natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Not only does the wording of Class 33 leave no scope for interpreting it other than as including all alcoholic beverages except for beers but, in addition, the explanatory notes to Classes 32 and 33 support the interpretation that Class 33 includes all alcoholic beverages except beers.
Ugyanis nemcsak a 33. osztály szövege nem enged attól eltérő értelmezési lehetőséget, hogy az a sör kivételével magában foglalja az alkoholtartalmú italokat, hanem a 32. és 33. osztályok magyarázó megjegyzései is azt az értelmezést erősítik, miszerint a 33. osztály a sör kivételével magában foglal minden alkoholtartalmú italt.
According to the explanatory note to Class 33, as soon as an alcoholic beverage is ‘de-alcoholised’, it is taken out of Class 33 and is included in Class 32.
A 33. osztály magyarázó megjegyzése szerint, amint az alkoholtartalmú italt „alkoholmentesítik”, a 33. osztályból átkerül a 32. osztályba.
Accordingly, the beginning of the explanatory note to that class and the other clarification in the explanatory note to Class 32 must be read as meaning that Class 32 includes, in principle, only nonalcoholic drinks and preparations, with beers being the sole exception to the nonalcoholic nature of beverages included in that class.
Így ezen osztály magyarázó megjegyzésének elejét és a 32. osztály magyarázó megjegyzésének más meghatározásait úgy kell értelmezni, hogy a 32. osztály főszabály szerint kizárólag az alkoholmentes italokat és készítményeket foglalja magában, a sör az ebben az osztályban szereplő alkoholmentes jellegű italok alóli egyetlen kivétel.
That assessment is not called into question by the caselaw resulting from Case T-296/02 Lidl Stiftung v OHIM — REWE Zentral (LINDENHOF) [2005] ECR II-563, since that judgment only acknowledges the theoretical possibility that fruit drinks and fruit juices could be regarded as including alcoholic drinks, without systematically interpreting Classes 32 and 33.
E megállapítást nem kérdőjelezi meg az Elsőfokú Bíróság T-296/02. sz., Lidl Stiftung kontra OHIM – REWE-Zentral (LINDENHOF) ügyben 2005. február 15-én hozott ítéletében (EBHT 2005., II-563. o.) megfogalmazott ítélkezési gyakorlat, mivel ezen ítélet a 32. és 33. osztály szisztematikus értelmezése nélkül csak elismeri azon elvi lehetőséget, hogy a gyümölcsitalokat és gyümölcsleveket úgy lehessen tekintetni, mint amelyek magukban foglalják az alkoholtartalmú italokat.
Moreover, in LINDENHOF it was considered that the terms ‘fruit juice drinks’ and ‘fruit juices’ were reserved to products without alcohol (paragraph 53 of the judgment).
Ezenkívül az Elsőfokú Bíróság megállapítja, hogy a fent hivatkozott LINDENHOF-ügyben hozott ítéletben megállapította, hogy a „gyümölcsitalok” és „gyümölcslevek” kifejezések az alkoholmentes italok számára vannak fenntartva (az ítélet 53. pontja).
Thus, the ‘mineral and aerated waters and other nonalcoholic drinks; syrups and other preparations for making beverages’ covered by the earlier mark, MEZZO, and the ‘mixed lemonadebased drinks’ covered by the earlier mark, MEZZOMIX, belonging to Class 32, must be regarded as including only products without alcohol.
Következésképpen a MEZZO korábbi védjeggyel jelölt „ásványvizek és szénsavas vizek, és egyéb alkoholmentes italok; szörpök és italokhoz felhasznált más készítmények” és a MEZZOMIX korábbi védjeggyel jelölt 32. osztályba tartozó „limonádé alapú vegyes italok” úgy tekintendők, mint amelyek kizárólag alkoholmentes italokat foglalnak magukban.
It is in the light of that clarification that an analysis must be made of the likelihood of confusion between, on the one hand, the wine covered by the MEZZOPANE mark and, on the other, the ‘mineral and aerated waters and other nonalcoholic drinks; syrups and other preparations for making beverages’ covered by the earlier mark, MEZZO, and the ‘mixed lemonadebased drinks’ covered by the earlier mark, MEZZOMIX.
E megállapítás fényében kell megvizsgálni egyrészt a MEZZOPANE bejelentett védjeggyel érintett bor és másrészt a MEZZO korábbi védjeggyel jelölt „ásványvizek és szénsavas vizek, és egyéb alkoholmentes italok; szörpök és italokhoz felhasznált más készítmények” és a MEZZOMIX korábbi védjeggyel jelölt „limonádé alapú vegyes italok” közötti összetéveszthetőséget.
— Comparison between wine, on the one hand, and mineral and aerated waters and other nonalcoholic drinks, syrups and other preparations for making beverages and mixed lemonadebased drinks, on the other
– Egyrészt a bor, másrészt az ásványvizek és szénsavas vizek, és egyéb alkoholmentes italok, szörpök és italokhoz felhasznált más készítmények, valamint a limonádé alapú vegyes italok összehasonlítása
First, as regards the nature, end-users and method of use of the wine covered by the mark applied for and the nonalcoholic beverages covered by the earlier marks, it must be observed that the very nature of those goods differs in terms of the presence or absence of alcohol.
Először is a bejelentett védjeggyel jelölt bor és a korábbi védjeggyel jelölt alkoholmentes italok természetével, rendeltetésével és felhasználásával kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy ezen termékek természete különbözik a tekintetben, hogy tartal-maznak-e alkoholt.
In that respect, it has already been held that the average German consumer is used to and aware of the distinction between alcoholic and nonalcoholic drinks, which is, moreover, necessary, since some consumers do not wish to — or cannot — consume alcohol (LINDENHOF, cited above in paragraph 76, paragraph 54).
E tekintetben már döntés született arról, hogy az átlagos német fogyasztó megszokta az alkoholtartalmú és alkoholmentes italok szétválasztását, és arra figyelmes, amely megkülönböztetés egyébként szükséges, mivel bizonyos fogyasztók nem kívánnak alkoholt fogyasztani, vagy éppen nem is fogyaszthatnak alkoholt (a fenti 76. pontban hivatkozott LINDENHOF-ügyben hozott ítélet 54. pontja).
Accordingly, the average German consumer will make that distinction when comparing the wine covered by the mark applied for and the nonalcoholic beverages covered by the earlier mark, MEZZOMIX.
Így az átlagos német fogyasztó ezt a megkülönböztetést végzi a bejelentett védjeggyel jelölt bor és a MEZZOMIX korábbi védjeggyel jelölt alkoholmentes italok összehasonlítása során.
The applicant has put forward nothing which would give grounds for stating that that assessment is not also true of the average Austrian consumer.
A felperes által előadott egyetlen bizonyíték sem utal arra, hogy e megállapítás ne lenne érvényes az átlagos osztrák fogyasztókra.
It must be considered that the latter is also used to and aware of the distinction between alcoholic and nonalcoholic drinks.
Az Elsőfokú Bíróság szerint meg kell állapítani, hogy ez utóbbi szintén megszokta az alkoholtartalmú és alkoholmentes italok szétválasztását, és arra figyelmes.
It follows that the average Austrian consumer will make that distinction when comparing the wine covered by the mark applied for and the nonalcoholic beverages covered by the earlier mark, MEZZO.
Ebből következik, hogy ezen utóbbi ezt a megkülönböztetést végzi a bejelentett védjeggyel jelölt bor és a MEZZO korábbi védjeggyel jelölt alkoholmentes italok összehasonlítása során.
The Board of Appeal was therefore correct to take the view that ‘wines [were] alcoholic beverages and, as such, clearly distinct from the goods covered by the earlier
Ezért a fellebbezési tanács helyesen vélte úgy, hogy „a borok alkoholtartalmú italok, és ezért világosan elkülönülnek a MEZZO korábbi védjeggyel érintett, mind az
6.2008 — CASE T-175/06
18-I ÍTÉLET – T-175/06. SZ.
MEZZO mark, both in shops and drinks menus’ and that, in the present case, ‘the average consumer [was] used to the distinction between alcoholic and nonalcoholic drinks, and such a distinction [was] necessary, since some consumers [did] not wish to or [could] not consume alcohol’.
ÜGY áruházakban, mind az itallapokon található termékektől”, és hogy a jelen ügyben „az átlagos fogyasztó megszokta az alkoholtartalmú és alkoholmentes italok szétválasztását, és hogy ilyen szétválasztását szükséges, mivel bizonyos fogyasztók nem kívánnak alkoholt fogyasztani, vagy éppen nem is fogyaszthatnak alkoholt”.
In respect of the end-users and method of use of wine and nonalcoholic beverages, they overlap in part.
A bor és az alkoholmentes italok rendeltetésével és felhasználásával kapcsolatban meg kell állapítani, hogy azok részben fedik egymást.
The consumption of wine does not rule out the consumption of nonalcoholic beverages and vice versa, but the consumption of one of those beverages does not necessarily lead to consumption of the other.
A borfogyasztás nem zárja ki az alkoholmentes italok fogyasztását, és fordítva, azonban ezen italok egyikének a fogyasztása sem vonja szükségszerűen maga után a másik ital fogyasztását.
Moreover, wine is generally intended to be savoured and is not designed to quench thirst, whereas the nonalcoholic beverages covered by the earlier marks are generally intended to quench thirst, indeed exclusively to do so in the case of mineral and aerated waters.
Ezenkívül a bor általában élvezeti ital, és nem szomjoltásra szánják, míg a korábbi védjegyekkel jelölt alkoholmentes italokat általában, az ásványvizeket és a szénsavas italokat kizárólag szomjoltásra szánják.
For the relevant consumer, the presence or absence of alcohol and the difference in taste between wine and the other, non-alcoholic, beverages covered by the earlier marks outweigh the fact that the end-users and method of use are the same.
Az alkohol jelenléte vagy hiánya, valamint a bor és a korábbi védjegyekkel jelölt egyéb alkoholmentes italok közötti ízbeli különbség az érintett közönség esetében meghaladja a rendeltetést és a szokásos használatot.
Secondly, as regards the complementary nature of the goods in question within the meaning of the caselaw cited in paragraphs 61 and 67 above, it must be stated that there is no close link between those goods in the sense that the purchase of one is indispensable or important for the use of the other and there is nothing to support the conclusion that the purchaser of one of those types of products would be led to purchase the other.
Ezenfelül a szóban forgó termékeknek a fenti 61. és 67. pontban hivatkozott ítélkezési gyakorlat értelmében vett kiegészítő jellegével kapcsolatban meg kell állapítani, hogy nincs olyan szoros kapcsolat e termékek között, hogy valamelyik vásárlása nélkülözhetetlen vagy fontos egy másik termék használatához, és hogy nincs olyan bizonyíték, amelyből arra lehetne következtetni, hogy e terméktípusok valamelyikének vásárlója a másik terméktípust is venné.
Moreover, as regards the competing nature of the goods in question, the Court considers that the difference in taste and the difference owing to the presence or absence of alcohol have the result, in general, that an average German or Austrian consumer seeking to buy wine will not compare it with the nonalcoholic beverages covered by the earlier marks, but will buy either wine or one of those nonalcoholic beverages.
Ezenkívül a szóban forgó termékek közötti versennyel kapcsolatban az Elsőfokú Bíróság úgy véli, hogy az ízbeli különbség és az, hogy azok tartalmaznak-e alkoholt, vagy sem, azzal jár, hogy azon átlagos német vagy osztrák fogyasztó, aki bort igyekszik vásárolni, általában nem hasonlítja össze azt a korábbi védjeggyel jelölt alkoholmentes italokkal, hanem vagy bort vásárol, vagy ezen alkoholmentes italok egyikét vásárolja.
In that sense, the Board of Appeal could legitimately consider that wine is not a beverage that is interchangeable with the beverages covered by the earlier marks.
Így a fellebbezési tanács helyesen állapíthatta meg, hogy a bor nem minősül a korábbi védjeggyel jelölt italok helyettesítő italának.
That latter assessment is confirmed by the caselaw resulting from LINDENHOF, cited above in paragraph 76, in which it was held that sparkling wines could not be considered to be in competition with nonalcoholic drinks given that sparkling wines were no more than an atypical replacement for nonalcoholic drinks (paragraph 56 of the judgment).
Ezen utolsó megállapítást megerősíti a fenti 76. pontban hivatkozott LINDENHOF-ügyben hozott ítéletben megfogalmazott ítélkezési gyakorlat, amelyben az Elsőfokú Bíróság úgy döntött, hogy a habzóborok nem tekinthetők az alkoholmentes italokkal versenyzőnek, mivel a habzóborok jellemzően atipikus helyettesítői az alkoholmentes italoknak (az ítélet 56. pontja).
Finally, according to the same line of authority, the average German consumer will consider it normal for sparkling wines, on the one hand, and drinks denoted as ‘mineral and aerated waters and other nonalcoholic drinks; fruit drinks and fruit juices’, on the other, to come from different companies, and will therefore expect this (LINDENHOF, cited above in paragraph 76, paragraph 51).
Végül ugyanezen ítélkezési gyakorlat megállapította azt is, hogy az átlagos német fogyasztó normálisnak fogja tartani azt, és ezért számítani is fog arra, hogy egyfelől a habzóborok, másfelől az „ásvány- és szénsavas vizek, valamint egyéb alkoholmentes italok; gyümölcsitalok és gyümölcslevek” különböző vállalatoktól származnak (a fenti 76. pontban hivatkozott LINDENHOF-ügyben hozott ítélet 51. pontja).
The Court added, specifically, that sparkling wines and the abovementioned drinks could not be regarded as belonging to the same family of beverages or even as items in a general range of drinks likely to have a common commercial origin (LINDENHOF, cited above in paragraph 76, paragraph 51).
Az Elsőfokú Bíróság hozzátette, hogy különösen a habzóborokat és az előbbi italokat nem lehet úgy tekinteni, mint amelyek ugyanabba az italcsaládba tartoznak, vagy még inkább, mint amelyek italok általános termékskálájának olyan tagjai, amelyek azonos kereskedelmi eredetűnek minősülhetnek (a fenti 76. pontban hivatkozott LINDENHOF-ügyben hozott ítélet 51. pontja).
That assessment can be transposed to the context of the present case.
Márpedig ezen utóbbi megállapítás a jelen ügyre is igaz.
An average Austrian consumer confronted with wine covered by the mark applied for, MEZZ-OPANE, on the one hand, and nonalcoholic beverages covered by the MEZZO mark, on the other, or an average German consumer confronted with wine covered by MEZZOPANE, on the one hand, and nonalcoholic beverages covered by MEZZOMIX, on the other, will not expect those drinks to have the same commercial origin.
Ugyanis az az átlagos osztrák fogyasztó, aki egyrészt a MEZZOPANE bejelentett védjeggyel ellátott borral, másrészt a MEZZO védjeggyel ellátott alkoholmentes italokkal találkozik, vagy az az átlagos német fogyasztó, aki egyrészt a MEZZOPANE bejelentett védjeggyel ellátott borral, másrészt a MEZZOMIX védjeggyel ellátott alkoholmentes italokkal találkozik, nem számít arra, hogy ezen italok kereskedelmi származása ugyanaz.
The Board of Appeal was right, therefore, to consider that the relevant consumer will not expect wines to come from the same undertaking as the nonalcoholic beverages covered by the earlier marks, and that those drinks cannot be regarded as items in a general range of drinks likely to have a common commercial origin.
Következésképpen az Elsőfokú Bíróság úgy véli, hogy a fellebbezési tanács helyesen állapította meg, hogy az érintett fogyasztó nem számít arra, hogy a borok és a korábbi védjegyekkel jelölt alkoholmentes italok ugyanazon vállalkozástól származnak, és hogy ezen italokat nem lehet úgy tekinteni, mint amelyek italok általános termék -skálájának olyan tagjai, amelyek azonos kereskedelmi eredetűnek minősülhetnek.
In the light of all of those factors, the Court considers that wine, on the one hand, and the nonalcoholic products covered by the earlier marks, on the other, must be considered not to be similar.
A fentiek összességének fényében az Elsőfokú Bíróság megállapítja, hogy a bort és a korábbi védjegyekkel jelölt alkoholmentes italokat úgy kell tekinteni, hogy azok nem hasonlóak.
That conclusion confirming the Board of Appeal’s assessment cannot be called into question by the applicant’s arguments to the effect that all those goods are served in restaurants and bars, sold in shops and bars side by side, sold in the form of bottles, intended for human consumption and with the same distribution and advertising channels.
A fellebbezési tanács megállapítását megerősítő e következtetést nem kérdőjelezheti meg a felperes azon érvelése, miszerint mindezen terméket az éttermekben és bárokban egymás mellett szolgálják fel, és a boltokban és bárokban egymás mellett árulják palackozott formában, azokat emberi fogyasztásra szánják, és hasonló értékesítési és reklámcsatornákkal rendelkeznek.
Those facts apply to almost all drinks, even the most varied (see, to that effect, LINDENHOF, cited above in paragraph 76, paragraph 58), and do not therefore suffice to show that, in the minds of average German and Austrian consumers, wine and the drinks covered by the earlier marks come from the same undertaking.
Ugyanis e körülmények majdnem minden ital esetében fennállnak, beleértve a legkülönbözőbb fajtájú italokat is (lásd ebben az értelemben a fenti 76. pontban hivatkozott LINDENHOF-ügyben hozott ítélet 51. pontját), és nem elegendőek annak bizonyításához, hogy a német és osztrák átlagos fogyasztók a bort és a korábbi védjegyekkel jelölt italokat ugyanazon vállalkozástól származónak tekintik.
— MYSTERY and VITAFRUIT caselaw
– A MYSTERY és a VITA FRUIT ügyek ítélkezési gyakorlata
The MYSTERY and VITAFRUIT judgments relied on by the applicant, cited above in paragraph 58, do not affect the preceding assessments concluding that the goods in question are different.
Az Elsőfokú Bíróság úgy véli, hogy a fenti 58. pontban említett, a felperes által hivatkozott MYSTERY-ügyben és a VITA FRUIT ügyben hozott ítéletek nem érintik a szóban forgó termékek közötti különbségre vonatkozó fenti megállapításokat.
In particular, the Court observes that, in the case giving rise to the judgment in MYSTERY, cited above in paragraph 58 (paragraphs 3 and 4), it was necessary to compare, on the one hand, nonalcoholic beverages, with the exception of nonalcoholic beer and, on the other, beer and beverages containing beer.
Különösen az Elsőfokú Bíróság megállapítja, hogy a fenti 58. pontban hivatkozott MYSTERY-ítélet alapjául szolgáló ügyben (3. és 4. pont) egyrészt az alkoholmentes sörök kivételével az alkoholmentes italokat, másrészt a söröket és a sört tartalmazó italokat kellett összehasonlítani.
Having regard to the difference between wine and beer (paragraphs 63 et seq. above), that comparison is not relevant to the comparison in the present case between wine, covered by MEZZOPANE, and nonalcoholic beverages, covered by the earlier marks, MEZZO and MEZZOMIX.
Azonban, figyelembe véve a bor és a sör közötti különbséget (63. pont és az azt követő pontok), ez az összehasonlítás nem releváns a MEZZOPANE bejelentett védjeggyel jelölt bor és a MEZZO és MEZZOMIX korábbi védjegyekkel jelölt alkoholmentes italok jelen ügyben történő összehasonlítására.
Specifically, in answer to the applicant’s arguments that, in the case giving rise to the judgment in MYSTERY, cited above in paragraph 58, the Court acknowledged the similarity of drinks, notwithstanding the differences in their ingredients and methods of production, on the basis of their common nature, intended purpose
Különösen a felperes azon érvelésére válaszolva, miszerint a fenti 58. pontban hivatkozott MYSTERY-ítélet alapjául szolgáló ügyben az Elsőfokú Bíróság elismerte az összetevőik és előállítási módjuk tekintetében különböző italok hasonlóságát azok közös természete, rendeltetése és értékesítési módja alapján, meg kell állapítani, hogy
COCA-COLA v OHIM — SAN POLO (MEZZOPANE) and marketing, it must be observed that, in that case, the Court considered that, in the minds of average German consumers, mixed beverages based on beer could be substituted for either beer or nonalcoholic beverages (MYSTERY, cited above in paragraph 58, paragraphs 37 and 40).
COCA-COLA KONTRA OHIM – SAN POLO (MEZZOPANE) ebben az ügyben az Elsőfokú Bíróság azon a véleményen volt, hogy az átlagos német és osztrák fogyasztók a sör alapú kevert italokat helyettesíthetik mind sörrel, mind alkoholmentes italokkal (a fenti 58. pontban hivatkozott MYSTERY-ügyben hozott ítélet 37. és 40. pontja).
However, the same degree of substitutability cannot be recognised in relation to the comparison, by the relevant German or Austrian consumer, of wine covered by the mark applied for, MEZZOPANE, and the beverages covered by the earlier marks, MEZZO and MEZZOMIX.
Azonban ugyanilyen fokú helyettesíthetőség nem ismerhető el a MEZZOPANE bejelentett védjeggyel jelölt bor és a MEZZO és MEZZOMIX korábbi védjegyekkel jelölt italok német és osztrák átlagos fogyasztó által végezett összehasonlítása során.
For the reasons set out in paragraphs 66 et seq. above, it cannot be held that the relevant German or Austrian consumer can easily substitute wine for beer.
Ugyanis a 66. és az azt követő pontokban említett okokból nem tekinthetjük úgy, hogy az érintett német és osztrák fogyasztó könnyen helyettesítheti a bort a sörrel.
In addition, for the reasons set out in paragraph 85 et seq. above, it cannot be held that the relevant German or Austrian consumer can substitute wine for the other, non-alcoholic, beverages covered by the earlier marks.
Ezenkívül a 85. és az azt követő pontokban említett okokból nem tekinthetjük úgy, hogy az érintett német és osztrák fogyasztó helyettesítheti a bort a korábbi védjegyekkel jelölt más alkoholmentes italokkal.
As regards the case giving rise to the judgment in VITAFRUIT, cited above in paragraph 58, relied on by the applicant, the Court stated that the question of similarity between the goods concerned only herbal and vitamin beverages, on the one hand, and fruit juices on the other (VITAFRUIT, cited above in paragraph 58, paragraph 64).
A fenti 58. pontban említett, a felperes által hivatkozott VITAFRUIT-ítélet alapjául szolgáló üggyel kapcsolatban az Elsőfokú Bíróság megállapította, hogy a termékek közötti hasonlóság kérdése csak egyrészt a gyógynövényalapú és vitaminokkal dúsított italokat, másrészt a gyümölcsleveket érinti (a fenti 58. pontban hivatkozott VITAFRUIT-ügyben hozott ítélet 64. pontja).
That case certainly did not concern the comparison between wine and other beverages and therefore has no bearing on the comparison between the goods in question in the present case.
Ez az ügy semmiképpen nem vonatkozik a bor és más italok összehasonlítására, ezért nincs hatása a jelen ügyben szóban forgó termékek összehasonlítására.
— Conclusion
– Következtetés
In the light of all the preceding factors, the Board of Appeal’s conclusion that the goods in question are not similar must be upheld.
A fentiek összességének fényében az Elsőfokú Bíróság úgy véli, hogy meg kell erősíteni a fellebbezési tanács azon következtetését, miszerint a szóban forgó termékek nem hasonlítanak egymásra.
The global assessment of the likelihood of confusion
Az összetéveszthetőség átfogó értékeléséről
The applicant states that, in the global assessment of the likelihood of confusion, the average consumer only rarely has the opportunity to compare different trade marks directly and must rely on the imperfect picture which he has of them in his mind.
A felperes emlékeztet, hogy az összetéveszthetőség átfogó értékelésének keretében az átlagos fogyasztó csak ritkán tudja közvetlenül összehasonlítani a különböző védjegyeket, és hogy az emlékezetében őrzött nem tökéletes képre kell támaszkodnia.
It follows, according to the applicant, that particular importance should be given to the element ‘mezzo’ in the trade marks when comparing the signs in question.
A felperes szerint ebből következik, hogy különleges jelentőséget kell tulajdonítani a szóban forgó megjelölések összehasonlítása során a két védjegyben szereplő „mezzo” kifejezés jelenlétének.
Further, the applicant maintains that the fact that the MEZZOMIX trade mark is widely known in Germany calls for greater rigour — and stronger protection for that mark — when comparing it with the mark applied for.
Ezenkívül a felperes azon a véleményen van, hogy a MEZZOMIX védjegyének németországi hírneve nagyobb szigorúságot és erősebb védelmet kíván a bejelentett védjeggyel való összehasonlítása során.