natgillin/translations-raw huggingface dataset:
8 Note that this relationship is just an approximation, which is only reasonably accurate as long as r, i and p are relatively small.
8 Megjegyzendő, hogy ez az összefüggés csak közelítés, ezért csak abban az esetben elfogadhatóan pontos, ha r, i és p i értéke viszonylag kicsi.
In fact, it can be demonstrated that 1 + r = (1 + i) x (1 + p) or r=i–p – r x p.
Valójában kimutatható, hogy 1 + r = (1 + i) x (1 + p i) vagy r=i–p i – r x p i.
Of course, for low levels of r and p, the term r x p becomes negligible and, therefore, r=i–p is the approximation used.
Természetesen, amennyiben az r és a p i értéke alacsony, az r x p i elhanyagolható nagyságú, tehát a r=i–p i közelítést használjuk.
More precisely, the equation postulates that, given the ex ante real rate, the nominal interest rate i moves in parallel with changes in expected inflation pe.
Pontosabban az egyenlet azon a feltevésen alapul, hogy adott ex ante reálkamat mellett, az i nominális kamat a pe várt inflációval együtt változik.
This one-for-one relationship between the expected inflation rate and the nominal interest rate is called the “Fisher effect”, i.e. where higher inflation leads to higher nominal interest rates.
A várt infláció és a nominális kamat közti egyenes arányú összefüggést nevezzük „Fisher-hatásnak”, amely szerint a nagyobb infláció magasabb nominális kamatokat eredményez.
So, what would this equation tell us about the determinants of nominal interest rates?
Mit árul el a fenti egyenlet a nominális kamatokat meghatározó tényezőkről?
When a borrower (for example a person who wants to buy a new car) and a lender (for example a bank) agree on a nominal interest rate, they do not know exactly what the inflation rate will be for the loan period.
Amikor a hitelfelvevő (például valaki, aki autót szándékozik vásárolni) és a hitelező (például egy bank) megállapodik valamilyen nominális kamatban, nem tudják még, mekkora lesz pontosan az inflációs ráta a kölcsön futamideje alatt.
It is therefore important to distinguish between two concepts of the real interest rate: the real interest rate the borrower and lender expect when the loan is made, called the ex ante real (r*) interest rate, and the real interest rate actually realised, called the ex post interest rate (r).
Fontos tehát különbséget tenni a reálkamat két fajtája között: azt a reálkamatot, amelyet a hitelfelvevő és a hitelező a hitelfelvétel időpontjában vár, ex ante reálkamatnak (r*) nevezzük, a ténylegesen megvalósuló kamatot pedig ex post reálkamatnak (r).
A high nominal interest rate on a bank deposit or government bond may therefore simply reflect high inflation expectations and does not necessarily signal that the real return on this investment is expected to be high as well.
Egy bankbetéthez vagy államkötvényhez kapcsolódó magas nominális kamat tehát lehet, hogy egyszerűen csak a nagy inflációs várakozásokat tükrözi, és nem szükségszerűen azt, hogy az adott befektetésen magas reálhozamot várnak.
This concept is important for everyone who borrows or lends money.
Ennek az elvnek minden hitelfelvevő és hitelező szempontjából nagy jelentősége van.
It should also be noted that, under certain circumstances, interest rates can include risk premia.
Bár a kölcsönfelvevők és a hitelezők nem tudják pontosan megjósolni a jövőbeli inflációt, valószínűleg van a jövőbeli inflációra vonatkozóan valamilyen várakozásuk.
These usually encompass inflation (uncertainty) risk premia, exchange rate risk premia and default risk premia.
Jelöljük p - vel a ténylegesen realizálódott inflációt és pe -vel az inflációs várakozást. Az ex ante reálkamat i - pe, az ex post
Although borrowers and lenders cannot predict future inflation accurately, it seems quite plausible that they do have some expectation of the future inflation rate. Let p denote actual realised inflation and pe the expectation of this rate of inflation.
Megjegyzendő, hogy bizonyos körülmények között kockázati felár is foglaltatik a kamatokban, amelyet rendszerint az inflációs bizonytalanság, az árfolyam-kockázat és a nemfizetési kockázat miatt kell fizetni.
The ex ante real interest rate is i – pe, and the ex post real interest rate i – p.
reálkamat pedig i – p.
The two interest rates
A két kamatláb abban az esetben tér
It is obvious that if inflation is positive then the real interest rate is lower than the nominal interest rate.
Ezért tévedésből lehet, hogy túl sokat vásárol belőle.
In the case of general deflation, consumers may not be aware of the fact that a fall in the price level of a single product merely reflects general price developments and not a fall in the relative price level of this good.
figyelembevételével a 100 eurós kötvény 2,5 euro reáljövedelmet fial, amit úgy is lehet mondani, hogy körülbelül 2,5 % a reálkamat.
As a result, they may mistakenly buy too much of this product.
Látható, hogy pozitív előjelű infláció esetén a reálkamat kisebb a nominális kamatnál.
Consequently, if prices are stable, firms and consumers do not run the risk of misinterpreting changes in the general price level as relative price changes and can make better informed consumption and investment decisions.
Ha tehát stabilak az árak, akkor a cégeket és a fogyasztókat nem fenyegeti az a veszély, hogy tévesen relatív árváltozásként ítélik meg az általános árszint elmozdulását, tehát megalapozottabb fogyasztási, beruházási döntéseket tudnak hozni.
Price stability makes it easier for people to identify changes in the prices of goods.
Az árstabilitásnak köszönhetően könnyebben észre lehet venni, amikor megváltozik egy termék ára.
Price stability supports higher living standards by helping to … The information above explains why inflation and deflation are generally undesirable phenomena.
Az árstabilitás úgy segíti elő a magasabb életszínvonalat, hogy … A fentiekben meghatároztuk, hogy általánosságban miért nem jó az infláció és a defláció.
Indeed, there are substantial disadvantages and costs related to inflation and deflation.
Az inflációnak és a deflációnak kétségtelenül jelentős negatív következményei és költségei vannak.
Price stability prevents these costs from arising and brings about important benefits for all citizens.There are several ways in which price stability helps to achieve high levels of economic welfare, e. g. in the form of high employment.
Az árstabilitás ugyanakkor elejét veszi ezeknek a költségeknek, és minden polgár számára nagy előnyökkel jár. Az árstabilitás többféle módon, például a magas foglalkoztatottsággal segíti a gazdasági jólét elérését.
Uncertainty about the rate of inflation may also lead firms to make wrong employment decisions.
Az inflációs rátával kapcsolatos bizonytalanság miatt fennáll a veszély, hogy a vállalatok a munkaerő-felvétellel kapcsolatban rossz döntést hoznak.
To illustrate this, let us suppose that in an environment of high inflation, a firm misinterprets the increase in the market price of its goods by, say, 5 %, as a relative price decrease as it is not aware that the inflation rate has recently fallen from, say, 6 % to 4 %.
Ennek érzékeltetésére tegyük fel, hogy magas infláció idején egy cég tévesen úgy gondolja, hogy termékei árának például 5 %-os emelésével csökkent a relatív ára, mivel nem tudja, hogy az infláció röviddel azelőtt tegyük fel 6 %-ról 4 %-ra esett.
The firm might then decide to invest less and lay off workers in order to reduce its production capacities, as it would otherwise expect to make a loss given the perceived decrease in the relative price of its goods.
Emiatt lehet, hogy a beruházások és a dolgozói létszám csökkentése mellett dönt, a mivel a termelési kapacitást kívánja csökkenteni. Ezt azért teszi, mert egyébként veszteséges lenne, hiszen abban a hiszemben van, hogy csökken termékeinek relatív ára.
However, this decision would ultimately turn out to be wrong, as the nominal wages of employees due to lower inflation may increase by less than that assumed by the firm.
Azonban végül kiderül, hogy hibásan döntött, mivel a munkavállalók nominálbére az alacsonyabb infláció miatt a vállalat számításainál lassabban nő.
Economists would describe this as a “misallocation” of resources.
A közgazdászok erre a jelenségre hibás erőforrás-elosztás néven szoktak hivatkozni.
In essence, it implies that resources (capital, labour, etc.) have been wasted, as some employees would have been made redundant because of instabilities in price developments.
Lényegében véve a különböző erőforrások (tőke, munka stb.) pazarló felhasználásáról van szó, mivel a bizonytalan áralakulás miatt bocsátottak el munkavállalókat.
… reduce uncertainty about general price developments and thereby improve the transparency of relative prices … First, price stability makes it easier for people to identify changes in the prices of goods expressed in terms of other goods (i.e.“relative prices”), since such changes are not concealed by fluctuations in the overall price level.
… csökkenti az általános árszint alakulásával kapcsolatos bizonytalanságot, ezáltal javítja a relatív árak átláthatóságát … Stabil árak mellett az emberek egyrészt könnyebben azonosítani tudják, hogyan változtak bizonyos árak más árucikkek árában mérve (relatív árak), mivel stabil árak esetén az általános árszint ingadozása nem fedi el a relatív árak változását.
For example, let us suppose that the price of a certain product increases by 3 %.
Tegyük fel például, hogy egy adott áru ára 3%-kal emelkedik.
If the general price level is stable, consumers know that the relative price of this product has increased and may therefore decide to buy less of it.
Ha az általános árszint stabil, a fogyasztó tudja, hogy a termék relatíve megdrágult, ezért dönthet úgy, hogy kevesebbet vesz belőle.
If there is high and unstable inflation, however, it is more difficult to find out the relative price, which may have even declined.
Nagy, változékony infláció esetén azonban nehezebb a relatív ár megállapítása, amely akár csökkenhetett is.
In such a situation it may be better for the consumer to buy relatively more of the product of which the price has increased by “only” 3 %.
Utóbbi esetben a fogyasztó akár jobban is járhat, ha relatíve többet vásárol abból a termékből, amelynek „csak” 3%-kal ment fel az ára.
A similar waste of resources would result if workers and unions were uncertain about future inflation and therefore demanded a rather high nominal wage increase in order to avoid high future inflation leading to significant declines in real wages.
Hasonlóképp az erőforrások elvesztegetését jelentené, ha a munkások és a szakszervezetek elbizonytalanodnának a jövőbeli inflációval kapcsolatban, és így magas nominálbéreket követelnének, hogy elkerüljék a magas jövőbeli infláció nyomán fellépő jelentős reálbércsökkenést.
If firms had lower inflation expectations than workers/ unions in such a situation, they would consider a given nominal wage increase as a rather high real wage increase and may therefore reduce their workforce or, at least, hire fewer workers than they would without the high “perceived” real wage increase.
Ha a vállalatok inflációs várakozása ebben a helyzetben alacsonyabb lenne mint a munkásoké/szakszervezeteké, akkor számukra egy adott nominálbér-emelés igen jelentős reálbéremelésnek számítana.
Lasting price stability increases the efficiency of the economy and, therefore, the welfare of households.
Emiatt előfordulhat, hogy csökkentik a dolgozói létszámot, vagy legalábbis kevesebb új munkaerőt vesznek fel ahhoz képest, mintha a reálbérek növekedését kisebbnek érzékelnék.
… avoid unnecessary hedging activities … Third, the credible maintenance of price stability also makes it less likely that individuals and firms will divert resources from productive uses in order to protect themselves (i.e. to “hedge”) against inflation or deflation, for example by indexing nominal contracts to price developments.As full indexation is not possible or is too costly, in a high-inflation environment there is an incentive to stockpile real goods, since in such circumstances they retain their value better than money or certain financial assets.
… feleslegessé teszi a fedezeti ügyleteket … Harmadszor: az árstabilitás hiteles fenntartásával csökkenthető annak valószínűsége, hogy az egyének és vállalatok eltereljék az erőforrásokat a termelői felhasználástól (azaz veszteségük korlátozására ellenoldali ügyleteket kössenek), így védekezve az infláció, illetve a defláció ellen, például a nominális szerződések áralakuláshoz való indexálásával. Mivel a tökéletes indexálás nem lehetséges, illetve túl költséges, a magas infláció arra készteti az embereket, hogy a pénznél, illetve egyes pénzügyi eszközöknél értékállóbb reáljavakat halmozzanak fel.
However, an excessive stockpiling of goods is clearly not an efficient investment decision and hinders economic and real income growth.
Azonban egyértelmű, hogy a túlzott felhalmozás egyrészt nem számít hatékony beruházási döntésnek, másrészt gátolja a gazdaság és a reáljövedelmek növekedését.
Price stability reduces inflation uncertainty and therefore helps to prevent the misallocation of resources described above.
Az árstabilitás csökkenti az inflációs bizonytalanságot, így elkerülhető a hibás erőforráselosztás.
By helping the market guide resources to where they can be used most productively, lasting price stability increases the efficiency of the economy and, therefore, the welfare of households.
Azzal, hogy a tartósan stabil árak lehetővé teszik a piac számára az erőforrásoknak a termelékenységet javító területekre való irányítását, javítják a gazdasági hatékonyságot és a lakosság jóléti szintjét.
… reduce distortionary effects of tax systems and social security systems … Fourth, tax and welfare systems can create incentives which distort economic behaviour.
… enyhíti az adórendszer és a társadalombiztosítási rendszer torzító hatását … Negyedrészt az adó- és a jóléti rendszer esetenként a gazdasági magatartást torzító ösztönzők kialakulásához vezet.
In many cases, these distortions are exacerbated by inflation or deflation, as fiscal systems do not normally allow for the indexation of tax rates and social security contributions to the inflation rate.
Ezeket a torzulásokat az infláció vagy a defláció sokszor súlyosbítja, mivel a költségvetési rendszer általában nem teszi lehetővé az adókulcsok és a társadalombiztosítási járulékok inflációs rátához való indexálását.
For instance, salary increases that are meant to compensate workers for inflationary developments could result in employees being subject to a higher tax rate, a phenomenon that is known as “cold progression”.
A dolgozó inflációval szembeni kárpótlására szolgáló fizetésemelés miatt például az alkalmazott magasabb adósávba kerülhet; ezt a jelenséget „hideg progressziónak” nevezzük.
Price stability reduces these distortionary effects associated with the impact of inflationary or deflationary developments on taxation and social systems.
Az árstabilitás enyhíti az adózásban és a szociális rendszerben az inflációs és deflációs folyamatok következtében fellépő torzulásokat.
… reduce inflation risk premia in interest rates … Second, if creditors can be sure that prices will remain stable in the future, they will not demand an extra return (a socalled “inflation risk premium”) to compensate them for the inflation risks associated with holding nominal assets over the longerterm (see Box 3.2 for details).
… csökkenti a kamatokban az inflációs kockázati felárat … Másodszor: ha a hitelezők biztosak lehetnek abban, hogy az árak a jövőben is stabilak maradnak, nem tartanak igényt plusz hozamra (az ún. inflációs kockázati felárra), amellyel a hosszabb futamidejű nominális eszközökhöz kapcsolódó inflációs kockázatokat kívánják kompenzálni (lásd részletesebben a III.2 keretes írást).
By reducing such risk premia, thereby bringing about lower nominal interest rates, price stability contributes to the efficiency with which the capital markets allocate resources and therefore increases the incentives to invest. This again fosters job creation and, more generally, economic welfare.
A kisebb kockázati felárak és ezáltal nominális kamatok révén az árstabilitás javítja a tőkepiacok forrásallokációjának hatékonyságát, ami ösztönzően hat a beruházásokra, ez pedig végső fokon serkenti a munkahelyteremtést és általában a gazdasági jólétet.
BOX 3.3: HYPERINFLATION doubt that such rates of inflation place a heavy burden on society.
3.3 KERETES ÍRÁS HIPERINFLÁCIÓ
In fact, in Germany, the hyperinflation that followedWorldWar I and peaked in 1923 had devastating economic, social and – as is widely agreed – political consequences.
Németországban például az I. világháborút követő és 1923-ban tetőző hiperinflációnak katasztrofális gazdasági, társadalmi és – amint mindannyian tudjuk – politikai következményei voltak.
A situation in which the rate of inflation is very high and/or rises constantly and eventually becomes out of control is called “hyperinflation”.
Hiperinflációról akkor beszélünk, ha az infláció rendkívül magas és/vagy folyamatosan emelkedik, míg végül kezelhetetlenné válik.
Socially, hyperinflation is a very destructive phenomenon which has far-reaching consequences for individuals and society as a whole.
A hiperinfláció társadalmi szempontból rendkívül destruktív jelenség, amelynek mind az egyén, mind a társadalom egésze szempontjából messzemenő következményei vannak.
Although there is no generally accepted definition of hyperinflation, most economists would agree that a situation where the monthly inflation rate exceeds 50 % can be described as hyperinflation.
Bár a hiperinflációnak nincs általánosan elfogadott meghatározása, a legtöbb közgazdász 50 % feletti havi inflációs rátát ért alatta.
Hyperinflation and periods of very high inflation occurred several times during the 20th century.
A XX. század folyamán számos olyan időszak volt, amelyet hiperinfláció és rendkívül magas infláció jellemzett.
Below are some examples of countries that experienced such high annual rates of inflation and the respective figures for the years indicated:
Íme néhány ország, amelyben ilyen nagyságrendű éves infláció alakult ki. Az országok neve mellett az évszámot, illetve az inflációs adatot is feltüntettük:
As many people lost their savings, this led to a substantial loss in wealth for broad segments of the population.
Sokak megtakarításai gyakorlatilag megsemmisültek, ami a társadalom jelentős rétegei számára komoly vagyonveszteséget jelentett.
The realisation that price levels were constantly rising sparked a vicious circle.
Amint a lakosság felismerte, hogy az árszínvonal folyamatosan növekszik, ördögi kör alakult ki.
People naturally asked for higher wages, anticipating higher price levels in the future.
Az alkalmazottak természetesen béremelést követeltek, hiszen magasabb jövőbeli árakkal számoltak.
These expectations became a reality, since higher wages translated into higher costs of production, which again meant higher prices.
Ezek a várakozások be is igazolódtak, mivel a magasabb bérek magasabb termelési költségeket, vagyis magasabb fogyasztói árakat vontak maguk után.
In the same vein, people started to pass on their money – which lost its value – by spending faster and faster.
Ugyanezen okból kifolyólag a fogyasztók úgy igyekeztek megszabadulni elértéktelenedett pénzüktől, hogy megpróbálták minél rövidebb idő alatt elkölteni.
5,000 % more than 10,000 % 3,100 % 7,500 % 2,100 % 5,000 %
5000 % 10000 %-nál magasabb 3100 % 7500 % 2100 % 5000 %
Let us briefly illustrate the consequences of such a phenomenon.
Most nézzük meg röviden, hogy milyen következményekkel is jár a hiperinfláció.
An inflation rate of 50 % per month implies an increase of more than 100-fold in the price level over a year and an increase of more than two million-fold over three years.
50 %-os havi infláció éves szinten 100-szoros, három éves horizonton pedig több mint kétmilliószoros áremelkedést jelent.
The Government reacted to the decline in the value of money by adding more and more zeros to the paper currency, but over time it became impossible to keep up with the exploding price level.
A pénz értékének csökkenésére a kormány azzal reagált, hogy újabb és újabb nullákat írt a bankjegyekre, hamarosan azonban már lehetetlen volt lépést tartani az elszabadult árakkal.
Eventually these hyperinflation costs became intolerable.
A hiperinfláció költségei végül elviselhetetlenné váltak.
Over time money completely lost its role as a store of value, unit of account and medium of exchange.
Idővel a pénz teljesen elveszítette felhalmozási eszköz, elszámolási egység és forgalmi eszköz funkcióját.
Barter became more common and unofficial monies, such as cigarettes, which did not lose their value due to inflation, started to replace official paper money.
Terjedt a cserekereskedelem és a papírpénz helyét különböző nem hivatalos fizetőeszközök – mint például a cigaretta, amely az infláció következtében sem veszített értékéből – kezdték átvenni.
… increase the benefits of holding cash … Fifth, inflation can be interpreted as a hidden tax on holding cash. In other words, people who hold cash (or deposits which are not remunerated at market rates) experience a decline in their real money balances and thus in their real financial wealth when the price level rises, just as if part of their money had been taxed away.
MIÉRT FONTOS drágulás várható foka (tehát minél magasabbak a nominális kamatlábak, lásd a III.2 keretes írást), annál alacsonyabb a háztartások készpénzigénye (a III.4 keretes írás bemutatja, hogy a nominális kamatlábak emelkedése hogyan vonja maga után a (nem kamatozó) pénz iránti kereslet csökkenését).
So, the higher the expected rate of inflation (and therefore the higher nominal interest rates – see Box 3.2), the lower the demand by households for cash holdings (Box 3.4 shows why higher nominal interest rates imply a reduction in the demand for (non-remunerated) money).
Ez akkor is így történik, ha az infláció alakulását nem övezi bizonytalanság, vagyis teljességgel a várakozásoknak megfelelően alakul.
Consequently, if people hold a lower amount of cash, they must make more frequent visits to the bank to withdraw money.
… növeli a készpénztartás előnyeit … Ötödször: az inflációt úgy is fel lehet fogni, mint a készpénztartásra kivetett rejtett adót.
These inconveniences and costs caused by reduced cash holdings are often metaphorically described as the “shoe-leather costs” of inflation, because walking to the bank causes one’s shoes to wear out more quickly.
A készpénztulajdonosok (illetve azok, akiknek nem piaci kamatozású betéteik vannak) azt tapasztalják, hogy az árszint emelkedésével párhuzamosan pénzük reálértéke, vagyis reál pénzügyi vagyonuk csökken, ami éppen olyan, mintha pénzük egy részét az adó vinné el.
More generally, reduced cash holdings can be said to generate higher transaction costs.
Minél magasabb tehát a
BOX 3.4: DEMAND FOR CASH
3.4 KERETES ÍRÁS PÉNZKERESLET
Due to its liquidity, money provides a service to its holder in the form of making transactions easier. Otherwise, people would not obviously have an incentive to hold money which is not remunerated.
Likvid jellegéből következően készpénzzel könnyebb tranzakciókat lebonyolítani, hiszen a lakosságnak egyébként nem állna érdekében a nem kamatozó készpénzállomány fenntartása.
By holding cash, people are subject to socalled “opportunity costs”, as alternative assets pay a positive rate of interest which they would miss out on.
A készpénztartásnak „alternatívaköltsége” is van, ami azt jelenti, hogy a készpénztulajdonos megfosztja magát a készpénz alternatíváját jelentő egyéb eszközből származó kamatjövedelemtől.
Therefore, a higher level of expected inflation, and therefore a higher nominal interest rate (see Box 3.2), tend to have a negative impact on the demand for money.
A magasabb inflációs várakozások, és ennek következtében a magasabb nominális kamatlábak (lásd a III.2 keretes írást) általában negatív irányban befolyásolják a pénzkeresletet.
Consider a situation whereby the shortterm market interest rate paid on bank deposits or a government bond is just 2 %.
Vegyünk például egy olyan esetet, amikor a bankbetétek vagy az állampapírok után fizetett rövid lejáratú piaci kamat mindössze 2 %.