natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since those restrictions are linked to the circumstances in which those broadcasters acquire the television broadcasting rights to designated events from Infront, the effect of the measures adopted by the United Kingdom and the contested decision is to subject the rights held by Infront to new restrictions which did not exist when it acquired those broadcasting rights and which render their exercise more difficult.
Mivel ezek a korlátok azokhoz a feltételekhez kötődnek, amelyek mellett e szolgáltatók megszerzik az Infronttól a megjelölt események televíziós közvetítésének jogait, az Egyesült Királyság által meghozott intézkedések és a vitatott aktus azzal a következménnyel járnak, hogy olyan újabb korlátozásokat állapítanak meg az Infrontot megillető jogok vonatkozásában, amelyek nem léteztek abban az időpontban, amikor e társaság megszerezte az említett közvetítési jogokat, és amelyek megnehezítik e jogok gyakorlását.
Thus, the contested decision directly affects Infront’s legal situation.
A vitatott aktus így közvetlenül érinti az Infront jogi helyzetét.
The Commission asserts none the less that the reality of such effects on Infront’s legal situation is not established because there was no broadcaster established in the Member States other than the United Kingdom which would, in the absence of the contested decision, be interested in purchasing the television broadcasting rights held by Infront and which would be prevented or dissuaded from acquiring them because of the adoption of that decision.
A Bizottság ugyanakkor azt állítja, hogy az Infront jogi helyzete vonatkozásában az ilyen hatások valós bekövetkezése nem állapítható meg, mivel nem létezik olyan, az Egyesült Királyságon kívüli más tagállamban letelepedett műsorszolgáltató, amely a vitatott aktus hiányában érdeklődne az Infrontot megillető televíziós közvetítési jogok megvásárlása iránt, és amely a vitatott aktus elfogadása folytán akadályozva vagy korlátozva lenne e jogok megszerzésében.
In addition, the Court of First Instance reversed the burden of proof in that regard.
Az Elsőfokú Bíróság ezenkívül megfordította ebben a kérdésben a bizonyítási terhet.
The Community legislature inserted Article 3a(3) in Directive 89/552 precisely because circumstances can exist in which broadcasters under the jurisdiction of a Member State purchase exclusive television broadcasting rights to an event considered to be of major importance for society by another Member State and broadcast it to the public in that Member State under conditions which deprive a substantial proportion of that public of the possibility of following it.
Meg kell állapítani, hogy a közösségi jogalkotó a 3a. cikk (3) bekezdését kifejezetten azzal az indokkal iktatta a 89/552 irányelvbe, hogy előfordulhatnak olyan helyzetek, amelyekben adott tagállam joghatósága alá tartozó televíziós műsorszolgáltatók olyan esemény televíziós közvetítésére vásárolnak kizárólagos jogokat, amelyet valamely másik tagállam a társadalom számára kiemelten jelentősnek ítél, ezt az eseményt pedig oly módon közvetítik ez utóbbi tagállam közönsége részére, amely e közönség jelentős részét megfosztja attól a lehetőségtől, hogy ezt az eseményt követhesse.
The Court of First Instance ruled on that aspect in paragraphs 148 and 149 of the judgment under appeal.
Az Elsőfokú Bíróság a fentiekre vonatkozóan a megtámadott ítélet 148. és 149. pontjában foglalt állást.
First, it took note of several cases of cross-frontier broadcasts of events considered to be of major importance for society in which broadcasters had acted in that manner.
Egyrészt értékelte a társadalom számára kiemelten jelentősnek ítélt események határon átnyúló közvetítésének több olyan esetét, amelyek során a televíziós műsorszolgáltatók az említett módon jártak el.
Second, it considered that the Commission had not made out its allegations that the specificity of the television broadcasting market in the United Kingdom precludes, in the circumstances of this case, such situations. In
Másrészt úgy ítélte meg, hogy a Bizottság nem támasztotta alá azon állításait, amelyek szerint a televíziós közvetítések Egyesült Királyságon belüli piacának sajátossága a jelen esetben kizárja az ilyen helyzeteket.
COMMISSION v INFRONT WM the light of those matters, the Court of First Instance concluded that the television broadcasting rights in that Member State to the FIFA World Cup finals would not necessarily have been acquired by broadcasters established in that same State.
BIZOTTSÁG KONTRA INFRONT WM arra a következtetésre jutott, hogy a FIFA-labdarúgó-világbajnokság döntőinek televíziós közvetítési jogait nem feltétlenül olyan műsorszolgáltatók szerzik meg, amelyek ugyanebben a tagállamban telepedtek le.
By so doing, the Court of First Instance did not reverse the burden of proof on the parties.
Az Elsőfokú Bíróság ezzel nem fordította meg a felekre háruló bizonyítási terhet.
It made an unfettered assessment of the facts which were intended to establish the reality of cross-frontier broadcasting of the designated events.
Azon tényállási elemekre vonatkozó önálló értékelést végzett, amelyek a megjelölt események határon átnyúló közvetítései valós előfordulásának megállapítására irányulnak.
In that regard, the Court of First Instance is free to take account of the fact that a party has refrained from adducing evidence in support of its own allegations (see Case C-214/05 P Rossi v OHIM [2006] ECR I-7057, paragraph 23).
Márpedig ezzel kapcsolatban az Elsőfokú Bíróságnak jogában áll, hogy figyelembe vegye azt, ha az egyik fél tartózkodik attól, hogy a saját állításait alátámasztó körülményeket terjesszen elő (lásd a C-214/05.
Moreover it is settled caselaw that an appeal lies on points of law only and that the Court of First Instance thus has exclusive jurisdiction to find and appraise the relevant facts and assess the evidence.
Ezenkívül állandó ítélkezési gyakorlat, hogy a fellebbezés kizárólag jogkérdésre vonatkozhat, erre tekintettel pedig csak az Elsőfokú Bíróságnak van hatásköre a releváns tények megállapítására és értékelésére, valamint a bizonyítékok értékelésére.
The appraisal of those facts and the assessment of that evidence thus do not, save where the facts and evidence are distorted, constitute a point of law which is subject, as such, to review by the Court of Justice on appeal (see Case C-104/00 P DKV v OHIM [2002] ECR I-7561, paragraph 22 and the caselaw cited).
Ezeknek a tényeknek és bizonyítékoknak az értékelése tehát – amennyiben nincs szó az elferdítésükről – nem minősül jogkérdésnek, amelynek a vizsgálata a fellebbezési eljárás keretein belül a Bíróságra tartozna (lásd a C-104/00. P. sz., DKV kontra OHIM ügyben 2002. szeptember 19-én hozott ítélet [EBHT 2002., I-7561. o.] 22. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
Distortion of the facts has not been pleaded before the Court of Justice.
A Bíróság előtt nem hivatkoztak a tények elferdítésére.
In those circumstances, it is not for the Court to review whether the Court of First Instance correctly concluded that it had not been proved that the television broadcasting rights concerned would necessarily have been acquired by broadcasters established in the United Kingdom.
E feltételek mellett a Bíróságnak nem feladata vizsgálni, hogy helyes volt-e az Elsőfokú Bíróság azon következtetése, mely szerint nem nyert bizonyítást, hogy az érintett televíziós közvetítési jogokat szükségszerűen az Egyesült Királyságban letelepedett műsorszolgáltatók szerezték volna meg.
Secondly, it must be considered whether the contested decision leaves any discretion to the national authorities entrusted with the task of implementing it, or whether such implementation is purely automatic and results from Community rules without the application of other intermediate rules.
Másodszor azt kell megvizsgálni, hogy a vitatott aktus biztosít-e mérlegelési lehetőséget a végrehajtásáért felelős nemzeti hatóságoknak, vagy pedig ez a végrehajtás tisztán automatikus jellegű, és köztes szabályok alkalmazása nélkül, egyedül a közösségi szabályozás alapján történik.
It is true that the national authorities are not deprived of any discretion in implementing Article 3a(3) of Directive 89/552 and the contested decision.
Kétségtelen, hogy a nemzeti hatóságok nincsenek megfosztva minden mozgástértől a 89/552 irányelv 3a. cikke (3) bekezdésének végrehajtása során.
They may specify appropriate control mechanisms to satisfy the obligations which flow from it.
Az ebből eredő kötelezettségek teljesítése érdekében megfelelő ellenőrzési mechanizmusokat írhatnak elő.
None the less, they must ensure that the broadcasters concerned do not circumvent the measures adopted by another Member State pursuant to Article 3a(1) of Directive 89/552 and that they exercise their exclusive rights in such a way as not to deprive the relevant public of the possibility of following, in accordance with the provisions adopted by that other Member State, the events considered to be of major importance for society.
A nemzeti hatóságok ugyanakkor kötelesek biztosítani, hogy az érintett televíziós műsorszolgáltatók ne kerülhessék meg a valamely más tagállam által a 89/552 irányelv 3a. cikke (1) bekezdésének alkalmazásával meghozott intézkedéseket, valamint oly módon gyakorolják a kizárólagos jogaikat, hogy az érintett közönséget ne fosszák meg attól a lehetőségtől, hogy – e másik tagállam által meghatározott rendelkezések szerint – követhessék a társadalom számára kiemelten jelentősnek ítélt eseményeket.
Thus, as the Court of First Instance correctly stated in paragraph 146 of the judgment under appeal, the national authorities must ensure that broadcasters under their jurisdiction comply with the conditions for the television broadcasting of those events as defined by another Member State in its measures approved and published in the Official Journal by the Commission.
Ezért, mint azt az Elsőfokú Bíróság a megtámadott ítélet 146. pontjában helyesen megállapította, a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a joghatóságuk alá tartozó televíziós műsorszolgáltatók tiszteletben tartják az említett események közvetítést -sének azon feltételeit, amelyeket valamely más tagállam a Bizottság által jóváhagyott és a Hivatalos Lapban megjelentetett intézkedéseiben meghatározott.
It is those measures, and therefore, in this case, the contested decision, which determine the result to be attained.
Ez utóbbi intézkedések – vagyis a jelen esetben a vitatott aktus – azok, amelyek meghatározzák az elérendő eredményt.
As regards that result, the national authorities therefore have no discretion.
Ezzel az eredménnyel kapcsolatban tehát a tag államok semmilyen mérlegelési lehetőséggel nem rendelkeznek.
The prejudice to the legal situations of broadcasters and of Infront is due to the requirement to attain that result.
Márpedig a televíziós műsorszolgáltatók és az Infront jogi helyzete vonatkozásában felmerülő hátrányok ennek az eredménynek az elérésére irányuló kötelezettségből származnak.
Having regard to the foregoing considerations, the first ground of appeal must be rejected as unfounded.
A fenti megfontolásokra tekintettel az első jogalapot mint megalapozatlant el kell utasítani.
The second ground of appeal, alleging misapplication of the requirement of individual concern
A személyes érintettségre vonatkozó feltétel megsértésére alapított második jogalapról
The Commission submits that the Court of First Instance wrongly held that the contested decision was of individual concern to Infront, within the meaning of the fourth paragraph of Article 230 EC and of the Court’s case-law.
A Bizottság azt állítja, hogy az Elsőfokú Bíróság tévesen állapította meg, hogy a vitatott aktus az EK 230. cikk negyedik bekezdése és a Bíróság ítélkezési gyakorlata értelmében személyében érinti az Infrontot.
The Commission maintains that the approach taken by the Court of First Instance leads to the conclusion that all television broadcasting rights holders affected by the measures adopted by the United Kingdom pursuant to Article 3a(1) of Directive 89/552 are individually concerned by those measures, though such broadcasters are numerous.
A Bizottság arra hivatkozik, hogy az Elsőfokú Bíróság által alkalmazott megközelítés ahhoz vezet, hogy a televíziós közvetítési jogok minden olyan birtokosát személyében érintettnek kellene tekinteni, akikre az Egyesült Királyság által a 89/552 irányelv 3a. cikke (1) bekezdésének alkalmazásával meghozott intézkedések hatással vannak, annak ellenére, hogy sokan vannak ilyenek.
In the same way as all holders of such rights, Infront is concerned by the contested decision only in its objective capacity as a broker of television broadcasting rights to sporting events having purchased those rights for one of the designated events.
A vitatott aktus az Infrontot – az ilyen jogok valamennyi birtokosához hasonlóan – csak objektív minőségében, a sportesemények televíziós közvetítési jogainak közvetítőjeként érinti, aki a megjelölt események egyike vonatkozásában megvásárolta az említett jogokat.
Moreover, holders of television broadcasting rights such as Infront are subject only to the economic consequences of the national measures approved by the contested decision.
Ezenkívül a televíziós közvetítési jogok olyan birtokosai, mint az Infront, a vitatott aktussal jóváhagyott nemzeti intézkedéseknek csak a gazdasági következményeit viselik.
An undertaking cannot be individually concerned by a regulatory provision solely on the ground that it affects its economic activity and that is the more so if such consequences are a normal commercial risk.
Márpedig adott vállalkozás nem lehet személyében érintett valamely rendelkezés által önmagában azon tény miatt, hogy e rendelkezés hatással van a gazdasági helyzetére, ez pedig még inkább így van, ha az ilyen következmények a szokásos kereskedelmi kockázat körébe tartoznak.
The contested decision does not affect Infront by reason of certain attributes which are peculiar to it or by reason of circumstances in which it is differentiated from all other persons.
A vitatott aktus tehát nem a sajátos jellemzői vagy az őt minden más személytől megkülönböztető ténybeli helyzet folytán vonatkozik az Infrontra.
Infront submits that the Court of First Instance correctly noted the matters which distinguish it from others, namely that it holds exclusive television broadcasting rights for an event in the list of designated events, that those rights were acquired before the establishment of that list and its approval by the Commission, and that such approval seriously prejudices the exploitation by Infront of those rights since it cannot license them on an exclusive basis.
Az Infront úgy véli, hogy az Elsőfokú Bíróság helyesen emelte ki azokat az elemeket, amelyek más személyektől megkülönböztetik őt, vagyis, hogy az Infront a megjelölt események jegyzékén szereplő egyik esemény televíziós közvetítésére vonatkozó kizárólagos jogokkal rendelkezik, valamint hogy ezeket a jogokat a jegyzék elkészítését és a Bizottság általi jóváhagyását megelőzően szerezte meg, végül pedig hogy ez a jóváhagyás súlyos kárt okoz az említett jogok Infront általi gyakorlásában, mivel az Infront nem tudja kizárólagos alapon átengedni e jogokat.
It is settled caselaw that persons other than those to whom a decision is addressed may claim to be individually concerned only if that decision affects them by reason of certain attributes which are peculiar to them or by reason of circumstances in which they are differentiated from all other persons and by virtue of these factors distinguishes them individually just as in the case of the person addressed by such a decision (see, particularly, Case 25/62 Plaumann v Commission [1963] ECR 95, at 107, and Case C-78/03 P Commission v Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum [2005] ECR I-10737, paragraph 33).
Az állandó ítélkezési gyakorlat értelmében azon alanyok, akik nem címzettjei egy határozatnak, csak akkor állíthatják, hogy személyükben érintettek, ha ez a határozat sajátos jellemzőik vagy egy őket minden más személytől megkülönböztető ténybeli helyzet folytán vonatkozik rájuk, és ezáltal a címzetthez hasonló módon egyéníti őket (lásd különösen a 25/62. sz., Plaumann kontra Bizottság ügyben 1963. július 15-én hozott ítéletet [EBHT 1963., 197., 223. o.], valamint a C-78/03. P. sz., Bizottság kontra Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum ügyben 2005. december 13-án hozott ítélet [EBHT 2005., I-10737. o.] 33. pontját).
It is also clear from the Court’s caselaw that where the decision affects a group of persons who were identified or identifiable when that measure was adopted by reason of criteria specific to the members of the group, those persons might be individually concerned by that measure inasmuch as they form part of a limited class of traders (see Case 11/82 Piraiki­Patraiki and Others v Commission [1985] ECR 207, paragraph 31, and Joined Cases C-182/03 and C-217/03 Belgium and Forum 187 v Commission [2006] ECR I-5479, paragraph 60).
A Bíróság ítélkezési gyakorlatából következik az is, hogy ha a megtámadott határozat annak elfogadásakor azonosított vagy azonosítható személyek csoportját érinti, a csoport tagjaira jellemző szempontok alapján e személyeket e jogi aktus azért érintheti személyükben, mert gazdasági szereplők meghatározott köréhez tartoznak (lásd a C-11/82. sz., Piraiki-Patraiki és társai kontra Bizottság ügyben 1985. január 17-én hozott ítélet [EBHT 1985., 207. o.] 31. pontját, valamint a C-182/03. és C-217/03. sz., Belgium és Forum 187 kontra Bizottság egyesített ügyekben 2006. június 22-én hozott ítélet [EBHT 2006., I-5479. o.] 60. pontját).
As the Advocate General observed in paragraphs 99 and 100 of his Opinion, that can be the case particularly when the decision alters rights acquired by the individual prior to its adoption (see, particularly, Joined Cases 106/63 and 107/63 Toepfer and Getreide­Import Gesellschaft v Commission [1965] ECR 405, at 411).
Mint azt a főtanácsnok az indítványának 99. és 100. pontjában kiemelte, ez különösen így van abban az esetben, ha a határozat az egyén által az elfogadását megelőzően megszerzett jogokat módosítja (lásd különösen a 106/63. és a 107/63. sz., Toepfer és Getredie-Import Gesellschaft kontra Bizottság ügyben 1965. július 1-jén hozott ítéletet [EBHT 1965., 525., 533. o.]).
Infront held exclusive television broadcasting rights, for 2002 and 2006, to the FIFA World Cup finals, which is one of the events in the list of designated events notified to the Commission and approved by the contested decision.
Az Infront a FIFA-labdarúgó-világbajnokság – amely a megjelölt eseményeket tartalmazó, a Bizottságnak bejelentett és a vitatott aktussal jóváhagyott jegyzéken szereplő események egyike – döntőinek televíziós közvetítésére vonatkozó kizárólagos jogokkal rendelkezett a 2002. és 2006. év vonatkozásában.
It is, furthermore, common ground that Infront acquired those exclusive rights prior to the adoption of the contested decision and that, at that time, there were only six companies which had made substantial investments in the acquisition of television broadcasting rights to events in that list.
Ezenkívül tény, hogy az Infront ezeket a kizárólagos jogokat a vitatott aktus elfogadását megelőzően szerezte meg, valamint hogy ebben az időpontban csak hat olyan társaság létezett, amelyek az említett jegyzéken szereplő események televíziós közvetítésére vonatkozó jogok megszerzése érdekében jelentős beruházásokat eszközöltek.
It follows that Infront was perfectly identifiable at the time when the contested decision was adopted.
Ebből következik, hogy az Infront a vitatott aktus elfogadásának időpontjában tökéletesen azonosítható volt.
Finally, it follows from paragraphs 51 and 52 of the present judgment that the contested decision affected the members of the group formed of those six companies, which include Infront, by reason of an attribute which is peculiar to them, that is to say as holders of the exclusive television broadcasting rights to designated events.
Végül, a jelen ítélet 51–52. pontjából következik, hogy a vitatott aktus a fent említett hat társaságból álló csoport tagjaira – amelyeknek egyike az Infront – sajátos jellemzőik folytán vonatkozott, vagyis a megjelölt események televíziós közvetítésére vonatkozó kizárólagos jogok birtokosaiként érintette őket.
In those circumstances, the Court of First Instance correctly concluded that the contested decision was of individual concern to Infront.
E feltételek mellett az Elsőfokú Bíróság helyesen jutott arra a következtetésre, hogy a vitatott aktus személyében érinti az Infrontot.
Accordingly, the second ground of appeal must be rejected as unfounded and, therefore, the appeal must be dismissed in its entirety.
Következésképpen a második jogalapot mint megalapozatlant el kell utasítani, ebből eredően pedig a fellebbezést teljes egészében el kell utasítani.
Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, which applies to appeal proceedings by virtue of Article 118 thereof, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Az eljárási szabályzat 69. cikkének 2. §-a alapján, amelyet ugyanezen szabályzat 118. cikke értelmében a fellebbezési eljárásban is alkalmazni kell, a Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte.
Since Infront has applied for costs and the Commission has been unsuccessful, the Commission must be ordered to pay the costs.
A Bizottságot, mivel pervesztes lett, az Infront kérelmének megfelelően kötelezni kell a költségek viselésére.
On those grounds, the Court (Fourth Chamber) hereby:
A fenti indokok alapján a Bíróság (negyedik tanács) a következőképpen határozott:
Case C-285/06
C-285/06. sz. ügy
(Reference for a preliminary ruling from the Bundesverwaltungsgericht)
(a Bundesverwaltungsgericht (Németország) által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
(Agriculture — Regulations (EC) Nos 1493/1999 and 753/2002 — Common organisation of the market in wine — Description, designation, presentation and protection of certain wine sector products — Protection of traditional terms — Translation into another language — Use for wines from another producing Member State)
„Mezőgazdaság – 1493/1999/EK és 753/2002/EK rendelet – A borpiac közös szervezése – Az egyes borászati termékek leírása, jelölése, kiszerelése és oltalma – A hagyományos kifejezések oltalma – Egy másik nyelvre történő fordítás – Másik termelő tagállamból származó borok esetében történő használat”
Opinion of Advocate General Trstenjak delivered on 25 October 2007 . . .Judgment of the Court (Fourth Chamber), 13 March 2008 . . . . . . .
A Bíróság ítélete (negyedik tanács), 2008. március 13. . . . . . . . . . . . .
Agriculture — Common organisation of the markets — Wine — Designation and presenta­tion of wines — Regulations Nos 1493/1999 and 753/2002
Mezőgazdaság – Közös piacszervezés – Bor – Borok leírása és kiszerelése – 1493/1999 és 753/2002 rendelet
(Council Regulation No 1493/1999, Art. 47(2)(c) and Annex VII, point B(1)(b), fifth indent, and (3); Commission Regulation No 753/2002, Arts 6(1) and 23)
(1493/1999 tanácsi rendelet, 47. cikk, (2) bekezdés, c) pont és VII. melléklet, B rész, 1. b) pont, ötödik franciabekezdés, valamint 3. pont; 753/2002 bizottsági rendelet, 6. cikk, (1) bekezdés és 23. cikk)
(Commission Regulation No 753/2002, Art. 24(2)(a), and Annex III)
(753/2002 bizottsági rendelet, 24. cikk, (2) bekezdés, a) pont és III. melléklet)
(Commission Regulation No 753/2002, Art. 24(2) and Annex III)
(753/2002 bizottsági rendelet, 24. cikk, (2) bekezdés és III. melléklet)
issue in the main proceedings are likely to give rise to such a risk.
kelése, hogy az alapügyben szóban forgó kifejezések okozhatnak-e ilyen veszélyt.