natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission … will draw up … a list of wastes belonging to the categories listed in Annex I …
A Bizottság […] jegyzéket készít azokról a hulladékokról, amelyek az I. mellékletben felsorolt hulladékkategóriákba tartoznak. […]; b) »termelő«: akinek a tevékenysége során hulladék keletkezik (»eredeti előállító«), és/vagy bárki, aki előkészítő feldolgozási folyamatot, keverést vagy egyéb olyan
(c) “holder” shall mean the producer of the waste or the natural or legal person who is in possession of it;
ÜGY műveletet végez, ami ezen hulladék jellegében vagy összetételében változást eredményez; c) »birtokos«: a hulladék termelője, vagy az a természetes vagy jogi személy, akinek a hulladék a birtokában van;
(e) “disposal” shall mean any of the operations provided for in Annex II, A;
[…] e) »ártalmatlanítás«: bármely művelet, amit a II.
(f) “recovery” shall mean any of the operations provided for in Annex II, B;
A. melléklet felsorol; f) »hasznosítás«: bármely olyan művelet, amit a II.
(g) “collection” shall mean the gathering, sorting and/or mixing of waste for the purpose of transport.’
B. melléklet felsorol; g) »gyűjtés«: a hulladék összeszedése, válogatása és/vagy összekeverése elszállítás céljából.”
Article 8 of Directive 75/442 provides:
Az irányelv 8. cikke értelmében:
‘Member States shall take the necessary measures to ensure that any holder of waste:
„A tagállamoknak meg kell tenniük a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy bármely hulladékbirtokos:
— has it handled by a private or public waste collector or by an undertaking which carries out the operations listed in Annex II A or B,
– átadja hulladékát kezelésre egy magán vagy közületi hulladékgyűjtőnek, vagy egy olyan vállalkozásnak, aki a II. A. vagy II.
— recovers or disposes of it himself in accordance with the provisions of this Directive.’
– maga hasznosítja vagy ártalmatlanítja a hulladékát ezen irányelv rendelkezéseivel összhangban.”
Article 15 of Directive 75/442 provides:
A 75/442 irányelv 15. cikke kimondja, hogy:
‘In accordance with the “polluter pays” principle, the cost of disposing of waste must be borne by:
„A »szennyező fizet« elvvel összhangban a hulladékártalmatlanítással kapcsolatban felmerülő költségeket az alábbiak viselik:
— the holder who has waste handled by a waste collector or by an undertaking as referred to in Article 9, and/or
– a hulladékbirtokos, aki a hulladékot átadja egy hulladékgyűjtőnek vagy a 9. cikk értelmében vett vállalkozásnak, és/vagy
— the previous holders or the producer of the product from which the waste came.’
– a termék előző birtokosai vagy gyártója, akitől a hulladék származott [helyesen: a hulladék korábbi birtokosai vagy annak a terméknek a gyártója, amiből a hulladék származott].”
Categories Q4, Q11, Q13 and Q16 in Annex I to Directive 75/442, ‘Categories of waste’, read as follows:
A 75/442 irányelv „Hulladékkategóriák” című I. mellékletének Q4, Q11, Q13 és Q16 kategóriái a következőket tartalmazzák:
‘Q4 Materials spilled, lost or having undergone other mishap, including any materials, equipment, etc., contaminated as a result of the mishap
„Q4 Kiömlött, veszendőbe ment, vagy egyéb kárt szenvedett anyagok, beleértve bármely, baleset következményeként szennyeződött anyagot, berendezést stb. […]
2008 — CASE C-188/07
24-I ÍTÉLET – C-188/07.
Q11 Residues from raw materials extraction and processing (e.g. mining residues oil field slops, etc.)
Q11 Ásványinyersanyag-kitermelés és nyersanyag-feldolgozás maradékai (pl. bányászati maradékok, olajkitermelés hulladékai stb.) […]
Q13 Any materials, substances or products whose use has been banned by law
Q13 Bármely anyag vagy termék, amelynek használatát jogszabály tiltja […]
Q16 Any materials, substances or products which are not contained in the above categories.’
Q16 Bármely olyan anyag vagy termék, ami nem tartozik a fenti kategóriákba.”
Annex II A to the directive, ’Disposal operations’, is intended to list disposal operations such as they occur in practice, while Annex II B, ’Recovery operations’, is intended to list recovery operations in the same way.
A. mellékletének célja a gyakorlatban előforduló ártalmatlanítási műveletek felsorolása, míg ugyanezen irányelv „Hasznosítást szolgáló műveletek” című II. B. mellékletének a célja a gyakorlatban előforduló hulladékhasznosítási műveletek felsorolása.
Directive 2006/12/EC of the European Parliament and of the Council of 5 April 2006 on waste (OJ 2006 L 114, p.
A hulladékokról szóló, 2006. április 5-i 2006/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 114., 9. o.) az áttekinthetőség és érthetőség érdekében kodifikálja a 75/442 irányelvet: 1. és 15. cikkében, valamint I., II. A. és II.
Recital 10 in the preamble to Directive 2004/35/EC of the European Parliament and of the Council of 21 April 2004 on environmental liability with regard to the prevention and remedying of environmental damage (OJ 2004 L 143, p. 56) reads as follows:
A környezeti károk megelőzése és felszámolása tekintetében a környezeti felelősségről szóló, 2004. április 21-i 2004/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 143., 56. o., magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 8. kötet, 357. o.) 10. preambulumbekezdésének szövege a következő:
‘Express account should be taken of the Euratom Treaty and relevant international conventions and of Community legislation regulating more comprehensively and more stringently the operation of any of the activities falling under the scope of this Directive. …’
„Kifejezetten figyelembe kell venni az Euratom-Szerződést, az idevágó nemzetközi egyezményeket, és azokat a közösségi jogszabályokat, amelyek átfogóbban és szigorúbban szabályozzák az ezen irányelv alkalmazási körébe tartozó tevékenységek gyakorlását. […]”
Article 4(2) of Directive 2004/35 provides:
A 2004/35 irányelv 4. cikkének (2) bekezdése kimondja:
‘This Directive shall not apply to environmental damage or to any imminent threat of such damage arising from an incident in respect of which liability or compensation
„Ez az irányelv nem alkalmazandó olyan esemény miatt bekövetkező környezeti kár vagy ilyen jellegű közvetlen kárveszély esetén, amelynek tekintetében a felelősség
2008 — CASE C-188/07 falls within the scope of any of the International Conventions listed in Annex IV, including any future amendments thereof, which is in force in the Member State concerned.’
SZ. ÜGY vagy a kártérítés az érintett tagállamban hatályban lévő, a IV. mellékletben felsorolt nemzetközi egyezmények bármelyikének alkalmazási körébe tartozik, beleértve azok jövőbeli módosításait is.”
Annex IV to Directive 2004/35 reads as follows:
A 2004/35 irányelv IV. mellékletének szövege a következő:
(b) the International Convention of 27 November 1992 on the Establishment of an International Fund for Compensation for Oil Pollution Damage;
„A 4. cikk (2) bekezdésében említett nemzetközi egyezmények a) az olajszennyezéssel okozott károkkal kapcsolatos polgári jogi felelősségről szóló, 1992. november 27-i nemzetközi egyezmény; b) az olajszennyezéssel okozott károk megtérítésére létesítendő nemzetközi alap létrehozásáról szóló, 1992. november 27-i nemzetközi egyezmény;
Decision 2004/246/EC
A 2004/246/EK határozat
On 2 March 2004 the Council adopted Decision 2004/246/EC authorising the Member States to sign, ratify or accede to, in the interest of the European Community, the Protocol of 2003 to the International Convention on the Establishment of an
A Tanács 2004. március 2-án elfogadta a tagállamoknak az olajszennyezéssel okozott károk megtérítésére létesítendő nemzetközi alap létrehozásáról szóló, 2002. évi nemzetközi egyezmény 2003. évi jegyzőkönyve aláírására, megerősítésére, illetve az ahhoz való csatlakozásra a Közösség érdekében történő felhatalmazásáról, valamint
International Fund for Compensation for Oil Pollution Damage, 1992, and authorising Austria and Luxembourg, in the interest of the European Community, to accede to the underlying instruments (OJ 2004 L 78, p. 22).
Ausztriának és Luxemburgnak az annak alapjául szolgáló okmányokhoz való csatlakozásra a Közösség érdekében történő felhatalmazásáról szóló 2004/246/EK határozatot (HL L 78., 22. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 50. kötet, 99. o.).
Recital 4 in the preamble to Decision 2004/246 reads as follows:
A 2004/246 határozat 4. preambulumbekezdésének szövege a következő:
‘Pursuant to the Supplementary Fund Protocol, only sovereign States may be party to it; it is not therefore possible for the Community to ratify or accede to the Protocol, nor is there a prospect that it will be able to do so in the near future.’
„A kiegészítő alapról szóló jegyzőkönyv értelmében csak szuverén államok lehetnek annak részes felei; ezért jelenleg nem lehetséges a Közösség számára, hogy megerősítse a jegyzőkönyvet, illetve csatlakozzon ahhoz, és erre nézve a közeljövőben sincs semmilyen kilátás.”
Articles 1(1) and 4 of Decision 2004/246 read as follows:
A 2004/246 határozat 1. cikke (1) bekezdésének és 4. cikkének szövege a következő:
Member States shall, at the earliest opportunity, use their best endeavours to ensure that the Supplementary Fund Protocol, and the underlying instruments, are amended in order to allow the Community to become a Contracting Party to them.’
A tagállamok a lehető legrövidebb időn belül minden erőfeszítést megtesznek a kiegészítő alapról szóló jegyzőkönyv és az annak alapjául szolgáló okmányok olyan értelmű módosítása érdekében, amely lehetővé teszi, hogy a Közösség azok részesévé váljék.”
Article 2 of Loi no 75-633 relative à l’élimination des déchets et à la récupération des matériaux (Law No 75-633 on the disposal of waste and the recovery of materials) of 15 July 1975 (JORF, 16 July 1975, p. 7279), now Article L. 541-2 of the Code de l’environnement (Code of the Environment), provides:
A hulladékok ártalmatlanításáról és az anyagok visszanyeréséről szóló, 1975. július 11-i 75-663. sz. törvény (JORF 1975. július 16., 7279. o.) 2. cikke, jelenleg a környezet védelméről szóló törvény (Code de l’environnement) L. 541-2. cikke szerint:
‘Any person who produces or holds waste under conditions likely to produce harmful effects on soils, flora and fauna, to damage sites or landscapes, to pollute the air or water, to cause noise and odours and, in general, to harm human health or the environment, is obliged to dispose of it or have it disposed of in accordance with the provisions of this Chapter, under the conditions required to avoid the above effects.
„Bármely személy, aki hulladékot termel vagy birtokol, amely káros hatással lehet a talajra, a növény és állatvilágra, helyekre vagy a tájképre, szennyezi a levegőt és a vizeket, zaj- vagy szaghatással jár, és általában veszélyezteti az emberi egészséget és a környezetet, köteles annak ártalmatlanítását elvégezni vagy mással elvégeztetni a jelen fejezet rendelkezéseinek megfelelően, az említett hatások elkerülésére alkalmas körülmények között.
The disposal of waste includes the operations of collection, transport, storage, sorting and treatment required for the recovery of reusable elements and materials or energy, and for the deposit or discharge into the natural environment of all other products under the conditions required to avoid the harmful effects mentioned in the previous paragraph.’
A hulladék ártalmatlanítása magában foglalja a gyűjtési, szállítási, tárolási válogatási és kezelési műveleteket, amelyek az újrahasználható anyagok vagy energia visszanyeréséhez szükségesek, valamint bármely más terméknek a természetes környezetben való lerakásához az előző bekezdésben említett zavaró hatások elkerülésére alkalmas körülmények között.”
The dispute in the main proceedings and the reference for a preliminary ruling
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
On 12 December 1999 the oil tanker Erika, flying the Maltese flag and chartered by Total International Ltd, sank about 35 nautical miles south-west of the Pointe de Penmarc’h (Finistère, France), spilling part of her cargo and oil from her bunkers at sea and causing pollution of the Atlantic coast of France.
1992. december 12-én a máltai lobogó alatt közlekedő, a Total International Ltd társaság által bérelt Erika olajszállító tartályhajó pointe de Penmarc’h-tól (Finistère, Franciaország) körülbelül 35 tengeri mérföldre elsüllyedt, rakományának és tartályainak egy része a tengerbe ömlött, előidézve Franciaország atlanti partjainak szennyeződését.
It appears from the order for reference and the observations submitted to the Court that the Italian company ENEL concluded a contract with Total International Ltd for the delivery of heavy fuel oil intended to be used as fuel for electricity production.
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból és a Bíróság elé terjesztett észrevételekből kiderül, hogy az olasz ENEL vállalkozás villamosenergia előállításához tüzelőanyagként szolgáló nehézfűtőolaj szállítására vonatkozó szerződést kötött a Total International Ltd-vel.
In order to carry out the contract, Total raffinage distribution, now Total France SA, sold the heavy fuel oil to Total International Ltd, which chartered the vessel Erika to carry it from Dunkirk (France) to Milazzo (Italy).
E szerződés végrehajtásaként a Total France SA-vá átalakult Total raffinage distribution eladta a Total International Ltd-nek a nehézfűtőolajat, amely kibérelte az Erika tartályhajót, hogy azzal szállítsa a nehézfűtőolajat Milazzo (Olaszország) kikötőjéből Dunkerque (Franciaország) kikötőjébe.
On 9 June 2000 the Commune de Mesquer brought proceedings against the Total companies in the Tribunal de commerce de Saint-Nazaire (Commercial Court, Saint-Nazaire), seeking inter alia a ruling that the companies should, pursuant to Law No 75-633, be liable for the consequences of the damage caused by the waste spread on the territory of the municipality and be ordered jointly and severally to pay the costs incurred by the municipality for cleaning and anti-pollution measures, namely EUR 69 232.42.
A Commune de Mesquer 2000. június 9-én keresetet indított a Total társaságok ellen a saint-nazaire-i tribunal de commerce-hez (kereskedelmi bíróság) előtt, kérve többek között annak megállapítását, hogy a 75-663. sz. törvény alapján a területén szétterjedt hulladék által okozott kárért e társaságokat terheli felelősség, és e társaságok egyetemleges kötelezését az önkormányzat területének a környezeti szennyeződéstől való megtisztítási műveletei címén felmerült összeg, vagyis 69 232,42 euró megfizetésére.
The action was unsuccessful, and the Commune de Mesquer appealed to the Cour d’appel de Rennes (Court of Appeal, Rennes), which by judgment of 13 February 2002 confirmed the decision at first instance, taking the view that the heavy fuel oil did not in this case constitute waste but was a combustible material for energy production manufactured for a specific use.
A bíróság elutasította a felperes kérelmét, ezért a Commune de Mesquer fellebbezést nyújtott be a rennes-i cour d’appelhez (fellebbviteli törvényszék, Rennes), amely 2002. február 13-i ítéletében jóváhagyta az elsőfokú bíróság ítéletét, megállapítva, hogy a jelen esetben a nehézfűtőolaj nem hulladéknak, hanem tüzelőanyagként használható, meghatározott célra szánt energiaforrásnak minősül.
The Cour d’appel de Rennes accepted that the heavy fuel oil thus spilled and mixed with water and sand formed waste, but nevertheless considered that there was no provision under which the Total companies could be held liable, since they could not be regarded as producers or holders of that waste.
Noha a rennes-i cour d’appel elismerte, hogy a kiömlött nehéz fűtőanyag vízzel és homokkal keveredve hulladékot képez, mindazonáltal úgy ítélte meg, hogy a Total társaságok felelősségének megállapítására nincs jogszabályi alap, mivel a társaságokat sem az említett hulladék gyártójának, sem birtokosának nem lehet tekinteni.
The municipality appealed on a point of law to the Cour de cassation (Court of Cassation).
A Commune de Mesquer ekkor felülvizsgálati eljárást indított.
Since it considered that the case raised a serious problem of interpretation of Directive 75/442, the Cour de cassation decided to stay the proceedings and refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
A Cour de cassation (Semmítőszék, Franciaország) úgy ítélte meg, hogy a jelen ügyben a 75/442 irányelv értelmezésének komoly nehézsége merült fel, ezért felfüggesztette az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjesztette a Bíróság elé:
The Total companies submit that the reference for a preliminary ruling must be declared inadmissible in so far as the Commune de Mesquer has already received compensation from the Fund and consequently has no legal interest in bringing proceedings.
A Total társaságok szerint a jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelmet elfogadhatatlannak kell nyilvánítani, mivel a Commune de Mesquer a FIPOL alapján már kártalanításban részesült, következésképpen nem fűződik érdeke az eljáráshoz.
In those circumstances the request for a preliminary ruling is hypothetical.
Ilyen körülmények között az előzetes döntéshozatal iránti kérelem hipotetikus jellegű.
It is settled caselaw that questions on the interpretation of Community law referred by a national court, in the factual and legislative context which that court is responsible for defining and the accuracy of which is not a matter for the Court to determine, enjoy a presumption of relevance.
Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a nemzeti bíróság által saját felelősségére meghatározott jogszabályi és ténybeli háttér alapján – amelynek helytállóságát a Bíróság nem vizsgálhatja – a közösségi jog értelmezésére vonatkozóan előterjesztett kérdések releváns voltát vélelmezni kell.
The Court may refuse to rule on a question referred by a national court only where it is quite obvious that the interpretation of Community law that is sought bears no relation to the actual facts of the main action or its purpose, where the problem is hypothetical, or where the Court does not have before it the factual or legal material necessary to give a useful answer to the questions submitted to it (see, to that effect, Joined Cases C-222/05 to C-225/05 Van der Weerd and Others [2007] ECR I-4233, paragraph 22 and the caselaw cited).
A nemzeti bíróságok által előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem Bíróság általi elutasítása csak abban az esetben lehetséges, amennyiben nyilvánvaló, hogy a közösségi jog értelmezése, amelyet a nemzeti bíróság kért, nem függ össze az alapeljárás tényállásával vagy tárgyával, illetve ha a szóban forgó probléma hipotetikus jellegű, vagy a Bíróság nem rendelkezik azon ténybeli és jogi elemek ismeretével, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a feltett kérdéseket hatékonyan megválaszolja (lásd ilyen értelemben a C-222/05–C-225/05. sz., Van der Weerd és társai ügyben 2007. június 7-én hozott ítélet [EBHT 2007., I-4233. o.] 22. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
Moreover, according to settled caselaw, it is for the national court hearing a dispute to determine both the need for a preliminary ruling in order to enable it to deliver judgment and the relevance of the questions which it submits to the Court (Joined Cases C-393/04 and C-41/05 Air Liquide Industries Belgium [2006] ECR I-5293, paragraph 24 and the caselaw cited).
Másfelől az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az ügyben eljáró nemzeti bíróság feladata, hogy az ügy sajátosságaira figyelemmel megítélje mind az előzetes döntéshozatal szükségességét ítéletének meghozatala szempontjából, mind pedig a Bíróság elé terjesztendő kérdések jelentőségét (a C-393/04. és C-41/05. sz.
It may be seen from the documents in the case that the Commune de Mesquer has indeed received payments from the Fund, made following the claim for compensation it brought against inter alia the owner of the Erika and the Fund.
E tekintetben az iratokból kiderül, hogy a Commune de Mesquer ténylegesen részesült kifizetésekben a FIPOL alapján, melyek teljesítésére azután került sor, hogy az önkormányzat kártérítési igényt fogalmazott meg többek között az Erika tartályhajó tulajdonosával és a FIPOL-lal szemben.
Those payments were the subject of settlements by which the municipality expressly agreed not to bring any actions or proceedings, on pain of having to repay the sums paid.
E kifizetésekre azon megegyezés keretében került sor, mellyel az önkormányzat – a kifizetett összegek visszatérítésének terhe mellett – kifejezetten lemondott mindenfajta eljárásról és perről.
It is apparent that the Cour de cassation had that information before it, but none the less did not consider that the dispute in the main proceedings had ceased or that the Commune de Mesquer had lost its legal interest in bringing proceedings, and did not decide not to refer its questions to the Court for a preliminary ruling.
Úgy tűnik, a kérdést előterjesztő bíróság birtokában volt ezen információknak, ennek ellenére nem vélte úgy, hogy az alapeljárás megszűnt volna, vagy a Commune de Mesquer elvesztette volna az eljáráshoz fűződő érdekét, és arról sem tett le, hogy előzetes döntéshozatal céljából kérdéseket terjesszen a Bíróság elé.
In those circumstances the questions put by the Cour de cassation must be answered.
Ilyen körülmények között válaszolni kell a Cour de cassation által előterjesztett kérdésekre.
By its first question, the referring court seeks to know whether heavy fuel oil sold as a combustible fuel may be classified as waste within the meaning of Article 1(a) of Directive 75/442.
Első kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság arra keres választ, hogy a tüzelőanyagként értékesített nehézfűtőolaj hulladéknak minősíthető-e a 75/442 irányelv 1. cikkének a) pontja értelmében.
The Total companies, the Member States which have submitted observations, and the Commission take the view that the question should be answered in the negative.
A Total társaságok, az észrevételeket előterjesztő tagállamok és a Bizottság álláspontja az, hogy erre a kérdésre nemleges választ kell adni.
Only the Commune de Mesquer submits that such heavy fuel oil is to be classified as waste and that the substance in question falls, moreover, within the category of dangerous and illegal products.
Egyedül a Commune de Mesquer állítja, hogy az ilyen nehézfűtőolajat hulladéknak kell minősíteni, és a kérdéses anyag a veszélyes és tiltott anyagok körébe tartozik.
It should be recalled that under Article 1(a) of Directive 75/442 any substance or object in the categories set out in Annex I to the directive which the holder discards or intends or is required to discard is to be regarded as waste.
Mindenekelőtt emlékeztetni kell arra, hogy a 75/442 irányelv 1. cikkének a) pontja értelmében hulladék az I. mellékletben felsorolt kategóriák bármelyikébe tartozó olyan anyag vagy tárgy, amelytől birtokosa megválik, megválni szándékozik, vagy megválni köteles.
The Court has also held that, in view of the aim pursued by Directive 75/442, the concept of waste cannot be interpreted restrictively (see ARCO Chemie Nederland, paragraph 40).
A Bíróság azt is kimondta, hogy a 75/442 irányelv által követett célra tekintettel a hulladék fogalma nem értelmezhető megszorítóan (a fent hivatkozott ARCO Chemie Nederland és társai ügyben hozott ítélet 40. pontja).
That concept can cover all objects and substances discarded by their owner, even if they have a commercial value and are collected on a commercial basis for recycling, reclamation or reuse (see, in particular, Case C-9/00 Palin Granit and Vehmassalon kansanterveystyön kuntayhtymän hallitus [2002] ECR I-3533, paragraph 29 and the caselaw cited).
E kifejezés vonatkozhat minden olyan tárgyra és anyagra, amelytől a birtokosa megválik, akkor is, ha ezek piaci értékkel rendelkeznek, és újrafeldolgozás, hasznosítás vagy ismételt felhasználás céljából üzletszerűen gyűjtik őket (lásd különösen a C-9/00. sz., Palin Granit és Vehmassalon Kansanterveystyön Kuntayhtymän hallitus ügyben 2002. április 18-án hozott ítélet [EBHT 2002., I-3533. o.] 29. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).