natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Consequently, in answer to the question referred to it by the Finnish Supreme Court, the Court held that ‘Community law in principle precludes legislation of a Member State under which the attachable part of a pension paid at regular intervals in that State to a debtor is calculated by deducting from that pension the income tax prepayment levied in that State, while the tax which the holder of such a pension must pay on it subsequently in the Member State where he resides is not taken into account at all for the purposes of calculating the attachable portion of that pension’ (paragraph 48).
Jelen esetben a probléma abban rejlett, hogy az érintett Spanyolországban lakik, ott adóalany, és a kettős adóztatás elleni egyezmény rendelkezéseinek megfelelően Finnországban tőle semmilyen jövedelemforrásnál nem vonhatnak le adót.
However, the Court considered that ‘on the other hand, Community law does not preclude such national legislation if it provides for tax to be taken into account, where taking the tax into account is made subject to the condition that the debtor prove that he has in fact paid or is required to pay within a given period a specified amount as income tax in the Member State where he resides’.
Az érintett nyugdíjának lefoglalható részét következésképpen a bruttó – szükségszerűen magasabb – összeg alapulvételével számolták ki, ami nem történhetett volna meg, ha az érintett Finnországban lakott volna.
The Court said that that is only the case ‘to the extent that, first,
A finn Legfelsőbb Bíróság lényegében azt kérdezte a Bíróságtól, hogy az ilyen helyzet összeegyeztethető-e az EK-Szerződés által az Európai Unió polgárai számára biztosított tartózkodási és mozgásszabadsággal.
Proceedings the right of the debtor concerned to have tax taken into account is clear from that legislation; secondly, the detailed rules for taking tax into account are such as to guarantee to the interested party the right to obtain an annual adjustment of the attachable portion of his pension to the same extent as if such a tax had been deducted at source in the Member State which enacted that legislation; and, thirdly, those detailed rules do not have the effect of making it impossible or excessively difficult to exercise that right’ (paragraph 48).
A Bíróság másfelől úgy vélte, hogy a lakóhely szerinti tagállamban esedékes adó beszámításának kizárása – amennyiben az adó behajtható, és az adó mértéke megfelel az adós rendelkezésére álló forrásainak – nem igazolható sem a hitelezőnek a hitel behajtásához fűződő jogai megóvásának, sem az adósnak a törvényben biztosított létszükségleti minimumot kielégítő jövedelemhez való joga megóvásának jogszerű célja szempontjából.
In Case C-200/02 Zhu and Chen (judgment of 19 October 2004, not yet published in the ECR) Mr and Mrs Chen, Chinese nationals and parents of a first child born in China, wished to have a second child but came up against the birth control policy – the ‘one child policy’ – of the People’s Republic of China.
A C-200/02. sz. Zhu és Chen ügyben (2004. október 19-én hozott ítélet [az EBHT-ban még nem tették közzé]), a Chen házaspár – mindketten kínai állampolgárok és van egy Kínában született gyermekük – felmérte, hogy második gyermek utáni vágyuk ellentétes a Kínai Népköztársaság által folytatott „egyetlen gyermek” elnevezésű születésszabályozási politikával.
They therefore decided that Mrs Chen would give birth abroad.
Ezért elhatározták, hogy a feleség külföldön fog szülni.
Their second child was thus born in September 2000 in Belfast, Northern Ireland.
A házaspár második gyermeke így Belfastban, Észak-Írországban jött világra 2000 szeptemberében.
The choice of the place of birth was no accident: Irish law allows any person born in the island of Ireland, even outside the political boundaries of Ireland (Éire), to acquire Irish nationality.
A születési hely megválasztása nem volt véletlen: az ír jog minden Írország szigetén (tehát akár az Ír Köztársaság határain kívül) született személy számára lehetővé teszi az ír állampolgárság megszerzését.
The child therefore acquired that nationality.
Így a gyermek is megkapta az ír állampolgárságot.
Because, however, she did not meet the requirements laid down by the relevant United Kingdom legislation, she did not acquire United Kingdom nationality.
Az Egyesült Királyságban alkalmazandó jogi szabályozás által meghatározott feltételeket azonban nem teljesítette, ezért nem kapta meg a brit állampolgárságot.
After the birth, Mrs Chen moved to Cardiff, Wales, with her child, and applied there for a long-term residence permit for herself and her child, which was refused.
A szülés után Chen asszony gyermekével Cardiffban – Walesben – telepedett le, ahol hosszú távú tartózkodási engedély iránti kettős kérelmet terjesztett elő, amely kérelmet elutasították. A fellebbviteli hatóság ezen elutasítás
The appellate authority referred a question to the Court on the lawfulness of that refusal, pointing out that the mother and child provide for their needs, they do not rely on public funds, there is no realistic possibility of their becoming so reliant, and they are insured against ill health.
Bíróság jogszerűségéről kérdezi a Bíróságot, kiemelve, hogy anya és gyermeke tudnak gondoskodni saját szükségleteikről, nem függnek állami alapoktól, és minden valószínűség szerint nem is fognak, és van egészségbiztosításuk.
The circumstance that the facts of the case concerned a young child gave the Court an occasion to state a preliminary point.
Az a körülmény, hogy az ügy tényei egy kisgyermekre vonatkoznak, lehetővé teszi a Bíróság számára, hogy először a következőt állapítsa meg.
It said that the capacity to be the holder of rights guaranteed by the EC Treaty and by secondary law on the free movement of persons does not require that the person concerned has attained the age prescribed for the acquisition of legal capacity to exercise those rights personally.
Az, hogy valaki jogosult az EK-Szerződés és a másodlagos jog által a személyek szabad mozgása területén biztosított jogra, nem feltételezi – mondja ki a Bíróság –, hogy az érintett elérje a jogképességhez, azaz a fenti jogok önálló gyakorlásához szükséges életkort.
Moreover, the enjoyment of those rights cannot be made conditional on the attainment of a minimum age.
Mindezeken felül e jogok gyakorlását nem lehet minimális életkori feltételhez kötni.
As regards the child’s right of residence, the Court recalled that Article 18 EC has direct effect.
A gyermek tartózkodási jogát illetően a Bíróság emlékeztet az EK 18. cikkéhez kapcsolódó közvetlen hatályra.
Purely as a national of a Member State, and therefore a citizen of the Union, she can rely on the right of residence laid down by that provision.
A gyermek, már csak tagállami állampolgársága, következésképpen uniós polgársága alapján is érvényesítheti e rendelkezéssel megerősített tartózkodási jogát.
Regard must be had, however, to the limitations and conditions to which that right is subject, in particular Article 1(1) of Directive 90/364, 2which allows Member States to require that the persons concerned have sickness insurance and sufficient resources.
Figyelemmel kell lenni ugyanakkor azokra a korlátozásokra és feltételekre, amelyek fenntartása mellett ez a jog elismerhető, különösen a 90/364 irányelv 1. cikkének (1) bekezdésére2, amely lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy megköveteljék az érdekeltektől azt, hogy egészségbiztosítással és elegendő anyagi fedezettel rendelkezzenek.
The Court found that that was so in the present case.
A Bíróság megállapítja, hogy jelen esetben teljesülnek ezek a feltételek.
It further stated that the fact that the sufficient resources of the child were provided by her mother and she had none herself was immaterial: a requirement as the origin of the resources cannot be added to the requirement of sufficient resources.
Pontosítja, hogy nincs relevanciája annak a ténynek, hogy a gyermek részére az elegendő anyagi fedezetet édesanyja biztosítja, és nem ő maga rendelkezik azzal: az elegendő anyagi fedezet feltételéhez nem lehet hozzákapcsolni ezen anyagi fedezet eredetére vonatkozó többletkövetelményt.
Finally, as regards the fact that Mrs Chen went to Ireland with the sole aim of giving her child the nationality of a Member State, in order then to secure a right of residence in the United Kingdom for herself and her child, the Court recalled that it is for each Member State to define the conditions for the acquisition and loss of nationality.
Végül, ami azt a tényt illeti, hogy Chen asszony Írországba utazásának az volt a kizárólagos célja, hogy gyermeke megszerezze valamely tagállam állampolgárságát, és hogy ezután a gyermek és saját maga az Egyesült Királyságban állandó tartózkodási engedélyhez juthasson, a Bíróság megjegyzi, hogy az állampolgárság megszerzése és elveszítése feltételeinek meghatározása a tagállamok hatáskörébe tartozik.
A Member State may not restrict the effects of the grant of the nationality of another Member State by imposing an additional condition for the recognition of that nationality with a view to the exercise of the fundamental freedoms provided for in the Treaty.
Egy tagállam nem korlátozhatja valamely másik tagállam által nyújtott állampolgárság hatásait oly módon, hogy a tagállam – a Szerződés által szabályozott alapvető szabadságok gyakorlásának tekintetében – további feltételt ír elő az állampolgárság elismeréséhez.
Council Directive 90/364/EEC of 28 June 1990 on the right of residence (OJ 1990 L 180, p. 26).
A tartózkodási jogról szóló,1990. június 28-i 90/364/EGK tanácsi irányelv (HL 1990., L 180., 26. o.).
In Case C-95/01 Greenham and Abel [2004] ECR I-1333 the Tribunal de grande instance de Paris (Regional Court, Paris, France), which was hearing criminal proceedings against the joint directors of a company distributing foodstuffs, asked the Court pursuant to Article 234 EC whether a Member State may prohibit the marketing on its territory without prior authorisation of foodstuffs lawfully manufactured and marketed in another Member State, on the ground that they contain nutrients whose addition is not authorised for human consumption by the national rules and vitamins in quantities exceeding the recommended daily intake or the safety limits laid down at national level.
Greenham és Abel ügyben (2004. február 5-én hozott ítélet [EBHT 2004., I-1333. o.]), a párizsi Tribunal de grande instance (Franciaország), amely előtt egy élelmiszerkereskedő társaság ügyvezetőtársa ellen indítottak büntetőeljárást, az EK 234. cikk alkalmazásával azt a kérdést terjesztette a Bíróság elé, hogy egy tagállam előzetes engedély nélkül megtilthatja-e valamely másik tagállamban jogszerűen előállított és forgalomba hozott élelmiszerek saját területén történő forgalmazását arra hivatkozva, hogy azok olyan tápanyagokat tartalmaznak, amelyek emberi élelmiszerhez történő hozzáadását a nemzeti szabályozás nem engedélyezi, valamint olyan vitaminokat, amelyek mennyisége meghaladja az ajánlott napi bevitelt, sőt még túl is lépi a nemzeti szinten meghatározott biztonsági határokat.
After noting that national rules such as those at issue in the main proceedings constitute a measure having equivalent effect to a quantitative restriction, the Court stated that they could nevertheless be justified, under certain conditions, under Article 30 EC.
A Bíróság, miután megállapította, hogy az olyan nemzeti jogi szabályozás, mint amelyik például az alapügy tárgyát képezi, a mennyiségi korlátozásokkal azonos hatású intézkedésnek minősül, rámutatott arra, hogy az, bizonyos feltételek betartása mellett, az EK 30. cikk alkalmazásával igazolható is.
First, such rules must make provision for a procedure enabling economic operators to have a nutrient included on the national list of authorised substances.
Egyrészt az ilyen jogi szabályozást olyan eljárás eredményeként kell elfogadni, amely lehetővé teszi a gazdasági szereplők számára, hogy elérhessék egy tápanyagnak az engedélyezett tápanyagok nemzeti listájára történő felvételét.
The procedure must be one which is readily accessible and can be completed within a reasonable time, and is open, if necessary, to challenge before the courts.
Ennek az eljárásnak könnyen hozzáférhetőnek, ésszerű határidőn belül lefolytatandónak és adott esetben bíróság előtti jogorvoslattal megtámadhatónak kell lennie.
Second, an application to have a nutrient included on the national list of authorised substances may be refused by the competent national authorities only if the substance poses a genuine risk to public health.
Másrészt azt a kérelmet, amely valemely tápanyagnak az engedélyezett tápanyagok nemzeti listájára való felvételére irányul, az illetékes nemzeti hatóságok csak akkor utasíthatják el, ha ez a tápanyag valós veszélyt jelent a közegészségre.
Such a risk must be assessed, stated the Court, on the basis of the most reliable scientific data available and the most recent results of international research.
A Bíróság pontosítja, hogy e valós veszélyt a legújabb nemzetközi kutatások eredményei alapján rendelkezésre álló legmegbízhatóbb tudományos adatok alapján kell értékelni.
Finally, since such rules derogate from the principle of the free movement of goods within the Community, they must be confined to what is actually necessary to ensure the safeguarding of public health and must be proportionate to the aim thus pursued.
Végül a Bíróság emlékeztet arra, hogy az ilyen jogi szabályozás, amely eltér az áruk Közösségen belüli szabad mozgásának elvétől, csak arra korlátozódhat, ami a közegészség megvédéséhez ténylegesen szükséges, és a szabályozásnak arányban kell állnia az így elérni kívánt céllal.
In a judgment of the same date in Case C-24/00 Commission v France [2004] ECR I-1277, it was precisely because France had failed either to provide for a procedure for including nutrients on the list of authorised substances which was accessible, transparent, and could be completed within a reasonable time or to justify refusals on the basis of a detailed assessment of the genuine risk to public health that the Court held that that State had failed to fulfil its obligations under Article 28 EC.
A C-24/00. sz. Bizottság kontra Franciaország ügyben ugyanazon a napon kihirdetett ítéletében (EBHT 2004., I-1277. o.), pontosan azért, mert Franciaország nem alkotott meg olyan, az engedélyezett tápanyagok listájára való felvételére vonatkozó eljárást, amely egyszerre hozzáférhető, átlátható és ésszerű időtartamú, és a felvétel megtagadását sem igazolta a közegészségre vonatkozó valós veszéllyel kapcsolatos alapos értékeléssel, a Bíróság megállapította, hogy ez az állam nem tett eleget az EK 28. cikk alapján fennálló kötelezettségeinek.
In Case C-387/99 Commission v Germany [2004] ECR I-3751 and Case C-150/00 Commission v Austria [2004] ECR I-3887, it was because it had been alerted by a number of complaints against the administrative practice in Germany and Austria of
A C-387/99. sz. Bizottság kontra Németország (2004. április 29-i ítélet [EBHT 2004., I-3751. o.]) és a C-150/00. sz.
In support of those actions, the Commission argued essentially that the classification of each vitamin or mineral as a medicinal product must be carried out case by case, having regard to the pharmacological properties which it was recognised as having in the present state of scientific knowledge.
A Bizottság lényegében azzal az érvvel támasztotta alá keresetét, hogy minden egyes vitamin vagy ásványi só gyógyszerré történő minősítését esetről esetre – a tudományos ismeretek jelenlegi állása szerint nekik tulajdonított elismert gyógyszertani tulajdonságaikat figyelembevéve – kell elvégezni.
The harmfulness of vitamins and minerals varied.
A vitaminok és az ásványi sók ártalmassági szintje valójában változó.
It argued that a single general and abstract approach for all those substances thus went beyond what was necessary for achieving the objective of the protection of health laid down in Article 30 EC, so that that approach was not proportionate.
Ha valamennyi anyagra ugyanazt az általános és elvont megközelítést alkalmaznák, az oly módon haladná meg az EK 30. cikkben meghatározott egészségvédelem céljának megvalósításához szükséges mértéket, hogy a megközelítés már nem lenne arányos.
The barrier to the free movement of goods resulting from the contested practices could not therefore be justified, even though it pursued a legitimate aim.
Az áruk szabad mozgásának az eljárás tárgyát képező gyakorlatból adódó akadályai, bár jogszerű célt követnek, következésképpen nem lennének igazolhatók.
The Court, upholding the Commission’s argument, held that, to determine whether vitamin preparations or preparations containing minerals should be classified as medicinal products within the meaning of Directive 65/65 on proprietary medicinal products, the national authorities, acting under the control of the court, must work on a case-by-case basis, having regard to the characteristics of those preparations, in particular their composition, their pharmacological properties, the manner in which they are used, the extent of their distribution, their familiarity to consumers and the risks which their use may entail.
A Bizottság elemzését megerősítve a Bíróság megállapította, hogy a nemzeti hatóságoknak – bírósági kontroll mellett eljárva – esetről esetre kell eldönteniük, hogy a vitaminozott, illetve ásványi só tartalmú készítményeket a törzskönyvezett gyógyszerkészítményekről szóló 65/65 irányelv szerinti gyógyszernek kell-e minősíteni, figyelembevéve az említett készítmények jellemzőinek összességét: nevezetesen összetételüket, gyógyszertani tulajdonságaikat, alkalmazási módjukat, terjesztési körük nagyságát, a fogyasztók azokkal kapcsolatos ismereteit, valamint a használatukból származó esetleges veszélyeket.
Classification as a medicinal product of a vitamin preparation or a preparation containing minerals which is based solely on the recommended daily amount of the nutrient it contains does not fully satisfy the requirement for a classification on the basis of the pharmacological properties of each preparation.
A Bíróság megjegyzi, hogy a vitaminozott vagy ásványi só tartalmú készítményeknek gyógyszerként történő olyan besorolása, amely kizárólag az általuk tartalmazott tápanyagok számára előírt ajánlott napi bevitelen alapszik, nem elégíti ki teljes mértékben az egyes készítmények gyógyszertani tulajdonságain alapuló osztályozás követelményét.
Even though it is true that the concentration of vitamins or minerals above which a preparation is classified as a medicinal product varies according to the vitamin or mineral in question, it does not necessarily follow that all preparations containing more than once – or three times – the recommended daily intake of one of those substances come within the definition of a medicinal product for the purposes of Directive 65/65. 3
Még ha igaz is, hogy az a koncentrációérték, amelytől kezdve egy készítményt gyógyszernek minősítenek, az adott vitamintól vagy ásványi sótól függően változik, abból nem következik szükségszerűen az, hogy valamennyi készítmény, amely ezen anyagok egyikének tekintetében az ajánlott napi bevitel mennyiségének több mint egyszeresét ─ vagy akár háromszorosát ─ tartalmazza, a 65/65 irányelv3 értelmében vett gyógyszer fogalma alá tartozik.
In those circumstances, the Court then said, it was clear that the contested practices create a barrier to trade, since such preparations lawfully marketed or produced in other Member States as food supplements cannot be marketed in Germany or Austria until they have been subject to the marketing authorisation procedure for medicinal products.
E körülmények között a Bíróság szerint meg kell állapítani, hogy az eljárás tárgyát képező gyakorlatok kereskedelmi akadályt hoztak létre, mivel más tagállamokban táplálékkiegészítőkként jogszerűen előállított vagy forgalomba hozott készítményeket Németországban vagy Ausztriában csak azt követően lehetett forgalomba hozni, hogy azokat a piacra való bevezetés érdekében a gyógyszereknek fenntartott engedélyezési eljárásnak vetették alá.
That barrier cannot be justified on the basis of Article 30 EC.
Ez az akadály azonban nem igazolható az EK 30. cikke alapján.
While that provision allows Member States a certain discretion relating to the protection of public health, the means used must be proportionate to the objective pursued, which it must not be possible to attain by measures less restrictive of intraCommunity trade.
Bár valójában ez a rendelkezés a közegészség védelme területén bizonyos mérlegelési jogot biztosít a tagállamoknak, azért még az is szükséges, hogy az alkalmazott eszközök arányosak legyenek az elérni kívánt céllal, amely a közösségen belüli kereskedelmet kevésbé korlátozó intézkedésekkel nem érhető el.
In this respect, stated the Court, the systematic nature of the contested practices does not make it possible to
Így azt a készítményt – mint orvosságot – is alá kellene vetni a piaci bevezetéssel kapcsolatos engedélyezési eljárásnak, amelynek a forgalomba hozatala
Council Directive 65/65/EEC of 26 January 1965 on the approximation of provisions laid down by law, regulation or administrative action relating to proprietary medicinal products (OJ, English Special Edition 1965-1966, p. 20).
A törzskönyvezett gyógyszerkészítményekre vonatkozó törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedésekben megállapított rendelkezések közelítéséről szóló, 1965. január 26-i 65/65/CEE tanácsi irányelv (HL 1965., L 22., 369. o.).
Proceedings
Bíróság
A preparation which would not pose a real risk to public health thus also requires a marketing authorisation as a medicinal product.
Tevékenység nem jelentene valós veszélyt a közegészségre.
In the light of those considerations, the Court held that Germany and Austria had failed to fulfil their obligations under Article 28 EC.
A Bíróság e következtetésekre figyelemmelmegállapította, hogy Németország és Ausztria nem tett eleget az EK 28. cikke alapján őket terhelő kötelezettségeknek.
In two separate cases, Case C-463/01 Commission v Germany (judgment of 14 December 2004, not yet published in the ECR) and Case C-309/02 Radlberger Getränke and S. Spitz (judgment of 14 December 2004, not yet published in the ECR), the Court was called on to rule on the permissibility with respect to the Community rules of measures adopted in Germany to cope with the environmental problem created by drinks packaging.
Radlberger Getränke és S. Spitz ügyben (2004. december 14-én hozott ítélet, az EBHT-ban még nem tették közzé), állást kellett foglalnia azoknak az intézkedéseknek a közösségi szabályok szempontjából való elfogadhatóságáról, amelyeket Németországban az italok csomagolása által előidézett környezeti problémával történő szembenézés érdekében fogadtak el.
In that Member State, producers and distributors of drinks in nonreusable packaging are subject in principle to the obligation to charge a deposit and take back packaging.
E tagállamban az egyszer használatos csomagolásba palackozott italok gyártóit vagy forgalmazóit elvben betéti és visszaváltási kötelezettség terheli.
They may, however, comply with this by participating in a global collection system.
Ez alól mentesülhetnek, ha valamilyen átfogó gyűjtési rendszerben vesznek részt.
That option is withdrawn if, for two years in a row, the percentage of drinks marketed in reusable packaging in Germany falls below a certain threshold.
Ezt a lehetőséget megszüntetik, ha Németországban két egymást követő évben a forgalomba hozott újrahasználható csomagolásba palackozott italok aránya egy bizonyos küszöb alá csökken.
Case C-463/01 concerned an action for failure to fulfil obligations brought by the Commission against Germany.
A C-463/01. sz. ügy a Bizottság által Németországgal szemben kötelezettségszegés megállapítása iránti keresettel kapcsolatos.
According to the guardian of the treaties, the above rules constitute a barrier to trade.
A szerződések őre szerint a fent említett jogi szabályozás kereskedelmi akadálynak minősül.
Producers of mineral water, who all have to bottle at source under a Community directive, are subject to a particular burden if they are established in other Member States.
Azoknak az ásványvízgyártóknak, akiknek a közösségi irányelv alapján mindent a forrásnál kell palackozni, külön terhet kell elviselniük abban az esetben, ha székhelyük másik tagállamban van.