natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Observance of that obligation to communicate the grounds is necessary both to enable the persons to whom restrictive measures are addressed to defend their rights in the best possible conditions and to decide, with full knowledge of the relevant facts, whether there is any point in their applying to the Community judicature (see, to that effect, Heylens and Others, paragraph 15), and to put the latter fully in a position in which it may carry out the review of the lawfulness of the Community measure in question which is its duty under the EC Treaty.
Az említett indokok közlésére vonatkozó ezen kötelezettség tiszteletben tartása ugyanis egyaránt szükséges ahhoz, hogy lehetővé tegye a korlátozó intézkedések címzettjeinek a jogaiknak a lehető legjobb feltételek mellett történő védelmét, és az ügy teljes ismeretében annak eldöntését, hogy hasznos-e a közösségi bírósághoz fordulni (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Heylens és társai ügyben hozott ítélet 15. pontját), valamint ahhoz, hogy utóbbinak teljes mértékben lehetővé tegye a szóban forgó közösségi jogi aktus jogszerűségére vonatkozó, az EK-Szerződés alapján őt megillető felülvizsgálat gyakorlását.
So far as concerns the rights of the defence, in particular the right to be heard, with regard to restrictive measures such as those imposed by the contested regulation, the Community authorities cannot be required to communicate those grounds before the name of a person or entity is entered in that list for the first time.
Ami a védelemhez való jogot és különösen a meghallgatáshoz való jogot illeti, a vitatott rendelet által előírtakhoz hasonló korlátozó intézkedések vonatkozásában a közösségi hatóságok nem kötelesek az említett indokokat valamely személynek vagy szervezetnek az említett listára történő eredeti felvételét megelőzően közölni.
As the Court of First Instance stated in paragraph 308 of Yusuf and Al Barakaat, such prior communication would be liable to jeopardise the effectiveness of the freezing of funds and resources imposed by that regulation.
Ugyanis, amint az Elsőfokú Bíróság azt a megtámadott Yusuf és Al Barakaat ítélet 308. pontjában megállapította, az ilyen előzetes közlés veszélyeztetheti a pénzeszközök és gazdasági erőforrások e rendelet által előírt befagyasztására vonatkozó intézkedések hatékonyságát.
In order to attain the objective pursued by that regulation, such measures must, by their very nature, take advantage of a surprise effect and, as the Court has previously stated, apply with immediate effect (Möllendorf and Möllendorf­Niehuus, paragraph 63).
Az említett rendelet által követett célkitűzés elérése érdekében az ilyen intézkedéseknek jellegüknél fogva meglepetésszerűnek és – amint azt a Bíróság már megállapította – azonnali hatállyal alkalmazandónak kell lenniük (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Möllendorf és Möllendorf-Niehuus ügyben hozott ítélet 63. pontját).
Nor were the Community authorities bound to hear the appellants before their names were included for the first time in the list set out in Annex I to that regulation, for reasons also connected to the objective pursued by the contested regulation and to the effectiveness of the measures provided by the latter.
Szintén a vitatott rendelet által követett célkitűzésre és az általa előírt intézkedések hatékonyságára vonatkozó okok miatt a közösségi hatóságok arra sem voltak kötelesek, hogy a fellebbezőket meghallgassák a nevüknek az e rendelet I. mellékletében szereplő listára történő eredeti felvételét megelőzően.
However, that does not mean, with regard to the principle of effective judicial protection, that restrictive measures such as those imposed by the contested regulation escape all review by the Community judicature once it has been claimed that the act laying them down concerns national security and terrorism.
Ez azonban a hatékony bírói jogvédelem elvének tiszteletben tartását illetően nem jelenti azt, hogy az olyan korlátozó intézkedések, mint amilyeneket a vitatott rendelet előír, kikerülnének a közösségi bíróság felülvizsgálata alól, ha bizonyos, hogy az azokat megállapító jogi aktus érinti a nemzetbiztonságot és a terrorizmust.
In such a case, it is none the less the task of the Community judicature to apply, in the course of the judicial review it carries out, techniques which accommodate, on the one hand, legitimate security concerns about the nature and sources of information taken into account in the adoption of the act concerned and, on the other, the need to accord the individual a sufficient measure of procedural justice (see, to that effect, the judgment of the European Court of Human Rights in Chahal v. United Kingdom of 15 November 1996, Reports of Judgments and Decisions 1996-V, § 131).
Mindazonáltal hasonló esetben a közösségi bíróság feladata az általa gyakorolt bírósági felülvizsgálat keretében olyan technikákat alkalmazni, amelyek lehetővé teszik egyrészről az érintett jogi aktus elfogadásához figyelembe vett információk jellegére és forrásaira vonatkozó jogos biztonsági aggodalmak, másfelől pedig azon szükséglet összehangolását, hogy a jogalanynak kellően biztosítsák az eljárási szabályok nyújtotta előnyöket (lásd ebben az értelemben az EJEB, 1996. november 15-i Chahal kontra Egyesült Királyság ítéletet, Ítéletek és Határozatok Tára, 1996-V, 131. §).
In the circumstances, the inevitable conclusion is, first of all, that neither the contested regulation nor Common Position 2002/402 to which the former refers provides for a procedure for communicating the evidence justifying the inclusion of the names of the persons concerned in Annex I to that regulation and for hearing those persons, either at the same time as that inclusion or later.
A jelen esetben először is meg kell állapítani, hogy sem a vitatott rendelet, sem a 2002/402 közös álláspont, amelyre utal, nem rendelkeznek az érdekelteknek az említett rendelet I. mellékletébe történő felvételét igazoló tények közlésére és az utóbbiak e felvétellel egyidejűleg vagy azt követően történő meghallgatására vonatkozó eljárásról.
It has next to be pointed out that the Council at no time informed the appellants of the evidence adduced against them that allegedly justified the inclusion of their names for the first time in Annex I to the contested regulation and, consequently, the imposition of the restrictive measures laid down by the latter.
Meg kell továbbá állapítani, hogy a Tanács semmikor nem közölt a fellebbezőkkel velük szemben elfogadott olyan tényeket, amelyek igazolták volna a nevüknek a vitatott rendelet I. mellékletébe történő eredeti felvételét és következésképpen az utóbbiban előírt korlátozó intézkedések előírását.
It is not indeed denied that no information was supplied in that connection to the appellants, whether in Regulation No 467/2001 as amended by Regulations Nos 2062/2001 and 2199/2001, their names being mentioned for the first time in a list of persons, entities or bodies to whom and to which a measure freezing funds applies, in the contested regulation or at some later stage.
Nem vitatott ugyanis, hogy ezzel kapcsolatban semmilyen információt nem közöltek a fellebbezőkkel, akár a 2062/2001, illetve a 2199/2001 rendelettel módosított 467/2001 rendeletben, amely első alkalommal említette a nevüket a pénzkészletbefagyasztási intézkedéssel érintett személyek vagy szervezetek listáján, akár a vitatott rendeletben, illetve bármilyen későbbi szakaszban.
Because the Council neither communicated to the appellants the evidence used against them to justify the restrictive measures imposed on them nor afforded them the right to be informed of that evidence within a reasonable period after those measures were enacted, the appellants were not in a position to make their point of view
Mivel a Tanács nem közölte a fellebbezőkkel a velük szemben előírt korlátozó intézkedések megalapozásához a terhükre rótt körülményeket, és nem is biztosított számukra jogot arra, hogy az ezen intézkedések megállapítását követő ésszerű határidőn belül tudomást szerezzenek az említett körülményekről, a fellebbezők nem tudták hasznosan ismertetni az ezzel kapcsolatos álláspontjukat. Következésképpen
KADI AND AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION v COUNCIL AND COMMISSION in that respect known to advantage. Therefore, the appellants’ rights of defence, in particular the right to be heard, were not respected.
KADI ES AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION KONTRA TANÁCS ÉS BIZOTTSÁG nem tartották tiszteletben a fellebbezők védelemhez való jogát, különösen a meghallgatáshoz való jogot.
In addition, given the failure to inform them of the evidence adduced against them and having regard to the relationship, referred to in paragraphs 336 and 337 above, between the rights of the defence and the right to an effective legal remedy, the appellants were also unable to defend their rights with regard to that evidence in satisfactory conditions before the Community judicature, with the result that it must be held that their right to an effective legal remedy has also been infringed.
Továbbá a terhükre rótt körülményekről történő tájékoztatás hiányában és tekintettel a jelen ítélet 336. és 337. pontjában már megállapított azon kapcsolatokra, amelyek a védelemhez való jog és a hatékony bírósági jogorvoslathoz való jog között állnak fenn, a fellebbezők nem tudták megfelelő feltételek mellett az említett körülmények tekintetében megvédeni jogaikat a közösségi bíróság előtt, ezért az említett hatékony bírósági jogorvoslathoz való jog megsértését szintén meg kell állapítani.
Last, it must be stated that that infringement has not been remedied in the course of these actions.
Végül meg kell állapítani, hogy a jelen keresetek során nem orvosolták e sérelmet.
Indeed, given that, according to the fundamental position adopted by the Council, no evidence of that kind may be the subject of investigation by the Community judicature, the Council has adduced no evidence to that effect.
Ugyanis mivel egyetlen ilyen jellegű körülmény sem képezheti a közösségi bíróság általi vizsgálat tárgyát, a Tanács véleménye szerint ez utóbbi e tekintetben semmilyen körülményt nem hozott fel.
The Court cannot, therefore, do other than find that it is not able to undertake the review of the lawfulness of the contested regulation in so far as it concerns the appellants, with the result that it must be held that, for that reason too, the fundamental right to an effective legal remedy which they enjoy has not, in the circumstances, been observed.
A Bíróság tehát megállapítja, hogy nem áll módjában felülvizsgálni a vitatott rendelet fellebbezőkre vonatkozó részének jogszerűségét, így azt kell megállapítani, hogy jelen esetben ezen okból is sérült a rendelkezésükre álló hatékony bírósági jogorvoslathoz való alapvető jog.
It must, therefore, be held that the contested regulation, in so far as it concerns the appellants, was adopted without any guarantee being given as to the communication of the inculpatory evidence against them or as to their being heard in that connection, so that it must be found that that regulation was adopted according to a procedure in which the appellants’ rights of defence were not observed, which has had the further consequence that the principle of effective judicial protection has been infringed.
Következésképpen meg kell állapítani, hogy a vitatott rendeletet a fellebbezőkre vonatkozó részében anélkül alkották meg, hogy bármiféle garanciát nyújtottak volna a terhükre rótt körülmények közlésével vagy e tekintetben történő meghallgatásukkal kapcsolatban, ezért úgy kell határozni, hogy e rendeletet olyan eljárással fogadták el, amelynek során a védelemhez való jog sérült, amelynek következtében a hatékony bírói jogvédelem elvét is sérelem érte.
It follows from all the foregoing considerations that the pleas in law raised by Mr Kadi and Al Barakaat in support of their actions for annulment of the contested regulation and alleging breach of their rights of defence, especially the right to be heard, and of the principle of effective judicial protection, are well founded.
A fenti megfontolások összességéből következően Y. A. Kadi és az Al Barakaat által a vitatott rendelet megsemmisítése iránti keresetük alátámasztására felhozott és a védelemhez való joguk, különösen a meghallgatáshoz való jog, valamint a hatékony bírói jogvédelem elvének megsértésére alapított jogalapok megalapozottak.
Second, the Court will now examine the plea raised by Mr Kadi with regard to breach of the right to respect for property entailed by the freezing measures imposed on him by virtue of the contested regulation.
Másodsorban meg kell vizsgálni azt a jogalapot, amelyet a tulajdon tiszteletben tartásához való jognak a vitatott rendelet alapján vele szemben előírt, befagyasztásra vonatkozó intézkedések általi megsértése tekintetében Y. A. Kadi felhozott.
According to settled caselaw, the right to property is one of the general principles of Community law.
Az állandó ítélkezési gyakorlat értelmében a tulajdonhoz való jog a közösségi jog általános elvei közé tartozik.
It is not, however, absolute, but must be viewed in relation to its function in society.
Ugyanakkor ez az elv nem korlátlan jogosultságként ölt testet, hanem a társadalomban betöltött szerepe függvényében kell értékelni.
Consequently, the exercise of the right to property may be restricted, provided that those restrictions in fact correspond to objectives of public interest pursued by the Community and do not constitute, in relation to the aim pursued, a disproportionate and intolerable interference, impairing the very substance of the right so guaranteed (see, in particular, Regione autonoma Friuli­Venezia Giulia and ERSA, paragraph 119 and caselaw cited; see also, to that effect in the context of a system of restrictive measures, Bosphorus, paragraph 21).
Következésképpen a tulajdonhoz való jog gyakorlása korlátozásnak vethető alá, azzal a feltétellel, hogy ezen korlátozások ténylegesen a Közösség által elérni kívánt közérdekű céloknak felelnek meg, és a kitűzött cél vonatkozásában nem jelentenek aránytalan és elviselhetetlen beavatkozást, amely épp az ily módon biztosított jog tartalmát veszélyeztetné (lásd különösen a fent hivatkozott Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia és ERSA ügyben hozott ítélet 119. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot; lásd szintén ebben az értelemben a korlátozó intézkedések rendszerének keretében a fent hivatkozott Bosphorusügyben hozott ítélet 21. pontját).
In order to assess the extent of the fundamental right to respect for property, a general principle of Community law, account is to be taken of, in particular, Article 1 of the First Additional Protocol to the ECHR, which enshrines that right.
A tulajdon tiszteletben tartásához való alapvető jog, amely a közösségi jog általános elve, terjedelmének meghatározása érdekében figyelembe kell venni különösen az EJEE 1. kiegészítő jegyzőkönyvének 1. cikkét, amely e jogot biztosítja.
Next, it falls to be examined whether the freezing measure provided by the contested regulation amounts to disproportionate and intolerable interference impairing the very substance of the fundamental right to respect for the property of persons who, like Mr Kadi, are mentioned in the list set out in Annex I to that regulation.
Meg kell tehát vizsgálni, hogy a vitatott rendelet alapján előírt, befagyasztásra vonatkozó intézkedés aránytalan és elviselhetetlen beavatkozást jelent-e, amely az olyan személyek tulajdonának tiszteletben tartásához való alapvető jog tartalmát veszélyezteti, mint Y. A. Kadi, akiket az említett rendelet I. mellékletében szereplő lista említ.
That freezing measure constitutes a temporary precautionary measure which is not supposed to deprive those persons of their property.
E befagyasztásra vonatkozó intézkedés biztosítási intézkedés, amelynek nem célja az említett személyek tulajdonuktól való megfosztása.
It does, however, undeniably entail a restriction of the exercise of Mr Kadi’s right to property that must, moreover, be classified as considerable, having regard to the general application of the freezing measure and the fact that it has been applied to him since 20 October 2001.
Mindazonáltal az említett intézkedés vitathatatlanul Y. A. Kadi tulajdonhoz való joga gyakorlásának korlátozását tartalmazza, amely korlátozást egyébként jelentősnek kell minősíteni egyrészt a befagyasztásra vonatkozó intézkedés általános hatályára tekintettel, másrészt azon tény miatt, hogy az 2001. október 20. óta alkalmazandó.
The question therefore arises whether that restriction of the exercise of Mr Kadi’s right to property can be justified.
Felmerül tehát a kérdés, hogy Y. A. Kadi tulajdonhoz való joga gyakorlásának e korlátozását lehet-e igazolni.
In this respect, according to the caselaw of the European Court of Human Rights, there must also exist a reasonable relationship of proportionality between the means employed and the aim sought to be realised.
E tekintetben az Emberi Jogok Európai Bíróságának ítélkezési gyakorlata értelmében ésszerű arányossági összefüggésnek kell fennállnia az alkalmazott eszköz és az elérni kívánt cél között.
The Court must determine whether a fair balance has been struck between the demands of the public interest and the interest of the individuals concerned.
Meg kell tehát vizsgálni, hogy fennmaradt-e az egyensúly a közérdekű követelmények és az érintett egyén vagy egyének érdeke között.
In so doing, the Court recognises that the legislature enjoys a wide margin of appreciation, with regard both to choosing the means of enforcement and to ascertaining whether the consequences of enforcement are justified in the public interest for the purpose of achieving the object of the law in question [see, to that effect, in particular, European Court of Human Rights, judgment in J.A. Pye (Oxford) Ltd. and J.A. Pye (Oxford) Land Ltd. v. United Kingdom of 30 August 2007, not yet published in the Reports of Judgments and Decisions, §§ 55 and 75].
Így nagy mérlegelési mozgásteret kell elismerni a jogalkotónak mind a végrehajtási módozatok megválasztása, mind annak megítélése tekintetében, hogy következményeik a szóban forgó szabályozás célkitűzéseinek elérésére irányuló közérdek alapján jogsze-rűek-e (lásd ebben az értelemben különösen az EJEB, 2007. augusztus 30-i J. A. PYE [Oxford] Ltd. és J. A. PYE [Oxford] Land Ltd. kontra Egyesült Királyság ítéletet, az Ítéletek és Határozatok Tárában még nem tették közzé, 55. és 75. §).
As the Court has already held in connection with another Community system of restrictive measures of an economic nature also giving effect to resolutions adopted by the Security Council under Chapter VII of the Charter of the United Nations, the importance of the aims pursued by a Community act is such as to justify negative consequences, even of a substantial nature, for some operators, including those who are in no way responsible for the situation which led to the adoption of the measures in question, but who find themselves affected, particularly as regards their property rights (see, to that effect, Bosphorus, paragraphs 22 and 23).
Amint azt a Bíróság egy másik, a gazdasági jellegű korlátozó intézkedések közösségi rendszerének keretében megállapította, amely intézkedések szintén a Biztonsági Tanácsnak az Egyesült Nemzetek Alapokmánya VII. fejezete alapján elfogadott határozatait hajtották végre, a vitatott rendelethez hasonló közösségi jogi aktus által követett célkitűzések jelentősége igazolhat hátrányos következményeket, még akkor is, ha azok bizonyos gazdasági szereplők számára jelentősek, beleértve azokat is, akik egyáltalán nem felelősek az érintett intézkedések elfogadását eredményező helyzet bekövetkezéséért, de akik különösen tulajdonhoz való joguk gyakorlásában érintettek (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Bosphorusügyben hozott ítélet 22. és 23. pontját).
In the case in point, the restrictive measures laid down by the contested regulation contribute to the implementation, at Community level, of the restrictive measures decided on by the Security Council against Usama bin Laden, members of the Al-Qaeda organisation and the Taliban and other individuals, groups, undertakings and entities associated with them.
A jelen esetben a vitatott rendelettel előírt korlátozó intézkedések a Biztonsági Tanács által Oszáma bin Ládennel, az al-Kaida szervezettel, a Tálibánnal, valamint a velük összeköttetésben álló személyekkel, csoportokkal, vállalkozásokkal és szervezetekkel szemben elfogadott korlátozó intézkedések közösségi szintű végrehajtásához járulnak hozzá.
With reference to an objective of general interest as fundamental to the international community as the fight by all means, in accordance with the Charter of the United Nations, against the threats to international peace and security posed by acts of terrorism, the freezing of the funds, financial assets and other economic resources of the persons identified by the Security Council or the Sanctions Committee as being associated with Usama bin Laden, members of the Al-Qaeda organisation and the Taliban cannot per se be regarded as inappropriate or disproportionate (see, to that effect, Bosphorus, paragraph 26, and the judgment of the European Court of Human Rights in Bosphorus Hava Yolları Turizm ve Ticaret Anonim Şirketi v. Ireland, § 167).
A nemzetközi közösség számára olyan alapvető közérdekű célkitűzésre tekintettel, mint az Egyesült Nemzetek Alapokmányának megfelelő valamennyi eszközzel való küzdelem a nemzetközi béke és biztonság terrorcselekményekkel történő fenyegetése ellen, a Biztonsági Tanács vagy a Szankcióbizottság által Oszáma bin Ládennel, az al-Kaida szervezettel és a Tálibánnal összeköttetésben állónak minősített személyek pénzkészleteinek, pénzköveteléseinek és egyéb gazdasági erőforrásainak a befagyasztása önmagában nem lehet nem megfelelő vagy aránytalan (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Bosphorusügyben hozott ítélet 26. pontját, valamint az EJEB, fent hivatkozott Bosphorus Hava Yolları Turizm ve Ticaret Anonim Şirketi kontra Írország ítéletet, 167. §).
On this point, it is also to be taken into consideration that the contested regulation, in the version amended by Regulation No 561/2003, adopted following Resolution 1452 (2002), provides, among other derogations and exemptions, that, on a request made by an interested person, and unless the Sanctions Committee expressly objects, the competent national authorities may declare the freezing of funds to be inapplicable to the funds necessary to cover basic expenses, including payments for foodstuffs, rent, medicines and medical treatment, taxes or public utility charges.
E tekintetben egyébként azt is figyelembe kell venni, hogy az 1452. (2002) számú határozatot követően alkotott, az 561/2003 rendelettel módosított szövegű vitatott rendelet egyéb kivételek és felmentések mellett előírja, hogy az érdekeltek kérelmére, és ha a Szankcióbizottság azt kifejezetten nem ellenzi, az illetékes nemzeti hatóságok a pénzkészletek befagyasztását az olyan pénzkészletekre, amelyek az alapvető kiadások fedezésére szükségesek, beleértve az élelmiszerek, lakbér, orvosi költségek, adók és közműdíjak költségeit, nem alkalmazhatónak nyilvánítják.
In addition, funds necessary for any ‘extraordinary expense’ whatsoever may be unfrozen, on the express authorisation of the Sanctions Committee.
Ezenkívül a bármely egyéb „rendkívüli kiadáshoz” szükséges pénzkészletek – a Szankcióbizottság kifejezett jóváhagyásával – kivonhatók a befagyasztás hatálya alól.