natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, it should be pointed out that that regulation was adopted, as is stated in recital 14 in the preamble thereto, in accordance with the principle of subsidiarity set out in Article 5 of the Treaty and it is only in that context that it is expressly stated that the Member States retain the possibility to establish specific rules in the field in question.
Egyebekben emlékeztetni kell arra, hogy az említett rendelet elfogadására – amint a (14) preambulumbekezdésében megállapítja – a Szerződés 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás elve tiszteletben tartásával került sor, és csak ezzel összefüggésben állapítja meg kifejezetten, hogy a tagállamok megőrzik annak lehetőségét, hogy külön szabályokat állapítsanak meg a szóban forgó területen.
Furthermore, the parties to the main proceedings which submitted observations to the Court of Justice do not argue that the principle that rates for access to the local loop are to be set on the basis of costorientation can not apply by reason of Article 1(4) of Regulation No 2887/2000, since the national provisions applicable in the main proceedings, namely Paragraph 24 of the TKG 1996 and Paragraphs 2 and 3 of the TEntgV, constitute a detailed application of that principle.
Továbbá pontosítani kell, hogy az alapeljárásnak a Bíróság elé észrevételeket terjesztő felei nem hoznak fel olyan érvet, amely szerint a helyi hurok hozzáférési díja költségalapúságának elve ne lenne alkalmazható a 2887/2000 rendelet 1. cikke (4) bekezdésének rendelkezései miatt, hiszen az alapügyben alkalmazandó nemzeti rendelkezések, vagyis a TKG 1996 24. cikke, valamint a TEntgV 2. és 3. cikke nem jelentik ezen elv részletes alkalmazását.
By contrast, they have submitted that the pricing principle at issue in the main proceedings must be given concrete expression by national provisions in the context of the discretion which the Member States enjoy in the field and that, in any event, that discretion has not been exceeded in this instance.
Azt állították viszont az alapeljárás felei, hogy az alapügyben szóban forgó díjazási elvet nemzeti rendelkezésekkel kell konkretizálni azon mérlegelési mozgástér keretében, amellyel a tagállamok e területen rendelkeznek, és hogy e mérlegelési mozgásteret a jelen esetben nem lépték túl.
In those circumstances, the question arises, second, as to whether the national provisions at issue in the main proceedings, such as Paragraph 24 of the TKG 1996 and Paragraphs 2 and 3 of the TEntgV, constitute detailed provisions within the meaning of Article 1(4) of Regulation No 2887/2000.
Másodszor ilyen körülmények között felvetődik az a kérdés, hogy az alapügyben szóban forgó olyan nemzeti rendelkezések, mint a TKG 1996 24. cikke, valamint a TEntgV 2. és 3. cikke a 2887/2000 rendelet 1. cikke (4) bekezdésének értelmében vett részletes rendelkezéseknek minősülnek-e.
It is clear from a mere reading of those national provisions that they are detailed provisions within the meaning of Article 1(4) of that regulation.
Nem kétséges, hogy önmagában e nemzeti rendelkezéseknek az értelmezése azon következtetésre vezet, hogy az említett rendelet 1. cikke (4) bekezdésének értelmében vett részletes rendelkezésekről van szó.
Those national provisions implement, in accordance with Community law, the principle that rates for unbundled access to the local loop are to be set on the basis of costorientation by means of technical measures regarding, inter alia, the charges and documents which have to be produced by the undertaking which has made an application for rates approval.
Ugyanis az említett nemzeti rendelkezések a közösségi jog tiszteletben tartása mellett alkalmazzák a helyi hurok hozzáférési díja költségalapúságának elvét, többek között a díjakra és az azokra a dokumentumokra vonatkozó műszaki intézkedések útján, amelyeket azon vállalkozásnak kell bemutatnia, amely díjazási engedély iránti kérelmet terjesztett elő.
It follows from the above that the answer to Question 1 must be that the possibility granted to the Member States, in Article 1(4) of Regulation No 2887/2000, to adopt detailed national measures cannot render inapplicable the principle that rates for unbundled access to the local loop are to be set on the basis of costorientation as laid down in Article 3(3) of that regulation.
Az előzőből következik, hogy az első kérdésre adandó válasz az, hogy a tagállamok- nak a 2887/2000 rendelet 1. cikkének (4) bekezdésében biztosított azon lehetőség, hogy részletesebb nemzeti intézkedéseket hozzanak, nem teheti alkalmazhatatlanná a helyi hurok hozzáférési díja költségalapúságának az említett rendelet 3. cikkének (3) bekezdésében megállapított elvét.
Question 3(e): the discretion of the NRAs in applying the principle that rates for access to the local loop are to be set on the basis of costorientation
A harmadik kérdés e) részéről: a nemzeti szabályozó hatóság mérlegelési jogköre a helyi hurok hozzáférési díja költségalapúsága elvének alkalmazása keretében
It should be pointed out that Article 4(1) of Regulation No 2887/2000, entitled ‘Supervision by the [NRA]’, provides that the NRA is to ensure that charging for unbundled access to the local loop fosters fair and sustainable competition.
Emlékeztetni kell arra, hogy a 2887/2000 rendeletnek „A nemzeti szabályozó hatóság által gyakorolt felügyelet” című 4. cikke az (1) bekezdésében úgy rendelkezik, hogy a nemzeti szabályozó hatóság gondoskodik arról, hogy a helyi hurok átengedéséért felszámított árak a tisztességes és fenntartható versenyt erősítsék.
In that regard, Article 4(2) of that regulation states that the NRA is to have the power, first, to impose changes on the reference offer for unbundled access to the local loop and related facilities, including prices, where such changes are justified, and, second, to require notified operators to supply information relevant for the implementation of that regulation.
Ezzel kapcsolatban ugyanezen cikk (2) bekezdése megállapítja, hogy a nemzeti szabályozó hatóság jogosult egyrészt a helyi hurok és a kapcsolódó eszközök átengedésére vonatkozó referenciaajánlat változtatását elrendelni, többek között az árak tekintetében, ha az ilyen változtatás indokolt, másrészt a bejelentett üzemeltetőktől az e rendelet végrehajtásához szükséges tájékoztatást kérni.
It is apparent from those provisions that the NRAs have broad discretion to intervene in the various pricing aspects for the provision of unbundled access to the local loop, including the discretion to change prices, and thus the proposed tariffs.
E rendelkezésekből következik, hogy a nemzeti szabályozó hatóságok széles jogkörrel rendelkeznek, hogy beavatkozzanak a helyi hurok átengedéséért felszámított díj különböző szempontjait illetően, az árak, tehát a javasolt díjak módosításáig terjedően.
In that regard, in accordance with the principle laid down in Article 3(3) of Regulation No 2887/2000, the level of rates for unbundled access to the local loop must be set on the basis of actual costs, namely the historic and forwardlooking costs incurred by the notified operator.
E tekintetben fontos emlékeztetni arra, hogy a 2887/2000 rendelet 3. cikkének (3) bekezdésében előírt elvnek megfelelően a helyi hurok hozzáférési díjának szintjét a tényleges költségek, vagyis a már megfizetett költségek és a bejelentett üzemeltetőnél előreláthatólag felmerülő költségek alapján kell meghatározni.
In those circumstances, it follows that the broad discretion granted by Regulation No 2887/2000 to the NRAs as regards the assessment of pricing aspects of unbundled access to the local loop also concerns the evaluation of the costs incurred by the notified operator.
Ebből az következik, hogy a 2887/2000 rendelet által a nemzeti szabályozó hatóságoknak a helyi hurok átengedése díjazási szempontjainak értékelésére vonatkozóan elismert kiterjedt jogkör a bejelentett üzemeltető által viselt költségek értékelésére is vonatkozik.
Therefore, it must be held that the broad discretion enjoyed by the NRAs under Article 4(2) of Regulation No 2887/2000 also relates to the costs taken into account, such as interest on invested capital and depreciation of fixed assets, the calculation basis of those costs and the costaccounting models used to prove them.
Ezért meg kell állapítani, hogy azon kiterjedt jogkör, amellyel a nemzeti szabályozó hatóságok a 2887/2000 rendelet 4. cikkének (2) bekezdése alapján rendelkeznek, vonatkozik a számításba vett költségekre – mint például a befektetett tőkével kapcsolatos kamatok és a befektetett eszközök értékcsökkenése –, azok számítási alapjára, valamint az említett költségek számviteli igazolási modelljeire is.
In addition, it is also apparent from Article 4(2) of that regulation that, in the context of the broad discretion granted to them by those provisions, the NRAs are also entrusted with the power to conduct proceedings to control the pricing for unbundled access to the local loop in that they may request information concerning, inter alia, costs incurred in applying the principle that rates for access to the local loop are to be set on the basis of costorientation.
Egyebekben pontosítani kell, hogy az említett rendelet 4. cikke (2) bekezdésének rendelkezéseiből is következik, hogy a nemzeti szabályozó hatóságoknak azon kiterjedt jogkörök keretében, amelyeket e rendelkezések elismernek számukra, hatáskörük van a helyi hurok hozzáférési díjainak vizsgálatára vonatkozó eljárás lefolytatására, olyan értelemben, hogy információkat kérhetnek többek között a díjak költségalapúsága elvének alkalmazása keretében vállalt költségekre vonatkozóan.
It follows that Regulation No 2887/2000 grants the NRAs not only broad discretion, but also the appropriate means to enable them to examine, in the most effective way, the correct application of the principle laid down in Article 3(3) of that regulation.
Ebből következik, hogy 2887/2000 rendelet nemcsak kiterjedt jogkört biztosít a nemzeti szabályozó hatóságoknak, hanem megfelelő eszközöket is ahhoz, hogy lehetővé tegye számukra az említett rendelet 3. cikkének (3) bekezdésében előírt elv helyes alkalmazásának a leghatékonyabb módon történő vizsgálatát.
The answer to Question 3(e) must therefore be that it is apparent from Article 4(1) and (2) of Regulation No 2887/2000 that, when examining the rates of notified operators for the provision of unbundled access to their local loop in light of the pricing principle laid down in Article 3(3) of that regulation, the NRAs have a broad discretion concerning the assessment of the various aspects of those tariffs, including the discretion to change prices, and thus the proposed tariffs.
A harmadik kérdés e) részére tehát az a válasz adandó, hogy a 2887/2000 rendelet 4. cikke (1) és (2) bekezdésének rendelkezéseiből következik, hogy a bejelentett üzemeltetők helyi hurok átengedéséért felszámított díjainak vizsgálata során, tekintettel az említett rendelet 3. cikkének (3) bekezdésében megállapított díjazási elvre, a nemzeti szabályozó hatóságok az e díjak különböző szempontjainak értékelését lefedő, és az árak, azaz a javasolt díjak módosítására is kiterjedő jogkörrel rendelkeznek.
That broad discretion also relates to the costs incurred by notified operators, such as interest on invested capital and depreciation of fixed assets, the calculation basis of those costs and the costaccounting models used to prove them.
E kiterjedt jogkör vonatkozik a bejelentett üzemeltetők által viselt költségekre is, mint például a befektetett tőkével kapcsolatos kamatok és a befektetett eszközök értékcsökkenése, azok számítási alapjára, valamint az említett költségek számviteli igazolási modelljeire is.
Question 3(d) and (f) to (h): the procedural aspects related to the application of the principle that rates for access to the local loop are to be set on the basis of costorientation
A harmadik kérdésnek a helyi hurok hozzáférési díja költségalapúsága elvének alkalmazásával összefüggő eljárási szempontokra vonatkozó d) és f)–h) részéről
The national court requests the Court of Justice, first, to rule on the scope of the review by the courts of decisions of the NRAs concerning the application of the pricing principle laid down in Article 3(3) of Regulation No 2887/2000.
A kérdést előterjesztő bíróság először is arra kéri fel a Bíróságot, hogy foglaljon állást a nemzeti szabályozó hatóságoknak a 2887/2000 rendelet 3. cikkének (3) bekezdésében megállapított díjazási elvet érintő határozataira vonatkozó bírósági felülvizsgálat terjedelmét illetően.
Second, the national court requests the Court of Justice to give a ruling on whether telecommunications operators falling within the category which Regulation No 2887/2000 classes as beneficiaries, namely competing third parties operating in the telecommunications sector, are able to challenge before the courts decisions of the NRAs authorising the tariffs of notified operators for the provision of unbundled access to their local loop.
Másodszor a kérdést előterjesztő bíróság azt kéri a Bíróságtól, hogy nyilatkozzon a 2887/2000 rendelet által kedvezményezettnek minősített kategóriába tartozó távközlési szolgáltatók – vagyis a távközlési ágazatban működő harmadik versenytársak – azon lehetőségéről, hogy bíróság előtti vitathatják a nemzeti szabályozó hatóságoknak a bejelentett üzemeltetők által a helyi hurokjuk átengedéséért felszámított díjakat engedélyező határozatait.
Third and finally, it asks, in that context, who is to bear, in particular in court proceedings or the supervisory procedure laid down in Article 4 of Regulation No 2887/2000, the burden of proving that the principle that rates for access to the local loop are to be set on the basis of costorientation referred to in Article 3(3) of that regulation has been respected.
Ezzel összefüggésben harmadszor és végső soron felvetődik azon kérdés, hogy különösen a bírósági eljárás során, vagy még inkább a 2887/2000 rendelet 4. cikkében előírt felügyeleti eljárás során kire hárul az említett rendelet 3. cikkének (3) bekezdése által hivatkozott, a helyi hurok hozzáférési díja költségalapúsága elvének tiszteletben tartására vonatkozó bizonyítási teher.
Question 3(d): the scope of the review by the courts
A harmadik kérdésnek a bírósági felülvizsgálat terjedelmére vonatkozó d) részéről
It should be pointed out at the outset that neither Regulation No 2887/2000 nor the directives of the FRF envisage harmonisation of the national rules concerning the applicable court proceedings or, in that regard, the scope of any review by the courts.
Először is meg kell állapítani, hogy sem a 2887/2000 rendelet, sem a régi távközlési keretszabályozási irányelvek nem vonatkoznak az alkalmazandó bírósági eljárásokra vonatkozó nemzeti szabályok harmonizálására, sem ezzel kapcsolatban a bírósági felülvizsgálat esetenkénti terjedelmére.
The German Government, the Bundesrepublik Deutschland, as party to the main proceedings, and Deutsche Telekom base their argument on the caselaw according to which, when Community law grants the Community institutions a wide measure of discretion by reason of complex economic assessments which they carry out in the field at issue, any review by the Community judicature must be limited to verifying that the measures in dispute are not vitiated by a manifest error or a misuse of powers, or that the institution in question did not clearly exceed the bounds of its
Ezzel kapcsolatban a német kormány, a Bundesrepublik Deutschland – mint az alapeljárásban részt vevő fél – és a Deutsche Telekom azon ítélkezési gyakorlatra alapítják érvüket, amely szerint ha a közösségi jog széles mérlegelési jogkört ismer el a közösségi intézményeknek a szóban forgó területen általuk végzett összetett gazdasági értékelések miatt, a közösségi bíróság által végzett esetleges felülvizsgálatnak annak ellenőrzésére kell szorítkoznia, hogy a vitatott intézkedésnél nem történt-e nyilvánvaló hiba vagy hatáskörrel való visszaélés, illetve hogy az érintett hatóság nem lépte-e át nyilvánvalóan mérlegelési jogköre korlátait (lásd különösen a C-120/97. sz.
2008 — CASE C-55/06 discretion (see, inter alia, Case C-120/97 Upjohn [1999] ECR I-223, paragraph 34, and Joined Cases C-211/03, C-299/03 and C-316/03 to C-318/03 HLH Warenvertrieb and Orthica [2005] ECR I-5141, paragraph 75).
Upjohn ügyben 1999. január 21-én hozott ítélet [EBHT 1999., I-223. o.] 34. pontját, valamint a C-211/03., C-299/03. és C-316/03–C-318/03. sz., HLH Warenvertrieb és Orthica ügyben 2005. június 9-én hozott ítélet [EBHT 2005., I-5141. o.] 75. pontját).
By transposing that caselaw by analogy to the case in the main proceedings, it is claimed that the assessments made by the NRAs concerning the application of the pricing principle laid down in Article 3(3) of Regulation No 2887/2000, namely those concerning the costs to be taken into account, their method of calculation and the accounting evidence of those costs in the case of the fictitious valuation of the local telecommunications infrastructures, constitute complex economic assessments and, consequently, the review by the national courts should also be limited.
Ezen ítélkezési gyakorlatnak analógia útján az alapügyre való vonatkoztatásával kijelenthető, hogy a 2887/2000 rendelet 3. cikkének (3) bekezdésében előírt díjazási elv alkalmazására vonatkozóan a nemzeti szabályozó hatóságok által elvégzett értékelések, vagyis a figyelembe veendő költségekre, a számításukra és a helyi távközlési infrastruktúra fiktív értékelésének esetén a számviteli igazolásukra vonatkozó értékelések összetett gazdasági értékeléseknek minősülnek, következésképpen a nemzeti bíróság felülvizsgálatának is korlátozottnak kell lennie.
In that regard, according to the caselaw, in the absence of relevant Community rules it is for the domestic legal system of each Member State to designate the courts and tribunals having jurisdiction and to lay down the detailed procedural rules governing actions for safeguarding rights which individuals derive from Community law, provided, first, that such rules are not less favourable than those governing similar domestic actions (principle of equivalence) and, secondly, that they do not render in practice impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law (principle of effectiveness) (see Case C-30/02 Recheio — Cash & Carry [2004] ECR I-6051, paragraph 17, and Joined Cases C-222/05 to C-225/05 van der Weerd and Others [2007] ECR I-4233, paragraph 28 and the caselaw cited). 167
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az ítélkezési gyakorlat szerint vonatkozó közösségi szabályozás hiányában az egyes tagállamok belső jogrendjének feladata, hogy kijelölje a hatáskörrel rendelkező bíróságokat, és meghatározza az azon jogok védelmének biztosítását szolgáló keresetek eljárási szabályait, amelyek a közösségi jogból erednek a jogalanyok számára, azzal, hogy e szabályok egyfelől nem lehetnek kedvezőtlenebbek, mint azok, amelyek a hasonló nemzeti keresetekre vonatkoznak (egyenértékűség elve), és másfelől nem tehetik gyakorlatilag lehetetlenné vagy rendkívül nehézzé a közösségi jogrend által biztosított jogok gyakorlását (tényleges érvényesülés elve) (lásd a C-30/02. sz., Recheio – Cash & Carry ügyben 2004. június 17-én hozott ítélet [EBHT 2004., I-6051. o.] 17. pontját, és a C-222/05–C-225/05. sz., van der Weerd és társai egyesített ügyekben 2007. június 7-én hozott ítélet [EBHT 2007., I-4233. o.] 28. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot). 167
In that regard, it needs to be pointed out that, as rightly submitted by Arcor and, more generally, the Lithuanian Government, it is apparent from recital 11 in the preamble to Regulation No 2887/2000 as well as Articles 3(2) and (3) and 4(3) of that regulation that the NRAs must ensure the application of rates for access to the local loop in transparent, fair and non-discriminatory conditions.
Ezzel összefüggésben meg kell állapítani, hogy amint azt jogosan állítja az Arcor, és általánosabb összefüggésben a litván kormány, a 2887/2000 rendelet (11) preambulumbekezdéséből, valamint az említett rendelet 3. cikkének (2) és (3) bekezdéséből, valamint 4. cikkének (3) bekezdéséből következik, hogy a nemzeti szabályozó hatóságoknak a helyi hurok hozzáférési díjainak alkalmazását átlátható, tisztességes és megkülönböztetéstől mentes feltételek között kell biztosítaniuk.
It is thus the task of the national courts to ensure compliance with the obligations resulting from Regulation No 2887/2000 regarding unbundled access to the local loop by means of procedures consistent with the pricing principle laid down in Article 3(3) of that regulation, and in accordance with the conditions referred to above.
Ezért a nemzeti bíróság feladata a 2887/2000 rendeletből a helyi hurok átengedését illetően eredő kötelezettségek tiszteletben tartását az említett rendelet 3. cikkének (3) bekezdésében megállapított díjazási elvnek megfelelő szabályok szerint és a fent említett feltételek között biztosítani.
It follows that Community law does not lay down any rule requiring the Member States to put in place a specific means of review with respect to decisions of the NRAs concerning the rates of notified operators for access to their local loops.
Ebből következik, hogy a közösségi jog nem ír elő egyetlen olyan szabályt sem, amely szerint a tagállamoknak sajátos felülvizsgálati módot kell bevezetniük a nemzeti szabályozó hatóságoknak a bejelentett üzemeltetőnek a helyi hurokja átengedéséért felszámított díjaira vonatkozó határozatai tekintetében.
It follows from all of the above considerations that the answer to Question 3(d) must be that it is a matter solely for the Member States, within the context of their pro -cedural autonomy, to determine, in accordance with the principles of equivalence and effectiveness of judicial protection, the competent court, the nature of the dispute and, consequently, the detailed rules of judicial review with respect to decisions of the NRAs concerning the authorisation of the rates of notified operators for unbundled access to their local loop.
Az előző megfontolásokból következik, hogy a harmadik kérdés d) részére adandó válasz az, hogy a bejelentett üzemeltetőnek a helyi hurokja átengedéséért felszámított díjaira vonatkozó nemzeti szabályozó hatósági határozatok tekintetében egyedül a tagállamok feladata – az őket megillető eljárási autonómia keretében, az egyenértékűség elvének és a bírói jogvédelem hatékonysága elvének tiszteletben tartása mellett – meghatározni a hatáskörrel rendelkező bíróságot, a jogvita jellegét és következésképpen a bírósági felülvizsgálat szabályait.
In those circumstances, the national courts must ensure that the obligations resulting from Regulation No 2887/2000 regarding unbundled access to the local loop by means of procedures consistent with the pricing principle laid down in Article 3(3) of that regulation are in fact complied with in transparent, fair and non-discriminatory conditions.
Ilyen körülmények között a nemzeti bíróságnak biztosítania kell a helyi hurok említett rendelet 3. cikkének (3) bekezdésében megállapított díjazási elvnek megfelelő szabályok szerinti átengedését illetően a 2887/2000 rendeletből eredő kötelezettségek átlátható, tisztességes és megkülönböztetéstől mentes feltételek közötti tényleges teljesítését.
Question 3(f): the right to appeal against decisions of the NRAs regarding the rates of notified operators for unbundled access to their local loop
A harmadik kérdésnek a nemzeti szabályozó hatóságoknak a bejelentett üzemeltetők által a helyi hurok átengedéséért felszámított díjakkal kapcsolatos határozataival szembeni jogvédelemre vonatkozó f) részéről
By Question 3(f) the Court of Justice is essentially invited to consider whether beneficiaries within the meaning of Regulation No 2887/2000 may challenge the decisions of the NRAs authorising the rates of notified operators for unbundled access to their local loop by virtue of the requirements regarding the costorientation of rates.
A harmadik kérdés f) részében lényegében annak megvizsgálására kérik fel a Bíróságot, hogy a 2887/2000 rendelet értelmében vett kedvezményezettek vitathatják-e a költségalapúság követelménye alapján a bejelentett üzemeltetők helyi hurokjuk átengedéséért felszámított díjait engedélyező nemzeti szabályozó hatósági határozatokat.