natgillin/translations-raw huggingface dataset:
19 — Case C-254/05 Commission v Belgium (cited in footnote 15), paragraph 39; Case C-119/04 Commission v Italy [2006] ECR I-6885, paragraph 27; Case C-211/02 Commission v Luxembourg [2003] ECR I-2429, paragraphs 6 and 28; Case C-29/01 Commission v Spain [2002] ECR I-2503, paragraph 11; Case C-147/00 Commission v France [2001] ECR I-2387, paragraph 26; Case C-119/00 Commission v Luxembourg [2001] ECR I-4795, paragraph 14; Case C-384/99 Commission v Belgium [2000] ECR I-10633, paragraph 16; Case C-60/96 Commission v France [1997] ECR I-3827, paragraph 15; Case C-289/94 Commission v Italy [1996] ECR I-4405, paragraph 20; and Case C-302/95 Commission v Italy [1996] ECR I-6765, paragraph 13.
Melléklete) preambulumbekezdéseiből kiderül, hogy a Bizottság nézete szerint a Portugál Köztársaság az áruk szabad mozgásának az EK-Szerződésbe ütköző korlátozását vezette be. Ott olvasható továbbá, hogy a Portugál Köztársaság kész a Bizottság követelésének oly módon eleget tenni, hogy a színes fóliarétegeknek a gépjárművek üvegezésére történő ragasztására vonatkozó technikai minimumszabályokat bocsát ki, amelyekben mind a közúti közlekedés biztonságának követelményeit, mind pedig az áruk szabad mozgásának alapelvét figyelembe veszi.
21 — This is not affected by the fact that, as argued at the hearing, on 31 October 2007 the Portuguese Government approved a legislative proposal which provides for the repeal of Article 2(1) of Decree-Law No 40/2003.
A tervezet 8. cikkének (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy az e szabályozás rendelkezéseinek megfelelő fóliarétegeknek megadják a nemzeti típusjóváhagyást. A 8. cikk (1) bekezdése szerint a más tagállamok által kiadott jóváhagyásokat egyenértékűnek ismerik el.
According to the Portuguese Government, that law will not enter into force until its publication in the official journal of the Portuguese Republic.
A 9. cikk előírja, hogy ezeken a fóliákon látható módon fel kell tüntetni a megfelelő alkatrész-típusjóváhagyási jelet.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-265/06 ties.
TRSTENJAK FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA – C-265/06.
24 Article 2(2) of Decree-Law No 40/2003 provides for a fine of between EUR 30 and EUR 150, whilst negligent conduct is also punishable under Article 2(3).
A 40/2003 törvényrendelet 2. cikkének (2) bekezdése erre az esetre 30-tól 150 euróig terjedő összegű pénzbüntetést ír elő, miközben a (3) bekezdés szerint a gondatlan elkövetés ugyancsak büntetendő.
C — Justification
C – Igazolhatóság
It is established caselaw that the need to ensure that Community law is fully applied requires Member States not only to bring their legislation into conformity with Community law but also to do so by adopting rules of law capable of creating a situation which is sufficiently precise, clear and transparent to allow individuals to know the full extent of their rights and rely on them before the national courts.
Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a közösségi jog teljes körű alkalmazásának biztosítása céljából a tagállamok nem csupán nemzeti jogukat kötelesek a közösségi joggal összehangolni, hanem ezen túlmenően olyan pontos, világos és átlátható helyzetet kell teremteniük, hogy a magánszemélyek valamennyi jogukat megismerhessék, és azokra nemzeti bíróságaik előtt hivatkozhassanak 22. Mint azt a C-319/06. sz.
22 As I have already stated in my Opinion in Case C-319/06 Commission v Luxembourg, 23 that principle must apply in particular where national law imposes obligations on individuals and threatens penalties in the event of infringement.
Bizottság kontra Luxemburg ügyre vonatkozó indítványomban 23 már kifejtettem, különösen akkor kell ennek az alapelvnek érvényesülnie, ha a tagállami jog az egyénekre kötelezettségeket ró, és azok megsértését szankcióval fenyegeti.
It is clear in the present case that under Article 5 of Decree-Law No 40/2003 the Portuguese General Directorate for Road Traffic must refuse to grant EC typeapproval in the event of infringement.
A szóban forgó esetben megállapítható, hogy a 40/2003 törvényrendelet 5. cikke alapján a portugál közlekedési hatóság köteles e jogszabály megsértése esetén az EK-típusjóváhagyás megadását megtagadni.
It must be examined, however, whether despite its restrictive effect on trade between Member States that legislation can be jus- tified by one of the grounds set out in Article 30 EC or by one of the overriding requirements relating to the public interest referred to in the Court’s caselaw, and, if necessary, whether such a restriction is appropriate
Vizsgálni kell azonban, hogy ez a szabályozás – a közösségen belüli kereskedelemre gyakorolt korlátozó hatása ellenére – igazol-ható-e az EK 30. cikkben felsorolt valamely közérdeken alapuló okkal vagy – a Bíróság ítélkezési gyakorlatában meghatározott – feltétlenül érvényesítendő követelménnyel, valamint adott esetben egy ilyen korlátozás alkalmas-e az elérni kívánt cél megvalósítá-
22 — See, with regard to directives, Case C-360/87 Commission v Italy [1991] ECR I-791, paragraph 12, and Case C-220/94 Commission v Luxembourg [1995] ECR I-1589, paragraph 10.
22 – Az irányelvekre vonatkozóan ebben az értelemben lásd a C-360/87. sz., Bizottság kontra Olaszország ügyben 1991. február 28-án hozott ítélet (EBHT 1991., I-791. o.) 12. pontját, és a C-220/94. sz., Bizottság kontra Luxemburg ügyben 1995. június 15-én hozott ítélet (EBHT 1995., I-1589. o.) 10. pontját.
See also Case C-162/99 Commission v Italy [2001] ECR I-541, paragraphs 22 to 25; Case C-478/01 Commission v Luxembourg [2003] ECR I-2351, paragraph 20; and judgment of 14 October 2004 in Case C-275/03 Commission v Portugal, paragraph 33.
Lásd továbbá a C-162/99. sz., Bizottság kontra Olaszország ügyben 2001. január 18-án hozott ítélet (EBHT 2001., I-541. o.) 22–25. pontját, a C-478/01. sz., Bizottság kontra Luxemburg ügyben 2003. március 6-án hozott ítélet (EBHT 2003., I-2351. o.) 20. pontját, és a C-275/03. sz., Bizottság kontra Portugália ügyben 2004. október 14-én hozott ítélet 33. pontját.
738 et seq., rightly explains a technical standard aims to control human behaviour, but is not able to enforce that behaviour itself.
24 – Mint azt Lanord Farinelli, M., „La norme technique: une source du droit légitime”, Revue française de droit administratif, 2005, 4. sz., 740. és azt követő oldalak, helytállóan bemutatja, egy műszaki norma célja az emberek viselkedésének irányítása, anélkül azonban, hogy ezt a viselkedést maga a norma ki tudná kényszeríteni.
That is possible only if such a standard acquires legally binding character as a result of being incorporated into a rule of law and that rule of law provides for penalties in the event of infringement.
Ez utóbbi csak akkor lehetséges, ha egy jogi normába való inkorporálásával jogilag kötelező jelleget kap, és ez a jogi norma jogsértés esetére szankciókat ír elő.
Such penalties may be administrative, civil or criminal.
Ezek a szankciók lehetnek közigazgatási, polgári vagy akár büntetőjogi jellegűek.
COMMISSION v PORTUGAL for attaining the objective pursued and does not go beyond what is necessary in order to attain it. 25
sára, és nem haladja-e meg az e cél eléréséhez szükséges mértéket 25.
The Portuguese Government therefore relies on two different grounds of justification: first, the need to prevent and combat crime and, second, the requirements of road safety which, even though they have their origins in the field of public policy and public security, 26 must be examined separately for schematic reasons.
A portugál kormány tehát két különböző igazoló okra hivatkozik, egyrészt a bűnmegelőzés és bűnözés elleni harc szükségességére, másrészt a közúti közlekedés biztonságának követelményeire, melyeket – még ha a közrend és közbiztonság területéből erednek is 26– rendszertani okokból egymástól füg -getlenül kell vizsgálni.
The need to prevent and combat crime
A bűnmegelőzés és bűnözés elleni harc szükségessége
In the present case, the Portuguese Government claims that the contested prohibition under Article 2(1) of Decree-Law No 40/2003 is justified on grounds of internal public security and road safety.
A jelen ügyben a portugál kormány arra hivatkozik, hogy a szóban forgó – a 40/2003 törvényrendelet 2. cikkének (1) bekezdésében foglalt – tilalmat a belső közrend és a közúti biztonság igazolja.
It argues that the prohibition was imposed with the aim of ensuring that it was possible to inspect the interior of the motor vehicle from outside.
A tilalmat ugyanis annak biztosítása céljából állították fel, hogy a gépjármű belsejébe kívülről történő belátás feltételei adottak legyenek.
The aim of the prohibition was not, therefore, to achieve reasonably clear visibility for the driver by preserving the light transmission of the window, but to allow the competent authorities to verify directly that road traffic legislation was being complied with simply by observing motor vehicles and their occupants.
Ezért e tilalomnak nem az volt a célja, hogy az üvegezés fényáteresztési képességének megőrzésével megfelelően tiszta kilátást biztosítson a gépjármű vezetőjének, hanem hogy lehetővé tegye az illetékes hatóságok számára a közlekedési szabályok betartásának közvetlen ellenőrzését a gépjárművek és utasaik puszta szemrevételezésével.
It argues that it is essential for the occupants of vehicles and goods in motor vehicles to be clearly visible in order to counter and combat crime and for road safety, since it makes it easier to verify that the vehicle seats are correctly occupied and that safety belts are being used as required by the law.
A portugál kormány előadja, hogy a járművek utasainak és a gépjárművekben található áruk egyértelmű vizuális felismerhetősége lényeges a bűnmegelőzés és bűnözés elleni harc, valamint a közúti biztonság szempontjából, mivel megkönnyíti az ülések
The State’s interest in combating crime effectively falls within the field of public policy and public security, both concepts
A hatékony bűnüldözéshez fűződő állami érdek a közrend és közbiztonság területére sorolható, miközben mindkét fogalom
I, Article 30 EC, Sections 12 and 15, the Member States have a particularly broad margin of discretion in applying the concepts of public policy and public security.
A közbiztonságnak az áruk mozgásából eredő befolyásolása rendszerint az élet és egészség veszélyeztetéséhez is vezet, és könnyen besorolható e fogalomba.
An impairment of public security arising from movement of goods will generally also lead to a threat to life and health and may easily fall within that concept.
Ugyanez vonatkozik a közúti biztonság veszélyeztetésére is (lásd a 406/85. sz.
The same applies to threats to road safety (see Case 406/85 Goffette [1987] ECR 2525, in which traffic safety was held to fall within Article 30 EC even before it was recognised as a specific overriding reason relating to the public interest).
Goffette-ügyben 1987. június 11-én hozott ítéletet [EBHT 1987., 2525. o.], melyben a közúti biztonságot még a közérdeken alapuló specifikus kényszerítő okként történő elismerése előtt az EK 30. cikk alá sorolták be).
25 — Even if the prohibition in question falls within the scope of Article 28 EC, the Court has consistently held that a national rule which constitutes a measure having equivalent effect to a quantitative restriction may be justified by one of the reasons relating to public interest set out in Article 30 EC or by overriding requirements (see, in this regard, Case C-420/01 Commission v Italy (cited in footnote 14), paragraph 29, and Case C-270/02 Commission v Italy [2004] ECR I-1559, paragraph 21.
25 – Még ha a kérdéses tilalom az EK 28. cikk hatálya alá tartozik is, az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az ilyen mennyiségi korlátozásokkal azonos hatású intézkedést jelentő nemzeti szabályozást csak az EK 30. cikkben felsorolt valamely közérdeken alapuló kényszerítő ok, illetve feltétlenül érvényesítendő követelmény indokolhat (ebben az értelemben lásd a Bizottság kontra Olaszország ügyben 2003. június 19-én hozott ítélet [hivatkozva a 14. lábjegyzetben] 14. pontját és a C-270/02. sz., Bizottság kontra Olaszország ügyben 2004. február 5-én hozott ítélet [EBHT 2004., I-1559. o.] 21. pontját).
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-265/06 ment of goods. 29
TRSTENJAK FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA – C-265/06.
The legitimate purposes being expressly mentioned as justifications in Article 30 EC and Article 13 of the EEA Agreement.
ÜGY az EK 30. cikkben és az EGT-Megállapodás 13. cikkében kifejezetten felsorolt igazoló ok.
which justify a restriction of the free movement of goods on grounds of public policy under Article 30 EC include, for example, the need to detect or prevent dealing in stolen vehicles, 30 the retention of silver coins taken out of circulation with a view to being melted down by the State, 31 and combating fraud in connection with export refunds. 32
került elismerésre 29. Az áruk szabad mozgásának korlátozását az EK 30. cikk szerint a közrend érdekében igazoló legitim célok közé tartozik például a lopott gépjárművekkel kapcsolatban kötött ügyletek felderítésének és üldözésének szükségessége 30, a forgalomból kivont ezüstérmék állami beolvasztás céljából történő visszatartása 31és az exporttámogatásokkal kapcsolatos csalások leküzdése 32.
In principle, the Member States remain essentially free to decide according to their national needs what is required by public policy and public security. However, it must always be borne in mind that the concepts
A közrend és közbiztonság védelme az alapvető szabadságokat korlátozó tagállami intézkedések igazolására szolgáló okként a Bíróság ítélkezési gyakorlatában túlnyomórészt a munkavállalók szabad mozgásának 27, a letelepedés szabadságának, a szol-
The protection of public policy and public security has been recognised in the Court’s caselaw as a justification for national measures which restrict the fundamental freedoms primarily in connection with freedom of movement for workers, 27 freedom of establishment, freedom to provide ser- vices, the Community’s law governing associations with third countries 28 and, albeit more rarely, in connection with the free move-
gáltatásnyújtás szabadságának, a Közösség és harmadik államok közötti társulás jogának 28 keretében, valamint – ha ritkábban is – az áruk szabad mozgásával összefüggésben
27 — The Court has always emphasised that the public policy exception is a derogation from the fundamental principle of freedom of movement for persons, which must be interpreted strictly, and that its scope cannot be determined unilaterally by the Member States (Case 36/75 Rutili [1975] ECR 1219, paragraph 27; Case 30/77 Bouchereau [1977] ECR 1999, paragraph 33; Case C-441/02 Commission v Germany [2006] ECR I-3449, paragraph 34; and Case C-50/06 Commission v Netherlands [2007] ECR I-4383, paragraph 42).
Rutili-ügyben 1975. október 28-án hozott ítélet [EBHT 1975., 1219. o.] 27. pontja, a 30/77. sz. Bouchereau-ügyben 1977. október 27-én hozott ítélet [EBHT 1977., 1999. o.] 33. pontja, a C-441/02. sz., Bizottság kontra Németország ügyben 2006. április 27-én hozott ítélet [EBHT 2006., I-3449. o.] 34. pontja és a C-50/06. sz., Bizottság kontra Hollandia ügyben 2007. június 7-én hozott ítélet [EBHT 2007., I-4383. o.] 42. pontja).
29 — With regard to the concept of public policy in Community law, see my Opinion of 13 September 2007 in the pending Case C-319/06 Commission v Luxembourg, points 40 to 44.
29 – A közrend közösségi jogi fogalmával kapcsolatban lásd a még folyamatban lévő C-319/06. sz., Bizottság kontra Luxemburg ügyre vonatkozó 2007. szeptember 13-i indítványom 40–44. pontjait.
In Case C-36/02 Omega [2004] ECR I-9609, paragraph 26, the Court examined the justification for a national prohibition measure adopted on grounds of protecting public policy by reason of the fact that the economic activity was an affront to human dignity only on the basis of the provisions of the Treaty concerning freedom to prov- ide services and the relevant derogation clauses (Article 55 EC in conjunction with Article 46(1) EC), even though it considered the provisions concerning the free movement of goods to be essentially relevant.
A C-36/02. sz. Omegaügyben 2004. október 14-én hozott ítéletében (EBHT 2004., I-9609. o., 26. pont) a Bíróság valamely tevékenység emberi méltóságot sértő jellege miatt a közrend védelmében meghozott, e gazdasági tevékenységre vonatkozó nemzeti tilalom igazolhatóságát csak a Szerződésnek a szolgáltatásnyújtás szabadságára és az ehhez tartozó kivételekre (EK 55. cikk az EK 46. cikk [1] bekezdésével összefüggésben) vonatkozó rendelkezései alapján vizsgálta, jóllehet az áruk szabad mozgását is alapvetően relevánsnak tartotta.
In the view of Müller-Graff, P.-C., Kommentar zum Vertrag über die Europäische Union und zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft (edited by Angela Bardenhewer-Rating et al.), 6th edition, Baden-Baden, 2003-04, Article 30 EC, Section 49, the concept of public policy — generally in conjunction with the concept of public security — is to be construed as a concept having ‘all-embracing character’.
Müller-Graff, P.-C., – Kommentar zum Vertrag über die Europäische Union und zur Dründung der Europäischen Gemeinschaft (Szerkesztő: Angela Bardenhewer-Rating és mások), 6. kiadás, Baden-Baden 2003–2004, EK 30. cikk, 49. pont – nézete szerint a közrend fogalmát, többnyire a közbiztonság fogalmával kapcsolatban, „átfogó jellegű” fogalomnak kell tekinteni.
That protective interest may therefore be relied on only in cases where none of the other legal interests mentioned in Article 30 EC is relevant.
Erre a védendő érdekre ezért csak olyan esetekben lehet hivatkozni, amelyekre az EK 30. cikkben felsorolt más jogtárgy nem vonatkozik.
According to the author, the Member States have thus far been reticent to reply on disruptions to public policy as a justification for obstacles to trade.
A szerző szerint eddigi gyakorlatukban a tagállamok tartózkodtak attól, hogy a kereskedelem korlátozásának igazolása érdekében a közrend zavaraira hivatkozzanak.
Fischer, P., Köck, H. and Karollus, M., Europarecht, 4th edition, Vienna, 2002, p.
Fischer, P./ Köck, H./Karollus, M. – Europarecht, 4. kiadás, Bécs 2002, 756. o., 1579. pont – szintén arra utalnak, hogy a közrendnek az EK 30. cikk hatálya alatti alkalmazása viszonylag ritka.
756, Section 1579, also point out that public policy is relatively rare as an area of application of Article 30 EC.
Boscher-ügyben 1991. április 30-án hozott ítélet (EBHT 1991., I-2023. o.) 23. pontja.
30 — Case 154/85 Commission v Italy [1987] ECR 2717, paragraph 13 et seq., and Case C-239/90 Boscher [1991] ECR I-2023, paragraph 23.
31 – A 7/78. sz. Thompson-ügyben 1978. november 23-án hozott ítélet (EBHT 1978., 2247. o.) 32. és 34. pontja.
31 — Case 7/78 Thompson [1978] ECR 2247, paragraphs 32 and 34.
32 – A C-426/92. sz. Deutsches Milch-kontor ügyben 1994. június 22-én hozott ítélet (EBHT 1994., I-2757. o.) 44. pontja.
28 — For example in relation to the concept of public policy in Article 14(1) of Decision No 1/80 of the EEC-Turkey Association Council.
28 – Így például az 1/80 EGK-Törökország társulási tanácsi határozat 14. cikke (1) bekezdésében foglalt közrend fogalmával kapcsolatban.
The Court has consistently held that the principles laid down in Articles 39 EC to 41 EC must be extended, so far as possible, to Turkish nationals who enjoy the rights conferred by that decision.
Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az EK 39–41. cikk keretében érvényesülő alapelveket a lehető legszélesebb körben alkalmazni kell az 1/80 határozat által előírt jogokkal rendelkező török munkavállalókra.
It follows that, when determining the scope of the public policy exception provided for in Article 14(1) of Decision No 1/80, reference should be made to the interpretation given to that exception in the field of freedom of movement for workers who are nationals of a Member State of the Community.
Ebből következik, hogy az 1/80 határozat 14. cikke (1) bekezdésében foglalt közrendi kivétel hatályának meghatározása során ugyanennek a kivételnek a Közösség valamely tagállamának állampolgárságával rendelkező munkavállalók szabad mozgásával kapcsolatos értelmezését kell alapul venni.
Such an approach is all the more justified because Article 14(1) is formulated in almost identical terms to Article 39(3) EC.
Ez az értelmezés annál is inkább indokolt, mert az említett rendelkezés szövege szinte teljesen azonos az EK 39. cikk (3) bekezdésének szövegével.
The concepts of public policy and public security must be interpreted by the Court of Justice, 35so that their scope cannot be determined unilaterally by each Member State without being subject to control by the Community institutions.
A közrend és közbiztonság fogalmai a Bíróság általi értelmezés tárgyát képezik 35, és annak tartalmát a tagállamok nem határozhatják meg egyoldalúan és a Közösség intézményei által végzett vizsgálat nélkül.
As derogations from the fundamental freedoms they must be interpreted strictly.
Mint az alapvető szabadságok alóli kivételek szűken értelmezendőek.
This does not mean that particular circumstances cannot justify recourse to the concepts of public policy and public security, and it is therefore necessary in this matter to allow the Member States an area of discretion within the limits imposed by the Treaty.
Ez nem zárja ki, hogy különleges körülmények ne igazolhatnák a közrend és közbiztonság fogalmaira való hivatkozást, ezért adott körülmények között meg kell hagyni a tagállamoknak az őket a Szerződés szabta határokon belül megillető mérlegelési mozgásteret 36.
36 of public policy and public security are independent concepts under Community law which contribute towards determining the scope of the fundamental freedoms and must therefore be defined autonomously and not, for example, on the basis of one or more national legal systems.
Ennek során azonban mindig figyelembe kell venni, hogy a közrend és a közbiztonság fogalma a közösségi jog önálló fogalmai, melyek az alapvető szabadságok hatályát szintén meghatározzák, és ezért autonóm módon – nem pedig például egy vagy több nemzeti jogrendre támaszkodva – kell definiálni őket 33.
33Reliance on the meaning of the concepts in the national legal orders is precluded above all in the case of concepts which permit the Member States to restrict the fundamental freedoms or other individual rights.
A tagállami jogrendekben meghatározott fogalmak jelentéséhez való visszanyúlás mindenekelőtt akkor tilos, ha olyan fogalmakról van szó, amelyek megengedik a tagállamoknak az alapvető szabadságok vagy más individuális jogok korlátozását.
It would therefore be wrong, for example, to draw parallels with the concept of public security and public policy in the national law relating to the powers of the police without taking account of the peculiar features of Community law and the aims of the Treaty.
Ezért elhibázott lenne a nemzeti rendészeti jog közbiztonság és közrend fogalmával anélkül párhuzamot vonni, hogy figyelembe vennék a közösségi jog sajátosságait, valamint a Szerződés céljait 34.
34 In my view, there is no objective reason to transfer to Community law the traditional national law distinction between measures taken by the police in the field of crime prevention, which represent measures for the protection of security, on the one hand, and punitive measures in the context of criminal prosecution, on the other, and therefore the police crime prevention measures referred to by the Portuguese Government must also be held to fall within the concept of public policy in Article 30 EC and Article 13 of the EEA Agreement, especially where they are expressed as vaguely and indeterminately as in the present case.
Megítélésem szerint nincs olyan érdemi ok, amely indokolná egyrészről a bűnmegelőzés keretében – a rendőrségi veszélyelhárítás részeként – hozott rendőrségi intézkedések, másrészt – a bűnüldözés részeként foganatosított – megtorló intézkedések közötti, a nemzeti jog szerinti hagyományos különbségtételnek a közösségi jogra történő olyan alkalmazását, mely alapján a portugál kormány által említett rendőrségi bűnmegelőzési intézkedéseket is – főként, ha azok olyan általánosak és differenciálatlanok, mint a szóban forgó esetben – az EK 30. cikk és az EGT-Megállapodás 13. cikke szerinti közrend fogalma alá kellene besorolni.