natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The very most that can be inferred is that it was not certain that Chisso would obtain immunity on the basis of its acts of cooperation at that time.
Legfeljebb az vonható le ebből, hogy nem volt bizonyos, hogy a Chisso az akkori együttműködése alapján mentességben részesül.
On the other hand, it was not until 19 March 1999 that Hoechst provided the Commission with information that might be regarded as the beginning of effective cooperation.
Ugyanakkor a Hoechst csupán 1999. március 19-én szolgáltatott a Bizottságnak olyan információt, amely egy hatékony együttműködés kezdetének tekinthető.
However, the written communication of 19 March 1999 does not contain a detailed description of the meetings and procedures of the cartel.
Az 1999. március 19-i írásbeli közlés azonban nem tartalmaz részletes leírást a kartell találkozóiról és eljárásairól.
Hoechst did not provide those details until 28 April 1999, in answer to specific questions from the Commission.
A Hoechst e részleteket csak 1999. április 28-án közölte, a Bizottság konkrét kérdéseire válaszul.
It must be borne in mind that Section B of the 1996 Leniency Notice provides, among other conditions, that the undertaking which ‘is the first to adduce decisive evidence of the cartel’s existence’ (Section B(b) of the 1996 Leniency Notice) will benefit from a reduction of at least 75% of the fine or even from total exemption from the fine that would have been imposed if it had not cooperated.
Emlékeztetni kell arra, hogy az 1996. évi engedékenységi közlemény B. címe úgy rendelkezik – egyéb feltételek mellett –, hogy azon vállalkozás, amely „elsőként szolgáltat meghatározó elemeket a kartell létezésének bizonyításához” (az 1996. évi engedékenységi közlemény B. címének b) pontja) azon bírságnak a minimum 75%-os mérséklése kedvezményében részesül, amelyet az együttműködés hiánya miatt szabtak volna ki rá, amely mérséklés pedig akár a bírság alóli teljes mentességet is elérheti.
It follows from the very wording of Section B(b) of the 1996 Leniency Notice that the ‘first’ undertaking is not required to have provided all the evidence proving all the details of the functioning of the cartel, but that it is sufficient for it to adduce ‘decisive evidence’.
Az 1996. évi engedékenységi közlemény B. címe b) pontjának szövegéből az következik, hogy az „első” vállalkozásnak nem kell a kartell működésének valamennyi részletét bizonyító összes tényezőt átadnia, elegendő, ha meghatározó tényezőket terjeszt elő.
That text does not require that the evidence adduced is in itself ‘sufficient’ for the purpose of drafting a statement of objections, or indeed for the adoption of a final decision finding an infringement (judgment of 15 June 2005 in Tokai Carbon and Others v Commission, paragraph 118 above, paragraph 362).
E szöveg egyáltalán nem követeli meg, hogy az átadott tényezők önmagukban „elegendők” legyenek a kifogásközlés kidolgozásához vagy akár a jogsértés meglétét megállapító végleges határozat elfogadásához (a fenti 118. pontban hivatkozott Tokai Carbon és társai kontra Bizottság ügyben 2005. június 15-én hozott ítélet 362. pontja).
However, although the evidence referred to in Section B(b) of the 1996 Leniency Notice need not necessarily be sufficient in itself to establish the existence of the cartel, it must none the less be decisive for that purpose.
Az 1996. évi engedékenységi közlemény B. címének b) pontja szerinti elemeknek ugyan nem feltétlenül kell önmagukban elegendőnek lenniük a kartell létezésének bizonyításához, viszont meghatározónak kell lenniük ebből a célból.
It must therefore not be simply an indication as to the direction which the Commission’s investigation should take but must be material which may be used directly as the principal evidence supporting a decision finding an infringement (BASF v Commission, paragraph 120 above, paragraph 493).
Tehát nem csupán iránymutatásként kell szolgálniuk a Bizottság vizsgálatához, hanem a jogsértést megállapító határozathoz fő bizonyítékként közvetlenül felhasználható elemeknek kell lenniük (a fenti 120. pontban hivatkozott BASF kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 493. pontja).
It must be further emphasised that decisive evidence within the meaning of Section B(b) of the 1996 Leniency Notice may also be adduced orally (BASF v Commission, paragraph 120 above, paragraph 506).
Ki kell emelni továbbá, hogy az engedékenységi közlemény B. címének b) pontja szerinti meghatározó elemeket szóban is lehet szolgáltatni (a fenti 120. pontban hivatkozott BASF kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 506. pontja).
Last, it must be borne in mind that the Commission has a certain discretion in determining whether the cooperation in question was ‘decisive’ in facilitating its task of finding the existence of an infringement and putting an end to it and it is only where it manifestly exceeds that discretion that it may be criticised (judgment of 15 June 2005 in Tokai Carbon and Others v Commission, paragraph 118 above, paragraph 362).
Végül emlékeztetni kell arra, hogy a Bizottság bizonyos mértékű mérlegelési mozgástérrel rendelkezik annak megítélését illetően, hogy a szóban forgó együttműködés „meghatározó” volt-e, és megkönnyítette-e a jogsértés fennállásának megállapítására, valamint a jogsértés befejezésére irányuló feladatát, egyedül e jogkör kifejezett túllépését lehet kifogásolni (a fenti 118. pontban hivatkozott Tokai Carbon és társai kontra Bizottság ügyben 2005. június 15-én hozott ítélet 362. pontja).
It is in the light of the foregoing considerations that the Court must examine whether, in this case, the Commission made a manifest error of assessment in finding that Chisso had been the first undertaking to adduce decisive evidence of the cartel’s existence.
E megfontolásokra tekintettel meg kell vizsgálni, hogy a jelen esetben a Bizottság nyilvánvaló mérlegelési hibát követett-e el, amikor megállapította, hogy a Chisso volt az első vállalkozás, amely meghatározó elemeket szolgáltatott a kartell létezésének bizonyításához.
In that regard, it must be borne in mind that, at recital 440 to the Decision, the Commission states that ‘[a]t a meeting held on 13 November 1998, Chisso submitted an oral description of the cartel’s activities and provided documentary evidence’ and that it ‘considers that on that occasion Chisso was the first undertaking to adduce decisive evidence [of] the existence of the cartel which is found in this Decision’.
E tekintetben először is emlékeztetni kell arra, hogy a határozat (440) preambulumbekezdésében a Bizottság megállapította, hogy „[a]z 1998. november 13-i találkozó során a Chisso a kartell tevékenységeit szóban jellemezte, és írásbeli bizonyítékokat szolgáltatott”, valamint hogy „úgy ítéli meg, hogy ezen alkalommal a Chisso elsőként szolgáltatott meghatározó elemeket a jelen határozatban meghatározott kartell létezésének bizonyításához”.
It follows that the Commission relied solely on the oral description of the cartel’s activities and on the documentary evidence provided at the meeting of 13 November 1998, and not later, in order to find that Chisso had been the first undertaking to adduce decisive evidence of the cartel’s existence.
Következésképpen a Bizottság kizárólag a kartell tevékenységeinek szóbeli jellemzésére és az 1998. november 13-i találkozó során – és nem később – szolgáltatott írásbeli bizonyítékokra támaszkodott annak megállapítása érdekében, hogy a Chisso volt az első vállalkozás, amely meghatározó elemeket szolgáltatott a kartell létezésének bizonyításához.
Second, it must be observed that, at the meeting of 13 November 1998, Chisso provided a detailed oral description of the cartel’s activities.
Másodszor, meg kell jegyezni, hogy az 1998. november 13-i találkozó során a Chisso a kartell tevékenységeinek részletes szóbeli jellemzését nyújtotta.
It follows from the minute of that meeting, drawn up by the Commission, that Chisso stated who were the participants in the cartel, the duration of the cartel, 19 dates of meetings and the places at which they were held, the object and the functioning of the cartel.
E találkozóról a Bizottság által készített beszámolóból kitűnik, hogy a Chisso megjelölte a kartell résztvevőit, annak időtartamát, 19 találkozó időpontját és földrajzi helyét, valamint a kartell célját és működését.
On the last two points, Chisso stated, in particular, that the undertakings concerned had concluded agreements on prices and volumes of sorbates and that, while the cartel was in force, they were aware that their activities were unlawful.
Ez utóbbi kettővel kapcsolatban a Chisso többek között kifejtette, hogy az érintett vállalkozások a szorbátok árára és mennyiségére vonatkozó megállapodásokat kötöttek, és a kartell időtartama alatt végig tudatában voltak tevékenységük jogellenes jellegének.
Chisso also described the method of fixing quotas and any problems encountered, the conduct of the meetings and the preparatory meetings between the Japanese producers, the names of Chisso’s employees who had participated in the meetings and the names of certain employees of the other undertakings concerned, the terms of the contacts between Hoechst and Daicel and the system of monitoring the meetings and the method of setting target prices.
A Chisso továbbá kifejtette a kvóták meghatározásának módszerét, az esetlegesen felmerülő problémákat, a japán előállítók közötti találkozók és előkészítő találkozók lefolyását, megjelölte a találkozókon részt vevő Chisso alkalmazottak, valamint más érintett vállalkozások néhány alkalmazottjának nevét, a Hoechst és a Daicel közötti kapcsolattartó nevét, illetve a találkozók ellenőrzésének rendszerét, valamint az árcélok meghatározásának módszerét.
Third, it must be emphasised that, in addition to a detailed oral description of the cartel’s activities, Chisso also provided at the meeting of 13 November 1998 documentary evidence which is found in the case-file (156 pages in all).
Harmadszor, ki kell emelni, hogy a kartell tevékenységeinek részletes szóbeli jellemzésén túl a Chisso az 1998. november 13-i találkozó során benyújtotta a vizsgálati aktában szereplő okirati bizonyítékokat is (összesen 156 oldal).
More particularly, Chisso sent detailed notes (handwritten in Japanese with a translation into English) taken at the cartel meetings in spring and autumn 1995 and 1996 (which reflected
A Chisso egyebek mellett benyújtotta az 1995. és 1996. év tavaszán és őszén szervezett kartelltalálkozók során készített részletes feljegyzéseket (kézzel írott japán nyelvű feljegyzések és angol nyelvű fordításuk) (amelyek tükrözik a kartell tagjai által megállapított árcélok
2008 — CASE T-410/03 the level of target prices fixed between the members of the cartel), the agenda of those meetings, the visiting cards of the persons who participated in the meetings and the sales quota volumes agreed for 1992 to 1995.
SZ. ÜGY szintjét), e találkozók menetrendjét, a találkozókon részt vevő személyek névjegykártyáit, valamint az 1992–1995. évekre megállapodott értékesítési kvótákat.
Contrary to Hoechst’s contention, those documents were used by the Commission, since a number of pages are referred to in the Decision, in connection, in particular, with the conduct of and the actual results of the joint meetings (see, in particular, footnotes 82, 140, 141, 144 and 150 to the Decision).
A Hoechst állításaival ellentétben ezen iratokat a Bizottság felhasználta, hiszen a határozatban számos oldalra hivatkozik is, különösen a közös találkozók lefolyásának és konkrét eredményeinek keretében (lásd többek között a határozat 82., 140., 141., 144. és 150. lábjegyzetét).
Accordingly, those documents were relevant for the purpose of proving, for the purposes of the 1996 Leniency Notice, the ‘cartel’s existence’.
Következésképpen ezen iratok relevánsak voltak a „kartell fennállásának” az 1996. évi engedékenységi közlemény szerinti bizonyítását illetően.
In addition, contrary to Hoechst’s contention, those documents were sufficiently clear, in spite of the fact that an employee of Chisso who had participated in the joint meetings provided further information about them at a meeting held with the Commission’s services on 9 December 1998.
Egyébként – a Hoechst állításaival ellentétben – ezen iratok kellően világosak, annak ellenére, hogy a Chisso egy alkalmazottja, aki részt vett a közös találkozókon, pontosításokkal szolgált a Bizottság szolgálataival való 1998. december 9-i találkozó során.
As shown in the minute of that meeting drawn up by the Commission, the information relating to those documents was provided not with a view to their general comprehension but in order to explain certain details connected, in particular, with the use of abbreviations.
Amint az e találkozóról a Bizottság által készített beszámolóból is kitűnik, az ezen iratokkal kapcsolatban nyújtott pontosítások nem azok általános megértésére, hanem bizonyos kapcsolódó részletekre – többek között a rövidítések használatára – vonatkoztak.
Fourth, it must be observed that Hoechst met the Commission’s services on 29 October 1998, that is to say before Chisso, to provide an oral description of the meetings in question.
Negyedszer, meg kell jegyezni, hogy a Hoechst 1998. október 29-én – tehát a Chissot megelőzően – találkozott a Bizottság szolgálataival a szóban forgó találkozók szóbeli jellemzése végett.
In particular, Hoechst mentioned the participants in the meetings, the approximate duration of the meetings (from the end of the 1970s/beginning of the 1980s until 1995/1996), the frequency of the meetings and their object.
A Hoechst többek között a találkozók résztvevőit és a találkozók hozzávetőleges időtartamát (a hetvenes évek végétől/nyolcvanas évek elejétől 1995/1996-ig), a találkozók gyakoriságát és tárgyukat említette meg.
However, it must be emphasised that at that meeting Hoechst provided no written document to support its statements.
Ugyanakkor ki kell emelni, hogy e találkozó során a Hoechst nem nyújtott be semmilyen írásbeli dokumentumot nyilatkozatai alátámasztására.
In that regard, according to the minute drawn up by the Commission and not contested by Hoechst, Hoechst’s representative mentioned ‘the great difficulties which Nutrinova had in finding all the relevant details of those meetings’.
Ezzel kapcsolatban a Hoechst képviselője a Bizottság által készített, és a Hoechst által nem vitatott beszámoló szerint azt említette meg, hogy „a Nutrinova mekkora nehézségekbe ütközött e találkozók releváns részleteinek keresésekor”.
In the same minute, moreover, it is stated that ‘the object of those meetings was to share customers or fix prices, within the strict meaning of the word’ and that ‘no monitoring system existed’ or again that Hoechst’s lawyer ‘was categoric about the fact that the level of the agreements at those meetings was moderate and not typical of a price-fixing or market-sharing cartel’.
Egyébként ugyanezen beszámoló kifejti, hogy „[a] találkozók szigorúan vett célja nem az ügyfelek felosztása vagy az árak rögzítése volt”, és „[s]emmilyen ellenőrzési rendszer nem létezett”, illetve hogy a Hoechst ügyvédje „határozottan azt állította, hogy a megállapodások szintje e találkozók során mérsékelt és nem valamely árrögzítésre vagy ügyfélfelosztásra irányuló kartellre jellemző volt”.
Likewise, in the minute of the meeting of 29 October 1998 drawn up by Hoechst, it is stated that ‘the discussions between Hoechst/Nutrinova and the Japanese were not about customer-sharing, agreements on calls for tenders or price-fixing in the strict sense of the term’.
Ugyanígy az 1998. október 29-i találkozóról a Hoechst által készített beszámoló is kifejti, hogy „[a] Hoechst/Nutrinova és a japánok közötti megbeszélések nem vonatkoztak az ügyfelek felosztására, pályázati felhívásokra vagy árrögzítésre irányuló kartellekre szigorúan véve”.
At no time during the meeting of 29 October 1998 did Hoechst state that the joint meetings had the object of allocating sales volume quotas for Europe to the undertakings concerned, or that a system for monitoring the meetings had been set up, as was concluded in the Decision, in Article 1 of the operative part, on the basis of the statement of objections, without those elements being disputed by Hoechst.
Az 1998. október 29-i találkozó során a Hoechst egyszer sem állította, hogy a közös találkozók célja Európára vonatkozó mennyiségi értékesítési kvóták érintett vállalkozások közötti kiosztása lett volna, sem azt, hogy felállítottak volna egy rendszert a találkozók ellenőrzésére, amint azonban a kifogásközlés alapján a határozat rendelkező részének 1. pontja megállapítja, anélkül hogy azt a Hoechst vitatta volna.
As regards the sales quotas, Hoechst mentioned only in the minute referred to above, under the heading ‘rate of increase’, that ‘competitors had discussions on the way in which they see market growth and which would be capable of supplying increased demand’.
Az értékesítési kvótákat illetően a Hoechst csak annyit említett e beszámolóban a „növekedési ráta” címszó alatt, hogy „a versenytársak megbeszélték, hogyan látják a piac növekedését, és hogy melyik tudná ellátni a kereslet növekedését”.
Last, Hoechst stated in its minute of the meeting of 29 October 1998 that ‘the meetings were not organised systematically and that the agenda were very similar’.
Végül, a Hoechst az 1998. október 29-i találkozóról készített beszámolójában kifejtette, hogy „[a] találkozókat nem rendszeres módon szervezték, és [hogy] a napirendek nagyon hasonlóak voltak”.
It follows from all of those factors that, first, at the meeting of 13 November 1998 Chisso provided a detailed description of the activities and functioning of the cartel.
A fentiekből először is következik, hogy a Chisso az 1998. november 13-i találkozó során a kartell tevékenységeinek és működésének részletes jellemzését szolgáltatta.
Second, Chisso’s description was supported by documentary evidence which was relevant for the purpose of proving the cartel’s existence.
Másodszor, a Chisso által nyújtott jellemzést okirati bizonyítékok támasztják alá, amelyek relevánsnak bizonyultak a kartell fennállásának bizonyítása tekintetében.
Third, it follows from the meeting of 29 October 1998 that Hoechst did indeed give an account of the meetings in question, but that that account was less detailed than Chisso’s, it did not
Harmadszor, az 1998. október 29-i találkozóból kitűnik, hogy a Hoechst ugyan jellemezte a szóban forgó találkozókat, azonban e jellemzés egyrészt kevésbé volt rész-
2008 — CASE T-410/03 accurately reflect the object and the functioning of the cartel in issue and, last, it was not supported by any documentary evidence.
SZ. ÜGY letes, mint a Chisso által nyújtott, másrészt nem tükrözte híven a szóban forgó kartell célját és működését, és végül, semmilyen okirati bizonyítékra nem támaszkodott.
In the light of the foregoing, it must be concluded that the Commission did not make a manifest error of assessment when it considered that Chisso had been the first undertaking to adduce decisive evidence of the existence of the cartel.
A fentiekre tekintettel meg kell állapítani, hogy a Bizottság nem követett el nyilvánvaló mérlegelési hibát, amikor úgy találta, hogy a Chisso szolgáltatott elsőként meghatározó elemeket a kartell létezésének bizonyításához.
None of the arguments put forward by Hoechst can upset that conclusion.
A Hoechst által felhozott érvek egyike sem kérdőjelezi meg e következtetést.
As regards the fact that the Commission promised Chisso at the meeting of 13 November 1998 that it would warn it if any other undertakings were overtaking it, and as already stated in the context of the analysis of the first plea, that fact cannot affect the finding of fact that Chisso was, on the occasion of that meeting, the first undertaking to adduce decisive evidence of the existence of the cartel.
Azon tényt illetően, miszerint a Bizottság az 1998. november 13-i találkozó során ígéretet tett a Chissonak arra, hogy figyelmezteti, ha más vállalkozások megelőznék – amint azt az Elsőfokú Bíróság már az első jogalap vizsgálatának keretében kifejtette –, e tény nincs kihatással azon megállapításra, hogy a Chisso volt az első vállalkozás e találkozó során, amely a kartell létezésének bizonyításához meghatározó elemeket szolgáltatott.
As regards the fact that the Commission bluntly refused to recognise Hoechst’s oral contributions as acts of cooperation, in particular the evidence provided by Hoechst during the meeting of 29 October 1998, it must be observed that, at recital 5 to the Decision, the Commission expressly states that at a meeting on 29 October 1998 between the legal representatives of Hoechst and Nutrinova and the Commission services, an oral description of the product market, the producers, market shares, the proceedings in the United States and the cartel’s activity was provided.
Azon tényt illetően, miszerint a Bizottság hirtelen elutasította a Hoechst szóbeli hozzájárulásai – többek között az 1998. október 29-i találkozó során nyújtottak – együttműködésnek való minősítését, meg kell jegyezni, hogy a határozat (5) preambulumbekezdésében a Bizottság kifejezetten megállapította, hogy 1998. október 29-én, a Hoechst és a Nutrinova ügyvédei, valamint a Bizottság szolgálatai közötti találkozó során sor került az érintett piac, az előállítók és piaci részesedések, az egyesült államokbeli eljárás, valamint a kartell tevékenységei szóbeli jellemzésére.
At no point in the Decision is it stated that Hoechst’s oral contribution at the meeting of 29 October 1998 was not taken into account.
A határozat sehol sem állítja, hogy a Hoechst által az 1998. október 29-i találkozó során nyújtott szóbeli hozzájárulást nem vette volna a Bizottság figyelembe.
The fact that the Commission was able to take the view, at a particular time during the proceedings, that Hoechst’s cooperation did not satisfy the requirements of the 1996 Leniency Notice does not alter the finding that Hoechst’s oral contribution at the meeting of 29 October 1998 was ultimately taken into account in the context of the Decision.
Azon tény, hogy a Bizottság úgy találhatta az eljárás egy adott pillanatában, hogy a Hoechst együttműködése nem felel meg az 1996. évi engedékenységi közlemény követelményeinek, nem módosítja azt a következtetést, miszerint a Hoechst által az 1998. október 29-i találkozó során nyújtott szóbeli hozzájárulást végső soron figyelembe vette a határozat.
In any event, it must be observed that Hoechst refers in its written submissions to a letter from the Commission dated 19 January 1999 in which the Commission stated:
Mindenesetre meg kell állapítani, hogy a Hoechst beadványaiban a Bizottság 1999. január 19-i levelére hivatkozik, amelyben ez utóbbi kifejti:
‘The Commission services can only take note that your position has been reversed and that Nutrinova does not now intend to cooperate in the terms of [the 1996 Leniency Notice] … Such information on sorbates as has been delivered by Nutrinova to date cannot be considered to have been provided within the framework of this Notice.’
„A Bizottság szolgálatai csupán tudomásul vehetik az Önök álláspontjának módosulását, valamint azon tényt, hogy a Nutrinova nem kíván a továbbiakban együttműködni az engedékenységi közlemény értelmében […]. A Nutrinova által ezidáig a szorbátokra vonatkozóan nyújtott információ nem tekinthető úgy, mint amelyet e közlemény keretében nyújtottak.”
It must be observed in that regard that at the meeting with the Commission’s services on 29 October 1998 Hoechst hoped to be able to provide a written contribution by the end of 1998.
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a Bizottság szolgálatai való 1998. október 29-i találkozó során a Hoechst remélte, hogy 1998 végére tud írásbeli hozzájárulást is nyújtani.
However, in a letter of 21 December 1998, to which the Commission specifically responds in the letter of 19 January 1999, Hoechst stated, in addition to the fact that cooperation by means of oral testimony could not be contemplated, the following:
Az 1998. december 21-i levelében – amely levélre pontosan a Bizottság 1999. január 19-i levele válaszol – a Hoechst a következőket fejti ki – azon túl, hogy az együttműködés szóbeli vallomások formájában nem elképzelhető –: