natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This provided the Court with an opportunity to point out that each of the grounds for refusal listed in that provision is independent of the others and calls for a separate examination, although there is a clear overlap between the scope of the respective provisions.
Arról kér tehát felvilágosítást, hogy az alapeljárás felpereseire kiszabott különdíjak a be nem jelentett támogatásokhoz való közvetlen kötődésük okán szintén jogszerűtlennek minősülnek-e, és így vissza kell-e őket téríteni.
Consequently, the fact that a mark does not fall within one of those grounds does not mean that it cannot fall within another. In addition, the question whether a mark has a distinctive character must be assessed by reference to the goods or services described in the application for registration; where registration of a mark is sought in respect of various goods or services, it is necessary to check that, in regard to each of those goods or services, none of the grounds for refusal of registration applies, which may lead to different conclusions depending on the goods or services under consideration.
A negyedik és ötödik kérdések révén a kérdést előterjesztő bíróság arra vár választ, hogy az alapeljárás tényállásához hasonló esetben ellentétes-e a közösségi joggal az, hogy a hatáskörrel rendelkező bíróságok az alaki jogerőnek a holland ítélkezési gyakorlat szerinti szabályát alkalmazzák, amely megakadályozná őket az alapeljárás felpereseit díjfizetésre kötelező HBA-határozatok jogszerűségének megvizsgálásában abban az esetben, ha a határozatok alapjául szolgáló rendeleteket az EK 88. cikk (3) bekezdésének megsértésével hajtották volna végre.
Proceedings whole.
Tevékenység
With regard to the fact that the word ‘Postkantoor’ is composed of elements, each of which is descriptive of characteristics of the goods or services in respect of which registration was sought, the Court pointed out that, in order for a trade mark to be regarded as descriptive, it is not sufficient that each of its components may be found to be descriptive: the word itself must be found to be so. Although, as a general rule, a mere combination of elements, each of which is descriptive, itself remains descriptive, that may, however, not be the case where that combination creates an impression which is sufficiently far removed from that produced by the simple combination of those descriptive elements, if the word is more than the sum of its parts by reason of the unusual nature of the combination in regard to the goods or services in question, or if the word has become part of everyday language and has acquired its own meaning, with the result that it is now independent of its components (provided that, in that case, the word is not itself descriptive).
A Bíróság megállapította, hogy még akkor is, ha a HBA közjogi szervezetnek minősül, a jelen esetben nem úgy tűnik, hogy a reklámkampányt a nemzeti hatóságok rendelkezésére álló eszközökből finanszírozták, éppen ellenkezőleg, az előzetes döntéshozatalra utaló ítéletéből megállapítható, hogy a HBA által az érintett reklámkampány finanszírozására használt forrásokat a kampány előnyeiben részesülő tagjaitól gyűjtötte be a kampány megszervezésére szánt kötelező hozzájárulás formájában, amely kampányt az optikusok egyik magánegyesülete kezdeményezte; majd a Bíróság kimondta, hogy „az [EK] [87.] cikk (1) bekezdését és az [EK] [88.] cikk (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy egy közjogi szakmai szervezet által a tagjai javára szervezett és általuk elhatározott reklámkampánynak az említett tagoktól beszedett és kötelezően e célra fordítandó forrásokból való finanszírozása érdekében hozott rendeletek nem képezik lényegi elemét az e rendelkezések szerinti támogatási intézkedésnek, és azokról nem kell előzetesen tájékoztatni a Bizottságot, amennyiben megállapítható, hogy a finanszírozást olyan forrásokból biztosították, amelyekkel az adott közjogi szakmai szervezet sohasem rendelkezhetett szabadon” (41. pont).
A number of questions on the interpretation of provisions of that directive were submitted to the Court for a preliminary ruling, in the course of proceedings which had arisen from the use by certain betting companies, in Sweden, Greece, Finland and the United Kingdom, of information that was published but the exploitation, or organisation, of which had been entrusted to other bodies, the applicants in the main proceedings.
A Koninklijke KPN Nederland társaság 1997. április 2-án lajstomozás iránti kérelmet nyújtott be a Benelux Védjegyhivatalnál (Bureau Benelux des marques [BBM]) a „Postkantoor” (holland ’postahivatal’) szóra mint papírokra, kartondobozokra és az ilyen anyagokból lévő árucikkekre, valamint különböző szolgáltatásokra alkalmazandó védjegyre.
In three cases the disputed use consisted in the reproduction on pools coupons of data relating to the fixture lists of the English and Scottish football leagues.
A BBM megtagadta a lajstromozást, mivel a megjelölés kizárólag a postahivatallal kapcsolatban álló termékekre és szolgáltatásokra nézve leíró jellegű.
These data are stored electronically and published inter alia in printed booklets but the handling of the exploitation of the data had been entrusted, by means of licences, to the applicant in the main proceedings.
A Gerechtshof te ’s Gravenhage, amelyhez a KPN keresetet nyújtott be a BBM határozatával szemben, a védjegyekről szóló első irányelv11értelmezésével kapcsolatos kérdések sorozatát terjesztette a Bíróság elé.
In the fourth case, the dispute concerned the publication on two internet horserace-betting sites of information derived from newspapers and from raw data supplied by certain companies which had been authorised to do so by the applicant.
Azt kellett meghatározni, hogy az a tény, hogy valamely tagállamban bizonyos áruk és szolgáltatások védjegyként vannak bejegyezve, hatással van-e egy másik tagállamban a hasonló árukra és szolgáltatásokra vonatkozó hasonló védjegy bejegyzése iránti kérelem vizsgálatára.
The latter has the task of managing the horse racing industry in the United Kingdom and in this context compiles and maintains the database whose protection it claimed.
A Bíróság válasza elutasító: ennek a körülménynek semmi hatása nem lehet. Az illetékes hatóságnak az érintett árukhoz és szolgáltatásokhoz viszonyítva in concreto kell értékelnie a védjegy jellemzőit.
The applicants in the main proceedings took the view that undertakings which use their data in this way for the purpose of taking bets infringe the right conferred on them by their national law, as amended as a result of implementation of the directive on the legal protection of databases.
E feltételek mellett ha az illetékes hatóság megállapítja, hogy a megjelölés jelenleg az érintettek ezreinek szemében az adott áruk vagy szolgáltatások jellemzőinek leírására szolgál, illetve ésszerűen feltehető, hogy a jövőben ez lesz a helyzet, akkor meg kell tagadni a védjegy lajstromozását.
As implementing measures, the relevant national provisions had to be interpreted in light of the directive.
Ebből a szempontból közömbös, hogy léteznek-e gyakrabban használt más megjelölések vagy jelzések.
Asked by the four national courts as to what is covered by the condition of ‘substantial investment’ under that provision, the Court held that ‘the expression “investment in ... the obtaining ... of the contents” of a database as defined in Article 7(1) of the directive must be understood to refer to the resources used to seek out existing independent materials and collect them in the database’ and that ‘it does not cover the resources used for the creation of materials which make up the contents of a database’ (Cases C-46/02, C-338/02, C-444/02 and C-203/02, paragraph 1 of the operative part).
A Bíróság mindezek mellett állást foglalt a megkülönböztető képesség és a leíró jelleg viszonyáról is. A kérdést előterjesztő bíróság a következő kérdésre vár választ: ha egy védjegy bizonyos áruk és szolgáltatások szempontjából leíró jellegű, azonban más áruk és szolgáltatások szempontjából nem az, akkor e más áruk és szolgáltatások szempontjából szükségszerűen úgy kell-e tekinteni a védjegyet, mint amely megkülönböztető képességgel rendelkezik?
The Court thus held that ‘in the context of drawing up a fixture list for the purpose of organising football league fixtures, therefore, it does not cover the resources used to establish the dates, times and the team pairings for the various matches in the league’.
Ez a kérdés lehetővé tette a Bíróság számára, hogy emlékeztessen arra, hogy minden egyes lajstromozást kizáró ok független a másiktól, és önálló vizsgálatot tesz szükségessé, még akkor is, ha alkalmazási köreik között nyilvánvaló átfedés van. Következésképpen abból, hogy egy védjegyre nem vonatkozik e kizáró okok egyike, nem lehet azt a következtetést levonni, hogy a másik ok ne lenne rá alkalmazható.
The obtaining of the data which make up those football fixture lists does not require any particular effort on the part of the professional leagues, being indivisibly linked to the creation of those data, and the resources used for verification or presentation of a fixture list also do not entail substantial investment independent of the investment in the creation of its constituent data (Cases C-46/02, C-338/02 and C-444/02).
Másrészt a védjegy megkülönböztető képességét a lajstomozási kérelemben említett árukhoz vagy szolgáltatásokhoz viszonyítva kell értékelni; amennyiben a védjegy lajstromozását különböző árukra és termékekre kérték, minden egyes áru és szolgáltatás vonatkozásában ellenőrizni kell, hogy a védjegyre nem vonatkozik-e valamelyik kizáró ok, mert ha igen, az az adott áruktól és szolgáltatásoktól függően egymástól eltérő eredményre vezethet.
The Court also made it clear in the case concerning horserace betting that ‘the expression “investment in … the … verification … of the contents” of a database in Article 7(1) of the directive must be understood to refer to the resources used, with a view to ensuring the reliability of the information contained in that database, to monitor the accuracy of the materials collected when the database was created and during its operation’ and that ‘the resources used for verification during the stage of creation of materials which are subsequently collected in a database do not fall within that definition’ (Case C-203/02, paragraph 42).
A Bíróság ennek megfelelően arra az álláspontra jutott, hogy az illetékes hatóság nem állapíthatja meg, hogy egy védjegy megkülönböztető képességgel rendelkezik bizonyos áruk és szolgáltatások vonatkozásában kizárólag azon indok alapján, hogy a védjegy más áruk vagy szolgáltatások jellemzői tekintetében leíró jellegű, még akkor sem, ha lajstromozását ezen áruk vagy szolgáltatások összességére kérték. Azzal kapcsolatban, hogy a „Postkantoor” szót olyan elemek alkotják, amelyek mindegyike a lajstromozási kérelemben szereplő áruk vagy szolgáltatások jellemzőit írja le, a Bíróság pontosítja, hogy ahhoz, hogy magát a védjegyet leíró jellegűnek minősítsék, nem elegendő az, hogy minden egyes alkotóelemére vonatkozóan megállapítják azok esetleges leíró jellegét; a leíró jelleget magára a szóra vonatkozóan kell megállapítani.
The Court thus held there that ‘the resources used to draw up a list of horses in a race and to carry out checks in that connection do not constitute investment in the obtaining and verification of the contents of the database in which that list appears’ (Case C-203/02, paragraph 42).
Noha általánosságban az egyes leíró jellegű elemek egyszerű kombinációja maga is leíró jellegű marad, ez nem érvényes akkor, ha a kombináció keltette benyomás megfelelően távol esik attól a benyomástól, amelyet a leíró jellegű elemek egyszerű egyesítése vált ki, ha az érintett árukhoz vagy szolgáltatásokhoz képest a kombináció szokatlan jellege miatt meghaladja az említett elemek összességét, vagy ha a szó bekerült a hétköznapi nyelvbe, és ott önálló jelentésre tett szert oly módon, hogy ettől kezdve már önálló az őt alkotó elemekhez képest (de ettől még ebben az esetben ez a szó önmagában nem válik leíró jellegűvé).
In the first of these cases (judgment of 30 March 2004 in Case C-147/02 Alabaster, [2004] ECR I-3101), the Court was asked by the Court of Appeal about the taking into account of a pay rise when calculating statutory maternity pay.
Campina Melkunie ügyben (2004. február 12-én hozott ítélet, [EBHT 2004., I-1699. o.]) feltett kérdésre, amelyet a Benelux Legfelsőbb Bíróság terjesztett a Bíróság elé annak az előtte folyó eljárásnak a keretében, amelyet a leíró jellegűnek ítélt „BIOMILD” megjelölés lajstromozását megtagadó BBM által hozott határozat ellen indítottak.
Shortly before it began, she received a pay increase backdated so as to have effect from December 1995. However, that increase could not be reflected in the calculation of her statutory maternity pay since the applicable national legislation has regard to an earlier period, corresponding to the months of September and October, for calculating normal earnings.
A tagállamok jogszabályainak közelítésére vonatkozó közösségi intézkedésekkel kapcsolatos gazdag ítélkezési gyakorlat keretén belül három Fixtures Marketing ügyre (a C-46/02. sz., a C-338/02. sz. és a C-444/02. sz. önálló ügyekben 2004. november 9-én
Court of Justice
Bíróság pénzeszközökre”.
The Court found first of all that Directive 92/85 questions asked by the national court.
A Bíróság mindenekelőtt megállapította, hogy a 92/85 irányelv alapján nem lehet hasznos választ adni a nemzeti bíró által feltett kérdésre.
However, after considering all the Community legislation it succeeded in establishing the general principles applicable to the case. The
A közösségi joganyag egészének átfogó vizsgálatát követően azonban sikerült kibontania a jelen ügyben alkalmazandó általános jogelveket.
Court’s reasoning is essentially founded on Article 141 EC and on Directive 75/117. 14
A Bíróság érvelésének lényege az EK 141. cikken és a 75/117 irányelven14 alapul.
The benefit paid to a pregnant woman during her maternity leave is to be treated like pay.
A várandós nőnek a szülési szabadsága során nyújtott ellátás a bérhez hasonlítható juttatás.
She cannot of course claim full pay since she is in a special position compared with workers actually at work.
Ez a személy természetesen nem tarthat igényt teljes bérre, mivel sajátos helyzetben van ahhoz a munkavállalóhoz képest, aki munkakörét ténylegesen ellátja.
That is a standard application of the principle of equal treatment.
Ez az egyenlőség elvének klasszikus alkalmazása.
Nevertheless, since the benefit paid is equivalent to pay (see to this effect Case C-342/93 Gillespie and Others [1996] ECR I-475), the principle of non-discrimination results in her being entitled to the increase since, had she not been pregnant, she would have received a pay rise.
Mindamellett, amennyiben a fizetettellátás bérnek felel meg (lásd ebben a vonatkozásban a C-342/93. sz.
This is an application of the principle of equal pay for men and women.
Gillespie és társai
Council Directive 92/85/EEC of 19 October 1992 on the introduction of measures to encourage improvements in the safety and health at work of pregnant workers and workers who have recently given birth or are breastfeeding (tenth individual Directive within the meaning of Article 16(1) of Directive 89/391/EEC) (OJ 1992 L 348, p. 1).
A várandós, a gyermekágyas vagy szoptató munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének javítását ösztönző intézkedések bevezetéséről (a 89/391/EGK irányelv 16. cikke (1) bekezdésének értelmében vett tizedik egyedi irányelv) szóló, 1992. október 19-i 92/85/EGK tanácsi irányelv (HL 1992., L 348., 1. o.).
Council Directive 75/117/EEC of 10 February 1975 on the approximation of the laws of the Member States relating to the application of the principle of equal pay for men and women (OJ 1975 L 45, p. 19).
A férfiakés a nők egyenlő díjazása elvének alkalmazására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1975. február 10-i 75/117/EGK tanácsi irányelv (HL1975., L 45., 19. o.).
15 and for payment for the hours they the 48-hour limit laid down by Directive 93/104 worked in excess of that weekly limit.
Tevékenység ügyben 1996. február 13-án hozott ítéletet [EBHT 1996., I-475. o.]), a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve alapján el kell ismerni ennek a személynek az ellátás emeléséhez való jogát, feltéve, hogy ha nem esett volna teherbe, megemelt összegű bért kapott volna.
The German court requested guidance from the Court of Justice in this regard.
Ez a követelmény nem korlátozódik arra az esetre, amikor a béremelés visszaható hatállyal kiterjed a referenciabér kiszámításának alapjául szolgáló időszakra.
The questions referred by it for a preliminary ruling relate to the interpretation of certain provisions of Directives 89/391 16 and 93/104.
Itt a női és férfimunkavállalók egyenlő díjazásának elvének alkalmazásáról van szó.
The Court began by stating that the activity of emergency workers carried out in the framework of an emergency medical service falls within the scope of Directives 89/391 and 93/104.
Nem fejtette ki álláspontját a bércsökkentés esetén alkalmazandó megközelítéssel kapcsolatban sem, mivel az a jelen ügyben csak feltételezésen alapuló kérdés volt.
None of the exceptions provided for is relevant in this instance.
Következésképpen ez a kérdés még mindig megválaszolatlan.
Their activity does not involve services essential for the protection of public health, safety and order in cases, such as a catastrophe, the gravity and scale of which are exceptional and which, by their nature, do not lend themselves to planning as regards working time; nor does their activity involve road transport services, its main aim being to provide initial medical treatment to the sick or injured.
A második, a Pfeiffer és társai C-397/01–C-403/01. sz. egyesített ügyekben hozott ítéletben (2004. október 5., az EBHT-ban még nem tették közzé), amely a C-151/02. sz., az orvosok készenléti ügyeletére vonatkozó Jaeger-ítélet (2003. szeptember 9-én hozott ítélet [EBHT 2003., I-8389. o.]) folytatása, a Bíróság kimondta, hogy a sürgősségi ellátásban dolgozó mentőápolók maximális heti munkaideje nem haladhatja meg a 48 órát.
That being so, the Court held that an extension of the 48-hour maximum weekly period of working time can be valid only if consent has first been expressly and freely given by each worker individually and that it is therefore not sufficient that the relevant worker’s employment contract refers to a collective agreement permitting such an extension.
A C-397/01–C-403/01. sz. egyesített ügyekben részt vevő Pfeiffer és a többi felperes mentőápolóként a Német Vöröskereszt – többek között mentőautókkal és sürgősségi betegszállító autókkal földi sürgősségi ellátást nyújtó magánjogi intézmény – alkalmazásában állnak vagy álltak.
Applying its decision in Jaeger, the Court, treating emergency workers’ periods of duty time in the same way as time spent by doctors on call, then held that such periods must be taken into account in their totality in the calculation of maximum daily and weekly working time.
A felperesek különböző munkaszerződéseikben munkáltatóikkal megegyeztek abban, hogy olyan kollektív szerződést alkalmaznak, amely szerint az átlagos heti munkaidőt – az átlagosan legalább napi 3 óra ügyeleteti szolgálatra irányuló kötelezettségük beszámításával – 38,5 óráról 49 órára emelik.
It stated that the 48-hour upper limit on average weekly working time, including overtime, constitutes a rule of Community social law of particular importance from which every worker must benefit, since it is a minimum requirement necessary to ensure protection of his safety and health.
Az ügyeleti idő alatt az érintett mentőápoló köteles a munkahelyen a munkáltató rendelkezésére állni, és folyamatosan készenlétben kell állnia, hogy szükség esetén azonnal közbe tudjon lépni.
Therefore, national legislation the effect of which, as regards periods of duty time completed by emergency workers, is to permit, including by means of a collective agreement or works agreement based on such an agreement, the 48-hour maximum period of weekly working time to be exceeded is incompatible with the requirements of Directive 93/104.
Az Arbeitsgericht Lörrach előtt a munkavállalók azt kérték, hogy a Bíróság mondja ki, hogy átlagos heti munkaidejük nem haladhatja meg a 93/104 irányelv15 által meghatározott
Finally the Court found, in standard fashion, that Directive 93/104 fulfils, so far as the maximum period of weekly working time is concerned, the conditions necessary for it to have direct effect since, as regards its content, it is unconditional and sufficiently precise.
A német bíróság a Bírósághoz fordult, hogy fejtse ki álláspontját ebben a kérdésben. Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések a 89/39116 és a 93/104 irányelv bizonyos rendelkezéseinek értelemzésére vonatkoznak.
While it is true that a directive cannot of itself impose obligations on an individual and cannot therefore be relied upon as such against an individual, the Court recalled, however, the principle that national law must be interpreted in conformity with Community law and held that, when hearing a case between individuals, a national court is required, when applying the provisions of domestic law adopted for the purpose of transposing obligations laid down by a directive, to consider the whole body of rules of national law and to interpret them, so far as possible, in the light of the wording and purpose of the directive in order to achieve an outcome consistent with the objective pursued by the directive.
A Bíróság először is megállapította, hogy a sürgősségi orvosi ellátás keretében nyújtott sürgősségi ellátást végző mentőápolók tevékenysége a 89/391 és a 93/104 irányelv hatálya alá tartozik.
Applied to the present instance, that principle had to lead the national court to do whatever lay within its jurisdiction to ensure that the maximum period of weekly working time set at 48 hours was not exceeded.
A jelen ügyben az irányelvekben meghatározott kivételek egyike sem irányadó. Nincs szó sem a kivételesen súlyos és kivételes méretű körülmények – például katasztrófa – esetén a közbiztonság, a közegészség és a közrend védelméhez elengedhetetlenül szükséges szolgáltatásokról, amelyek természetüknél fogva nem
Council Directive 93/104/EC of 23 November 1993 concerning certain aspects of the organisation of working time (OJ 1993 L 307, p. 18).
A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 1993. november 23-i 93/104/EK tanácsi irányelv (HL 1993., L 307., 18. o.).
Council Directive 89/391/EEC of 12 June 1989 on the introduction of measures to encourage improvements in the safety and health of workers at work (OJ 1989 L 183, p. 1).
A munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének javítását ösztönző intézkedések bevezetéséről szóló, 1989. június 12-i 89/391/EGK tanácsi irányelv (HL 1989., L 183., 1. o.).
It will be recalled that, in June 1997 in Amsterdam, the European Council, with a view to completing Economic and Monetary Union, adopted a resolution on the Stability and Growth Pact, the objective of which is to prevent excessive deficits from arising and to ensure sound management of public finances in the euro zone. It was in this context that, in 2003, an excessive deficit procedure was initiated against France and against Germany.
Ezt megállapítva a Bíróság kimondta, hogy a heti 48 órás munkaidő túllépése csak akkor lehetséges, ha ebbe minden egyes munkavállaló kifejezetten és szabad akaratából beleegyezett, és hogy e tekintetben nem elég az, ha az érdekelt munkavállaló munkaszerződése csupán utal az ilyen túllépést engedélyező kollektív szerződésre.