natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It follows from all the foregoing that Article 20(1) of Directive 2003/54 must be interpreted as precluding a provision such as the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG, which exempts certain operators of energy supply systems from the obligation to provide third parties with open access to those systems on the grounds that they are located on a geographically connected operation zone and that they predominantly serve to supply the energy needs of the undertaking itself and of connected undertakings.
Az előző megfontolások összességéből következik, hogy a 2003/54 irányelv 20. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az EnWG 110. §a (1) bekezdésének 1. pontjához hasonló rendelkezés, amely az energiaellátó hálózatok egyes üzemeltetőit azon az alapon mentesíti a harmadik személyek e hálózatokhoz történő szabad hozzáférése biztosításának kötelezettsége alól, hogy e hálózatok területileg összetartozó üzemi területen találhatók, valamint túlnyomórészt az energia saját üzemen belüli, illetve kapcsolt vállalkozáshoz történő továbbítására szolgálnak.
‘Article 20(1) of Directive 2003/54/EC of the European Parliament and of the Council of 26 June 2003 concerning common rules for the internal market in electricity and repealing Directive 96/92/EC must be interpreted as precluding a provision such as the first point of Paragraph 110(1) of the Law on electricity and gas supply, referred to as ‘the Law on energy management’ (Gesetz über die Elektrizitäts- und Gasversorgung (Energiewirtschaftsgesetz)) of 7 July 2005, which exempts certain operators of energy supply systems from the obligation to provide third parties with open access to those systems on the grounds that they are located on a geographically connected operation zone and that they predominantly serve to supply the energy needs of the undertaking itself and of connected undertakings.’
A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 96/92/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. június 26-i 2003/54/EK irányelv 20. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes a villamosenergia- és gázellátásról szóló 2005. július 7-i törvény, az úgynevezett „energiagazdálkodási törvény” (Gesetz über die Elektrizitäts- und Gasversorgung [Energiewirtschaftsgesetz]) 110. §a (1) bekezdésének 1. pontjához hasonló rendelkezés, amely az energiaellátó hálózatok egyes üzemeltetőit azon az alapon mentesíti a harmadik személyek e hálózatokhoz történő szabad hozzáférése biztosításának kötelezettsége alól, hogy e hálózatok területileg összetartozó üzemi területen találhatók, valamint túlnyomórészt az energia saját üzemen belüli, illetve kapcsolt vállalkozáshoz történő továbbítására szolgálnak.
Case C-462/06
C-462/06. sz. ügy
(Reference for a preliminary ruling from the Cour de cassation (France))
(a Cour de cassation [Franciaország] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
(Regulation (EC) No 44/2001 — Section 5 of Chapter II — Jurisdiction over individual contracts of employment — Section 2 of Chapter II — Special jurisdiction — Article 6(1) — More than one defendant)
„44/2001/EK rendelet – A II. fejezet 5. szakasza – Joghatóság egyedi munkaszerződéseknél – Az említett fejezet 2. szakasza – Különös joghatóság – A 6. cikk 1. pontja – Több alperes”
Opinion of Advocate General Poiares Maduro delivered on 17 January 2008 . .
M. Poiares Maduro főtanácsnok indítványa, az ismertetés napja: 2008. január 17. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Summary of the Judgment
A Bíróság ítélete (első tanács), 2008. május 22. . . . . . . . . . . . . . . .
Judicial cooperation in civil matters — Jurisdiction and the enforcement of judgments in civil and commercial matters — Regulation No 44/2001 — Jurisdiction over individual contracts of employment — More than one defendant
Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Joghatóság, valamint polgári és kereskedelmi ügyekben hozott határozatok végrehajtása – 44/2001 rendelet – Joghatóság egyedi munkaszerződéseknél – Több alperes
(Council Regulation No 44/2001, Art. 6(1))
(44/2001 tanácsi rendelet, 6. cikk, 1. pont)
The rule of special jurisdiction provided for in Article 6(1) of Regulation No 44/2001 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters cannot be applied to a dispute falling under Section 5 of Chapter II of that regulation concerning the jurisdiction rules applicable to individual contracts of employment.
A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló 44/2001 rendelet 6. cikkének 1. pontjában előírt különös joghatósági szabály nem alkalmazható az említett rendelet II. fejezetének az egyedi munkaszerződésekre vonatkozó 5. szakaszának hatálya alá tartozó jogvitára.
As regards the possibility that only an employee may rely on Article 6(1) of the regulation, that would run counter to the wording of both that provision and Section 5 of Chapter II of that regulation.
Ami azt a lehetőséget illeti, hogy kizárólag a munkavállaló hivatkozhasson a rendelet 6. cikkének 1. pontjára, az nem lenne összhangban sem e rendelkezés, sem e rendelet II. fejezete 5. szakaszának szövegével.
The transformation by the Community courts of the rules of special jurisdiction, aimed at facilitating sound administration of justice, into rules of unilateral jurisdiction protecting the party deemed to be weaker would go beyond the balance of interests which the Community legislature has established in the law as it currently stands.
Ugyanis a különös joghatósági szabályoknak – amelyek célja a gondos igazságszolgáltatás megkönnyítése – a gyengébbnek tartott felet védő egyoldalú joghatósági szabályokká való átalakítása a közösségi bíróság által a jog jelenlegi állapotában túllépne a közösségi jogalkotó által létrehozott érdekegyensúlyon.
Furthermore, such an interpretation would be difficult to reconcile with the principle of legal certainty, which is one of the objectives of the regulation and which requires, in particular, that rules of jurisdiction be interpreted in such a way as to be highly predictable.
Ezenkívül az ilyen értelmezés nehezen lenne összeegyeztethető a jogbiztonság elvével, amely e rendelet egyik célját képezi, és amely többek között megköveteli, hogy a joghatósági szabályokat úgy értelmezzék, hogy azok nagymértékben kiszámíthatók legyenek.
(see paras 19-24, 32, 33, 35, operative part)
19–24., 32–33., 35. pont és a rendelkező rész)
OPINION OF ADVOCATE GENERALPOIARES MADURO delivered on 17 January 2008 1
M. POIARES MADUROFŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
I — Legal and factual framework of the dispute
Az ismertetés napja: 2008. január 17. 1
A — Legal framework
I – A jogvita jogi és ténybeli háttere
By the present reference for a preliminary ruling the Cour de cassation (Court of Cassation) (France) asks the Court for an interpretation of Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters, 2which is the successor to and replaces the Brussels Convention. 3
A jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelemmel a Cour de cassation (Franciaország) a Brüsszeli egyezmény 2 helyébe lépő, a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet 3értelmezésére kéri a Bíróságot.
Article 2 of Regulation No 44/2001 states:
A 44/2001 rendelet 2. cikke ekként rendelkezik:
‘Subject to this Regulation, persons domiciled in a Member State shall, whatever their nationality, be sued in the courts of that Member State.’
„E rendelet rendelkezéseire is figyelemmel valamely tagállamban lakóhellyel rendelkező személy, állampolgárságára való tekintet nélkül, az adott tagállam bíróságai előtt perelhető”.
1 — Original language: French.2 — OJ 2001 L 12, p. 1.
1 – Eredeti nyelv: francia.
‘An employer domiciled in a Member State may be sued: where he is one of a number of defendants, in the courts for the place where any one of them is domiciled, provided the claims are so closely connected that it is expedient to hear and determine them together to avoid the risk of irreconcilable judgments resulting from separate proceedings;
„(1) amennyiben több személy együttes perlése esetén az adott személy az alperesek egyike, bármely alperes lakóhelyének bírósága előtt, feltéve hogy a keresetek között olyan szoros kapcsolat áll fenn, hogy az elkülönített eljárásokban hozott, egymásnak ellentmondó határozatok elkerülése érdekében célszerű azokat együttesen tárgyalni, és róluk együtt határozni”.
(1) in the courts of the Member State where he is domiciled; or
annak a tagállamnak a bíróságai előtt, ahol lakóhellyel vagy székhellyel rendelkezik; vagy
(2) in another Member State:
más tagállamban:
(a) in the courts for the place where the employee habitually carries out his work or in the courts for the last place where he did so, or
a) munkavállaló szokásos vagy legutóbbi munkavégzési helyének bíróságai előtt; vagy
More specifically, Article 18(1) of Regulation No 44/2001 provides: if the employee does not or did not habitually carry out his work in any one country, in the courts for the place where the business which engaged the employee is or was situated.’
Pontosabban 18. cikkének rendelkezik: amennyiben a munkavállaló egyik államban sem végez vagy végzett rendszeresen munkát, annak a helynek a bíróságai előtt, ahol a telephely, amely a munkavállalót foglalkoztatta található vagy található volt.”
Mr Rouard, the defendant in the main proceedings, was engaged in 1977 by the company Laboratoires Beecham Sévigné, now Laboratoires Glaxosmithkline, the seat
J.-P. Rouard-t, az alapügy alperesét 1977ben alkalmazta a Laboratoires Beecham Sévigné társaság (a későbbi Laboratoires
In that same Section 5 Article 19 of the Regulation states:
Ugyanezen 5. szakasz 19. cikke így szól:
GLAXOSMITHKLINE AND LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE companies, which, in addition, belong to the same group.
GLAXOSMITHKLINE ÉS LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE szerződésben szerzett, ráadásul azonos társaságokkal fennálló egyetlen és folyamatos munkavállalói jogviszonyt biztosító jogokat fenn kell tartani.
Since the French courts have jurisdiction in respect of Laboratoires Glaxosmithkline, the seat of which is in France, those courts, he submits, also have jurisdiction, pursuant to Article 6(1) of Regulation No 44/2001, in respect of Glaxosmithkline even though that company is established in the United Kingdom.
Véleménye szerint, mivel a francia bíróságoknak is van joghatóságuk a Laboratoires Glaxosmithkline társaság vonatkozásában, amelynek Franciaországban van a székhelye, ezeknek a bíróságoknak a 44/2001 rendelet 6. cikke 1. pontja értelmében a Glaxosmithkline társaság vonatkozásában is joghatóságuk van, annak ellenére, hogy ez utóbbi székhelye az Egyesült Királyságban van.
He was sent by that company on various postings to third countries.
Az alperes az említett társaság megbízásából különféle feladatokat látott el harmadik országok területén.
In 1984 he was sent to Morocco under a new employment contract concluded with Beecham Research UK, established in the United Kingdom, which belongs to the same group as Laboratoires Beecham Sévigné.
1984-ben az Egyesült Államokban székhellyel rendelkező Beecham Research UK társasággal – amely a Laboratoires Beecham Sévigné csoportjához tartozó másik társaság – 1984-ben kötött új munkaszerződés értelmében J.-P. Rouard-t ez utóbbi társaság Marokkóban foglalkoztatta.
Under that contract, the second employer undertook to maintain certain contractual rights acquired by Mr Rouard under his initial contract of employment (in particular to preserve his rights derived from length of service and his entitlement to certain payments in the event of dismissal).
E munkaszerződés szerint az új munkáltató vállalta, hogy fenntartja azokat a szerződéses jogokat, amelyeket J.-P. Rouard az eredeti munkaszerződése alapján szerzett (többek között a szolgálati idejére, valamint elbocsátása esetén végkielégítésre való egyes jogait illetően).
The Conseil de prud’hommes, in accordance with the line of defence of the two employers, declined jurisdiction, however, pointing out that the employment contracts in force at the time of his dismissal were governed by English and Moroccan law.
A conseil des prud’hommes azonban, egyetértve a két munkáltató által előadott védekezéssel, joghatósága hiányát állapította meg, arra hivatkozva, hogy a hatályos munkaszerződésekre az elbocsátás időpontjában az angol és a marokkói jog vonatkozott.
Therefore, there was no longer any employment relationship between Mr Rouard and Laboratoires Glaxosmithkline in France.
Ennek megfelelően Franciaországban nem állt fenn semmilyen alárendeltségi viszony J.-P. Rouard és a Laboratoires Glaxosmithkline társaság között.
The Cour d’appel de Versailles (Court of Appeal, Versailles) set aside that decision and remitted the case back to the Conseil de prud’hommes.
A cour d’appel de Versailles hatályon kívül helyezte az elsőfokú bíróság ítéletét, és az ügyet visszautalta a conseil de prud’hommes elé.
The appellant companies in the main proceedings then brought an appeal before the Cour de cassation.
Az alapügy felperesei fellebbezést nyújtottak be a Cour de cassation-hoz.
On 9 March 2001 Beecham Research UK, now Glaxosmithkline, dismissed Mr Rouard.
2001. március 9-én a Beecham Research UK társaság (a későbbi Glaxosmithkline társaság) elbocsátotta J.-P. Rouard-t.
On 4 June 2002 he brought an action before the Conseil de prud’hommes de Saint-Germain-en-Laye (Employment Tribunal, Saint-Germain-en-Laye) (France) against both Laboratoires Glaxosmithkline and Glaxosmithkline, which had assumed the rights of Laboratoires Beecham Sévigné and Beecham Research UK respectively.
J.-P. Rouard 2002. június 4-én a conseil de prud’hommes de Saint-Germain-en-Laye-hoz (Franciaország) keresetet nyújtott be a Laboratoires Glaxosmithkline társaság, amely a Laboratoires Beecham Sévigné társaság jogutódja, és a Glaxosmithkline társaság ellen, amely a Beecham Research UK jogutódja.
Mr Rouard requests that those companies be ordered jointly and severally to pay various amounts of compensation, together with damages for noncompliance with the dismissal procedure, dismissal without genuine and serious cause and wrongful breach of contract.
J.-P. Rouard kéri, hogy e társaságokat egyetemlegesen kötelezzék különböző kártérítések megfizetésére, mivel nem tartották tiszteletben az elbocsátási eljárást, az elbocsátás tényleges és komoly ok nélkül történt, illetve a szerződést jogellenesen mondták fel.
It is in those circumstances that the Cour de cassation decided to stay proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
E körülmények között a legfelsőbb bíróság úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjeszti a Bíróság elé:
In support of his claims Mr Rouard considers that the two companies must be regarded as his joint employers, since the clause of the second contract providing that certain contractual rights acquired initially under the first contract are to be maintained confirms that he had a single, continuous contract of employment with the two
Állításai alátámasztására J.-P. Rouard előadja, hogy ezt a két társaságot közös munkaadójának kell tekintetni, az új szerződés záradéka szerint az eredeti
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-462/06 parts.
POIARES MADURO FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA – C-462/06.
In order to answer the question it must, first, be determined whether the rule of special jurisdiction stated in Article 6(1) of Regulation No 44/2001 may be applied in the context of individual contracts of employment, even though there is a section within the Regulation which concerns specifically the rules of jurisdiction applicable to disputes concerning such contracts, and, if so, the conditions governing the application of Article 6(1) of the Regulation in such matters must then be considered and defined.
SZ. ÜGY meghatározására kell törekednie, hogy a 44/2001 rendelet 6. cikkének 1. pontjában megfogalmazott különös joghatósági szabály alkalmazható-e az egyedi munkaszerződésekre annak ellenére, hogy van a rendeletben egy másik szakasz, amelyik kifejezetten az említett szerződésekre vonatkozó jogvitákban alkalmazandó joghatósági szabályokról rendelkezik, másrészről igenlő válasz esetén emlékeztetnie kell az említett rendelet 6. cikke 1. pontjának e területen történő alkalmazására vonatkozó feltételekre, illetve pontosítania kell azokat.
No 44/2001 …, by virtue of which a person domiciled in a Member State may be sued “where he is one of a number of defendants, in the courts for the place where any of them is domiciled, provided the claims are so closely connected that it is expedient to hear and determine them together to avoid the risk of irreconcilable judgments resulting from separate proceedings”, apply to proceedings brought by an employee before a court of a Member State against two companies belonging to the same group, one of which, being the one which engaged that employee for the group and refused to re-employ him, is domiciled in that Member State and the other, for which the employee last worked in non-Member States and which dismissed him, in another Member State, when that applicant relies on a clause in the employment contract to claim that the two [companies] were his co-employers from whom he claims compensation for his dismissal or does the rule in Article 18(1) of [R]egulation [No 44/2001], by virtue of which, in matters relating to individual contracts of employment, jurisdiction is to be determined by Section 5 of Chapter II [of that regulation], exclude the application of Article 6(1) [of that regulation], so that each of the two companies must be sued before the courts of the Member State where it is domiciled[?]’
A – A 44/2001 rendelet 6. cikke 1. pontjának az egyedi munkaszerződésekkel kapcsolatos ügyekben való alkalmazhatóságáról szabály – amelynek értelmében a valamely tagállamban lakóhellyel rendelkező személy perelhető, »amennyiben több személy együttes perlése esetén az adott személy az alperesek egyike, bármely alperes lakóhelyének bírósága előtt feltéve, hogy a keresetek között olyan szoros kapcsolat áll fenn, hogy az elkülönített eljárásokban hozott, egymásnak ellentmondó határozatok elkerülése érdekében célszerű azokat együttesen tárgyalni, és róluk együtt határozni« – alkal-mazandó-e arra a jogvitára, amelyet egy munkavállaló a két, ugyanazon csoporthoz tartozó társaság ellen egy tagállami bíróságon indított, és amelyek egyike – amely e munkavállalót a csoport nevében felvette, de később továbbfoglalkoztatását megtagadta – e tagállamban rendelkezik székhellyel, illetve a másik társaság – amelynél az érdekelt harmadik országokban legutoljára dolgozott, és amely az érdekeltet elbocsátotta – egy másik tagállamban rendelkezik székhellyel, amennyiben a felperes a munkaszerződés egy szakaszára hivatkozik annak alátámasztására, hogy a két [társaság] közös munkáltatója volt, amelyektől végkielégítést kér, illetve másrészt […] a rendelet 18. cikkének (1) [bekezdésében] foglalt szabály – amelynek értelmében az egyedi munkaszerződéssel kapcsolatos ügyekben a joghatóságot [e rendelet] II. fejezetének [5.] szakasza határozza meg – kizár-ja-e [ugyanezen rendelet] 6. cikke 1. pontjának alkalmazását úgy, hogy e két társaság mindegyikét azon tagállam joghatósága előtt kell perelni, amelyben a székhelye van [?]”
The Court is requested, in essence, to determine whether Section 5 of Chapter II of Regulation No 44/2001 governs exhaustively and exclusively jurisdiction over individual contracts of employment to the exclusion of all other rules of jurisdiction laid down in that regulation, or whether it permits the interpretation that Section 5 does not exclude the application of the special rule of jurisdiction when the specific circumstances of the case so require, in particular, when related claims concerning a number of defendants are referred to the courts where any one of them is domiciled.
A Bíróságnak lényegében arra kell válaszolnia, hogy a 44/2001 rendelet II. fejezetének 5. szakasza az ugyanezen rendelet általános joghatósági szabályai alóli kivételként átfogóan és kizárólagosan szabályozza-e az egyedi munkaszerződésekre vonatkozó joghatósági szabályokat, vagy lehetséges egy olyan értelmezés, mely szerint az 5. szakasz nem zárja ki a különös joghatósági szabályok alkalmazását olyan esetekben, amikor a peres eljárás, többek között a több alperest érintő, egymással összefüggő, ezen alperesek egyikének székhelye szerinti bíróságra benyújtott keresetek sajátossága ezt megkívánja.
The question referred falls into two
A kérdésre adandó válasznak egyrészről annak
GLAXOSMITHKLINE AND LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE
GLAXOSMITHKLINE ÉS LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE bíróság előtt kell megindítani, másrészt, hogy az 5. szakaszban megfogalmazott elvek alkalmazása alól csak akkor lehetnek kivételek, ha arról maga a rendelet rendelkezik.
(Articles 18 to 21) and, second, that if there are any exceptions to the application of the principles set out in Section 5, they are expressly laid down in the Regulation. In so far as Article 6(1) does not fall within Section 5 and is not referred to, as Articles 4 and 5(5) are, as an exception to the application of the rules laid down in that section, the special jurisdiction under Article 6(1) is not therefore applicable to disputes concerning contracts of employment.
Amennyiben a 6. cikk 1. pontjára nem vonatkozik az 5. szakasz, és – a 4. cikk és az 5. cikk 5. pontjával ellentétben – nem minősül az említett szakaszban előírt szabályok alóli kivételnek, a 6. cikk 1. pontjában említett különös joghatóság nem alkalmazható a munkaszerződésekre vonatkozó jogvitákra.
Anticipating the arguments that follow, I would point out at this juncture that the applicability to a dispute concerning an individual contract of employment of the special jurisdiction provided for in Article 6(1) of Regulation No 44/2001, which makes it possible, when the claims are related, to sue a number of defendants before the courts where any one of them is domiciled, must, in my view, be accepted even though a literal interpretation of Section 5 concerning contracts of employment appears, at first sight, to preclude it.
Az alább következő érvelés előtt rámutatok, hogy véleményem szerint akkor is el kell ismerni a 44/2001 rendelet 6. cikkének 1. pontjában szabályozott különös joghatóság egyedi munkaszerződések esetén történő alkalmazhatóságát több alperessel szemben egymással összefüggő kereset benyújtását egyikük bírósága előtt, ha a munkaszerződésekre vonatkozó 5. szakasz ennek látszólag ellentmond.
In order to clarify the solution which I propose that the Court should adopt, I will begin by setting out, first of all, the arguments which appear to exclude the applicability of Article 6(1) in the context of disputes concerning individual contracts of employment and then explain why such an interpretation should not, in my view, be adopted by the Court.
Az általam javasolt megoldás jobb megértése érdekében mindenekelőtt azokat az érveket hozom fel, amelyek látszólag kizárják a 6. cikk 1. pontjának alkalmazhatóságát a munkaszerződésekre vonatkozó jogvitákban, majd bebizonyítom, hogy ezt az értelmezést véleményem szerint miért nem fogadhatja el a Bíróság.
In addition, since Section 5 constitutes a derogation from the principle, laid down in Article 2 of the Regulation, 4that the courts having jurisdiction must be those for the place where the defendant is domiciled, the rules laid down in Article 18 to 21 of Section 5 should be interpreted strictly, so that only the exceptions to the application of the principle that jurisdiction is based on the defendant’s domicile that are expressly laid down in that section are allowed.
Másrészről, mivel az 5. szakasz eltérést tartalmaz a rendelet 2. cikkében megfogalmazott joghatósági elvtől 4, mely szerint a joghatóságot általában az alperes lakóhelye alapozza meg, az 5. szakasz 18–21. cikkét szigorúan kell értelmezni, így kizárólag az e szakaszban kifejezetten megfogalmazott, az alperes lakóhelye szerinti joghatóság elvének alkalmazása fogadható el kivételként.