natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Seminars in Copenhagen (February 2004), Lisbon (April 2004) and London (June 2004) led to three chapters :
A koppenhágai (2004. február), lisszaboni (2004. április) és londoni (2004. június) szemináriumok alapján három fejezet készült el:
•Introduction of newly-arrived immigrants and recognised refugees ;
• Az újonnan érkezett bevándorlók és a menekültként elismert személyek bevezetése;
•Civic participation ;
• Aktív polgári szerepvállalás;
• Indicators.
• Mutatók.
The second edition began to address topics from the Common Basic Principles and the EU Common Agenda.
A közös alapelvekhez és az EU közös programjához kapcsolódó kérdésekkel a második kiadás kezdett foglalkozni.
Five seminars in Tallinn (May 2005), Rome (July 2005), Dublin (October 2005), Berlin (December 2005) and Madrid (April 2006) led to four chapters :
A tallinni (2005. december), a római (2005. július), a dublini (2005. október), a berlini (2005. december) és a madridi (2006. április) szeminárium során a következő négy fejezet született meg:
•Mainstreaming immigrant integration ;
• A bevándorlók beilleszkedésének általános érvényesítése ;
•Housing in an urban environment ;
• A lakhatás kérdése a városi környezetben ;
•Economic integration ;
• Gazdasági integráció;
•Integration governance.
• Az integráció irányítása.
This third and current edition continues to provide a mix of substantive and methodological topics for exchange.
A harmadik, legújabb kiadás szintén lényeges, gyakorlati, megvitatandó témákat tartalmaz.
Six seminars in Vienna (November 2007), Paris (November 2007), Athens (March 2008), Dublin (May 2008), Lisbon (November 2008), and Tallinn (February 2009) led to the following chapters :
A bécsi (2007. november), a párizsi (2007. november), az athéni (2008. március), a dublini (2008. május), a lisszaboni (2008. november) és a tallinni (2009. február) szeminárium során készültek el a következő fejezetek:
•European exchange of information and good practice ;
• Az információk és a bevált gyakorlatok cseréje Európában ;
•Mass media and integration ;
• Tömegtájékoztatás és beilleszkedés ;
•Awareness-raising and migrant empowerment ;
• Figyelemfelkeltés és a bevándorlók szerepének erősítése ;
•Dialogue platforms ;
• Vitafórumok ;
•Acquisition of nationality and the practice of active citizenship ;
• Az állampolgárság megszerzése és az aktív polgári szerepvállalás gyakorlása ;
•Immigrant youth, education and the labour market.
• Bevándorló fiatalok, oktatás és munkaerőpiac.
For each seminar, the NCPIs were invited to select a three-person delegation representing their country’s diverse experience and expertise on the topic (i.e. regional/local authorities, academics, experts, non-governmental stakeholders).
Az NKP-k mindegyik szeminárium esetében felhívást kaptak arra, hogy jelöljenek ki egy három személyből álló delegációt, amely országuk szerteágazó tapasztalatát és szakértelmét képviseli a kérdéses területen (regionális/helyi hatóságok, elméleti szakemberek, szakértők, nem kormányzati érdekelt felek).
Participants from all EU Member States, as well as non-EU countries including Australia, Canada, Norway, Switzerland and the USA, participated in these seminars.
A szemináriumon minden uniós tagállam képviselői részt vettek, azonban az Unión kívüli országokból is, például Ausztráliából, Kanadából, Norvégiából, Svájcból és az USA-ból is érkeztek résztvevők.
Approximately one hundred participants, from all corners of the EU, and from various levels inside and outside government, contributed to each seminar.
Minden szemináriumon körülbelül száz résztvevő működött közre, akik az EU különböző tagállamaiból, a kormányok képviseletében és a kormányokon kívülről, különböző szintekről érkeztek.
All can be considered as the “authors” of the Handbook, since their written and oral contributions serve as important sources of the knowledge and examples presented in the chapters.
Mindannyian a kézikönyv „szerzőjének” tekinthetők, mivel írásbeli és szóbeli munkájuk a fejezetekben foglalt ismeretek és példák fontos forrása volt.
The Commission, the NCPIs and the independent consultant, the Migration Policy Group (MPG), can be seen as “editors” preparing a conceptual framework, taking stock of the information gathered at each seminar, designing an evaluation framework for selecting practices, and conducting additional desk research.
A Bizottság, az NKP-k és a migrációs politikával foglalkozó csoport „szerkesztőként”működött közre, azaz megteremtette a fogalmi keretet, számba vette az egyes szemináriumokon öszszegyűjtött információkat, a gyakorlatok kiválogatásához értékelési keretrendszert készített, és további elméleti kutatásokat végzett.
The independent consultant wrote a series of issue papers to prepare each seminar and frame the discussions, as well as the concluding document for the seminars.
A független tanácsadó az egyes szemináriumok előkészítéséhez és a viták keretbe foglalásához tematikus dokumentumok sorozatát készítette el, valamint összeállította a szemináriumok záródokumentumait.
These documents were then discussed by the NCPIs.
Ezeket a dokumentumokat azután az NKP-k megvitatták.
All these elements make up the basic building blocks of the Handbook.
Ezek az elemek együttesen alkotják a kézikönyv alapjait.
The first edition was presented at the Ministerial Conference on Integration held in Groningen on 9-11 November 2004 under the Dutch Presidency.
Az első kiadást a holland elnökség idején az integrációról rendezett 2004. november 9–11-i miniszteri konferencián mutatták be Groningenben.
The second was an important part of the Informal Meeting of EU Integration Ministers held in Potsdam on 10-11 May 2007 under the German Presidency.
A második kiadás a német elnökség idején az integrációért felelős uniós miniszterek nem hivatalos, 2007. május 10–11-i potsdami találkozójának volt fontos része.
Through Council Conclusions the EU Member States have repeatedly invited the NCPIs and the Commission to continue developing the Handbook, and expand and adapt its dissemination to its intended audience.
A Tanács következtetései nyomán az EU tagállamai ismételten felkérték az NKP-kat és a Bizottságot arra, hogy fejlesszék tovább a kézikönyvet, valamint hogy terjesztését a célközösségnek megfelelően alakítsák.
For this reason a decision was taken to translate the handbook into the Union’s official languages.
Ezért az a határozat született, hogy a kézikönyvet le kell fordítani az Unió hivatalos nyelveire.
All three editions are available at www.integration.eu.
Mindhárom kiadás elérhető a www.integration.eu címen.
Chapter 2 Mass media and integration
2. fejezet Tömegtájékoztatás és beilleszkedés
Mass media and integration
Tömegtájékoztatás és beilleszkedés
It functions as a platform for open and honest communication about the positive and negative sides of social realities, including migration.
A sajtószabadságot garantáló liberális demokráciákban a média feladata az, hogy információt nyújtson, oktasson és szórakoztasson.
It is a powerful medium for influencing attitudes in society and providing public information for the immigrant community and the rest of society.
Erőteljes hatású közeg, amely befolyásolni képes a társadalmi attitűdöket, és nyilvános információval látja el a bevándorlók közösségét és a társadalom többi részét.
European societies are becoming increasingly culturally and linguistically diverse as a result of immigration, but this change is not always accurately reflected in the media, neither in the portrayal and representation of immigrants in the media, nor in terms of the composition of media professionals.
A bevándorlás következtében az európai társadalmak kulturális és nyelvi szempontból egyre sokrétűbbek lesznek, azonban a média ezt a változást nem minden esetben tükrözi pontosan, sem a bevándorlók médiában történő ábrázolása és szerepeltetése, sem pedig a médiában dolgozó szakembergárda összetétele szempontjából.
Initiatives to create and maintain a media that better serves and reflects the cultural diversity of European societies will, not only promote equality, but also help to facilitate integration and support community cohesion.
Azok a kezdeményezések, amelyek olyan média létrehozását és fenntartását célozzák, amely jobban szolgálja és tükrözi az európai társadalmak sokrétűségét, nem csupán az egyenlőséget mozdítják elő, hanem a beilleszkedést és a közösségi kohéziót is támogatják.
Media organisations and professionals such as self-regulators, governments, politicians, the public, organised civil society and private companies all have a role to play.
A médiaszervezeteknek és a szakembereknek, úgymint azönszabályozóknak, a kormányoknak, a politikusoknak, a nyilvánosságnak, a szervezett civil társadalomnak és a magánvállalatoknak mind megvan a maguk szerepe.
This chapter outlines strategies for developing the competencies of integration stakeholders.
A következő fejezet azokat a stratégiákat tekinti át, amelyek a beilleszkedésben érdekelt felek kompetenciájának fejlesztését célozzák.
2.1 Challenges and opportunities in the media environment
2.1 Kihívások és lehetőségek a média világában
Globalisation and technological advancements have changed the nature of media itself.
A globalizáció és a technológia fejlődése megváltoztatja a média jellegét.
People have access to news, information and entertainment programmes produced in countries around the globe, as well as those produced nationally, regionally and locally.
Az egyén a hírekhez, az információhoz és a világ bármely országában készített szórakoztató programokhoz ugyanúgy hozzáfér, mint az országos szinten, regionálisan és helyi szinten készített műsorokhoz.
People access information through a wide range of mediums – television, newspapers, magazines, radio and the internet.
Az információkhoz sokféle médium segítségével – televízión, napilapokon, magazinokon, rádión és az interneten keresztül – hozzá lehet férni.
The increased choice in media partly explains the development of parallel media spaces where immigrants in Europe are able to watch satellite television, listen to radio broadcasts and view internet news sites and discussion forums from their country or region of origin, or from ethnic media organisations in Europe.
Ez a nagyobb választási lehetőség részben megmagyarázza azt, hogy párhuzamos médiaterek alakultak ki: Európában a bevándorlók nézhetnek olyan műholdas televíziót, hallgathatnak olyan rádióműsorokat, megtekinthetnek olyan internetes híroldalakat és vitafórumokat, amelyeket a származási országukban vagy régiójukban készítenek, és olyanokat is, amelyeket európai etnikai médiaszervezetek közvetítenek.
Immigrants often find information from their home countries and regions more reliable and trustworthy than the host country media.
A bevándorlók gyakran gondolják úgy, hogy a hazájukból vagy régiójukból származó információk megbízhatóbbak és hitelesebbek, mint azok, amelyekkel a befogadó ország médiája szolgál.
This may cause intercultural miscommunications in society, which could in turn impede integration.
Ez a társadalomban interkulturális félreértésekhez vezethet, amely akadályozhatja a beilleszkedést.
Globalisation, coupled with technological advancements, mean that media organisations are faced with increasing competition.
A technikai fejlődéssel párosult globalizáció azt jelenti, hogy a médiaszervezetek egyre nagyobb versennyel szembesülnek.
To survive in a competitive market, media organisations need to ensure that their products are tailored to the needs and wants of their consumers.
A szervezeteknek ahhoz, hogy fennmaradhassanak a versenyen alapuló piacon, biztosítaniuk kell, hogy termékeik megfelelnek fogyasztóik szükségleteinek és igényeinek.
This is increasingly the case for public broadcasters as well as private media enterprises.
Ez különösen igaz a közszolgálati műsorszolgáltatókra, csakúgy, mint a magántulajdonban lévő médiavállalkozásokra.
In this sense, competition presents an opportunity and a challenge for integration.
Ebben az értelemben a verseny lehetőséget és kihívást jelent a beilleszkedés területén.
A combination of technological change and industry turmoil has led to more precarious employment, and less investment in editorial content and training, which affect journalistic standards and quality.
A technológia változása és az ágazatra jellemző zűrzavar oda vezetett, hogy nagyobb a munkahelyi bizonytalanság, és kevesebbet ruháznak be a konkrét tartalomba és a képzésekbe, és ez hatással van az újságírás normáira és minőségre.
Time and budgetary restraints make it more difficult for media professionals to conduct background research and double check information.
Az idő és a költségvetési források szűkössége miatt a médiában dolgozó szakemberek egyre nehezebben tudják megoldani a háttérkutatás és az információ többszörös ellenőrzését.
In addition, many news providers rely on the old adage ‘bad news sells’ which encourages sensationalist stories and scaremongering about immigration.
Ennek következtében több bevándorlással kapcsolatos híradás szenzációhajhász, és gyakoribb a pánikkeltés.
As a result, programmes and articles tend to give the voice of immigrants lesser prominence and credibility ; show immigrants in stereotypical roles ; rarely include immigrants as news actors in media coverage that is not immigrant-related ; and rely on episodic framing (single events) rather than thematic framing which provides the context and description necessary to enhance understanding and empathy about immigrant issues.
Jellemzően tehát az a tendencia, hogy a programok és az újságcikkek kisebb jelentőséget és hitelességet tulajdonítanak a bevándorlók megnyilatkozásainak, a bevándorlókat sztereotip szerepekben mutatják, és csupán ritkán szerepeltetik őket olyan, médiahírekben, amelyek nem a bevándorlókkal kapcsolatosak; valamint epizódszerű keretet alkalmaznak (azaz egyes eseményeket mutatnak be) ahelyett, hogy tematikus keretet használnának, amely megmutatná a bevándorlási kérdések megértéssel és empátiával történő kezeléséhez szükséges kontextust és leírást.
The flip side of this coin is that immigrants and their descendents are a growing consumer group in Europe.
Másfelől viszont a bevándorlók és leszármazottaik egyre növekvő fogyasztói csoportot jelentenek Európában.
Immigrants represent a potential increase in audience size and distribution to media organisations.
A bevándorlókkal potenciálisan bővül a közönség, és az egyes médiaszervezetek közönségének megoszlása is alakul.
Media organisations need to ensure their products cater to an increasingly culturally-diverse market if they wish to remain viable.
A médiaszervezeteknek – amennyiben életben akarnak maradni – biztosítaniuk kell, hogy termékeik megfeleljenek a kulturálisan egyre sokrétűbb piac igényeinek.
If mainstream media fails to cater effectively to the needs and wants of immigrants, then ethnic media will become more prominent, as will the use of satellite television, radio broadcasts, internet news sites and discussion forums from countries and regions of origin.
Amennyiben a média főbb eszközei nem képesek hatékonyan kiszolgálni a bevándorlók igényeit és szükségleteit, az etnikai média jelentősége megnő, és ugyanígy egyre nagyobb mértékben használják majd a származási ország vagy régió műholdas televízióit, rádióközvetítéseit, internetes híroldalait és vitafórumait.
Media’s reflection of society
A társadalom képe a médiában
The media impacts on the public perception of immigrants.
A média hatással van a közvélemény bevándorlókról alkotott képére.
It also, however, reflects the views and attitudes that are prevalent in society – some tolerant, some intolerant, others openly hostile and some indifferent.
Ugyanakkor bemutatja a társadalomban elterjedt nézeteket és attitűdöket is, és ezek között vannak toleráns és intoleráns, nyíltan ellenséges és közömbös megnyilvánulások egyaránt.
Likewise, the media’s approach towards migration and integration issues ranges from sympathy to active advocacy ; and from casual and unintentional bias to xenophobia by design.
A média is igen sokféleképpen közelíti meg a bevándorlással és a beilleszkedéssel kapcsolatos kérdéseket, a rokonszenvtől kezdve az aktív pártfogásig, valamint az alkalmi és akaratlan előítéletességtől a szándékos idegengyűlöletig.
Media organisations can be encouraged to provide an accurate and fair portrayal of immigrants in the media.
A médiaszervezeteket arra lehet ösztönözni, hogy a bevándorlókról pontos és korrekt képet adjanak a médiákban.
The media cannot, however, be expected to promote an integration agenda unless it is in their interest to do so.
A médiától azonban csak akkor várható el, hogy támogassa a beilleszkedés kérdését, ha ez érdekében áll.
Regulation of the media
A média szabályozása
Debates about the media and integration touch on fundamental rights and freedoms.
A médiával és a beilleszkedéssel kapcsolatos viták az alapvető jogokat és szabadságjogokat érintik.
Freedom of expression is a fundamental right of any functioning democracy and should not be compromised.
A szólásszabadság minden működő demokráciában alapvető jog, amelynek nem szabad sérülnie.
This right, which is enshrined in Article 10 of the European Convention of Human Rights and in Constitutions of many states, allows controversial ideas and discussions to be put forward in the media, including those that portray immigrants in a negative way and which may impede integration.
Ez a jog, amelyről az emberi jogok európai egyezményének 10. cikke, valamint számos állam alkotmánya rendelkezik, teszi lehetővé azt, hogy a médiában ellentmondásos kérdések és viták is megjelenjenek, ideértve azokat is, amelyek a bevándorlókról kedvezőtlen képet festenek, és akadályozzák a beilleszkedést.
It is also, however, the role of any functioning democracy to protect people from racist and xenophobic discourse that incites hatred.
Ugyanakkor minden működő demokráciának a feladata, hogy az embereket megvédje a rasszista és idegengyűlölő gyűlöletbeszédtől.
The challenge European societies are faced with is protecting people from hate speech whilst simultaneously protecting the right to freedom of expression.
Az európai társadalmak előtt az a kihívás áll, hogy úgy kell megvédeniük az embereket a gyűlöletbeszédtől, hogy egyidejűleg a szólásszabadság joga se sérüljön.
Self-regulation of the media, particularly of the press media does exist, but is frequently criticised for not being effective enough in curbing inaccurate and sensationalist reporting and protecting immigrants from discrimination.
A média – különösen a nyomtatott sajtó – önszabályozása létező dolog, azonban gyakran éri bírálat amiatt, hogy nem eléggé hatékony a pontatlan és szenzációhajhász híradások visszaszorítása és a bevándorlók megkülönböztetéssel szembeni védelme terén.
In comparison to the print media, public broadcasting is more regulated in some countries and can involve quotas on multicultural content and the implementation of positive action measures.
Egyes országokban a nyomtatott sajtónál szabályozottabb a közcélú műsorszolgáltatás, és esetenként kvóták vannak érvényben a multikulturális tartalom és a pozitív intézkedések végrehajtása terén.
There are limits to regulating the broadcasting industry in Europe due to the different levels of diversity, different concentrations of the immigrant population within the country, and the position migration holds on the political agenda.
A sokféleség különböző mértékének, a bevándorló népesség országon belüli eltérő koncentrációjának, valamint a bevándorlás politikai napirenden belül elfoglalt pozíciójának következtében Európában a műsorszolgáltatói ágazat szabályozásának megvannak a korlátai.
The media generally believe that existing regulation impinges on press freedom and independent journalism.
A média általában úgy látja, hogy a hatályos szabályozás korlátozza a sajtószabadságot és a független újságírást.
Conversely, more regulation is often considered by governments and civil society organisations to be the panacea.
Ezzel szemben a kormányok és a civil társadalmi szervezetek véleménye az, hogy az erősebb szabályozás jelenti a megoldást.
Many experts are of the opinion that the regulatory framework required to achieve a fair and balanced portrayal of immigrants in the media is largely in place and that the problems do not lie with a lack of laws, codes and guidelines, but in their deficient implementation.
Számos szakértő vélekedik úgy, hogy a bevándorlók méltányos és kiegyensúlyozott bemutatásához szükséges szabályozási keretrendszer javarészt megvan, és a probléma gyökere nem a törvények, kódexek és iránymutatások hiánya, hanem a végrehajtás elégtelensége.
Many people view ‘the Media’ as a singular entity.
„A médiát” sokan egyetlen entitásnak tekintik.
Such simplification is both incorrect and unhelpful.
Az ilyen egyszerűsítés téves és használhatatlan.
The media environment is incredibly diverse, spanning different levels (global, national, regional, local), formats (TV, radio, print, and internet), ownership and audiences.
A médiakörnyezet rendkívül sokszínű: különféle szintjei (globális, nemzeti, regionális, helyi), formái (televízió, rádió, nyomtatott anyagok, internet), tulajdonosai és közönségei vannak.
The media constitutes a universe in itself and it can be difficult for integration actors to find their way in a conglomerate of media organisations, each with their own mission and interests.
A média önmagában egy univerzum, és a beilleszkedési folyamatban szerepet játszó felek adott esetben nehezen igazodnak ki a médiaszervezetek tömegében, mivel minden szervezetnek megvannak a maga célkitűzései és érdekei.
Integration actors who wish to influence the media should understand the structures and mechanisms under which the media and media professionals have to work and this can be achieved by mapping the media environment, whether at the local, regional, national or European level.
Azoknak a beilleszkedési folyamatban részt vevő feleknek, akik hatást kívánnak gyakorolni a médiára, meg kell érteniük azokat a struktúrákat és mechanizmusokat, amelyekben a médiának és a médiában dolgozó szakembereknek működniük kell. Ez a médiakörnyezet helyi, regionális, nemzeti és európai szinten történő feltérképezésével érhető el.
The media industry is highly complicated, because there are many players and actors which are depending, influencing and cooperating with each other. Stakeholders include
A médiaágazat igen bonyolult, mivel igen sok szereplője van, amelyek egymástól függnek, hatással vannak egymásra és egymással együttműködnek.
legislators, media owners, media management companies, production companies, facility companies, advertising companies, audience research and rating institutes, pollsters, recruitment agencies, training institutes, consumer organisations, minority organisations, workers unions, teachers unions, religious organisations, political parties, pressure groups, journalists, human resource managers, programme makers and opinion leaders.
biztosító vállalatok, a reklámközvetítők, a közönségkutatással és minősítéssel foglalkozó intézmények, a kérdezőbiztosok, a munkaerő-toborzó irodák, a képzést nyújtó intézmények, a fogyasztói szervezetek, a kisebbségi szervezetek, a dolgozók szakszervezetei, a tanárok szakszervezetei, a vallási szervezetek, a politikai pártok, az érdekcsoportok, az újságírók, a humánerőforrás-menedzserek, a programszervezők és a véleményformálók.
Actors who wish to map the media environment need to consider four main areas :
Azon szereplőknek, akik fel akarják térképezni a médiakörnyezetet, a következő négy nagyobb területet kell megvizsgálniuk:
Media organisations which produce and broadcast
A gyártó és műsorszórást végző médiaszervezetek
Integration actors who wish to make the media more diverse or attempt to balance the portrayal of immigrants need firstly to determine which kind of media organisation is most appropriate for them to work with. Is it local, regional, national or global and is it public or commercial ?
A beilleszkedési folyamatban részt vevő azon szereplőknek, akik sokszínűbbé kívánják tenni a médiát és kiegyensúlyozottabbá a bevándorlókról mutatott képet, először is arról kell dönteniük, hogy mely típusú médiaszervezet a legalkalmasabb az együttműködésre: a helyi, a regionális, az országos vagy a globális, közszolgálati vagy kereskedelmi szervezet?