natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It covers four types of harms: health impacts, community harms, domestic drug-related crime and commercial drug-related crime.
A mutató az ártalom négy típusát méri: az egészségügyi hatásokat, a közösségnek okozott károkat, a kábítószerrel összefüggő belföldi bűncselekményeket és a kábítószerrel összefüggő, kereskedelmi jellegű bűncselekményeket.
However, it is not intended to be a full summary of the country’s drug situation, as the indicators are limited to those for which robust data already exist, and the outcome figures and trends are being used as a baseline against which to assess future progress (MacDonald et al., 2005).
Nem célja ugyanakkor, hogy az ország kábítószerhelyzetéről teljes körű összefoglalást adjon, mivel a mutatók azokra korlátozódnak, amelyekhez már vannak szilárd adatok, az eredményül kapott számadatokat és tendenciákat pedig viszonyítási alapként kívánják felhasználni a jövőbeli fejlődés méréséhez (MacDonald és mások, 2005).
The UNODC’s illicit drug index (IDI) combines three dimensions of the drug phenomenon: drug production, drug trafficking and drug abuse.
Az UNODC tiltott kábítószer indexe (IDI) a kábítószer-jelenség három dimenzióját ötvözi: a kábítószer-termelést, a kábítószer-kereskedelmet és a kábítószerrel való visszaélést.
The outcome is an overall score, based on a ‘harm/risk factor per capita’, which should reflect the magnitude of all drug problems which arise in a given country (UNODC, 2005).
Az eredmény egy összefoglaló pontszám, az „egy főre jutó ártalom/kockázat tényező” alapján, amely az összes kábítószer-probléma nagyságát hivatott leképezni egy adott országban (UNODC, 2005).
The conceptualisation of both instruments has involved interesting methodological developments and has allowed a first insight into the use of overall indexes to evaluate drug strategies and monitor overall drug situations.
A két eszköz fogalmi meghatározása érdekes módszertani fejleményekkel járt, és betekintést adott az átfogó indexeknek a drogstratégiák értékeléséhez és a kábítószerhelyzet átfogó megfigyeléséhez való használatába.
A first observation is that such instruments can be useful for a longitudinal follow-up of the national situation but that, to understand what is really going on, the result should be contextualised with the analysis of individual indicators within the indexes.
Első közelítésben azt lehet megállapítani, hogy az ilyen eszközök hasznosak tudnak lenni az országos helyzet időbeli figyelemmel kíséréséhez, de a tényleges folyamatok megértéséhez az eredményeket el kell helyezni a kontextusban az indexbe tartozó egyéni mutatók elemzésével.
The use of an overall index for inter-country comparison could be more difficult given the limitations of existing data sets and the absence of contextual variables (e.g. geographical situation) from the analysis.
Az átfogó index használata országok közötti összehasonlításban nehézkesebb lehet, mivel a meglévő adatkészletek korlátozottak, a kontextustól (pl. földrajzi helyzettől) függő változók pedig kimaradnak az elemzésből.
Public expenditure on the drug problem reported by the European countries ranges from EUR 200 000 to EUR 2 290 million (3).
A kábítószer-problémára fordított közkiadás az európai országok beszámolója szerint 200 000 EUR és 2290 millió EUR között mozgott (3).
The high variability is partly explained by the different sizes of the Member States and partly by differences between countries in the types of expenditure reported and the completeness of the data.
A nagy különbségek részben a tagállamok eltérő méretének tudhatók be, részben pedig a bejelentett kiadástípusok és az adatok teljessége terén mutatkozó különbségeknek.
Most countries reported only expenditures incurred in connection with the implementation of national drug policy programmes, and did not detail other expenditures in the field of supply and demand reduction.
A legtöbb ország csak a nemzeti drogpolitikai programok végrehajtására fordított kiadásokat jelentette be, nem részletezve a kínálat- és keresletcsökkentés területén felmerülő egyéb kiadásokat.
Furthermore, not all the main areas of State spending on the drug phenomenon were always included, with only 15 out of 23 countries providing detailed information on expenditure on ‘health and social care’ activities (treatment, harm reduction, health research, educational, prevention and social activities) and only 14 countries reporting on ‘law enforcement’ expenditure (police, army, law courts, prisons, customs and finance guard activities).
Ráadásul a kábítószer-jelenségre fordított állami kiadások fő területei közül sem mindig szerepelt mindegyik: az „egészségügyi és szociális gondozási” tevékenységekről (kezelés, ártalomcsökkentés, egészségügyi kutatás, oktatási, prevenciós és szociális tevékenységek) a 23 ország közül csak 15 szolgált részletes információkkal, a „bűnüldözési” kiadásokról (a rendőrség, a hadsereg, a bíróságok, börtönök, a vám- és pénzügyőrség tevékenysége) pedig csak 14 ország számolt be.
Information about expenditure in other areas (e.g. administration, coordination, monitoring and international cooperation) was even more scarce (seven countries), as was information on regional and municipal budgets (six countries).
Az egyéb területekhez tartozó kiadásokról (pl. adminisztráció, koordináció, monitoring és nemzetközi együttműködés) még ritkábban érkezett információ (hét ország), akárcsak a regionális és települési költségvetésekről (hat ország).
Most countries have drug coordination mechanisms at both national level and regional or local level.
A legtöbb országban nemzeti szinten és regionális vagy helyi szinten egyaránt működnek kábítószerügyi koordinációs mechanizmusok.
At the national level, there is usually an interministerial committee on drugs, which is often supplemented by a national drug coordination agency and/or a national drug coordinator who is responsible for the day-to-day coordination activities.
Nemzeti szinten rendszerint van egy kábítószerekkel foglalkozó minisztériumközi bizottság, amelyet gyakran egy nemzeti kábítószerügyi koordinációs hivatal és/vagy nemzeti kábítószerügyi koordinátor egészít ki; ez utóbbi felel a napi szintű koordinációs tevékenységekért.
At the regional or local level, drug coordination agencies and/or drug coordinators exist in most countries.
Az országok többségében regionális vagy helyi szinten is vannak kábítószerügyi koordinációs hivatalok és/vagy kábítószerügyi koordinátorok.
Six countries provided detailed information of expenditure associated with tackling drugs (Table 1).
Hat ország szolgáltatott részletes információt a kábítószerek kezeléséhez kapcsolódó kiadásokról (1. táblázat).
In these countries, drug-related public expenditure represented between 0.11 % and 0.96 % of the total general government expenditure in the year (median 0.32%) or between 0.05 % and 0.46 % of the national gross domestic product (GDP) (median 0.15%).
Ezekben az országokban a kábítószerekkel összefüggő közkiadások az adott év teljes általános kormányzati kiadásainak 0,11–0,96%-át (medián: 0,32%), illetve az ország bruttó hazai termékének (GDP) 0,05–0,46%-át (medián: 0,15%) tették ki.
‘Law enforcement’ activities accounted for 24–77% of the total expenditure, while the remainder was spent on ‘health and social care’ activities.
A teljes kiadás 24–77%-a tartozott a „bűnüldözési” tevékenységekhez, a fennmaradó részt pedig az „egészségügyi és szociális gondozási” tevékenységekre fordították.
Overall figures on drug-related public expenditures in 2005 in the EU Member States and Norway were identified by the corresponding national focal points.
) A kábítószerrel összefüggő 2005-ös közkiadások átfogó számadatait az EU-tagállamok és Norvégia esetében az országok saját nemzeti fókuszpontjai határozták meg.
The public expenditure perspective
A közkiadások szempontjából
Studies on the costs of drug use can be an important source of information for the development and management of drug policies.
A kábítószer-használat költségeiről szóló tanulmányok a drogpolitikák fejlesztéséhez és irányításához fontos információforrásul szolgálhatnak.
The term ‘public expenditure’ refers to the value of goods and services bought by the government of the State (i.e. central, regional, local) in order to execute each of its functions (i.e. healthcare, justice, public order, education, social services).
A „közkiadás” kifejezés az állam kormánya (azaz a központi, regionális, helyi kormányzat) által az egyes funkcióinak (azaz az egészségügyi ellátás, az igazságügy, a közrend, az oktatás, a szociális szolgáltatások) végrehajtása érdekében megvásárolt áruk és szolgáltatások értékét jelenti.
The analysis of a State’s public expenditure provides useful information regarding the ability of its government to spend effectively and efficiently. ciently.
Az állam közkiadásainak elemzése hasznos információkat kínál arról, hogy kormánya mennyire képes hatékonyan és eredményesen gazdálkodni.
Drug-related costs can be divided into two major categories: direct and indirect.
A kábítószerekkel összefüggő költségek két fő kategóriába sorolhatók: vannak közvetlen, illetve közvetett költségek.
Direct costs are those for which payments are made, and typically include expenditure in the areas of prevention, treatment, harm reduction and law enforcement.
A közvetlen költségek közé tartoznak mindazok, amelyeket ki kell fizetni – ennek tipikus példái a prevencióra, a kezelésre, az ártalomcsökkentésre és a bűnüldözésre fordított kiadások.
Indirect costs are the value of productive services not performed because of drug use, and typically consist of lost productivity due to drug-related morbidity and mortality.
A közvetett költségek a kábítószer-használat miatt nem teljesített termelő szolgáltatások értékének felelnek meg, és jellemzően a kábítószerrel összefüggő megbetegedés és halálozás miatt kieső termelékenységet jelentik.
Drug-related costs may also include the intangible costs of pain and suffering, usually in the form of quality of life measures, but this category of costs is often omitted because of the difficulty in accurately quantifying it in monetary terms.
A kábítószerrel összefüggő költségek közé tartozhatnak még a fájdalom és a szenvedés nem kézzelfogható költségei, rendszerint az életminőség mérésének formájában, de ezt a költségkategóriát gyakran kihagyják, mivel nehéz pontosan átszámítani monetáris kifejezésekre.
A cost study may be conducted from several different perspectives, each of which might include different costs, for example costs to society as a whole, the government, the healthcare system, third-party payers, and drug users and their families.
A költségek vizsgálatát számos különböző szempontból el lehet végezni, különféle költségek, például a társadalom egésze, a kormány, a befizető harmadik felek, illetve a kábítószer-használók és családjuk költségeinek bevonásával.
The societal perspective
A társadalom szempontjából
The estimation of drug-related public expenditure is a different exercise from that of estimating social costs.
A kábítószerrel összefüggő közkiadások becslése nem azonos a társadalmi költségek kiszámításával.
Public expenditure represents only a proportion of social costs, mainly in the form of direct costs; indirect costs are explicitly excluded, as there are costs from private stakeholders (e.g. private health insurance companies).
A közkiadások a társadalmi költségnek csak egy részét jelentik, többnyire közvetlen költségek formájában. A közvetett költségek kifejezetten ki vannak zárva, ahogyan a magánszektorba tartozó érintettek költségei is (pl. magán egészségbiztosító társaságok).
Direct public expenditures explicitly labelled as ‘drug-related’ can be initially traced back by exhaustively reviewing official financial reporting documents (e.g. budgets or year-end reports).
A kifejezetten „kábítószerrel összefüggőnek” címzett közvetlen közkiadásokat alapvetően úgy lehet felgöngyölíteni, ha kimerítően átvizsgáljuk a hivatalos pénzügyi beszámoló dokumentumokat (pl. költségvetések vagy év végi jelentések).
Estimations are complicated when drug-related expenditures are not labelled as such but embedded in programmes with broader goals (e.g. overall police operations budget).
A becsléseket bonyolítja, ha a kábítószerrel összefüggő kiadások nem címzettek, hanem beépülnek a nagyobb célokat kitűző programokba (pl. a rendőrség teljes működési költségvetése).
In this case, direct non-labelled drug-related expenses must be calculated through modelling approaches.
Ebben az esetben a nem címzett, közvetlen, kábítószerekkel összefüggő kiadásokat modellező módszerrel kell kiszámítani.
Drug-related social costs are the total of all the costs to society, direct and indirect, caused by drug use.
A kábítószerrel összefüggő társadalmi költségek mindazok a társadalomra háruló költségek, amelyeket közvetlenül vagy közvetve a kábítószer-használat okoz.
The output, expressed inmonetary terms, is an estimate of the total burden that drug use places on society (Single et al., 2001).
Az eredmény – monetáris szempontból kifejezve – a kábítószer-használat által a társadalomra helyezett teljes becsült teher (Single és mások, 2001).
Determining the social cost of drug use has several benefits.
A kábítószer-használat társadalmi költségeinek meghatározása több előnnyel is jár.
First, it reveals how much society is spending on drug-related issues and, implicitly, the amount that would be saved if drug use were completely abolished.
Először is megmutatja, hogy a társadalom mennyit költ a kábítószerekkel összefüggő kérdésekre, ezáltal burkoltan azt is, hogy mennyit lehetne megtakarítani a kábítószer-használat teljes eltörlésével.
Second, it identifies the different components of cost and thesize of the contribution of each sector in society.
Másodszor pedig meghatározza a különböző költségelemeket és a társadalom egyes szektorai részéről kapott hozzájárulás mértékét.
Such informationcan help to determine funding prioritiesby highlighting areas where inefficiencies may exist and savings can be made.
Ezek az információk segíthetnek a finanszírozási prioritások kialakításában, mivel megmutatják az esetleg gazdaságtalanul működő területeket és a megtakarítási lehetőségeket.
The primary aim of social cost calculations is to weigh the burden that drug problems pose on society against the cost to society of addressing these problems (including possible indirect effects).
A társadalmi költségek kiszámításának fő célja, hogy a drogproblémák által a társadalomra helyezett terhet szembeállítsa a társadalom e problémák kezelésére (az esetleges közvetett hatásokat is beleértve) szánt költségeivel.
Ultimately, this leads to the question of effectiveness and efficiency: do governments spend their money wisely on the right problems?
Ez végső soron a hatékonyság és az eredményesség kérdéséhez vezet el, ahhoz, hogy a kormányok ésszerűen, a megfelelő problémákra fordítják-e a pénzt.
However, some authors (Reuter, 2006) have proposed that, for policy purposes, public expenditures are more relevant than social costs.
Néhány szerző (Reuter, 2006) azonban azt is felvetette, hogy a politika szempontjából a közkiadások jelentősége nagyobb, mint a társadalmi költségeké.
The drugs budget helps to describe what policies a government is using to reduce drug use and related problems, which is the first step towards deciding whether the level and content of such policies is adequate.
A kábítószerügyi költségvetés segítségével be lehet mutatni, hogy az adott kormány milyen politikát folytat a kábítószer-használat és a kapcsolódó problémák visszaszorítására, ami az első lépés afelé, hogy dönteni lehessen az ilyen politika szintjének és tartalmának alkalmasságáról.
and Norway. Based on the data supplied by these six countries, the total drug-related public expenditure by European countries is calculated to lie somewhere between
Az európai országok összesítve 8,1 milliárd EUR kábítószerrel összefüggő közkiadásról számoltak be.
EUR 13 billion and EUR 36 billion (4
A hat ország által közölt adatok alapján a kábítószerrel összefüggő teljes közkiadás az európai országokra nézve számítások szerint valahol 13 milliárd és 36 milliárd EUR között lehet (4).
the public health programme 2007–13 and the seventh RTD framework programme 2007–13, also provide funding opportunities for organisations working in different aspects of the drugs field.
Az EU szintjén az Európai Bizottság az új 2007–13-as költségvetés keretében jelentős finanszírozást fog biztosítani a kábítószerkérdés kezelésére.
In addition, as of 2005, the EC and the Member States had co-financed drug-related assistance projects in third countries to the value of over EUR 750 million.
Tárgyalások folynak egy új, 21 millió eurós finanszírozási eszközről a drogmegelőzés és tájékoztatás szolgálatában, melynek elfogadása 2007 végére meg is történhet, ami által transznacionális projektekre 3 millió EUR válik elérhetővé az idén.
At EU level, considerable funding will be provided by the European Commission to tackle the drugs issue under the new 2007–13 budget.
Az egyéb új pénzügyi eszközök – ilyen a bűnmegelőzés és a bűnözés elleni harc programja, a 2007–13-as közegészségügyi program és a 2007–13-as 7.
A new funding instrument for drugs prevention and information of EUR 21 million is under negotiation and may be adopted by the end of 2007, making EUR 3 million available for transnational projects this year.
KTF keretprogram – szintén kínálnak finanszírozási lehetőséget a kábítószerek területének különböző részein dolgozó szervezetek számára.
Other new financial instruments, such as the prevention of and fight against crime programme,
Emellett az EB és a tagállamok 2005-höz hasonlóan 750 millió EUR-t meghaladó mértékben nyújtottak társfinanszírozást a harmadik országokban folyó, kábítószerrel összefüggő segítségnyújtási projektekhez.
In response to the EU drugs action plan 2005–08, the EMCDDA is currently working towards developing a methodology that will enable the Member States, candidate countries and Norway to compile standardised data on drug-related expenditure.
4) A hat ország közül négy (Magyarország, Hollandia, Finnország és Svédország) szolgált részletes, modellekkel szemléltetett közelítéssel a számadatokhoz.
Of the six countries, four (Hungary, the Netherlands, Finland and Sweden) provided detailed modelled approaches of their figures. Applying to the remaining countries the value of the first and third quartiles of the distribution of the percentage of total general government expenditure (0.18% and 0.69% respectively), and of the percentage of GDP (0.08% and 0.37% respectively) publicly spent by the six selected countries, provides an interval of the overall total accumulated expenditure.
A teljes általános kormányzati kiadás megoszlásának első és harmadik kvartilisa (0,08%, illetve 0,37%), valamint a hat kiválasztott ország által állami kiadásként elköltött GDP-százalék első és harmadik kvartilisa (0,18%, illetve 0,69%) értékét alkalmazva a többi országra megkapjuk azt az intervallumot, amelyen belül az átfogó, teljes összesített kiadás mozoghat.
Annual report 2007: the state of the drugs problem in Europe
Éves jelentés, 2007: A kábítószer-probléma Európában
Table 1: Comparison of selected countries with complete data and further details on the composition of their drug-related public expenditure
1. táblázat: A teljes adatokkal rendelkező kiválasztott országok összehasonlítása és további részletek a kábítószerekkel összefüggő közkiadásaik összetételéről
Overall expenditure reported
Az alábbiak részaránya a teljes kiadáson belül
Proportion of overall expenditure devoted to as a proportion health and social law as a proportion of total public amount (EUR million)
4) a teljes közkiadás a GDP egészségügy és szociális
United Kingdom
Svédország (2002)
Total general government expenditure in the year (source: Eurostat).Gross domestic product in the year (source: Eurostat).
Teljes általános kormányzati kiadás az adott évben (forrás: Eurostat). Bruttó hazai termék az adott évben (forrás: Eurostat).
Health and social care expenditures include treatment, harm reduction, health research and education, prevention and social affairs interventions.
Az egészségügyi és szociális gondozási kiadásokba beletartozik a kezelés, az ártalomcsökkentés, az egészségügyi kutatás, az oktatási, megelőzési és szociális beavatkozások.
For Finland, in addition to ‘substance abuse prevention’, the amount given also includes property damage, monitoring and research.Law enforcement expenditures include expenditure on police, army, law courts, prisons, customs and finance guards.
Finnország esetében a „szerrel való visszaélés” mellett a feltüntetett összeg az anyagi kárt, a megfigyelést és a kutatást is tartalmazza. A bűnüldözési kiadásokba beletartoznak a rendőrségre, katonaságra, bíróságokra, börtönökre, vám- és pénzügyőrségre fordított kiadások.
Belgium also allocated 3 % of the overall expenditure reported to ‘policy management activities’.
Belgium a „rendfenntartási tevékenységekre” bejelentett teljes kiadások 3%-át is idesorolta.
Sources: National focal points and Eurostat.
Nemzeti fókuszpontok, Eurostat.
EU legal and policy developments
Forrás: civil társadalmi szervezetekkel.
At the end of 2006, the European Commission presented its first progress review (5) on the implementation of the EU drugs action plan (2005–08).
Az EU 2005–08-as kábítószerügyi cselekvési tervére reagálva az EMCDDA most egy olyan módszertan kidolgozására törekszik, amely a tagállamok, tagjelölt országok és Norvégia számára lehetővé tenné a kábítószerrel összefüggő közkiadásokról szóló, szabványosított adatok összeállítását.
This assessed the extent to which the activities planned for 2006 were achieved and whether the plan’s objectives for 2006 have been fulfilled.
Ennek segítségével az EMCDDA becslést tudna készíteni egyrészt a kábítószerekre szánt teljes közkiadások összegéről, másrészt ennek a különböző tevékenységek közötti megoszlásáról.
The EMCDDA contributed to this exercise by producing a set of reports.
EU-s jogi és szakpolitikai fejlemények
A similar exercise will take place in 2007, prior to the final impact assessment of the EU drug action plan that will be presented by the European Commission in 2008.
A kábítószerprogram általános célkitűzése, hogy a kábítószer-használat hatásairól szóló tájékoztatás javítása, illetve a kábítószer-használat, a függőség és a kábítószerekkel összefüggő ártalmak
for drugs prevention and information 2007–13 (7), which has been proposed by the European Commission within the general programme for fundamental rights and justice.
AZ Európai Bizottság 2006 végén mutatta be az EU kábítószerügyi cselekvési tervének (2005–08) végrehajtásában elért előrehaladásról szóló első jelentését (5).
The general objectives of the drug programme are to help make Europe a free, secure and just area by improving information on the effects of drug use and by preventing and reducing drug use, dependence and drug-related harm.
Ebben értékelték, hogy milyen mértékben sikerült megvalósítani a 2006-ra tervezett tevékenységeket, és mennyiben teljesültek a terv 2006-ra szóló célkitűzései.
For the period 2007–13 this programme has an overall budget of EUR 21 million.
Az EMCDDA ehhez a gyakorlathoz egy sor jelentés elkészítésével járult hozzá.
The drug programme is still being discussed in the European Parliament and in the Council, in view of its adoption under the co-decision procedure.
2007-ben hasonló gyakorlatra kerül sor, az EU kábítószerügyi cselekvési tervéről készítendő záró hatásértékelést megelőzően, amelyet az Európai Bizottság 2008-ban fog bemutatni.
In June 2006, the European Commission issued a Green Paper on the role of civil society in drugs policy in the European Union (6), as laid down in the drugs action plan.
2006 júniusában az Európai Bizottság a kábítószerügyi cselekvési tervben előírtaknak megfelelően zöld könyvet adott ki a civil társadalom drogpolitikában betöltött
Data on the social cost of drug use are reported by only a small number of countries.
A kábítószer-használat társadalmi költségéről csak néhány ország közölt adatokat.