natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Kingdom of Sweden takes the view that a comparison between the selling price of a litre of the most widely sold strong beer and the selling price of a litre of the most widely sold and least expensive wine, with an alcoholic strength of approximately 11% vol., shows that the difference in the tax imposed on those products is not such that it could be regarded as influencing consumer behaviour.
A Svéd Királyság úgy véli, hogy a legnagyobb mennyiségben forgalmazott ászoksör literének, valamint a legnagyobb mennyiségben forgalmazott és legolcsóbb, mintegy 11 térfogatszázalék alkoholtartalmú bor literenkénti eladási árának összevetése azt bizonyítja, hogy e két termék adóterhe közötti különbség nem olyan nagy, hogy az a fogyasztó magatartását befolyásolónak minősüljön.
That wine, even if taxed in exactly the same way as the strong beer which is compared with it, is twice as expensive as the beer.
Ez a fajta bor ugyanis – még ha ugyanolyan módon is kerül adóztatásra, mint a vele összehasonlított ászoksör – kétszer drágább, mint az ászoksör.
A relevant comparison of prices cannot therefore support the conclusion that the Swedish tax rules at issue are such as to affect consumer choice by favouring trade in beer, the domestic product, to the detriment of trade in wine, the imported product.
Tehát valamely releváns ár-összehasonlítás nem támasztja alá azt a következtetést, hogy a svéd adózási szabályok a bor mint importált termék rovására a sör mint nemzeti termék kereskedelmét előnyben részesítve befolyásolhatják a fogyasztó választását.
The Kingdom of Sweden, supported by the Republic of Latvia, thus contends that the Commission fails to show, through the price comparisons which it makes, that the difference in price between beers and wines of similar quality is so slight that the difference in the taxation of those two products is likely to influence consumer behaviour.
A Svéd Királyság a Lett Köztársaság támogatásával úgy véli, hogy a Bizottság az általa alkalmazott ár-összehasonlításokkal nem bizonyítja, hogy az összehasonlítható minőségű sörök és borok ára közötti különbség annyira csekély, hogy e két termék adóterhe közötti különbség alkalmas a fogyasztói magatartás befolyásolására.
Further, the Kingdom of Sweden contends that the statistics relied on by the Commission to reflect trends in the consumption of beer and wine give no indication regarding the protective effect that the Swedish tax rules are claimed to have on trade in beer.
A Svéd Királyság fenntartja továbbá, hogy a Bizottság által hivatkozott sör- és borfogyasztási tendenciákra vonatkozó statisztikák semmiféle jelzést nem adnak a svéd adózási szabályoknak a sörre gyakorolt védő hatására nézve.
In that regard, the Kingdom of Sweden maintains that a comprehensive examination of the statistics of the Systembolaget, the Skatteverket (Swedish authority responsible for direct and indirect taxation) and the Svenska Bryggareföreningen (Swedish Federation of beer, cider, soda-water and water producers) gives a more accurate picture of the situation.
E tekintetben a Svéd Királyság arra hivatkozik, hogy a Systembolaget, a Skatteverket (a közvetlen és közvetett adózásért felelős svéd hatóság) és a Svenska Bryggareföreningen (svéd sörfőző szövetség) statisztikáinak együttes vizsgálata adja a leghitelesebb képet a fennálló helyzetről.
It states that, more or less consistently since 1996, the volume of sales of strong beer has exceeded the volume of sales of wine by approximately 100 000 000 litres per year.
Hozzáteszi, hogy 1996 óta az ászoksör eladási mennyiségei viszonylagos folyamatossággal nagyjából évi 100 000 000 literrel lépték túl a boreladási mennyiségeket.
The Kingdom of Sweden shares the Commission’s view that the sales statistics show that the consumer is, in absolute terms, sensitive to taxation, since it affects the price of the product to which it is applied. At the same time, the Kingdom of Sweden takes the view that pricing is an important instrument for achieving the objectives of its campaign against alcoholism.
E tagállam osztja a Bizottság azon álláspontját, miszerint az eladási statisztikák azt mutatják, hogy a fogyasztó végső soron érzékeny az adóterhekre, ugyanis befolyást -solják azon termék árát, amelyre kivetik, miközben úgy véli, hogy az árbefolyásolás eszköze fontos az alkoholizmus elleni küzdelem célkitűzéseinek megvalósítása érdekében.
However, the fact that the consumer reacts to a reduction in prices by engaging in higher consumption does not show that, by the same token, he changes his behaviour when it comes to choosing between different categories of alcoholic beverage.
Mindazonáltal az a tény, hogy a fogyasztó az árcsökkentésre növekedő fogyasztással reagál, nem bizonyítja, hogy emiatt a különböző típusú szeszes italok közötti választása során változtatna magatartásán.
On the contrary, sensitivity to price makes it unlikely that a downwards adjustment in the price of wine — as a result of wine and strong beer being made subject to identical levels of taxation — could entail an increase in the consumption of wine to the detriment of beer consumption, since, if wine costs twice as much as strong beer despite a reduction in the taxes imposed on it, a consumer who is sensitive to price will not turn to wine.
Éppen ellenkezőleg, az árérzékenység pont azt cáfolja, hogy a bor árának – a bor és az ászoksör teljesen azonos adóztatásából eredő – lefelé való igazítása azzal járhat, hogy a sörfogyasztással szemben a bor fogyasztása növekszik, mivel – amennyiben a bor ára az azt terhelő adó csökkentése ellenére még mindig az ászoksör árának kétszerese – az árérzékeny fogyasztó így sem fogja a bort választani.
For its part, the Republic of Latvia maintains that it is essential to investigate the cross-elasticity of demand between wine and beer.
A Lett Köztársaság a maga részéről úgy véli, hogy a bor és a sör iránti kereslet közötti keresztrugalmasságot kell vizsgálni.
In its opinion, demand for those products is relatively non-elastic, since demand is not price-sensitive.
Véleménye szerint ugyanis e termékek iránti kereslet viszonylag rugalmatlan, mivel a kereslet nem érzékeny az árak alakulására.
It infers from this that the price of beer and the price of wine are not determining factors in relation to consumer choice.
Ebből azt a következtetést vonja le, hogy a sör és a bor ára nem meghatározó tényező a fogyasztó választása tekintetében.
The Kingdom of Sweden considers, moreover, that the Commission’s view of the manner in which excise duty influences consumer choice between beer and wine is too simplistic.
A Svéd Királyság ezen túlmenően úgy véli, hogy a Bizottság álláspontja arról, hogy az adóztatás milyen módon befolyásolja a fogyasztó sör és bor közötti választását, túlzottan leegyszerűsítő.
Since those two products are not wholly interchangeable, factors other than taxation can influence consumer choice.
Mivel ugyanis e két termék nem teljesen helyettesíthető egymással, az adóterheken kívül más tényezők is befolyásolhatják a fogyasztó választását.
The Kingdom of Sweden, supported by the Republic of Latvia, further contends that the submissions made by the Commission with regard to trends in consumption habits vis-à-vis wine and beer are not sufficient to show for certain that there is a link between the changes in consumption and the fact that wine is subject to a level of taxation which is marginally higher than that imposed on beer.
A Svéd Királyság a Lett Köztársaság támogatásával továbbá úgy véli, hogy a bor- és sörfogyasztási szokások alakulásával kapcsolatosan kifejtett megfontolásai nem bizonyítják megfelelő bizonyossággal, hogy összefüggés állna fenn a fogyasztási szokások változásai és azon tény között, hogy a bor adóterhe magasabb, mint a söré.
The Commission has thus failed to establish that the Swedish taxation system has, on the facts, a protective effect for trade in beer.
A Bizottság tehát nem bizonyította, hogy a svéd adórendszer ténylegesen védené a sör kereskedelmét.
As a preliminary point, it should be recalled that, in accordance with established caselaw, Article 95 of the Treaty (now, after amendment, Article 90 EC), as a whole,
Elöljáróban emlékeztetni kell, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat értelmében az EK-Szerződés 95. cikkének (jelenleg, módosítást követően EK 90. cikk) összességében
2008 — CASE C-167/05 has the aim of ensuring free movement of goods between the Member States in normal conditions of competition through the elimination of all forms of protection which may result from the application of internal taxation that discriminates against products from other Member States and the complete neutrality of internal taxation as regards competition between domestic products and imported products (Commission v Belgium, paragraph 6).
SZ. ÜGY az a célja, hogy szabályos versenyfeltételek mellett biztosítsa az áruk szabad mozgását a tagállamok között a védelem minden olyan formájának kiiktatásával, amely a más tagállamból származó termékekre vonatkozó hátrányosan megkülönböztető belső adó alkalmazásából eredhet, és hogy biztosítsa a belső adók teljes semlegességét a nemzeti és az importált termékek közötti verseny területén (a fent hivatkozott Bizottság kontra Belgium ügyben hozott ítélet 6. pontja).
In that context, the second paragraph of Article 90 EC is intended to prevent any form of indirect fiscal protectionism affecting imported products which, although not similar, within the meaning of the first paragraph of Article 90 EC, to domestic products, nevertheless compete with some of them, even if only partially, indirectly or potentially (Commission v Belgium, paragraph 7, and Joined Cases C-367/93 to C-377/93 Roders and Others [1995] ECR I-2229, paragraph 38).
Ebből a szempontból az EK 90. cikk második bekezdésének az a feladata, hogy átfogja az adózás terén megnyilvánuló közvetett protekcionizmus valamennyi formáját azon importált termékekkel szemben, amelyek – anélkül hogy az EK 90. cikk első bekezdése értelmében a nemzeti termékekhez hasonló jellegűek lennének – bizonyos nemzeti termékekkel akár részleges, közvetett, illetve potenciális versenyhelyzetbe kerülnek (a fent hivatkozott Bizottság kontra Belgium ügyben hozott ítélet 7. pontja, valamint a C-367/93–C-377/93. sz., Roders és társai egyesített ügyekben 1995. augusztus 11-én hozott ítélet [EBHT 1995., I-2229. o.] 38. pontja).
Consequently, for the purposes of examining the compatibility with the second paragraph of Article 90 EC of the taxation arrangements criticised by the Commission, it is appropriate first to determine the extent to which beer and wine may be regarded as competing products in the light of that provision.
Következésképpen a Bizottság által vitatott adórendszer EK 90. cikk második bekezdésével való összeegyeztethetőségének vizsgálata érdekében először is meg kell határozni, hogy a sör és a bor milyen mértékben tekinthetők a fenti rendelkezés értelmében egymással versenyben álló termékeknek.
It is clear from the caselaw that wine and beer are, to a certain extent, capable of meeting identical needs, which means that a certain measure of mutual substitutability must be acknowledged. Nevertheless, the Court has pointed out that, in view of the significant differences in quality — and, accordingly, in price — between wines, the decisive competitive relationship between wine and beer, a popular and widely consumed beverage, must be established by reference to those wines which are the most accessible to the public at large, that is to say, generally speaking, the lightest and least expensive varieties, and it is therefore on that basis that tax comparisons must be made (Commission v Belgium, paragraph 10 and the caselaw cited).
Az ítélkezési gyakorlatból következik, hogy a bor és a sör bizonyos mértékig alkalmas azonos szükségletek kielégítésére, és így megállapítható ezek egymással való bizonyos mértékű helyettesíthetősége, a Bíróság mindazonáltal kijelenti, hogy a különböző borok közötti nagy minőségi különbség, és ebből következően árkülönbség miatt a népszerű és nagy mennyiségben fogyasztott sör és a bor közötti meghatározó versenyhelyzetet a nagyközönség számára legelérhetőbb, és ezért általánosságban legkisebb alkoholtartalmú és legolcsóbb borok tekintetében kell megállapítani, és ennek alapján kell az adózással kapcsolatos összehasonlításokat megtenni (lásd a fent hivatkozott Bizottság kontra Belgium ügyben hozott ítélet 10. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
Those considerations are also valid in the context of the present case, since the evidence submitted to the Court discloses no special feature of the Swedish market which could justify a different assessment.
Ezek a megfontolások a jelen ügy keretében is érvényesek, mivel a Bíróság elé terjesztett bizonyítékok nem mutatnak ki a svéd piacon semmiféle olyan különleges tényezőt, amely ettől eltérő értékelést indokolna.
Consequently, it must be found that, in the present case, only wines in the intermediate category, which only Systembolaget can sell on a retail basis, share a sufficient number of characteristics with strong beer — with an alcoholic strength equal to or higher than 3.5% vol. and also available for retail sale only through Systembolaget — to be regarded as being in competition with strong beer for the purposes of the second paragraph of Article 90 EC.
Következésképpen meg kell állapítani, hogy a jelen ügyben a kiskereskedelemben kizárólag a Systembolaget által értékesíthető középkategóriás borok rendelkeznek elegendő közös vonással a kiskereskedelmi szinten ugyancsak kizárólag a Systembolaget által forgalmazott 3,5 térfogatszázalékos vagy annál magasabb alkoholtartalmú ászoksörhöz képest ahhoz, hogy a fogyasztói választás egyik alternatívájaként szolgálhassanak, és hogy az EK 90. cikk második bekezdése értelmében az ászoksörrel versenyhelyzetben lévő termékeknek minősüljenek.
Secondly, it is appropriate to compare the taxation arrangements for the products at issue in order to determine whether there is any difference in the tax treatment applied to them and, if so, the extent of that difference.
Másodszor is ahhoz, hogy a hivatkozott termékekre kivetett adó közötti esetleges különbséget, illetve e különbség mértékét megállapíthassuk, össze kell hasonlítani az e termékekre vonatkozó adószabályozást.
The Commission and the Kingdom of Sweden disagree as to the relevance of the application, in the present case, of the methods of comparison used in Commission v United Kingdom and Commission v Belgium in order to assess the taxation relationship between beer and wine.
A Bizottság és a Svéd Királyság nem értenek egyet abban, hogy alkalmazhatók-e a fent hivatkozott Bizottság kontra Egyesült Királyság és a Bizottság kontra Belgium ügyben elfogadott összehasonlítási módszerek a jelen ügyben a sör és a bor adózása közötti összefüggés értékelése során.
The Court considers that the most relevant comparison in the present case is between the excise duty applied to wine and the excise duty applied to beer, the rate of duty being determined in each case according to the alcoholic strength by volume of the beverage.
A Bíróság úgy ítéli meg, hogy a jelen ügyben a legmegfelelőbb a két ital térfogatszázalékban meghatározott alkoholtartalmának függvényében rögzített jövedéki adóterhek összevetése.
It should be noted, as the Advocate General points out in point 54 of his Opinion, that alcoholic strength is the most pertinent criterion of assessment in the present
A főtanácsnoki indítvány 54. pontjában kifejtettekhez hasonlóan meg kell jegyezni, hogy a jelen ügyben az alkoholtartalom a legrelevánsabb értékelési szempont, ugyanis
2008 — CASE C-167/05 case, since it is used by Sweden as the tax base for determining excise duty.
Svédországban e szempont alapján kerül a jövedéki adó meghatározásra.
In addition, it is an objective criterion which reflects the characteristics of the products in question.
Továbbá olyan objektív kritériumról van szó, amely az érintett termékek jellemzőit hűen tükrözi.
Under Paragraph 2 of the lagen om alkoholskatt, excise duty on beer is fixed, whereas, under Paragraph 3 of that law, excise duty on wine is progressive, varying according to the categories specified in the latter provision.
Az alkohol jövedéki adójáról szóló törvény 2. cikke értelmében a sörre vonatkozó jövedéki adó rögzített, miközben e törvény 3. cikke szerint a borra vonatkozó jövedéki adó mértéke fokozatosan emelkedő, amely az ebben a rendelkezésben meghatározott kategóriánként eltér.
It is common ground, moreover, that for both products the rate of VAT is 25% of the selling price, inclusive of excise duty.
Egyébként a HÉA mindkét termék esetében a jövedéki adót tartalmazó eladási ár 25%-ának felel meg.
Wine which is in competition with strong beer is therefore subject to higher taxation than strong beer.
Az ászoksörrel versenyben lévő borra tehát magasabb adót kell fizetni, mint az előbbi termékre.
Thirdly, it is appropriate to determine whether the higher taxation of wine as compared with strong beer is such as to have the effect, on the market in question, of reducing potential consumption of imported products to the advantage of competing domestic products (see Commission v Belgium, paragraph 15, and Roders and Others, paragraph 39).
Harmadszor azt kell megvizsgálni, hogy az ászoksörhöz képest a borra vonatkozó magasabb adóteher befolyásolja-e az érintett piacot oly módon, hogy az importált termékek potenciális fogyasztását a velük versenyző nemzeti termékek javára csökkenti (lásd a fent hivatkozott Bizottság kontra Belgium ügyben hozott ítélet 15. pontját, valamint a Roders és társai ügyben hozott ítélet 39. pontját).
In that respect, account must be taken of the difference between the selling prices of the products in question and the impact of that difference on the consumer’s choice, as well as to changes in the consumption of those products (Roders and Others, paragraph 39).
Ezzel kapcsolatosan figyelembe kell venni a szóban forgó termékek eladási ára közötti különbséget, valamint e különbségnek a fogyasztó választására gyakorolt hatását, illetve e termékek fogyasztásának alakulását (a fent hivatkozott Roders és társai ügyben hozott ítélet 39. pontja).
To arrive at that assessment, a method of comparison finally accepted by both parties, based on a litre of beer and a litre of wine, must be used, since the Commission has failed to establish the relevance to the present case of any other method.
Ehhez az értékeléshez a végül mindkét fél által elfogadott, a bor és a sör literenkénti összehasonlítására vonatkozó módszert kell alkalmazni, mivel a Bizottság a jelen ügyben nem tudta bizonyítani, hogy más módszer is megfelelő lehet.
In that regard, it must be held that, in the light of the information provided by the Commission and the Kingdom of Sweden, the relationship between the final selling price, inclusive of all taxes, of a litre of strong beer and that of a litre of wine in competition with it is in the order of 1 : 2.
E tekintetben meg kell állapítani, hogy a Bizottság és a Svéd Királyság által nyújtott adatok fényében az ászoksör literenkénti összes adót tartalmazó végső eladási ára és a vele versenyben álló bor végső eladási árának aránya egy a kettőhöz.
As is apparent from the information provided to the Court, even supposing that excise duty as applicable per litre of strong beer — that is to say, SEK 1.47 per percent- age point of alcohol by volume — were to be applied to the wine in competition with strong beer (such as a wine with an alcoholic strength of 12.5% vol.), the reduction in the final selling price, inclusive of all taxes, of a litre of that wine would be SEK 4.63 (EUR 0.5) or 6.65%.
Amint az a Bíróság elé terjesztett adatokból kiderül, még ha fel is tesszük, hogy az ászoksör tekintetében előírt mértékű jövedéki adó – vagyis a literenként térfogatszá-zalék-egységnyi 1,47 SEK – lenne a vele versenyben lévő 12,5%-os alkoholtartalmú borra kivetve, e borkategória összes adót tartalmazó végső literenkénti eladási árának csökkenése 4,63 SEK (0,5 EUR) összeget, illetve 6,65%-ot tenne ki.
Despite that reduction, the relationship between the final selling price, inclusive of all taxes, of a litre of strong beer and that of a litre of wine in competition with strong beer would remain in the order of 1 : 2.
Az ászoksör és a vele versenyben álló bor összes adót tartalmazó végső eladási ára közötti viszony e csökkentés ellenére továbbra is egy a kettőhöz maradna.
Expressed in more precise terms, the relationship between the final selling prices would be 1 : 2.1 instead of 1 : 2.3.
Pontosabban a két termék végső eladási ára közötti arány 1:2,3 helyett 1:2,1-re módosulna.
The comparison of the relationship between the selling prices of a litre of strong beer and a litre of wine in competition with strong beer thus makes it clear that the
Az ászoksör és a bor literenkénti összes adót tartalmazó végső eladási ára közötti arány összehasonlítása tehát azt bizonyítja, hogy az e két termék ára közötti adózás
In those circumstances, even though the difference between the respective selling prices of beer and competing wines is narrower than that found by the Court in Commission v Belgium, it must be pointed out that the difference in selling price found in the present case is nevertheless such that the difference in the tax treatment of those two products is not liable to influence consumer behaviour in the sector concerned.
E körülmények között, még ha a sör és a bor eladási ára között fennálló különbség kisebb is, mint a fent hivatkozott Bizottság kontra Belgium ítéletben a Bíróság által megállapított eltérés, hangsúlyozni kell, hogy a jelen ügyben feltárt árkülönbözet azonban olyan mértékű, hogy e két termék adóztatása közötti eltérés nem alkalmas arra, hogy befolyásolja a fogyasztó magatartását a vizsgált ágazatban.
It follows from all the foregoing that the Commission has not shown that, in the present case, the difference between the price of strong beer, with an alcoholic strength equal to or higher than 3.5% vol., and the price of wine in the intermediate category, in competition with that beer, is so slight that the difference in the excise duty applicable to those products in Sweden is likely to influence consumer behaviour.
A fentiekből következően a Bizottság nem bizonyította, hogy a jelen ügyben a 3,5 térfogatszázalékú vagy ennél magasabb alkoholtartalmú ászoksör, valamint a vele versenyben álló középkategóriás bor eladási ára közötti különbség e tekintetben olyan csekély lenne, hogy az e termékekre Svédországban fizetendő jövedéki adó mértéke közötti különbség befolyásolhatná a fogyasztó magatartását.
In view of the finding in paragraph 56 of the present judgment, concerning the relationship of final selling prices, the application of the tax arrangements at issue does not appear to have the effect of affording indirect protection to Swedish beer, within the meaning of the second paragraph of Article 90 EC, simply because under those arrangements wine, which is mainly imported from other Member States, is taxed more heavily than beer, which is mainly a domestic product.
A jelen ítélet 56. pontjában a végső árarány tekintetében tett megállapításra tekintettel úgy tűnik, hogy a szóban forgó adórendszer az EK 90. cikk második bekezdése értelmében nem eredményezi a svéd sör közvetett védelmét csupán amiatt, hogy e rendszer következtében az alapvetően más tagországokból importált bor adóterhe magasabb, mint az alapvetően nemzeti terméknek számító sör adóterhe.
In any event, it must be held that the statistical information submitted by the Commission regarding sales of the products in question shows, at most, a certain sensitivity on the part of consumers to variations in the price of those products over a short period, but not long-term changes in consumer habits in favour of beer and to the detriment of wine.
Mindenesetre meg kell állapítani, hogy a Bizottság által az érintett termékek eladásaival kapcsolatosan bemutatott statisztikai adatok legfeljebb azt bizonyítják, hogy a svéd fogyasztó csupán rövid távon érzékeny bizonyos mértékben e termékek árára, ám kizárható a fogyasztói szokások tartós – a sör tekintetében kedvező, illetve a borra nézve hátrányos – változása.