natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission observes, in that regard, that only the rule on limitation periods in Regulation No 2988/74 is decisive.
A Bizottság e tekintetben kifejti, hogy egyedül a 2988/74 rendelet elévülési szabálya meghatározó.
If the fact of exceeding a reasonable period, in particular where it entails breach of the rights of defence of the parsons concerned, were a ground for annulment of a decision finding an infringement of the competition rules, that would not apply where it is the amount of the fines imposed in that decision that is disputed, since the Commission’s power to impose fines is governed by Regulation No 2988/74, which establishes a limitation period in that regard.
Amennyiben az ésszerű határidő túllépése, különösen ha az érintettek védelemhez való jogának megsértésével jár, igazolná a versenyjogi szabályok megsértését megállapító határozat megsemmisítését, ez nem lenne így, amennyiben a Bizottság által az adott határozatban kiszabott bírságok összegét vitatják, mivel a Bizottság bírságkiszabási jogkörét a 2988/74 rendelet szabályozza, amely e tekintetben elévülési határidőt ír elő.
The Commission submits, next, in a desire to be exhaustive, that even if it is proved that the reasonable time has been exceeded, that constitutes a ground for annulment of the decision only if the breach of that principle adversely affected the rights of defence of the undertakings concerned (Joined Cases T-5/00 and T-6/00 Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied and Technische Unie v Commission [2003] ECR II-5761, paragraph 74).
A Bizottság a teljesség kedvéért megjegyzi továbbá, hogy az ésszerű határidő túllépése – még ha bizonyítást nyerne is – csak akkor igazolhatja a határozat megsemmisítését, ha ezen elv megsértése sértette az érintett vállalkozások védelemhez való jogát (az Elsőfokú Bíróság T-5/00. és T-6/00. sz., Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied és Technische Unie kontra Bizottság egyesített ügyekben 2003. december 16-án hozott ítéletének [EBHT 2003., II-5761. o.] 74. pontja).
In this case, Hoechst has not explained in what way its defence was impeded by what it alleges to have been the Commission’s dilatory treatment of the case.
A jelen esetben azonban a Hoechst nem fejtette ki, hogy a védelmét mennyiben akadályozta az ügy állítólagosan lassú Bizottság általi kezelése.
Furthermore, the excessive duration of that phase of the administrative procedure is not in itself capable of adversely affecting the rights of the defence, since the persons concerned are not the subject of a formal accusation of infringement of the competition rules until they receive the statement of objections, and therefore have no need to defend themselves (Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied and Technische Unie v Commission, paragraph 216 above, paragraph 78).
Ráadásul a közigazgatási eljárás e szakaszának rendkívüli hosszúsága önmagában nem sérti a védelemhez való jogot, amennyiben a közösségi versenyszabályok megsértésével kapcsolatban az érdekelteket formálisan nem vonják eljárás alá a kifogásközlés kézhezvételéig, így addig nincs szükségük védelemre (a fenti 216. pontban hivatkozott Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied és Technische Unie kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 78. pontja).
Last, the Commission maintains that the ‘total’ duration of the proceedings did not exceed a reasonable time (Case T-67/01 JCB Service v Commission [2004] ECR II-49, paragraph 43).
Végül, a Bizottság úgy értékeli, hogy az eljárás „teljes” hossza nem lépett túl az ésszerű határidőn (az Elsőfokú Bíróság T-67/01. sz., JCB Service kontra Bizottság ügyben 2004. január 13-án hozott ítéletének [EBHT 2004., II-49. o.] 43. pontja).
It must be observed, first of all, that, as the Commission submits, the present plea seeks, according to the actual wording of the application, to obtain ‘annulment of the Decision in so far as it fixes the amount of the fine’.
Először is meg kell állapítani, amint a Bizottság is kiemeli, hogy e jogalap – a keresetlevél megfogalmazása szerint – „a határozat megsemmisítésé[re irányul], amenynyiben ez utóbbi állapítja meg a bírság összegét”.
This plea therefore seeks, in substance, to obtain annulment of or, at least, a reduction in the amount of the fine imposed on Hoechst.
E jogalap tehát lényegében a Hoechsttel szemben kiszabott bírság megsemmisítésére vagy – legalábbis – csökkentésére irányul.
While the fact that a reasonable period is exceeded may, in certain circumstances, justify annulment of a decision finding an infringement of the competition rules, that does not apply where what is being disputed is the amount of the fines imposed by
Amennyiben az ésszerű határidő túllépése bizonyos feltételek mellett indokolhatja a versenyjogi szabályok megsértését megállapító határozat megsemmisítését, ez nem lenne így, amennyiben az e határozatban kiszabott bírságok összegét vitatják, mivel
2008 — CASE T-410/03 that decision, since the Commission’s power to impose fines is governed by Regulation No 2988/74, which establishes a limitation period for that purpose (Case T-213/00 CMA CGM and Others v Commission [2003] ECR II-913, paragraph 321).
SZ. ÜGY a Bizottság bírságkiszabási jogkörét a 2988/74 rendelet szabályozza, amely e tekintetben elévülési időt ír elő (az Elsőfokú Bíróság T-213/00. sz., CMA CGM kontra Bizottság ügyben 2003. március 19-én hozott ítéletének [EBHT 2003., II-913. o.] 321. pontja).
The second recital in the preamble to Regulation No 2988/74 states that the limitation period was introduced to ensure legal certainty.
A 2988/74 rendelet második preabulumbekezdéséből kitűnik, hogy az elévülés elvének bevezetésére a jogbiztonság érdekében került sor.
According to that recital, ‘for the matter to be covered fully, it is necessary that provision for limitation be made not only as regards the power to impose fines or penalties, but also as regards the power to enforce decisions imposing fines, penalties or periodic penalty payments; … such provisions should specify the length of limitation periods, the date on which time starts to run and the events which have the effect of interrupting or suspending the limitation period; in this respect the interests of undertakings and associations of undertakings on the one hand, and the requirements imposed by administrative practice, on the other hand, should be taken into account’.
Ugyanezen preambulumbekezdés szerint „ahhoz, hogy az elévülési időre vonatkozó rendelkezés az ügy teljes körét átfogja, annak nemcsak a pénzbírságok és büntetések kiszabásának hatáskörére, hanem a pénzbírságok, büntetések és kényszerítő bírságok kiszabására vonatkozó határozatok végrehajtásának hatáskörére is ki kell terjednie; […] az ilyen rendelkezéseknek elő kell írniuk az elévülési idő hosszát, azaz azt az időpontot, amelytől az elévülési időszak kezdődik, valamint azokat az eseményeket, amelyek az elévülési időszak megszakításához vagy felfüggesztéséhez vezetnek, [és] tekintetben figyelembe kell venni egyrészt a vállalkozások és a vállalkozások társulásainak érdekeit, másrészt a közigazgatási gyakorlat által meghatározott követelményeket”.
Thus, with regard to the Commission’s power to impose fines, Article 1(1)(b) of Regulation No 2988/74 provides that the Commission’s power to impose fines is subject to a five-year limitation period in respect of breaches of the Community competition rules (CMA CGM and Others v Commission, paragraph 220 above, paragraphs 322 and 323).
Így a Bizottságnak a bírságok vagy szankciók kiszabását érintő jogkörét illetően a 2988/74 rendelet 1. cikke (1) bekezdésének b) pontja úgy rendelkezik, hogy a Bizottság bírságkiszabási jogkörét ötéves elévülési időn belül gyakorolhatja a közösségi versenyjog szabályainak megsértése esetében (a fenti 220. pontban hivatkozott és társai kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 322. és 323. pontja).
Under Article 1(2) of that regulation, time is to begin to run upon the day on which the infringement is committed or, in the case of continuing or repeated infringements, on the day on which the infringement ceases.
Az említett rendelet 1. cikkének (2) bekezdése értelmében az elévülési időszak azon a napon kezdődik, amelyen a jogsértést elkövették, illetve folyamatos vagy ismétlődő jogsértés esetén attól a naptól kezdődik, amelyen a jogsértés megszűnik.
However, the limitation period may be interrupted or suspended, in accordance with Articles 2 and 3, respectively, of Regulation No 2988/74.
A 2988/74 rendelet 2. és 3. cikkének értelmében azonban sor kerülhet az elévülési időszak megszakítására és felfüggesztésére.
Under Article 2(1) of Regulation No 2988/74, actions which interrupt the running of the period are to include, in particular, written requests for information by the Commission, the commencement of proceedings by the Commission and notification of the statement of objections.
Az elévülési időszak folyamatát megszakító intézkedések a 2988/74 rendelet 2. cikkének (1) bekezdése értelmében különösen az alábbiak: a Bizottság írásbeli információkérései, vizsgálat Bizottság általi elrendelése és a kifogásközlés.
The limitation period is to be interrupted with effect from the date on which the action is notified to at least one undertaking or association of undertakings which have participated in the infringement.
Az elévülési időszak megszakítása attól a naptól kezdve érvényes, amelyen az intézkedésről legalább egy olyan vállalkozást vagy vállalkozások társulását értesítenek, amely részt vett a jogsértésben.
Under Article 2(3) of Regulation No 2988/74, each interruption is to start time running afresh; however, the limitation period is to expire at the latest on the day on which a period equal to twice the limitation period has elapsed without the Commission having imposed a fine or a penalty.
A 2988/74 rendelet 2. cikkének (3) bekezdése szerint minden megszakítással újra kezdődik az elévülési időszak, az elévülési időszak azonban legkésőbb azon a napon jár le, amelyen az elévülési időszak kétszeresének megfelelő időszak anélkül telt el, hogy a Bizottság pénzbírságot vagy büntetést szabott volna ki.
The limitation period in proceedings is to be suspended for as long as the Commission’s decision is the subject of proceedings pending before the Court of Justice of the European Communities.
Az eljárás elévülési időszakát annak időtartamára felfüggesztik, ameddig a Bizottság határozata alapján az Európai Közösségek Bíróságán eljárás van folyamatban.
It follows that Regulation No 2988/74 established a complete system of rules covering in detail the periods within which the Commission is entitled, without undermining the fundamental requirement of legal certainty, to impose fines on undertakings which are the subject of procedures under the Community competition rules.
Következésképpen a 2988/74 rendelet teljes körű szabályrendszert alkotott, részletekbe menően szabályozva azon határidőket, amelyeken belül a Bizottság jogosult, a jogbiztonság alapvető követelményének veszélyeztetése nélkül, bírságot kiszabni azon vállalkozásokra, amelyek a közösségi versenyszabályok alkalmazására vonatkozó eljárásokban érintettek.
In that regard, it must be emphasised that, with respect to fines imposed under the Community competition rules, it follows from Article 2(3) of Regulation No 2988/74 that, subject to any suspension, the limitation period expires in any event after 10 years where it is interrupted pursuant to Article 2(1) of that regulation, so that the Commission cannot put off a decision about fines indefinitely without incurring the risk of the limitation period expiring (CMA CGM and Others v Commission, paragraph 220 above, paragraph 324).
E tekintetben ki kell emelni, hogy a közösségi versenyjog szabályainak alkalmazása keretében kiszabott bírságokat illetően kitűnik a 2988/74 rendelet 2. cikkének (3) bekezdéséből, hogy az elévülési időszak mindenképpen lejár – az esetleges felfüggesztéstől eltekintve – tíz évvel azután, hogy az elévülési időszak a rendelet 2. cikkének (1) bekezdése szerint megszakad, ekképpen a Bizottság az elévülés veszélye nélkül nem húzhatja vég nélkül a bírságokra vonatkozó határozat meghozatalát (a fenti 220. pontban hivatkozott CMA CGM és társai kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 324. pontja).
In the light of those rules, there is no room for consideration of the Commission’s duty to exercise its power to impose fines within a reasonable period (CMA CGM and Others v Commission, paragraph 220 above, paragraph 324; see also, to that effect, Case 48/69 ICI v Commission, paragraph 215 above, paragraphs 46 to 49, and Geigy v Commission, paragraph 215 above, paragraphs 20 to 22).
E szabályozás okán el kell utasítani a Bizottságnak a bírságkiszabási jogköre ésszerű határidőn belüli gyakorlására vonatkozó kötelezettségével kapcsolatos valamennyi megfontolást (a fenti 220. pontban hivatkozott CMA CGM és társai kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 324. pontja, valamint lásd még ebben az értelemben a fenti 215. pontban hivatkozott ICI kontra Bizottság ügyben 1972. július 14-én hozott ítélet 46–49. pontját és a fenti 215. pontban hivatkozott Geigy kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 20–22. pontját).
In the present case, it is common ground that the infringements in question were continuous.
A jelen esetben nyilvánvaló, hogy a szóban forgó jogsértések folyamatosak voltak.
Furthermore, the Commission considered, without that point being disputed by Hoechst, that the infringements found had ceased no later than the end of October 1996.
Egyébként a Bizottság úgy találta – anélkül, hogy ezt a Hoechst vitatta volna –, hogy a megállapított jogsértések legkésőbb 1996 októberének végén véget értek.
Accordingly, in light of the subsequent actions interrupting the limitation period, in particular the requests for information under Article 11 of Regulation No 17 and the statement of objections, and having regard to the fact that the entire period between the end of October 1996 and the adoption of the Decision on 1 October 2003 did not exceed 10 years, the proceedings were not time barred when the Commission adopted the Decision, a circumstance which Hoechst has not in any way disputed in these proceedings (see, to that effect, Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied and Technische Unie v Commission, paragraph 216 above, paragraph 90).
Ennélfogva, figyelembe véve az elévülést megszakító korábbi intézkedéseket, azaz a 17. rendelet 11. cikke szerinti információkéréseket és a kifogásközlést, valamint figyelembe véve, hogy 1996 októbere és a határozat 2003. október 1-i elfogadása között eltelt teljes időszak nem haladta meg a tíz évet, az elévülési idő még nem járt le, amikor a Bizottság a határozatot hozta, amit egyébként a Hoechst egyáltalán nem vitatott a jelen eljárás során (lásd ebben az értelemben a fenti 216. pontban hivatkozott Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied és Technische Unie kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 90. pontját).
For those reasons, Hoechst’s present plea, in that it seeks ‘annulment of the Decision in so far as it fixes the amount of the fine’, must be rejected.
Ezen okokból el kell utasítani a Hoechst e jogalapját, amennyiben „a határozat megsemmisítésé[re irányul], amennyiben ez utóbbi állapítja meg a bírság összegét”.
In any event, it must be borne in mind that the fact that a reasonable time is exceeded, even on the assumption that it is established, does not necessarily constitute a ground for annulment of the Decision.
Mindenesetre emlékeztetni kell arra, hogy az ésszerű határidő túllépése, még ha bizonyítást nyer is, nem feltétlenül indokolja a határozat megsemmisítését.
For the purposes of the application of the competition rules, the fact of exceeding a reasonable time can constitute a ground for annulment only in the case of a decision finding infringements, provided that it has been established that the breach of that principle adversely affected the rights of defence of the undertakings concerned.
A versenyjogi szabályok alkalmazását illetően az ésszerű határidő túllépése csak akkor szolgálhat a jogsértést megállapító határozat megsemmisítésének alapjául, ha bizonyítható, hogy ezen elv megsértése sértette az érintett vállalkozások védelemhez való jogát.
Other than in that specific case, failure to observe the duty to deal with the matter within a reasonable time has no effect on the validity of the administrative procedure under Regulation No 17 (Limburgse Vinyl Maatschappij and Others v Commission, paragraph 152 above, paragraph 122; Case T-62/99 Sodima v Commission [2001] ECR II-655, paragraph 94; and Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied and Technische Unie v Commission, paragraph 216 above, paragraph 74; see also, to that effect, Case C-105/04 P Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elktrotechnisch Gebied v Commission [2006] ECR I-8725, paragraphs 42 to 44).
E sajátos eseten kívül az ésszerű határidőn belüli határozathozatal kötelezettségének megsértése nem érinti a 17. rendelet alapján folytatott közigazgatási eljárás érvényességét (a fenti 153. pontban hivatkozott Tribunal Limburgse Vinyl Maatschappij és társai kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 122. pontja; az Elsőfokú Bíróság T-62/99. sz., Sodima kontra Bizottság ügyben 2001. február 14-én hozott ítéletének [EBHT 2001., II-655. o.] 94. pontja és a fenti 216. pontban hivatkozott Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied és Technische Unie kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 74. pontja, lásd továbbá ebben az értelemben a Bíróság C-105/04. P. sz., Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied kontra Bizottság ügyben 2006. szeptember 21-én hozott ítéletének [EBHT 2006., I-8725. o.] 42–44. pontját).
Hoechst has not maintained that the fact that a reasonable time was exceeded in the present case adversely affected its rights of defence.
A Hoechst nem állította, hogy a jelen ügyben az ésszerű határidő esetleges túllépése sértette a védelemhez való jogát.
Furthermore, even on the assumption that Hoechst’s application may be interpreted in that sense, the arguments put forward in that regard must be regarded as general arguments and would not be of such a kind as to establish that there was an actual breach of its rights of defence, which must be examined by reference to the specific circumstances of each case (see, to that effect, Case C-105/04 P Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied v Commission, paragraph 227 above, paragraph 59).
Feltételezve, hogy a Hoechst keresete értelmezhető lenne ekképpen, az e tekintetben felhozott érvelést általános jellegűnek kell tekinteni, amely nem alkalmas arra, hogy a védelemhez való jog megsértésének valódiságát bizonyítsa, amelyet minden esetben az ügy sajátos körülményeire tekintettel kell vizsgálni (lásd ebben az értelemben a fenti 227. pontban hivatkozott Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 59. pontját).
For all of those reasons, the 12th plea must be rejected.
A fenti okokból a tizenkettedik jogalapot el kell utasítani.
B — The 13th plea, alleging improper concealment of certain grounds of the Decision
B – A harmadik, a határozat bizonyos indokainak jogellenes elleplezésére alapított jogalapról
Summary of the Decision
A határozat összefoglalása
At recital 37 to the Decision, the Commission states:
A határozat (37) preambulumbekezdésében a Bizottság kifejti:
‘… Chisso’s total worldwide turnover in 2002 was [Japanese yen] 117,711 million (EUR 973.4 million).’
„[…] A Chisso teljes világméretű forgalma 2002ben 117,711 milliárd [japán jen] (973,4 millió euró) volt.”
At recital 42 to the Decision, the Commission states:
A határozat (42) preambulumbekezdésében a Bizottság rámutat:
‘… Daicel’s total worldwide turnover in the fiscal year 2002 was [Japanese yen] 271,341 million (EUR 2,243.9 million).’
„[…] A Daicel teljes világméretű forgalma 2002ben 271,341 milliárd [japán jen] (2,2439 milliárd euró) volt.”
At recital 50 to the Decision, the Commission states:
A határozat (50) preambulumbekezdésében a Bizottság megállapítja:
‘… Nippon [Synthetic]’s total worldwide turnover in the fiscal year 2002 was [Japanese yen] 38,872 million (EUR 321.5 million).’
„[…] A Nippon [Synthetic] teljes világméretű forgalma 2002ben 38,872 milliárd [japán jen] (321,5 millió euró) volt.”
At recital 55 to the Decision, the Commission states:
A határozat (55) preambulumbekezdésében a Bizottság kifejti:
‘… Ueno’s total worldwide turnover in 2002 was [Japanese yen] 25,034 million (EUR 199.5 million).’
„[…] Az Ueno teljes világméretű forgalma 2002ben 25,034 milliárd [japán jen] (199,5 millió euró) volt.”
Table I of the Decision is set out as follows:
A határozat I. táblázata a következőképpen néz ki:
Size and relative importance in the sorbates market
Viszonylagos méret és súly a szorbátok piacán
Worldwide sorbates turnover EEA sorbates turnover (in (in EUR million) and esti-EUR million) and estimated mated market shares for the market shares for the year year 19951995
A szorbátok vonatkozásában A szorbátok vonatkozásában elért világméretű forgalom az EGT-ben elért forgalom (millió euróban kifejezve) és (millió euróban kifejezve) és becsült világszintű piaci ré-becsült piaci részesedés 1995-szesedés 1995-benben
… (more than 9.5% and less … (more than 4% and less than de 15%)than 15%)
[…] (több mint 9,5% és kevesebb mint 15%)
… (more than 9.5% and less … (more than 4% and less than 15%)than 15%)
[…] (több mint 9,5% és kevesebb mint 15%)
… (less than 16%)
[…] (kevesebb mint 30%)
Others including Chemi-… (less than 30%)nova and Eastman
[…] (kevesebb mint 16%)
Last, recital 352 to the Decision is worded as follows:
Végül a határozat (352) preambulumbekezdésének szövege a következő:
‘Table I shows that in 1995 Hoechst was by far the largest producer of sorbates in the worldwide market with a market share [above 20%] (in the EEA [above 45%]).
„A [határozat] I. táblázata szerint 1995ben a Hoechst magasan a legnagyobb szorbátelőállító volt a világpiacon, 23,6%-os (az EGT-ben 48%-os) piaci részesedéssel.
It is therefore placed in the first group.
E vállalkozás ezért az első csoportba kerül.
Daicel, Chisso[,] Nippon [Synthetic] and Ueno all have market shares between [9.5%] and [15%] (in the EEA between [4%] and [15%]).
A Daicel, a Chisso, a Nippon [Synthetic] és az Ueno valamennyien 9,5% és 15% közötti piaci részesedéssel rendelkeztek (az EGT-ben 4% és 15% között).
Therefore, they are placed in the second group.’
Ezért ezek a vállalkozások a második csoportba kerülnek”.
The sign ‘…’ in recitals 37, 42, 50 and 55 and in Table I of the Decision corresponds to a passage concealed by the Commission for reasons of confidentiality, according to the explanation given in the Decision.
A „[…]” jelölés a határozat (37), (42), (50) és (55) preambulumbekezdéseiben és az I. táblázatában egy olyan résznek felel meg, amelyet a Bizottság bizalmas jellege miatt kitakart a határozatban nyújtott magyarázatoknak megfelelően.
Hoechst contends that in a final decision in which a fine is imposed, at the latest in the version notified to the persons concerned, there must no longer be any deleted passages containing evidence or assessments of fact or of law.
A Hoechst úgy érvel, hogy valamely bírságot kiszabó végleges határozatban – legkésőbb a megküldött változatában – nem lehetnek már bizonyítékokat, illetve ténybeli vagy jogi értékelést tartalmazó kitakart részek.
Otherwise, there is a breach of the rights of the defence.
Ellenkező esetben sérülne a védelemhez való jog.
Hoechst submits that the obligation to communicate the reasoning on which the Decision is based applies to the addressee of the decision.
A Hoechst kifejti, hogy a határozat indokolása közlésének kötelezettsége e határozat címzettje irányában áll fenn.