natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards, secondly, compliance requirements to which the exemption for a CFC’s profits in the hands of a resident company is subject, it is appropriate to point out, first, that in Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas, the Court held that the resident company is best placed to establish that it has not entered into wholly artificial arrangements which do not reflect economic reality, with a view to escaping the tax normally due on the profits generated by activities carried out on national territory and that it must be given an opportunity to produce evidence that the CFC is actually established and that its activities are genuine (Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas, paragraph 70).
Másodsorban rátérve azokra a követelményekre, amelyeknek az EKT által szerzett nyereség adómentessége érdekében a belföldi illetőségű társaságnak meg kell felelnie, egyrészről meg kell jegyezni, hogy a fent hivatkozott Cadbury Schweppes és Cadbury Schweppes Overseas ügyben hozott ítéletben a Bíróság úgy ítélte meg, hogy a belföldi illetőségű társaság van a legkedvezőbb helyzetben annak bizonyítására, hogy nem hozott létre valós gazdasági tartalmat nélkülöző, olyan teljesen mesterséges megállapodásokat, amelyek a belföldön folytatott tevékenységből származó nyereség után általában fizetendő adó kijátszására irányulnak, és e társaságnak minden bizonnyal lehetősége van bizonyítékokat szolgáltatni arról, hogy az EKT valóban letelepedett, és ténylegesen gazdasági tevékenységet folytat (a Cadbury Schweppes és Cadbury Schweppes Overseas ügyben hozott ítélet 70. pontja).
In the present context, those compliance requirements are inherent in the assessment, referred to in paragraph 81 of the present order, on which the compatibility of the legislation on CFCs rests.
A jelen összefüggésben azonban a fenti követelmények elválaszthatatlanul kötődnek a jelen végzés 81. pontjában említett értékeléshez, amelyen az EKT-ra vonatkozó jogszabályok összeegyeztethetősége alapul.
Secondly, in Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, the Court held that national legislation which provides for a consideration of objective and verifiable elements in order to determine whether a transaction represents a purely artificial arrangement, entered into for tax reasons alone, is to be considered as not going beyond what is necessary to prevent abusive practices where, on each occasion on which the existence of such an arrangement cannot be ruled out, the taxpayer is given an opportunity, without being subject to undue administrative constraints, to provide evidence of any commercial justification that there may have been for that arrangement (Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, paragraph 82).
Másrészről a fent hivatkozott Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation ügyben hozott ítéletben a Bíróság kimondta, hogy azt a nemzeti szabályozást, amely objektív és ellenőrizhető körülmények vizsgálatán alapul annak megállapítása érdekében, hogy az ügylet kizárólag adózási célokat szolgáló, teljesen mesterséges megállapodás jellemzőivel rendelkezik-e, olyan szabályozásnak kell tekinteni, amely nem lépi túl a visszaélésszerű gyakorlat megakadályozásához szükséges mértéket, ha minden olyan esetben, amikor e megállapodás fennállása nem zárható ki, az adózó túlzott mértékű adminisztrációs terhek nélkül bizonyítékot szolgáltathat arról, hogy az adott esetben az ügylet létrejöttének hátterében kereskedelmi okok álltak (a fent hivatkozott Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation ügyben hozott ítélet 82. pontja).
Consequently, Articles 43 EC and 48 EC are to be interpreted as not precluding tax legislation of a Member State which imposes certain compliance requirements where the resident company seeks exemption from taxes already paid on the profits of that CFC in the State in which it is resident, provided that the aim of those requirements is to verify that the CFC is actually established and that its economic activities are genuine without that entailing undue administrative constraints.
Következésképpen az EK 43. és az EK 48. cikket úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétesek azok a tagállami adójogszabályok, amelyek bizonyos megfelelési követelményeket írnak elő abban az esetben, ha a belföldi illetőségű társaság adómentességet kíván igénybe venni a fent említett EKT által szerzett nyereség vonatkozásában korábban megfizetett adó tekintetében, amennyiben a fenti követelmények célja annak a túlzott mértékű adminisztrációs kötelezettségek nélkül történő ellenőrzése, hogy az EKT valóban letelepedett a fogadó tagállamban, és ott ténylegesen gazdasági tevékenységet végez.
The reply to the third question must therefore be:
A harmadik kérdésre a fentiek alapján a következő választ kell adni:
— Articles 43 EC and 48 EC must be interpreted as precluding the inclusion in the tax base of a resident company established in a Member State of profits made by a CFC in another Member State, where those profits are subject in that State to a lower level of taxation than that applicable in the first State, unless such inclusion relates only to wholly artificial arrangements intended to escape the national tax normally payable;
– az EK 43. és az EK 48. cikket úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes, ha a valamely tagállamban illetőséggel rendelkező társaság adóalapját növeli a valamely másik tagállamban letelepedett EKT nyeresége, amennyiben e nyereséget az előbbi tagállamban alkalmazandó adómértéknél kisebb adómérték terheli, kivéve ha az adóalap-növelés kizárólag a szokásosan esedékes belföldi adó kijátszására irányuló, teljesen mesterséges megállapodásokat érinti;
— accordingly, such a tax measure must not be applied where it is proven, on the basis of objective factors which are ascertainable by third parties, that despite the existence of tax motives, that CFC is actually established in the host Member State and carries on genuine economic activities there;
– ezen adójogi intézkedés alkalmazását el kell tehát kerülni, ha objektív és harmadik személyek által ellenőrizhető adatok alapján kiderül, hogy az adójogi indokok ellenére a hivatkozott EKT valóban a fogadó tagállamban rendelkezik illetőséggel, és ott ténylegesen gazdasági tevékenységet folytat;
— however, Articles 43 EC and 48 EC are to be interpreted as not precluding national tax legislation which imposes certain compliance requirements where the resident company seeks exemption from taxes already paid on the profits of that CFC in the State in which it is resident, provided that the aim of those requirements is to verify that the CFC is actually established and that its activities are genuine without that entailing undue administrative constraints.
– mindazonáltal az EK 43. és az EK 48. cikket úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely bizonyos követelményeket ír elő abban az esetben, ha a belföldi illetőségű társaság az ezen ellenőrzött társaság nyereségére az illetékessége szerinti államban már felszámított adó tekintetében mentességet kíván igénybe venni, amennyiben e követelmények célja, hogy – túlzott adminisztratív követelmények támasztása nélkül – ellenőrizzék az EKT tényleges letelepedését és az általa folytatott gazdasági tevékenységek tényleges jellegét.
By its fourth question, the national court is asking the Court whether the answers to the first to third questions would be different were the nonresident company established in a nonmember country.
Negyedik kérdésével az előterjesztő bíróság azt kívánja megtudni a Bíróságtól, hogy az első, a második és a harmadik kérdésre adandó választ befolyásolná-e, ha a külföldi illetőségű társaság valamely harmadik országban rendelkezne illetőséggel.
In that regard, it should be noted, first, that the chapter of the Treaty concerning the freedom of establishment does not include any provision extending the application of its provisions to situations which involve the establishment of a company of a Member State in a nonmember country (see, to that effect, Case C-102/05 A and B [2007] ECR I-3871, paragraph 29, and Case C-157/05 Holböck [2007] ECR I-4051, paragraph 28).
E tekintetben elsősorban arra kell emlékeztetni, hogy a Szerződésnek a letelepedés szabadságáról szóló fejezete nem tartalmaz olyan rendelkezést, amely rendelkezéseinek tárgyi hatályát kiterjesztené a tagállam valamely társaságának harmadik országban történő letelepedésével kapcsolatos helyzetekre (lásd ebben az értelemben a C-102/05. sz., A és B ügyben 2007. május 10-én hozott végzés [EBHT 2007., I-3871. o.] 29. pontját és a C-157/05. sz. Holböck-ügyben 2007. május 24-én hozott ítélet [EBHT 2007., I-4051. o.] 28. pontját).
There is therefore no need, in the light of the answers given to the first to third questions, to reply to the fourth question, other than in respect of measures which Article 56 EC precludes.
A negyedik kérdésre tehát csak azon intézkedések vonatkozásában kell válaszolni, amelyek az első, a második és a harmadik kérdésre adott válaszra tekintettel ellentétesek az EK 56. cikkel.
In that regard, it should be noted that Article 56(1) EC gave effect to the liberalisation of capital movements between the Member States and between Member and nonmember States.
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az EK 56. cikk (1) bekezdése megvalósította a tőkemozgás liberalizációját a tagállamok között, valamint a tagállamok és harmadik országok viszonylatában.
To that end, it provides, in the chapter of the Treaty entitled ‘Capital and payments’, that all restrictions on the movement of capital between Member States and between Member and nonmember States are prohibited (Joined Cases C-163/94, C-165/94 and C-250/94 Sanz de Lera and Others [1995] ECR I-4821, paragraph 19; van Hiltenvan der Heijden, cited above, paragraph 37; and A, cited above, paragraph 20).
Előírja ugyanis, hogy a Szerződés „Tőke és fizetési műveletek” című fejezete rendelkezéseinek keretei között tilos a tagállamok, valamint a tagállamok és harmadik országok közötti tőkemozgásra vonatkozó minden korlátozás (a C-163/94., C-165/94. és C-250/94. sz., Sanz de Lera és társai egyesített ügyekben 1995. december 14-én hozott ítélet [EBHT 1995., I-4821. o.] 19. pontja, a fent hivatkozott Van Hilten-van der Heijden ügyben hozott ítélet 37. pontja és a fent hivatkozott A-ügyben hozott ítélet 20. pontja).
Furthermore, the Court has already held that, as regards the movement of capital between Member and nonmember States, Article 56(1) EC, in conjunction with Articles 57 EC and 58 EC, may be relied on before national courts and may render national rules that are inconsistent with it inapplicable, irrespective of the category of capital movement in question (A, paragraph 27).
Ráadásul a Bíróság korábban úgy ítélte meg, hogy a tagállamok és harmadik országok közötti tőkemozgások tekintetében az EK 56. cikknek az EK 57. és EK 58. cikkel összefüggésben értelmezett (1) bekezdésére hivatkozni lehet a nemzeti bíróság előtt, és e rendelkezések – az adott tőkemozgás-kategóriától függetlenül – a velük ellentétes nemzeti jogszabályok alkalmazhatatlanságához vezethetnek (a fent hivatkozott A-ügyben hozott ítélet 27. pontja).
Admittedly, it is clear from the caselaw of the Court that the extent to which the Member States are authorised to apply certain restrictive measures on the movement
A Bíróság ítélkezési gyakorlatából kétségtelenül az következik, hogy az a mérték, amelyben a tagállamok bizonyos, a tőkemozgást korlátozó intézkedéseket hozhatnak, nem határozható meg azon körülmény figyelembevétele nélkül, hogy a harmadik országokba irányuló vagy onnan származó tőkemozgásoknak más a jogi háttere, mint
Accordingly, because of the degree of legal integration that exists between Community Member States, in particular by reason of the presence of Community legislation which seeks to ensure cooperation between national tax authorities, such as Council Directive 77/799/EEC of 19 December 1977 concerning mutual assistance by the competent authorities of the Member States in the field of direct taxation (OJ 1977 L 336, p. 15), the taxation by a Member State of economic activities having cross-border aspects which take place within the Community is not always comparable to that of economic activities involving relations between Member States and third countries (Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 170).
Ily módon a Közösség tagállamai közötti jogharmonizáció szintje, és különösen a nemzeti adóhatóságok együttműködését célzó olyan közösségi jogi intézkedések miatt, mint például a tagállamok illetékes hatóságainak a közvetlen adóztatás területén történő kölcsönös segítségnyújtásáról szóló, 1977. december 19-i 77/799/EGK tanácsi irányelv (HL L 336., 15. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet., 1. kötet, 63. o.), a határon átnyúló jellemzőkkel rendelkező, de a Közösségen belül megvalósuló gazdasági tevékenységek valamely tagállam által történő adóztatása nem mindig hasonlítható össze a tagállamok és harmadik országok közötti kapcsolatokban zajló gazdasági tevékenységek adóztatásával (a fent hivatkozott Test Claimants in the FII Group Litigation ügyben hozott ítélet 170. pontja).
It may also be that a Member State will be able to demonstrate that a restriction on the movement of capital to or from third countries is justified for a particular reason in circumstances where that reason would not constitute a valid justification for a restriction on capital movements between Member States (A, paragraphs 36 and 37).
Ily módon nem zárható ki az sem, hogy a tagállam bizonyítani tudja, hogy a harmadik országokból származó vagy oda irányuló tőkemozgás korlátozása valamely okból igazolható olyan körülmények között, amikor ezen ok nem alkalmas arra, hogy megfelelően igazolja a tagállamok közötti tőkemozgás korlátozását (a fent hivatkozott A-ügyben hozott ítélet 36. és 37. pontja).
As regards the grounds advanced by the United Kingdom Government to justify the national measures to which the first and second questions refer, particularly the need to ensure the cohesion of the tax system, that Government put forward no evidence explaining how those grounds justify those measures in relations between a Member State and nonmember countries.
Tekintettel az Egyesült Királyság Kormánya által az első és a második kérdésben hivatkozott nemzeti intézkedések igazolására előadott indokokra, különösen a nemzeti adórendszer koherenciája megőrzésének szükségességére, meg kell állapítani, hogy az említett kormány semmilyen adatot nem szolgáltatott annak megmagyarázására, hogy ezek az indokok mennyiben igazolják az említett intézkedéseket e tagállam és harmadik országok viszonyában.
Moreover, as regards the difficulties associated with the verification of compliance with certain requirements by companies established in third countries, the Court decided, in the context of the free movement of capital, that, where the legislation of a Member State makes the grant of a tax advantage dependent on satisfying requirements, compliance with which can be verified only by obtaining information from the competent authorities of a third country, it is, in principle, legitimate for that Member State to refuse to grant that advantage if, in particular, because that third
Ezenkívül azon nehézségeket illetően, amelyek egyes feltételeknek a harmadik országokban letelepedett társaságok általi tiszteletben tartásának ellenőrzéséhez kapcsolódnak, a Bíróság a tőke szabad mozgásának összefüggésében úgy ítélte meg, hogy amennyiben a tagállami szabályozás az adókedvezményt olyan feltételek teljesítésétől teszi függővé, amelyeknek a betartása csak valamely harmadik ország illetékes hatóságai által nyújtott információk útján ellenőrizhető, a tagállam elvben jogszerűen
2008 — CASE C-201/05 country is not under any contractual obligation to provide information, it proves impossible to obtain such information from that country (A, paragraph 63).
ÜGY megtagadhatja a kedvezmény nyújtását, amennyiben – különösen e harmadik ország információnyújtásra vonatkozó egyezményes kötelezettségének a hiányában – lehetetlennek bizonyul az információknak az említett országtól való beszerzése (a fent hivatkozott A-ügyben hozott ítélet 63. pontja).
Therefore, it follows from that judgment that Articles 56 EC to 58 EC are to be interpreted as not precluding the legislation of a Member State under which a tax concession in respect of dividends may be granted only if the distributing company is established in a State within the European Economic Area or a State with which a taxation convention providing for the exchange of information has been concluded by the Member State imposing the tax, where that concession is subject to conditions compliance with which can be verified by the competent authorities of that Member State only by obtaining information from the State of establishment of the distributing company (see, to that effect, A, paragraph 67).
A fentiekre tekintettel az említett ítéletből az következik, hogy az EK 56. és az EK 58. cikket úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amelynek értelmében az osztalékadó alóli mentesség csak akkor nyújtható, ha az osztalékot juttató társaság székhelye az EGT valamely tagállamában, vagy olyan államban található, amellyel az adóztató állam információcserét előíró adóegyezményt kötött, feltéve hogy e mentesség feltételei olyan jellegűek, hogy azok betartását e tagállam illetékes hatóságai csak az osztalékot juttató társaság székhelye szerinti államtól való információszerzés útján ellenőrizhetik (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott A-ügyben hozott ítélet 67. pontját).
Having regard to the foregoing considerations, the reply to the fourth question referred for a preliminary ruling must be that Articles 56 EC to 58 EC are to be interpreted as not precluding the legislation of a Member State which grants a corporation tax concession in respect of certain dividends received from resident companies by resident companies but excludes such a concession for dividends received from companies established in a nonmember country particularly where the grant of that concession is subject to conditions compliance with which can be verified by the competent authorities of that Member State only by obtaining information from the nonmember country where the distributing company is established.
A fenti megállapításokra tekintettel a negyedik előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésre azt a választ kell adni, hogy az EK 56. és az EK 58. cikket úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely a belföldi illetőségű társaság által más belföldi illetőségű társaságtól kapott osztalékra társaságiadókedvezményt nyújt, kizárja azonban ezen adóelőnyből a harmadik országban illetőséggel rendelkező társaságoktól kapott osztalékot nevezetesen akkor, ha a hivatkozott adóelőny nyújtását az e tagállam illetékes hatóságai által kizárólag az osztalékfizető társaság illetékessége szerinti harmadik országtól kapott tájékoztatás révén ellenőrizhető feltételeknek rendelik alá.
By its fifth question, the national court is asking, in essence, whether, where a Member State adopted, prior to 31 December 1993, the measures outlined in the
Ötödik kérdésével az előterjesztő bíróság lényegében arra keres választ, hogy amenynyiben a tagállam az első, a második és a harmadik kérdésben leírt intézkedéseket
TEST CLAIMANTS IN THE CFC AND DIVIDEND GROUP LITIGATION first to third questions and, after that date, amended those measures in the manner described in the decision making the reference and, if those measures, as amended, constitute restrictions prohibited by Article 56 EC, are those restrictions to be taken to be restrictions which did not exist on 31 December 1993 for the purposes of Article 57 EC.
1993. december 31. előtt fogadta el, majd ezt követően az előzetes döntéshozatalra utaló határozatban leírtaknak megfelelően módosította őket, és az így módosított intézkedések az EK 56. cikk által tiltott korlátozást valósítanak meg, ezt a korlátozást az EK 57. cikk értelmében 1993. december 31. előtt nem létező, új korlátozásnak kell-e tekinteni?
In that regard, first, pursuant to Article 57(1) EC, the provisions of Article 56 EC are without prejudice to the application to third countries of any restrictions which existed on 31 December 1993 under national or Community law adopted in respect of the movement of capital to or from third countries involving direct investment — including in real estate —, establishment, the provision of financial services or the admission of securities to capital markets.
E tekintetben elsősorban emlékeztetni kell arra, hogy az EK 57. cikk (1) bekezdése értelmében az EK 56. cikk rendelkezései nem érintik azoknak a nemzeti vagy közösségi jogszabályok alapján 1993. december 31-én hatályban lévő korlátozásoknak a harmadik országokra történő alkalmazását, amelyeket a harmadik országokba irányuló vagy onnan származó olyan tőkemozgás tekintetében fogadtak el, amely – az ingatlanbefektetéseket is beleértve – közvetlen befektetéssel, letelepedéssel, pénzügyi szolgáltatások nyújtásával vagy értékpapírok tőkepiacokra történő bevezetésével függ össze.
There is therefore no need, in the light of the answers given to the first to third questions, to reply to the fifth question, other than in respect of measures which Article 56 EC precludes.
Tekintettel az első, a második és a harmadik kérdésre adott válaszra, az ötödik kérdésre csak az EK 56. cikkel ellentétes intézkedések vonatkozásában kell válaszolni.
On the basis of the information provided by the national court as to the national legal provisions applicable in the main proceedings, the fifth question arises, as the Commission pointed out in the observations it submitted to the Court, only in relation to the third question.
Meg kell azonban állapítani, hogy a kérdést előterjesztő bíróság által az alapügyben alkalmazandó nemzeti jogi keretre vonatkozóan nyújtott információk alapján az ötödik kérdés – ahogyan azt a Bírósághoz benyújtott észrevételeiben a Bizottság is említette – csak a harmadik kérdéssel való kapcsolata vonatkozásában merül fel.
As regards the national measures held to be contrary to Article 56 EC in the answers given to the first and second questions, the referring court provides no information enabling it to be established whether those measures were adopted before 31 December 1993 and amended after that date in a way that might be relevant for the purposes of applying Article 57(1) EC.
Az EK 56. cikkel a Bíróság által az első és a második kérdésre adott válasz keretében ellentétesnek ítélt nemzeti intézkedéseket illetően a kérdést előterjesztő bíróság nem ad olyan tájékoztatást, amely lehetővé tenné annak ellenőrzését, hogy az érintett intézkedéseket 1993. december 31-ét megelőzően fogadták el, és ezt követően úgy módosították, hogy az az EK 57. cikk (1) bekezdése alkalmazásának szempontjából jelentőséggel bír.
There is therefore no need to reply to the fifth question in so far as it refers to the first and second questions.
Az ötödik kérdésre tehát, amennyiben az első és a második kérdésre utal, nem kell válaszolni.
As regards, secondly, the fifth question in so far as it refers to the third question, it must be recalled that, in the answer given to the latter question in the present order, it was stated that since the legislation on CFCs concerns the taxation, under certain conditions, of the profits of subsidiary companies established outside the United Kingdom in which a resident company has a controlling holding, that legislation must be examined in the light of Articles 43 EC and 48 EC.
Másodsorban rátérve az ötödik kérdésre, amennyiben az a harmadik kérdésre utal, emlékeztetni kell arra, hogy a jelen végzésben az utóbbi kérdésre adott válasz keretében pontosításra került, hogy mivel az EKT-ra vonatkozó jogszabályok – bizonyos feltételek mellett – az Egyesült Királyságon kívül székhellyel rendelkező olyan leányvállalatok nyereségének adóztatására vonatkoznak, amelyekben a belföldi illetőségű társaság ellenőrző részesedéssel rendelkezik, e jogszabályokat az EK 43. és az EK 48. cikkre tekintettel kell megvizsgálni.
Thus, first, the answer given by the Court to the third question makes no reference whatsoever to Article 56 EC.
Így egyrészről a Bíróság által a harmadik kérdésre adott válasz semmilyen módon nem érinti az EK 56. cikket.