natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is also clear from that recital that the holders of such authorisations should be allowed a longer period for the submission of an Annex II and an Annex III dossier for each plant protection product, and for the re-evaluation of that product in accordance with the uniform principles laid down in Annex VI to Directive 91/414.
E preambulumbekezdésből kitűnik továbbá, hogy az említett engedélyek jogosultjai számára hosszabb határidőt kell biztosítani arra, hogy minden növényvédő szerről benyújtsák a II. melléklet szerinti dossziét és a III. melléklet szerinti dossziét, és hogy e szereket a 91/414 irányelv VI. mellékletében meghatározott egységes elvek alapján újraértékeljék.
Accordingly, it does not seem that Article 4(1) of Directive 2002/37 must be interpreted as requiring Member States to terminate, before 1 September 2003, an existing authorisation of a plant protection product containing ethofumesate on the ground that the authorisation holder does not hold, or have access to, an Annex II dossier.
Nem tűnik tehát úgy, hogy a 2002/37 irányelv 4. cikkének (1) bekezdését úgy kellene értelmezni, hogy az arra kötelezi a tagállamokat, hogy az etofumezátot tartalmazó növényvédő szerekre vonatkozó engedélyeket 2003. szeptember 1-je előtt visszavonják azzal az indokkal, hogy az engedély jogosultja nem rendelkezik a II. melléklet szerinti dossziéval vagy ilyen dossziéhoz való hozzáféréssel.
In order to respond to the arguments raised by Feinchemie and Bayer, the Governments of the Netherlands and Belgium and the Commission — according to which such a literal interpretation conflicts with the provisions concerning data protection laid down in Directive 91/414, including Article 13(3) of that directive, and that, therefore, Article 4(1) of Directive 2002/37 must be read in the light of Directive 91/414 — it must be stated from the outset that Directive 2002/37 pursues three principal objectives: (i) to include ethofumesate in Annex I to Directive 91/414; (ii) to ensure that Member States check whether the existing authorisations for plant
A Feinchemie és a Bayer, a holland és a belga kormány, valamint a Bizottság azon érvére válaszolva, miszerint az ilyen szó szerinti értelmezés sérti a 91/414 irányelv adatvédelemre vonatkozó rendelkezéseit, többek között a 13. cikk (3) bekezdését, és hogy ezért a 2002/37 irányelv 4. cikkének (1) bekezdését a 91/414 irányelv fényében kell értelmezni, mindenekelőtt tisztázni kell, hogy a 2002/37 irányelv három fő célt követ, nevezetesen először is az etofumezátnak a 91/414 irányelv I. mellékletébe való felvételét, másodszor annak biztosítását, hogy a tagállamok felülvizsgálják, hogy az e hatóanyagot tartalmazó növényvédő szerekre kiadott engedélyek teljesítik-e az említett mellékletben e hatóanyagra megállapított követelményeket, és szükség esetén
It must also be stated that, where an implementing directive requires interpretation, that interpretation must, as far as possible, be consistent with the provisions of the basic directive (see, by analogy, Case C-90/92 Dr Tretter [1993] ECR I-3569, paragraph 11).
Emlékeztetni kell továbbá arra, hogy amikor valamely végrehajtási irányelvet értelmezni kell, az értelmezésnek – amennyire lehetséges – meg kell felelnie az alapirányelv rendelkezéseinek (lásd analógia útján a C-90/92. sz.
In addition, a provision must be interpreted, as far as possible, in such a way as not to affect its validity (Case C-403/99 Italy v Commission [2001] ECR I-6883, paragraphs 28 and 37).
Továbbá valamely rendelkezést – amennyire lehetséges – úgy kell értelmezni, hogy ne váljék kérdésessé annak érvényessége (a C-403/99. sz., Olaszország kontra Bizottság ügyben 2001. október 4-én hozott ítélet [EBHT 2001., I-6883. o.] 28. és 37. pontja).
However, although, by not expressly requiring Member States to check that the holders of previous authorisations have access to an Annex II dossier, Article 4(1) of Directive 2002/37 has the effect of curtailing the period during which data is protected pursuant to Article 13(3)(d) of Directive 91/414, that situation arises as a direct result of the way in which Article 4(1) of Directive 2002/37 is drafted.
Ugyanakkor igaz ugyan, hogy a tagállamok azon kötelezettségének kifejezett előírása hiányában, hogy megvizsgálják, a kiadott engedélyek jogosultjai rendelkeznek-e a II. melléklet szerinti dossziéhoz való hozzáféréssel, a 2002/37 irányelv 4. cikkének (1) bekezdése lerövidítené a 91/414 irányelv 13. cikke (3) bekezdésének d) pontja szerinti adatvédelem időtartamát, e helyzet közvetlenül ezen előbbi rendelkezés megfogalmazásának módjából ered.
Given that the wording of Article 4(1) of Directive 2002/37 is clear and unambiguous, the interpretation according to which the holder of an existing authorisation is not required, under that provision, to submit an Annex II dossier during the review phase is the only interpretation that is compatible with the principle of legal certainty, in accordance with which Community legislation must enable those concerned to acquaint themselves with the precise extent of the obligations it imposes upon them (see Case C-161/06 Skoma-Lux [2007] ECR I-10841, paragraphs 36 and 38).
Mivel a 2002/37 irányelv 4. cikke (1) bekezdésének szövege világos és egyértelmű, kizárólag azon értelmezés – miszerint a kiadott engedély jogosultja e rendelkezés értelmében a felülvizsgálat szakaszában nem köteles a II. melléklet szerinti dossziét benyújtani – egyeztethető össze a jogbiztonság elvével, amely megköveteli, hogy a közösségi szabályozás lehetővé tegye, hogy az érdekeltek pontosan megismerjék a szabályozás által számukra előírt kötelezettségek terjedelmét (lásd a C-161/06. sz. Skoma-Lux-ügyben 2007. december 11-én hozott ítélet [EBHT 2007., I-10841. o.] 36. és 38. pontját).
It must also be stated that Article 4(2) of Directive 2002/37 provides that Mem- ber States are to check, on the basis of an Annex III dossier, whether the plant protection products containing ethofumesate satisfy the conditions set out in Article 4(1)(b) to (e) of Directive 91/414 and then, if necessary, to amend or withdraw, for each plant protection product concerned, the authorisation granted previously. Thus, that
Hangsúlyozni kell továbbá, hogy a 2002/37 irányelv 4. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy a tagállamok a III. melléklet szerinti dosszié alapján a lehető leghamarabb megvizsgálják, hogy az etofumezátot tartalmazó növényvédő szerek telje-sítik-e a 91/414 irányelv 4. cikke (1) bekezdésének b)–e) pontjában foglalt feltételeket, és adott esetben minden érintett növényvédő szerre vonatkozóan módosítják
FEINCHEMIE SCHWEBDA AND BAYER CROPSCIENCE provision enables a balance to be struck between, on the one hand, data protection in accordance with Article 13(3) of Directive 91/414 and, on the other hand, the rights that holders of previous authorisations derive from the clear provisions of Article 4(1) of Directive 2002/37.
FEINCHEMIE SCHWEBDA ÉS BAYER CROPSCIENCE vagy visszavonják a korábban kiadott engedélyt. E rendelkezés így lehetővé teszi az egyrészről a 91/414 irányelv 13. cikkének (3) bekezdése szerinti adatvédelem, másrészről pedig a korábban kiadott engedélyek jogosultjainak a 2002/37 irányelv 4. cikke (1) bekezdésének egyértelmű rendelkezéseiből eredő jogai közötti egyensúly megőrzését.
The interpretation of Article 4(1) of Directive 2002/37 cannot therefore be called into question by an interpretation of Directive 91/414 according to which the conditions of the review provided for in that provision would be stricter.
A 2002/37 irányelv 4. cikke (1) bekezdésének értelmezését tehát nem kérdőjelezheti meg a 91/414 irányelv olyan értelmezése, amely által az e rendelkezésben előírt felülvizsgálati feltételek nehezednének.
As regards the argument, submitted by Feinchemie and Bayer and by the Commission, based on the interpretation of Article 4(1) of Directive 2002/37 in the light of subsequent directives — such as Directive 2005/53 — relating to the inclusion of various active substances in Annex I to Directive 91/414, it must be held, first, that the interpretation of Directive 2002/37 cannot depend on the subsequent adoption of similar measures and, second, that the last sentence of the 11th recital in the preamble to Directive 2005/53 states specifically that, as compared with the directives already adopted for the purposes of amending Annex I to Directive 91/414, Directive 2005/53 does not impose any new obligations on Member States or on the holders of authorisations.
A Feinchemie és a Bayer, valamint a Bizottság azon érvét illetően, amely a 2002/37 irányelv 4. cikke (1) bekezdésének a különböző hatóanyagoknak a 91/414 irányelv I. mellékletébe való felvételéről szóló későbbi irányelvek – köztük a 2005/53 irányelv – fényében való értelmezésével kapcsolatos, meg kell állapítani egyrészről, hogy a 2002/37 irányelv értelmezése nem függhet hasonló intézkedések későbbi elfogadásától, másfelől pedig, hogy a 2005/53 irányelv (11) preambulumbekezdésének utolsó mondata éppen azt mondja ki, hogy ezen irányelv nem ró újabb kötelezettségeket a tagállamokra vagy az engedélyek jogosultjaira a 91/414 irányelv I. mellékletét módosító, eddig elfogadott irányelvekhez képest.
In any event, it must be pointed out that the 11th recital in the preamble to Directive 2005/53 also states that ‘experience has shown that difficulties can arise in interpreting the duties of holders of existing authorisations in relation to access to data.
Mindenesetre ki kell emelni, hogy a 2005/53 irányelv (11) preambulumbekezdése azt is kimondja, hogy „[a] […] tapasztalat rámutatott arra, hogy a meglévő engedélyek jogosultjai adathozzáféréshez kapcsolódó feladatainak értelmezésében nehézségek merülhetnek fel.
In order to avoid further difficulties it therefore appears necessary to clarify the duties of the Member States, especially the duty to verify that the holder of an authorisation demonstrates access to a dossier satisfying the requirements of Annex II to that Directive.’
A nehézségek elkerülése érdekében tehát szükségesnek tűnik a tagállamok feladatainak pontosítása, különösen annak, hogy az engedély jogosultjának igazolnia kell, hogy a fenti irányelv II. melléklete szerinti követelményeknek megfelelő dokumentumhoz hozzáféréssel rendelkezik”.
That clarification confirms that the choice made in Directive 2005/53 is of relevance to the future and that Directive 2005/53 in no way constitutes an interpretative act that can affect the interpretation of Directive 2002/37.
E pontosítás megerősíti, hogy a 2005/53 irányelv szerinti eljárásmód a jövőre vonatkozik, és hogy ezen irányelv semmiképpen nem jelent a 2002/37 irányelv értelmezésének befolyásolására alkalmas értelmező aktust.
In those circumstances, the answer to the question referred must be that Article 4(1) of Directive 2002/37 must be interpreted as not requiring Member States to terminate, before 1 September 2003, the authorisation of a plant protection product containing ethofumesate on the ground that the holder of that authorisation does not hold, or have access to, an Annex II dossier.
E körülmények között a feltett kérdésre adandó válasz az, hogy a 2002/37 irányelv 4. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy e rendelkezés nem kötelezi arra a tagállamokat, hogy valamely, etofumezátot tartalmazó növényvédő szerre vonatkozó engedélyt 2003. szeptember 1-je előtt visszavonjanak azzal az indokkal, hogy ezen engedély jogosultja nem rendelkezik a II. melléklet szerinti dossziéval vagy ilyen dossziéhoz való hozzáféréssel.
Article 4(1) of Commission Directive 2002/37/EC of 3 May 2002 amending Council Directive 91/414/EEC to include ethofumesate as an active substance must be interpreted as not requiring Member States to terminate, before 1 September 2003, the authorisation of a plant protection product containing ethofumesate on the ground that the holder of that authorisation does not hold, or have access to, a dossier satisfying the requirements set out in Annex II to Council Directive 91/414/EEC of 15 July 1991 concerning the placing of plant protection products on the market.
A 91/414/EGK tanácsi irányelvnek az etofumezát hatóanyagként történő besorolása céljából történő módosításáról szóló, 2002. május 3-i 2002/37/EK bizottsági irányelv 4. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy e rendelkezés nem kötelezi arra a tagállamokat, hogy valamely, etofumezátot tartalmazó növényvédő szerre vonatkozó engedélyt 2003. szeptember 1-je előtt visszavonjanak azzal az indokkal, hogy ezen engedély jogosultja nem rendelkezik a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelv II. mellékletében meghatározott követelményeknek megfelelő dossziéval vagy ilyen dossziéhoz való hozzáféréssel.
Case C-439/06
C-439/06. sz. ügy
Energy management proceedingscitiworks AG
A citiworks AG által indítottenergiaügyi közigazgatási eljárás
(Reference for a preliminary ruling from the Oberlandesgericht Dresden)
(az Oberlandesgericht Dresden [Németország] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
(Internal market in electricity — Directive 2003/54/EC — Article 20(1) — Open access of third parties to electricity transmission and distribution systems)
„A villamos energia belső piaca – 2003/54/EK irányelv – A 20. cikk (1) bekezdése – Harmadik személyeknek az átviteli és elosztórendszerekhez való szabad hozzáférése”
Opinion of Advocate General Mazák delivered on 13 December 2007 . . . . .
J. Mazák főtanácsnok indítványa, az ismertetés napja: 2007. december 13. . . .
I - 3917Judgment of the Court (Third Chamber), 22 May 2008 . . . . . . . . . . . .
A Bíróság ítélete (harmadik tanács), 2008. május 22. . . . . . . . . . . . . .
Preliminary rulings — Jurisdiction of the Court — Limits (Art. 234 EC)
Előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések – A Bíróság hatásköre – Korlátok (EK 234. cikk)
Approximation of laws — Measures for the establishment and functioning of the internal market in electricity
Jogszabályok közelítése – A villamos energia belső piacának létrehozására és működésére irányuló intézkedések
(European Parliament and Council Directive 2003/54, Arts 2, point 5, and 20(1))
(A 2003/54 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 2. cikk, 5. pont és 20. cikk, (1) bekezdés)
(European Parliament and Council Directive 2003/54, Art. 20(1))
(A 2003/54 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 20. cikk, (1) bekezdés)
electricity transmission and distribution systems.
vonatkozó közös szabályokról szóló 2003/54 irányelv 20. cikkének (1) bekezdése szerint a villamosenergia-átviteli és -elosztó rendszerekre alkalmazandó.
A question referred by a national court asking, in the context of dispute relating to a challenge made by an electricity supplier to an exemption granted under a provision of national law to certain operators of energy supply systems from having to allow open access to their systems, whether the provisions of a directive preclude that derogating system, which grants that exemption without the technical capacities of those systems having to be taken into account, is relevant, not hypothetical, and is for that reason admissible.
Nem hipotetikus jellegű, relevánsnak minősül, következésképpen pedig elfogadható az előzetes döntéshozatalra előterjesztett azon kérdés, amellyel a kérdést előterjesztő bíróság a valamely villamosenergia-szolgáltató által kezdeményezett, az energiaellátó hálózatok egyes üzemeltetőit a hálózatukhoz történő szabad hozzáférés biztosításának kötelezettsége alól mentesítő nemzeti jogszabályi rendelkezés vitatására irányuló jogvita keretében azt kérdezi, hogy valamely irányelv rendelkezéseivel ellentétes-e ez az eltérést engedő rendszer, amely e mentesítést anélkül biztosítja, hogy figyelembe kellene venni e hálózatok műszaki kapacitását.
(see paras 33, 35, 36)
33., 35–36. pont)
A network which is located on a geographically connected operation zone and predominantly serves to supply the energy needs of an undertaking and of connected undertakings and which transports, for supply to clients, electricity which is not at extra-high or high voltage, irrespective of the quantity of electricity transported over that network and irrespective of the fact that the operation of that network is merely an activity ancillary to the main activity of that undertaking, falls within the scope of that provision and is therefore an electricity distribution system within the meaning of point 5 of Article 2 of Directive 2003/54.
E rendelkezés hatálya alá tartozik, vagyis a 2003/54 irányelv 2. cikkének 5. pontja értelmében vett villamosenergia-elosz-tórendszerként vizsgálandó a területileg összetartozó üzemi területen található és túlnyomórészt az energia saját üzemen belüli, valamint kapcsolt vállalkozásokhoz történő továbbítására szolgáló azon hálózat, amely nagyfeszültségű és igen nagy feszültségű villamos energiát szállít a fogyasztókhoz való eljuttatás céljából, függetlenül az említett hálózaton szállított villamos energia mennyiségétől, valamint függetlenül attól a ténytől, hogy az említett hálózat üzemeltetése csupán járulékos tevékenységnek minősül a vállalkozás fő üzemeltetési tevékenységéhez képest.
The principle of open access, which constitutes one of the essential measures which the Member States are required to implement in order to bring about the internal market in electricity, applies, according to Article 20(1) of Directive 2003/54 concerning common rules for the internal market in electricity, to
A szabad hozzáférés elve, amely azon alapvető jelentőségű intézkedések egyikét képezi, amelyeket a tagállamoknak a villamos energia belső piacának kialakítása érdekében meg kell hozniuk, a villamos energia belső piacára
(see paras 44-48, 54)
44–48., 54. pont)
within the scope of any of the exceptions or derogations from that principle laid down by the directive, whether
nem tartozik az irányelv által előírt, a villamosenergia-átviteli és -elosztó rendszerekhez történő szabad hozzáférés elve alóli egyik kivétel vagy eltérés hatálya alá sem, legyen szó akár
Article 20(1) of Directive 2003/54 concerning common rules for the internal market in electricity must be interpreted as precluding a provision of national legislation which exempts certain operators of energy supply systems from the obligation to provide third parties with open access to those systems on the grounds that they are located on a geographically connected operation zone and that they predominantly serve to supply the energy needs of the undertaking itself and of connected undertakings.
A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló 2003/54 irányelv 20. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely az energiaellátó hálózatok egyes üzemeltetőit azon az alapon mentesíti a harmadik személyek e hálózatokhoz történő szabad hozzáférése biztosításának kötelezettsége alól, hogy e hálózatok területileg összetartozó üzemi területen találhatók, valamint túlnyomórészt az energia saját üzemen belüli, illetve kapcsolt vállalkozáshoz történő továbbítására szolgálnak.
— first, that established by Article 20(2) of Directive 2003/54, which, in order to permit the operator of a distribution system to refuse access to its network where it lacks the necessary capacity, requires reasons and justification which can be assessed on a case-by-case basis and does not authorise the Member States to lay down general derogations without a concrete assessment of that incapacity or,
– először is, az irányelv 20. cikkének (2) bekezdésében szabályozott eltérésről, amely megalapozott indokokkal történő, esetről esetre vizsgálandó alátámasztást ír elő ahhoz, hogy valamely hálózatüzemeltető megtagadhassa a hálózatához történő hozzáférést abban az esetben, ha nem áll rendelkezésére a szükséges kapacitás, és nem hatalmazza fel a tagállamokat arra, hogy ezeket az eltéréseket általános jelleggel biztosítsák, anélkül hogy ténylegesen megvizsgálnák a kapacitás hiányát, vagy
Although that provision leaves the Member States free to take the measures necessary to establish a system of third-party access to transmission or distribution systems and although, consequently, the Member States have authority over the form and the methods to be used to implement such a system, the fact remains that, having regard to the importance of the principle of open access to transmission or distribution systems, that margin of discretion does not authorise them to depart from that principle except in those cases where the directive lays down exceptions or derogations.
Ugyanis, jóllehet e rendelkezés a tagállamokra bízza az ahhoz szükséges intézkedések meghozatalát, hogy biztosított legyen a harmadik személyek átviteli vagy elosztórendszerekhez történő hozzáférése, következésképpen pedig az EK 249. cikknek megfelelően a tagállamok hatáskörébe tartozik az ennek eléréséhez szükséges forma és eszközök megválasztása, e mozgástér – figyelembe véve az átviteli vagy elosztórendszerekhez történő szabad hozzáférés elvének fontosságát – nem hatalmazza fel a tagállamokat arra, hogy mellőzzék az említett elvet azokon az eseteken kívül, amelyekre vonatkozóan az irányelv kivételeket vagy eltéréseket biztosít.
Such is not the case where a provision of national legislation does not come
Ez a helyzet nem áll fenn az olyan nemzeti szabályozás esetében, amely
— secondly, the derogation established by Article 3(8) of the directive since, on the one hand, the derogation laid down by the legislation at issue is not justified by the risk that the operators of systems would be prevented from performing their public-service obligations by the fact of that open access and, on the other, that derogation can be justified only by the geographical or legal configuration of the area in which those systems are operated, or,
– másodszor, az irányelv 3. cikkének (8) bekezdésében biztosított eltérésről, mivel egyrészt a szóban forgó szabályozásban előírt eltérés nem igazolható annak kockázatával, hogy a hálózatok üzemeltetői e szabad hozzáférés ténye folytán akadályozva lennének a közszolgáltatási kötelezettségeik teljesítésében, másrészt pedig az említett eltérést csak annak a területnek a földrajzi elhelyezkedése vagy jogi helyzete igazolja, amelyen az említett hálózatokat működtetik, vagy
SUMMARY — CASE C-439/06 nor obtained by the Member State whose legislation is at issue.
ÖSSZEFOGLALÓ – C-439/06.
The present reference is the first that concerns the interpretation of Directive 2003/54/EC of the European Parliament and of the Council of 26 June 2003 concerning common rules for the internal market in electricity and repealing Directive 96/92/EC (‘the directive’). 2
Jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelem az első, amely a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 96/92/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. június 26-i 2003/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (a továbbiakban: irányelv) értelmezésére vonatkozik 2.
I — Relevant legislation
I – A vonatkozó jogszabályok
The provision to be construed by the Court is Article 20(1) of that Directive, which concerns free access by third parties to electricity transmission and distribution systems.
A Bíróság által értelmezendő rendelkezés az irányelv 20. cikkének (1) bekezdése, amely a harmadik felek villamos energia átviteli és elosztórendszerekhez való szabad hozzáférésére vonatkozik.
A — Community legislation
A – A közösségi szabályozás
Article 2 of the Directive gives the following definitions:
Az irányelv 2. cikke a következő fogalommeghatározásokat tartalmazza:
1 — Original language: English.2 — OJ 2003 L 176, p. 37.
2 – HL 2003., L 176., 37. o.; magyar nyelvű különkiadás 12. fejezet, 2. kötet, 211. o.
‘5. “distribution” means the transport of electricity on high-voltage, medium voltage and low voltage distribution systems with a view to its delivery to customers, but not including supply;
„5. »elosztás« a villamos energia szállítása nagyfeszültségű, középfeszültségű és kisfeszültségű elosztóhálózatokon a fogyasztóhoz való eljuttatás céljából, nem beleértve az ellátást;
Article 3(8) of the Directive states as follows:
Az irányelv 3. cikkének (8) bekezdése a következőképpen rendelkezik: