerűen vizsgálva a tisztviselő jogát sértőnek” minősüljön.
Since the applicants were not in a position to provide ‘at least some evidence
Minthogy a felperesek nem szolgáltak „bizonyítékkezdeménnyel arról, hogy harmadik személy magatartása miatt hátrányos megkülönböztetés éri őket”, a
Proceedings that they were victims of discrimination because of the acts of third parties’, the Parliament was entitled to take the view that they had suered no prejudice to their rights under the Staff Regulations such as to warrant the assistance of the institution.
Parlament alapos okkal feltételezhette, hogy a személyzeti szabályzatban írt jogaikat nem érte az intézmény segítségnyújtását indokolttá tévő sérelem.
By its judgment of 1 March 2007 in Case F-84/05 Neirinck v Commission the Tribunal held that the fact that a head of a department had meetings with a candidate for a post as a member of the temporary stato discuss the possibility of employing that person in his team and had expressed a wish to employ that person does not demonstrate the existence of a promise to recruit.
Az F-84/05. sz., Neirinck kontra Bizottság ügyben 2007. március 1-jén hozott ítéletében a Közszolgálati Törvényszék akként vélekedett, hogy az a tény, hogy valamely szervezeti egység felelőse kapcsolatba lépett egy ideiglenes alkalmazotti munkakörre jelentkező személlyel e személynek a csapatába való felvétele lehetőségének megbeszélése végett, és kifejezte e személy csapatba való felvételére irányuló szándékát, nem minősül a felvételre tett ígéretnek.
Accordingly, the Tribunal held that the candidate for the post could not claim that the administration had created a legitimate expectation in his mind that he would be recruited.
Ezért a Közszolgálati Törvényszék kimondta, hogy e pályázó nem hivatkozhat arra, hogy benne az adminisztráció jogos bizalmat ébresztett a felvételét illetően.
Careers of ocials
A tisztviselő előmenetele a)
Recruitment
Felvétel i.
New career structure
Új előmeneteli rend
In its judgment of 28 June 2007 in Case F-21/06 Da Silva v Commission the Tribunal annulled a decision grading the applicant, who had been appointed Director following a recruitment procedure under Article 29(2) of the Staff Regulations and classied in the same grade as he had held previously, but in a lower step.
Az F-21/06. sz., Da Silva kontra Bizottság ügyben 2007. június 28-án hozott ítéletében a Közszolgálati Törvényszék megsemmisítette a személyzeti szabályzat 29. cikkének (2) bekezdése szerinti felvételi eljárás eredményeként igazgatóvá kinevezett és az általa korábban elfoglalt besorolási fokozatba, ám alacsonyabb zetési fokozatba besorolt felperes kinevezését.
According to the Tribunal, since such an appointment constitutes an advance in an ocial’s career, it cannot result in his demotion in grade or step and, consequently, in a decrease in his salary, without there being a breach of the principle that every ocial has the right to reasonable career prospects within his institution.
A Közszolgálati Törvényszék álláspontja szerint mivel az ilyen kinevezés előrelépést képez a tisztviselő szakmai előmenetelében, a kinevezés nem nyilvánulhat meg a tisztviselő besorolási fokozatának vagy zetési fokozatának csökkenésében – ennek következtében pedig a díjazása csökkenésében – annak az elvnek a megsértése nélkül, hogy valamennyi tisztviselő jogosult az őt foglalkoztató intézményben a szakmai előmenetelre.
In its judgment of 5 July 2007 in Case F-93/06 Dethomas v Commission, the Tribunal, having noted that Council Regulation (EC, Euratom) No 723/2004 of 22 March 2004 (OJ 2004 L 124, p. 1) contains no transitional provision aecting the validity of the third paragraph of Article 32 of the Staff Regulations as of 1 May 2004, held that, following the entry into force of those regulations, in the absence of any transitional provision, that article remained fully applicable to the grading in step of any member of the temporary staff who is appointed an ocial in the grade he previously held.
Az F-93/06. sz., Dethomas kontra Bizottság ügyben 2007. július 5-én hozott ítéletében a Közszolgálati Törvényszék – megállapítva, hogy a 2004. március 22-i 723/2004/EK, Euratom tanácsi rendelet (HL L 124., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 2. kötet, 130. o.) semmiféle átmeneti rendelkezést nem tartalmaz a személyzeti szabályzat 32. cikke harmadik bekezdésének 2004. május 1. utáni alkalmazására vonatkozóan – akként határozott, hogy e rendelet hatálybalépését követően e cikk átmeneti rendelkezés hiányában továbbra is teljes egészében alkalmazandó minden olyan ideiglenes alkalmazott zetési fokozatba való besorolására, akit az addig elfoglalt besorolási fokozatába tisztviselővé neveznek ki.
Also of interest is the judgment of 8 November 2007 in Case F-125/06 Deaa v Commission, which illustrates the technical diculties of interpreting the new provisions of the Staff Regulations as regards the relationship between the second paragraph of Article 44 of the Staff Regulations and Article 7(4) of Annex XIII to those regulations, concerning a ‘management premium’ which is granted where the duties of head of unit, director or directorgeneral are performed.
Meg kell még említeni az F-125/06. sz., Deaa kontra Bizottság ügyben 2007. november 8-án hozott ítéletet is, amely a személyzeti szabályzat 44. cikkének második bekezdése és e személyzeti szabályzat XIII. melléklete 7. cikkének az egységvezetői, igazgatói vagy főigazgatói kinevezéshez kötött „vezetői pótlékról” szóló (4) bekezdése közötti viszony kapcsán a személyzeti szabályzat új rendelkezései értelmezésének technikai nehézségeit példázza.
Civil Service Tribunal
Közszolgálati Törvényszék ii.
Competitions
Versenyvizsga
The Tribunal had to rule in a number of cases concerning competitions, including, in particular, Case F-121/05 De Meerleer v Commission (judgment of 14 June 2007).
A Közszolgálati Törvényszéknek számos, versenyvizsgákkal kapcsolatos ügyben kellett határozatot hoznia, amelyek közül az F-121/05. sz., De Meerleer kontra Bizottság ügyben 2007. június 14-én hozott ítélet érdemel említést.
The Tribunal made clear in that judgment that the power of a competition selection board to re-examine its decisions is not comparable to the power of review of the appointing authority in the context of a complaint or of the Community courts in court proceedings, and that, therefore, an applicant has a separate and real interest in having his request for re-examination considered by the selection board, even if he has been able to lodge a complaint and bring an action before the court against that initial decision of the selection board.
Ebben az ítéletében a Közszolgálati Törvényszék kifejtette, hogy a versenyvizsga-bizottság saját határozatainak felülvizsgálatára vonatkozó hatásköre nem hasonlítható a kinevezésre jogosult hatóság által panasz alapján vagy a közösségi bíróság által kereset alapján gyakorolható felülvizsgálathoz, következésképpen a felperesnek elkülönült és valós érdeke, hogy felülvizsgálat iránti kérelmét a versenyvizsga-bizottság akkor is megvizsgálja, ha a felperes a versenyvizsga-bizottság eredeti határozatát panasszal és keresettel is megtámadhatta.
Also in that judgment, the Tribunal considered whether the candidates were able to have eective knowledge of the initial decision of the selection board through the system for consultation of their electronic EPSO le, so as to be able to submit a request for re-examination of the decision of the selection board within the period prescribed.
Ezen ítéletében a Közszolgálati Törvényszék azt is vizsgálta, ténylegesen tudomást szerezhettek-e a pályázók a versenyvizsga-bizottság eredeti határozatáról az EPSO elektronikus irataiba való betekintéssel ahhoz, hogy a kitűzött határidőig benyújthassák a versenyvizsga-bizottság határozatának felülvizsgálata iránti kérelmeiket.
In its judgment of 13 December 2007 in Case F-95/05 N v Commission, the Tribunal made clear that candidates for recruitment in a non-member country cannot be deprived of the proper procedure for a medical examination as laid down in Article 33 of the St a Regulations.
Az F-95/05. sz., N kontra Bizottság ügyben 2007. december 13-án hozott ítéletében a Közszolgálati Törvényszék kimondta, hogy a harmadik országban történő felvételre jelentkezők nem foszthatók meg a személyzeti szabályzat 33. cikkében előírt orvosi vizsgálati eljárás betartásától.
Status under the Staff Regulations
A személyzeti szabályzat szerinti helyzet
In its judgment of 13 December 2007 in Joined Cases F-51/05 and F-18/06 Duyster v Commission, concerning the establishment of the conditions for parental leave, the Tribunal referred to Council Directive 96/34/EC of 3 June 1996 on the framework agreement on parental leave concluded by UNICE, CEEP and the ETUC (OJ 1996 L 145, p. 4) in order to interpret Article 42a of the Staff Regulations.
Az F-51/05. és F-18/06. sz., Duyster kontra Bizottság ügyben 2007. december 13-án hozott ítéletében a Közszolgálati Törvényszék a személyzeti szabályzat 42a. cikkének értelmezéséhez a szülői szabadság feltételeinek meghatározásáról szólva az UNICE, a CEEP és az ESZSZ által a szülői szabadságról kötött keretmegállapodásról szóló, 1996. június 3-i 96/34/EK irányelvre (HL L 145., 4. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 2. kötet, 285. o.) utalt.
On the basis of the caselaw of the Court, the Tribunal made clear that, where the appointing authority makes a decision on a request for annulment or interruption of parental leave, its discretion is reduced where the person granted parental leave establishes that events occurring after the grant of leave incontestably make it impossible for him to care for the child under the conditions originally foreseen.
A Közszolgálati Törvényszék a Bíróság ítélkezési gyakorlatát alapul véve kimondta: amikor a kinevezésre jogosult hatóság a szülői szabadság visszavonása vagy megszakítása iránti kérelemről határoz, mérlegelési lehetősége korlátozott, ha a szülői szabadság jogosultja a szülői szabadság visszavonása vagy megszakítása iránti kérelemben bizonyítja, hogy e szabadság megadása után bekövetkezett körülmények vitathatatlanul lehetetlenné teszik, hogy a gyermeket az eredetileg tervezett körülmények között gondozza.
This may be the case, in particular, where the ocial suers from a disease the gravity or characteristics of which prevent such care.
Ez a helyzet különösen akkor, ha a tisztviselő olyan betegségben szenved, amelynek súlyossága vagy jellemzői okozzák e lehetetlenséget.
In this case, as those conditions were not established, the action was dismissed.
Az adott ügyben e feltételek nem álltak fenn, így a Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasította.
Reports — Promotion
Értékelés – Előléptetés