natgillin/translations-raw huggingface dataset:
OHIM contends that the Court of First Instance should:
Az OHIM azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:
In support of its application, the applicant relies on a single plea in law, alleging infringement of Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94.
Keresetének alátámasztására a felperes egyetlen, a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdése h) pontjának megsértésére vonatkozó jogalapra hivatkozik.
The Court considers that it is necessary to examine that plea, first, as regards the services in Class 40 covered by the application for registration and, secondly, as regards the goods in Classes 18 and 25 covered by that application.
Az Elsőfokú Bíróság e jogalap vizsgálatát először a lajstromozás iránti kérelemben megjelölt 40. osztályba tartozó szolgáltatásokra tekintettel, majd ezt követően az ugyanezen kérelemben megjelölt 18. és 25. osztályba tartozó árukkal kapcsolatban tartja szükségesnek.
The services in Class 40
A 40. osztályba tartozó szolgáltatásokról
The applicant states that, although the issue of the application of Article 6ter(1)(a) of the Paris Convention to service marks may give rise to some questions, it will expound its arguments without distinguishing between the goods and services covered by the disputed application for registration.
A felperes azt állítja, hogy bár a Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikke (1) bekezdése a) pontjának a szolgáltatási védjegyekre való alkalmazása felvethet bizonyos kérdéseket, érvelését a vitatott lajstromozás iránti kérelemben megjelölt áruk és szolgáltatások közötti különbségtétel nélkül fejti ki.
OHIM concedes that, taken literally, Article 6ter of the Paris Convention applies only to trade marks, that is to say to trade marks for goods.
Az OHIM a maga részéről elismeri, hogy a Párizsi Uniós Egyezmény szó szerint vett 6ter cikke (1) bekezdésének a) pontja csak gyári vagy kereskedelmi védjegyekre, vagyis áruvédjegyekre vonatkozik.
That provision does not therefore oblige the States party to the Convention of Paris and the States or international organisations — including the European Union — which are members of the World Trade Organisation and which must comply with Article 6ter, to refuse or to invalidate the registration as service marks or as elements of service marks, of signs including or imitating State emblems or other official signs.
Ez a rendelkezés tehát nem kötelezi a Párizsi Uniós Egyezmény részes államait, valamint a Kereskedelmi Világszervezetnek a 6ter cikket betartani köteles részes államait vagy nemzetközi szervezeteit – beleértve az Európai Uniót –, hogy állami jelvényt vagy más hivatalos jegyet tartalmazó vagy utánzó megjelölés szolgáltatási védjegyként vagy szolgáltatási védjegy részeként történő lajstromozását megtagadják vagy hatálytalanítsák.
However, according to OHIM, the States and OHIM itself are unquestionably free to do so.
Az OHIM szerint azonban az államok, valamint az OHIM maga kétségtelenül megtehetik ezt.
First, the WIPO, which administers the Paris Convention, expressly acknowledges that possibility, as is apparent from paragraph 7 of the ‘General Information on Article 6ter’, available on the WIPO internet site.
Először is a Párizsi Uniós Egyezményt igazgató WIPO kifejezetten elismeri ezt a lehetőséget, amint az a WIPO internetes oldalán található, a „Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikkéről szóló általános információk” 7. pontjából is kitűnik.
Secondly, Article 1 of Regulation No 40/94 expressly refers to the protection of ‘trade mark[s] for goods or services’, while Article 7 thereof, which relates to absolute grounds for refusal, makes no distinction between trade marks for goods and service marks.
Másodszor is a 40/94 rendelet 1. cikke kifejezetten utal az „áruvédjegy vagy szolgáltatási védjegy” oltalmára, míg az ugyanazon rendelet feltétlen kizáró okokról szóló 7. cikke nem tesz különbséget az áruvédjegy és a szolgáltatási védjegy között.
Lastly, the Court itself confirmed, in ECA, paragraph 10 above, that Article 6ter of the Paris Convention is also applicable to service marks, since the mark which was at issue in that case designated both goods, in Class 9, and services, in Class 41, and the Court did not distinguish between goods and services when it held that registration of that mark had been correctly refused under Article 6ter of the Paris Convention.
Végül az Elsőfokú Bíróság a fenti 10. pontban hivatkozott ECA-ügyben hozott ítéletben maga megerősítette, hogy a Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikke a szolgáltatási védjegyekre is alkalmazandó, mivel az ezen ügyben szóban forgó védjegy mind a 9. osztályba tartozó árukra, mind a 41. osztályba tartozó szolgáltatásokra vonatkozott, és az Elsőfokú Bíróság nem tett különbséget az áruk és a szolgáltatások között, amikor kimondta, hogy e védjegy lajstromozását helyesen utasították el a Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikke alapján.
At the hearing, OHIM argued in favour of a wide interpretation of Article 6ter of the Paris Convention which would cover service marks as well because, since the adoption of Article 6ter of the Paris Convention, that category of marks has acquired increased importance, comparable to that of trade marks for goods.
A tárgyalás során az OHIM a Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikkének kiterjesztő értelmezése mellett szólalt fel, amelynek a hatálya alá tartoznak a szolgáltatási védjegyek is, mivel – a Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikkének elfogadása óta – a védjegyek ezen utóbbi kategóriája növekvő, az áruvédjegyekéhez hasonló jelentőséget kapott.
Furthermore, according to OHIM, the WIPO recommends such an interpretation of the provision in question.
Ezenkívül az OHIM szerint a WIPO a szóban forgó rendelkezés ilyen értelmezését ajánlja.
In its reply, OHIM also maintained that, in any event, the issue of the application of Article 6ter of the Paris Convention to service marks was not part of the discussions before the Court, seeing that, on the one hand, that issue had never been broached during the procedure before the departments of OHIM and, on the other hand, the applicant had not sufficiently explained the argument that that provision does not apply to service marks in its application.
A válaszbeadványában az OHIM hangsúlyozta továbbá, hogy a Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikke szolgáltatási védjegyekre történő alkalmazásának a kérdése mindenesetre nem képezi részét az Elsőfokú Bíróság előtti vitának, mivel egyrészt ez a kérdés soha nem merült fel az OHIM fórumai előtti eljárás során, másrészt a felperes a keresetlevelében nem kielégítően fejtette ki azt a nézetet, miszerint az említett rendelkezés nem alkalmazandó a szolgáltatási védjegyekre.
However, at the hearing, OHIM conceded that the Court could examine that issue, in spite of failure by the applicant to submit specific arguments in that regard, and this was noted in the minutes of the hearing.
A tárgyalás során az OHIM azonban elismerte, hogy az Elsőfokú Bíróság a felperes kimondottan erre vonatkozó érvelésének hiányában is megvizsgálhatja ezt a kérdést, amit a tárgyalási jegyzőkönyvben fel is jegyeztek.
It must be pointed out at the outset that, both before the departments of OHIM and before the Court, the applicant essentially relied on a single plea in law alleging infringement of Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94, on the ground that registration of the mark applied for, which is neither the emblem of the Canadian State nor an imitation thereof ‘from a heraldic point of view’, cannot be refused pursuant to Article 6ter(1)(a) of the Paris Convention.
Először is meg kell jegyezni, hogy a felperes mind az OHIM fórumai előtt, mind az Elsőfokú Bíróság előtt lényegében a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdése h) pontjának megsértésére alapított egyetlen jogalapra hivatkozott, amikor azt állította, hogy a bejelentett, sem a kanadai állam jelvényének, sem ez utóbbi „címertani” utánzatának nem minősülő védjegy lajstromozását nem lehet a Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikke (1) bekezdésének a) pontja alapján elutasítani.
The issue of the applicability of Article 6ter(1)(a) of the Paris Convention to service marks is a preliminary matter which must be resolved in order to ensure that Regulation No 40/94 is properly applied having regard to the plea submitted by the applicant.
A Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikke (1) bekezdése a) pontjának a szolgáltatási védjegyekre történő alkalmazhatósága azonban egy olyan előzetes kérdés, amelynek a megoldására szükség van a 40/94 rendelet felperes által hivatkozott jogalapra tekintettel történő helyes alkalmazásának a biztosításához.
In order to establish whether the mark applied for, in so far as it covers services, is a mark whose registration may be contrary to Article 6ter(1)(a), it is necessary to establish whether that provision applies to service marks.
Annak meghatározása céljából ugyanis, hogy a bejelentett védjegy a szolgáltatások vonatkozásában olyan védjegynek minősül-e, amelynek lajstromozása ellentétes lehet a Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikke (1) bekezdésének a) pontjával, meg kell vizsgálni, hogy ez a rendelkezés alkal-mazandó-e a szolgáltatási védjegyekre.
If that is not the case, then OHIM’s refusal to register that mark in respect of the services actually constitutes
Amennyiben nem ez a helyzet, e védjegy szolgáltatásokra vonatkozóan történő lajstromozásának OHIM általi megtagadása
2008 — CASE T-215/06 infringement of Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94, as claimed by the applicant, without the need to examine whether the mark sought includes the State emblem of Canada or an imitation thereof ‘from a heraldic point of view’.
ÜGY a felperes állításának megfelelően ténylegesen a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdése h) pontja megsértésének minősül anélkül, hogy szükség lenne annak vizsgálatára, hogy a bejelentett védjegy a kanadai állam jelvényét vagy „címertani” utánzatát magában foglalja-e.
Therefore, the matters of law in the dispute brought before the Board of Appeal included the issue of the applicability of Article 6ter of the Paris Convention to service marks, even if the applicant did not put forward a view on that matter and even if the Board of Appeal omitted to rule on that aspect (Case T-57/03 SPAG v OHIM — Dann and Backer (HOOLIGAN) [2005] ECR II-287, paragraph 21).
Ezért a Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikke szolgáltatási védjegyekre történő alkalmazhatóságának a kérdése a jogvita fellebbezési tanács elé vitt jogi elemeihez tartozik akkor is, ha a felek az illető jogkérdésről nem nyilatkoztak, illetőleg a fellebbezési tanács elmulasztotta a döntést a kérdéses szempontról (az Elsőfokú Bíróság T-57/03. sz., SPAG kontra OHIM ügyben [HOOLIGAN] 2005. február 1-jén hozott ítéletének [EBHT 2005., II-287. o.] 21. pontja).
That issue may therefore be raised for the first time before the Court of First Instance (HOOLIGAN, paragraph 22).
Ezért ezt a kérdést fel lehet hozni első alkalommal az Elsőfokú Bíróság előtt (lásd a fent hivatkozott HOOLIGAN-ügyben hozott ítélet 22. pontját).
For the reasons given in paragraph 23 above, that issue is also one of the matters of law in the dispute brought before the Court.
A fenti 23. pontban hivatkozott okokból ez a kérdés egyaránt részét képezi a jogvita Elsőfokú Bíróság elé vitt jogi elemeinek.
That is particularly so in the present case, as the applicant has voiced doubts as to the applicability of Article 6ter of the Paris Convention to service marks.
Ez a jelen ügyben annál is inkább érvényes, mert a felperes kétségét fejezte ki a Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikkének a szolgáltatási védjegyekre történő alkalmazhatóságával kapcsolatban.
Therefore, as OHIM itself conceded at the hearing, that issue is not outside of the scope of the discussions and must be examined by the Court, as that examination is necessary to deal with the single plea raised by the applicant.
Így, amint azt maga az OHIM a tárgyaláson elismerte, e kérdés a jogvita keretébe tartozik, amelyet az Elsőfokú Bíróságnak meg kell vizsgálnia, mivel e vizsgálatra szükség van a felperes által felhozott egyetlen jogalap értékeléséhez.
Consequently, it must be examined whether Article 6ter of the Paris Convention also applies to service marks.
Következésképpen meg kell vizsgálni, hogy a Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikke alkalmazandó-e a szolgáltatási védjegyekre is.
In that regard, it must be stated that the wording of that provision refers only to ‘trade marks’.
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy e rendelkezés szövege kizárólag a „gyári vagy kereskedelmi védjegyeket” említi.
It is clear from Article 1(2), Article 6(1) and Article 6sexies of the Paris Convention that the Convention establishes a distinction
Az 1. cikk (2) bekezdéséből, a 6. cikk (2) bekezdéséből és a 6ter cikkből világosan kitűnik,
AMERICAN CLOTHING ASSOCIATES v OHIM (REPRESENTATION OF A MAPLE LEAF) between, on the one hand, ‘trade marks’ which, as is apparent from Article 7 thereof, are registered for goods and, on the other hand, ‘service marks’.
AMERICAN CLOTHING ASSOCIATES KONTRA OHIM (JUHARFALEVÉL ÁBRÁZOLÁSA) hogy az egyezmény különbséget tesz egyrészt „gyári vagy kereskedelmi védjegyek”, amelyek az egyezmény 7. cikke alapján az árukra lajstromozhatók, és másrészt a „szolgáltatási védjegyek” között.
As Article 6ter refers only to trade marks, that is to say to marks for goods, the conclusion must be that the prohibition on registration and use established by that provision does not affect service marks.
Mivel a 6ter cikk csak a gyári vagy kereskedelmi védjegyeket, vagyis az áruvédjegyeket érinti, azt a következtetést kell levonni, hogy a lajstromozás és használat e rendelkezés által történő tilalma nem érinti a szolgáltatási védjegyeket.
However, OHIM submits that the Community legislature may also prohibit the registration of marks which contain a State emblem as an element in respect of services, although it is not required to do so under Article 6ter of the Paris Convention.
Azonban az OHIM előadja, hogy a közösségi jogalkotó a szolgáltatások vonatkozásában is megtilthatja az állami jelvényt tartalmazó védjegy lajstromozását, még ha a Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikke alapján nem is köteles arra.
Clearly, Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94 merely refers to Article 6ter of the Paris Convention, by stating that ‘the following shall not be registered: trade marks which … are to be refused pursuant to Article 6ter of the Paris Convention’.
Meg kell azonban állapítani, hogy a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének h) pontja csak a Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikkére való hivatkozásra korlátozódik meghatározva azt, hogy „[a] megjelölés nem részesülhet védjegyoltalomban, ha […] a Párizsi Egyezmény 6ter cikke alapján nem részesülhet védjegyoltalomban”.
The mere fact, relied upon by OHIM, that Article 7 of Regulation No 40/94 makes no distinction between marks for goods and service marks is not sufficient to result in the contrary conclusion, as that distinction is established by Article 6ter of the Paris Convention to which Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94 refers.
Az OHIM által hivatkozott egyetlen tény, miszerint a 40/94 rendelet 7. cikke nem tesz különbséget az áruvédjegyek és a szolgáltatási védjegyek között, nem elegendő egy ellenkező következtetés levonására, mivel ezt a különbségtételt a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének h) pontjában hivatkozott Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikke állapítja meg.
If the Community legislature had also intended to prohibit the registration of marks containing ‘armorial bearings, flags, and other State emblems’ in respect of services, it would not merely have referred to Article 6ter of the Paris Convention, but
Ha ugyanis a közösségi jogalkotónak az lett volna a szándéka, hogy a szolgáltatásokra vonatkozóan is megtiltsa a „címer[t], zászló[t] és egyéb állami jelvény[t]” magában foglaló védjegyek lajstromozását, nem csak egyszerűen a Párizsi Uniós Egyezmény
2008 — CASE T-215/06 would have inserted in the wording of Article 7 of Regulation No 40/94 a prohibition against the registration, either as a Community trade mark or as an element of such a mark, ‘of armorial bearings, flags, and other State emblems … and any imitation from a heraldic point of view’ without distinguishing, implicitly but necessarily, by the mere fact of referring to Article 6ter of the Paris Convention, between marks for goods and service marks.
6ter cikkére hivatkozott volna, hanem 40/94 rendelet 7. cikkének szövegét kiegészítette volna a „címer[ek], zászló[k] és egyéb állami jelvény[ek] […], valamint ezek bármilyen címertani utánzatának” közösségi védjegyként vagy ilyen védjegy részeként történő lajstromozására vonatkozó tilalommal anélkül, hogy pusztán a Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikkére történő utalással hallgatólagosan, azonban szükségszerűen különbséget tett volna az áruvédjegyek és a szolgáltatási védjegyek között.
The above considerations cannot be invalidated by the judgment in ECA, paragraph 10 above, relied upon by OHIM, because, in that judgment, the Court did not examine the issue of the applicability of Article 6ter of the Paris Convention to service marks, an issue which was, moreover, not raised by the parties in that case.
A fenti 10. pontban hivatkozott, OHIM által említett ECA-ügyben hozott ítélet nem kérdőjelezi meg a fenti megállapításokat, mivel ebben az ítéletben az Elsőfokú Bíróság nem vizsgálta a Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikke szolgáltatási védjegyekre történő alkalmazhatóságának a kérdését, amelyet a felek sem hoztak fel ebben az ügyben.
Lastly, OHIM’s argument that Article 6ter of the Paris Convention should be interpreted widely must be rejected.
Végül az OHIM azon érvelését, miszerint a Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikkét kiterjesztően kell értelmezni, el kell utasítani.
First, the only relevant WIPO document put forward by OHIM (see paragraph 19 above) merely states that Article 6ter of the Paris Convention ‘does not oblige States party to the Paris Convention to refuse or to invalidate the registration, and to prohibit the use of State emblems or other official signs as a service mark or as an element of a service mark.
Egyrészt az OHIM által hivatkozott (lásd a fenti 19. pontot) egyetlen releváns WIPO-dokumentum annak bemutatására korlátozódik, hogy a Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikke „nem kötelezi a Párizsi Uniós Egyezmény részes államait, hogy állami jelvény vagy más hivatalos megjelölés szolgáltatási védjegyként vagy szolgáltatási védjegy részeként történő lajstromozását megtagadják vagy hatálytalanítsák, vagy azok ilyen használatát megtiltsák.
States are nevertheless free to do so …’.
Az államok azonban szabadon megtehetik ezt […].”
Thus, contrary to OHIM’s submission, that document by no means militates in favour of a wide interpretation of that provision.
Ezért az OHIM állításával ellentétben e dokumentum semmiképpen nem szól e rendelkezés kiterjesztő értelmezéséről.
Furthermore, it must be pointed out that it was precisely in order to extend to service marks the protection granted by the Paris Convention to marks for goods that a specific provision was inserted in Article 16 of the Trade Mark Law Treaty, adopted at Geneva on 27 October 1994.
Továbbá meg kell jegyezni, hogy éppen a Párizsi Uniós Egyezményben az áruvédjegyek számára biztosított védelemnek a szolgáltatási védjegyekre történő kiterjesztésére tekintettel illesztettek be a 1994. október 27-én Genfben elfogadott védjegyjogi szerződésbe egy különleges rendelkezést.
However, that Treaty, which was signed by the European Community on 30 June 1995, was not ratified by it.
Az Európai Közösség által 1995. június 30-án aláírt említett szerződést azonban nem ratifikálta a Közösség.
Secondly and above all, it may be assumed that, when it adopted Regulation No 40/94 relatively recently, the Community legislature was aware of the importance, in modern commerce, of service marks and could, therefore, also have extended the
Másrészt és mindenekelőtt feltételezhető, hogy a 40/94 rendelet viszonylag új keletű elfogadása során a közösségi jogalkotó ismerte a szolgáltatási védjegyek modern kereskedelemben fennálló jelentőségét, és ezért a védjegyek e kategóriájára is
AMERICAN CLOTHING ASSOCIATES v OHIM (REPRESENTATION OF A MAPLE LEAF) protection granted to State emblems by Article 6ter of the Paris Convention to that category of marks.
AMERICAN CLOTHING ASSOCIATES KONTRA OHIM (JUHARFALEVÉL ÁBRÁZOLÁSA) kiterjeszthette volna a Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikkében az állami jelvényeknek biztosított védelmet.
As the legislature did not see fit to extend the scope of the relevant provisions in such a way, it is not for the Community judicature to take the place of the Community legislature and apply an interpretation contra legem of those provisions, whose meaning is in no way ambiguous.
Azonban mivel a jogalkotó a vonatkozó rendelkezések hatályának ilyen jellegű kiterjesztését nem tartotta szükségesnek, nem a közösségi bíróság feladata az ő helyébe lépni, és e rendelkezéseknek – amelyek semmiképpen sem kétértelműek – contra legem értelmezését nyújtani.
It follows from all of the above that in refusing to register the mark sought for the services in Class 40, the contested decision infringed Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94 and must be annulled.
A fentiekből következik, hogy a határozat megsértette a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének h) pontját azáltal, hogy megtagadta a bejelentett védjegynek a 40. osztályba tartozó szolgáltatások vonatkozásában történő lajstromozását, ezért azt hatályon kívül kell helyezni.
The goods in Classes 18 and 25
A 18. és 25. osztályba tartozó árukról
The applicant refers, at the outset, to the caselaw of the Court relating to the interpretation of Article 6ter(1)(a) of the Paris Convention (ECA, paragraph 10 above, paragraph 39) and concludes from that that the registration of a mark which, like the mark applied for, does not undermine the right of the State to control the use of the symbols of its sovereignty and cannot mislead the public as to the origin of the goods and services for which it is used cannot be refused on the basis of that provision.
A felperes mindenekelőtt a Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikke (1) bekezdése a) pontjának Elsőfokú Bíróság által adott értelmezésére vonatkozó ítélkezési gyakorlatra (a fenti 10. pontban hivatkozott ECA-ügyben hozott ítélet 39. pontja) emlékeztet, és arra a következtetésre jut, hogy egy olyan védjegy lajstromozása, amely – mint a bejelentett védjegy – nem veszélyezteti valamely államnak a szuverenitása szimbólumainak használatára vonatkozó ellenőrzési jogát, és nem téveszti meg a közönséget azon áruk vagy szolgáltatások eredetét illetően, amelyekre azt használják, e rendelkezés alapján nem tagadható meg.
First, the applicant submits that the Board of Appeal erred in dismissing the presence of the word element ‘rw’ in the mark applied for as irrelevant.
Először is a felperes azt állítja, hogy a fellebbezési tanács a bejelentett védjegyben szereplő „rw” szóelemet tévesen ítélte irrelevánsnak.
According to the applicant, regard must always be had to the perception of the average consumer and, more particularly, to the overall impression that the mark has on him (see, by analogy,
A felperes szerint mindig az átlagos fogyasztó észlelését és különösen a védjegy által az ez utóbbiban keltett összbenyomást kell figyelembe venni (lásd értelemszerűen a Bíróság C-404/02. sz.
Case C-404/02 Nichols [2004] ECR I-8499, paragraph 35; see also, ECA, paragraph 10 above, paragraph 64).
Nichols-ügyben 2004. szeptember 16-án hozott ítéletének [EBHT 2004., II-8499. o.] 35. pontját és a fenti 10. pontban hivatkozott ECA-ügyben hozott ítélet 64. pontját).
The average consumer normally perceives a mark as a whole (Case C-251/95 SABEL [1997] ECR I-6191, paragraph 23).
Ezenkívül az átlagos fogyasztó a védjegyet rendszerint egy egészként észleli (a Bíróság C-251/95. sz.
In the present case, the word element ‘rw’, an abbreviation of the applicant’s principal mark RIVER WOODS, forms a whole with the figurative element of the mark applied for.
A jelen ügyben az „rw” szóelem, vagyis a felperes RIVER WOODS fővédjegyének rövidítése a bejelentett védjegy ábrás elemével egy egészet alkot.
Moreover, account must be taken of the way in which that mark is perceived by the average consumer in the normal circumstances in which it is used.
Továbbá figyelembe kell venni azt, hogy ezt a védjegyet használatának rendes körülményei között milyen módon észleli az átlagos fogyasztó.