natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Research activity of hepatitis C-positive drug users, is quoted particularly often in the German report, whereas the Dutch report focuses on new treatment methodologies.
A kábítószertörvényeket sértő, heroinnal kapcsolatos bűncselekmények 2000 és 2005 közötti „feljelentéseit” tekintve a kannabiszhoz vagy a kokainhoz képest eltérő a kép: az Európai Unióban összességében átlagosan 15%-os visszaesést lehetett tapasztalni, ami elsősorban 2001 és 2003 közé datálható.
Research studies quoted from the United Kingdom deal mainly with problem drug use, crime and market issues.
Ugyanakkor az országonkénti tendenciák ugyanebben az időszakban nem voltak ilyen egységesek, és az országok egyharmadából emelkedésről számoltak be (13).
The few references to neuroscientific research are primarily Dutch; however, the French MILDT has also financed a series of research projects in this area.
A kábítószer-probléma kutatása
Taking peer-reviewed scientific publications as an indicator of scientific activity, an analysis of such publications during 2005 and 2006 and quoted in the national reports reveals a pattern of thematic research priorities that varies between countries.
Amennyiben a szakértői társértékeléssel készült tudományos publikációkat tekintjük a tudományos tevékenység mércéjének, a 2005 és 2006 során megjelent és az országjelentésekben idézett ilyen publikációk alapján a tematikus kutatási prioritások terén országonként változó mintát figyelhetünk meg.
Addiction treatment appears to be an important subject of research, with the majority of studies examining different aspects of substitution treatment.
A kutatáson belül láthatólag fontos téma az addikció kezelése: a tanulmányok többsége a helyettesítő kezelés különféle szempontjait vizsgálja.
Research on prevention accounts for a much smaller proportion of the scientific literature cited in the national reports.
A megelőzéssel foglalkozó kutatás sokkal kisebb arányt képvisel az országjelentésekben idézett tudományos szakirodalmon belül.
Of the EMCDDA’s five key indicators, publications on infectious diseases are the most numerous, followed by publications on the prevalence of drug use among young people.
Az EMCDDA öt legfontosabb mutatója közül a fertőző betegségekről szóló publikációk száma a legmagasabb, ezután következnek a kábítószer-használat fiatalok körében való előfordulásáról szóló publikációk.
The scientific publications quoted in the national reports vary between countries. Treatment research, particularly treatment
A kábítószerrel kapcsolatos kutatást Európában a nemzeti fókuszpontok beszámolói szerint a nemzeti és európai szintű állami alapokból finanszírozzák.
Recently launched research programmes provide evidence of similar national research priorities among Member States. Current national research funding in Germany is allocated to optimising treatment services to meet treatment demand, including basic research.
Több tagállamból jelentették, hogy a kábítószerekkel foglalkozó kutatást az általános nemzeti kutatási alapból (Németország, Hollandia, Finnország, az Egyesült Királyság), az egészségügyi minisztérium kutatási alapjából (Olaszország) vagy a nemzeti kábítószerügyi koordinációs szerv felügyelete alá tartozó alapokból (Franciaország, Svédország) finanszírozzák.
In 2006, the Netherlands launched the research programme ‘Risk behaviour and dependence’.
Romániában a kutatás finanszírozása nemzetközi szervezeteken, például a Globális Alapon keresztül történik.
In the United Kingdom, studies on the quality of treatment systems and on very young problem drug users have recently been initiated.
Az országjelentésekben idézett tudományos publikációk országonként változóak.
The new Member States are mainly concentrating on building up the scientific base for their monitoring systems, for example through youth surveys.
A kezeléssel kapcsolatos kutatásra, különösen a hepatitis C pozitív kábítószer-használók
) In some of the countries where the proportion of use-related offences involving cannabis has been decreasing, it is worth noting that absolute numbers of use-related offences involving cannabis are on the increase.)
13) Az a tény, hogy az európai átlag nem tükrözi a jelentéstevő országok felénél megállapított növekedést a heroinnal kapcsolatos bűncselekményekben,
The fact that the European average does not reflect the increase in heroin offences found in half of the reporting countries is mainly because countries for which data are missing for two consecutive years are not included in the European average but also because the European average takes into account national population sizes (thus giving more weight to figures from some countries than to others).
( főként abból ered, hogy az európai átlagban nem szerepelnek azok az országok, amelyeknél két egymást követő év adatai hiányoznak, de az is hozzájárul, hogy az európai átlag figyelembe veszi az országos népesség nagyságát (ezáltal egyes országok adataihoz több súlyt rendel).
Annual report 2007: the state of the drugs problem in Europe
Éves jelentés, 2007: A kábítószer-probléma Európában kezelésére különösen gyakran hivatkoztak a német jelentésben, a holland jelentésben pedig az új kezelési módszertanok kaptak hangsúlyt.
Drugs and driving — EMCDDA 2007 selected issue
Kábítószerek és járművezetés, az EMCDDA 2007-es kiválasztott témaköreiben
Psychoactive substances can impair a person’s ability to drive a car to the extent that the risk of accidents and injuries is increased.
A pszichoaktív anyagok olyan mértékben csorbíthatják a személy autóvezetési képességét, hogy ezáltal megnő a balesetek és a sérülések kockázata.
A selected issue on drugs and driving gives an overview on the outcomes of different types of studies on this topic, focusing on cannabis and benzodiazepines, as well as on preventive and legal approaches towards this problem behaviour.
A kábítószerekről és a járművezetésről szóló kiválasztott témakör az erről a témáról készült különböző típusú vizsgálatok eredményeit tekinti át, középpontban a kannabisszal és a benzodiazepinekkel, valamint az ezzel a problémás viselkedéssel szemben képviselt prevenciós és jogi állásponttal.
This selected issue is available in print and on the Internet in English only (http://issues07.emcdda.europa.eu).
Ez a kiválasztott témakör nyomtatott formában és az interneten (http://issues07.emcdda.europa.eu) csak angolul érhető el.
EU funding for drug-related research is provided through research framework programmes, the most recent of which, the seventh framework programme (2007–13), was launched at the end of 2006.
A kábítószerrel összefüggő kutatásra adott EU-s finanszírozást a kutatási keretprogramokon keresztül
Chapter 2Responding to drug problems in Europe — an overview
2. fejezet Európai válaszok a kábítószer-problémákra – áttekintés
The EU drugs action plan 2005–08 specifically calls on Member States to increase the provision of effective and diversified methods of prevention, treatment, harm reduction and social reintegration that are easily accessible.
Az EU 2005–08-as kábítószerügyi cselekvési terve kifejezetten felszólítja a tagállamokat a megelőzés, a kezelés, az ártalomcsökkentés és a társadalmi visszailleszkedés könnyen hozzáférhető, hatékony, sokoldalú módszereinek biztosítására.
These facets of the drug problem in Europe will be discussed in more detail in this chapter.
Ez a fejezet az európai kábítószer-problémának ezen oldalait vizsgálja meg részletesebben.
content and availability of interventions.
szolgálni a beavatkozások tartalmáról és elérhetőségéről.
Germany, the Netherlands and Norway have extended information coverage.
Németország, Hollandia és Norvégia kibővítette a tájékoztatás hatókörét.
Greece, Cyprus, Lithuania and Italy monitor school-based prevention, while in Greece, Poland, Sweden and Finland, community-based prevention services are under study, and France has set up a centralised system to monitor drug prevention.
Görögország, Ciprus, Litvánia és Olaszország nyomon követi az iskolai megelőzést, Görögországban, Lengyelországban, Svédországban és Finnországban a közösségi megelőzési szolgálatokat vizsgálják, Franciaország pedig központosított rendszert hozott létre a drogprevenció monitorozására.
Some countries (the Czech Republic, the autonomous region of Galicia in Spain, Hungary and Norway) are already focusing on the evidence base when funding for interventions is applied for, and are considering introducing accreditation systems.
Néhány országban (Csehország, Spanyolországon belül a galíciai autonóm régió, Magyarország és Norvégia) a beavatkozásokra irányuló pályázatok elbírálásánál megvizsgálják a vonatkozó bizonyítékokat is, és akkreditációs rendszerek bevezetését mérlegelik.
Portugal, Finland and Romania have minimum quality criteria for prevention programmes.
Portugáliában, Finnországban és Romániában minőségi minimumfeltételek vonatkoznak a megelőzési programokra.
Information from Hungary and the Netherlands would suggest that the existence of prevention monitoring systems and quality criteria leads to better reporting on projects and evaluations and a higher quality of interventions.
A Magyarországról és Hollandiából származó információk arra utalnak, hogy a megelőzést monitorozó rendszerek és minőségi kritériumok megléte a projektek esetében jobb beszámoláshoz és értékeléshez vezet, és emeli a beavatkozások színvonalát.
Most prevention programmes are not evaluated.
A legtöbb megelőzési programról nem készül értékelés.
Those that are evaluated are usually assessed in terms of the ‘scope and the acceptance of the intervention’ rather than ‘the extent to which the objectives have been achieved’ (Greek national report).
Ahol mégis sor kerül az értékelésre, ezt rendszerint inkább a „beavatkozás hatóköre és fogadtatása” szempontjából végzik el, kevésbé vizsgálják azt, hogy „mennyiben teljesültek a célkitűzések” (görög országjelentés).
Prevention strategies can be targeted at different groups — ranging from total populations to specific risk groups — and the methods applied vary accordingly.
A megelőzési stratégiák különböző csoportokra irányulhatnak – ez lehet akár a teljes népesség, akár konkrét kockázati csoportok –, és az alkalmazott módszerek is ennek megfelelően változnak.
Treatment and harm-reduction measures are also available to drug users and drug addicts, and in a considerable number of countries their effectiveness has been evaluated through outcome studies.
A kábítószer-használók és kábítószerfüggők számára ugyancsak elérhetők a kezelési és ártalomcsökkentő intézkedések, és az országok jelentős részében ezek hatékonyságát az eredmények vizsgálata segítségével értékelik.
Harm-reduction measures aim to prevent drug-related deaths and to reduce health-related harm, for example HIV or hepatitis C infections.
Az ártalomcsökkentő intézkedések célja a kábítószerrel összefüggő halálesetek megelőzése és a kábítószerrel összefüggő ártalom, például a HIV- vagy a hepatitis C-fertőzések csökkentése.
Heroin dependence is usually treated with substitution therapy, and special programmes have been developed for cannabis, amphetamine and cocaine dependence.
A heroinfüggőséget többnyire helyettesítő terápiával kezelik, a kannabisz-, amfetamin- és kokainfüggőségre pedig speciális programokat dolgoztak ki.
And, in the event of successful treatment, the next step is social reintegration.
Sikeres kezelés esetén a következő lépés a társadalmi visszailleszkedés.
As will be described below, the living conditions of many drug users are poor and social reintegration strategies often have to overcome considerable problems.
Amint azt a következőkben bemutatjuk, a kábítószer-használók közül sokan szegényes körülmények között élnek, így a társadalmi visszailleszkedést célzó stratégiáknak gyakran komoly problémákat kell leküzdeniük.
For each type of intervention, examples are given from different countries and research results in support of their effectiveness, or otherwise, are discussed.
A beavatkozások mindegyik típusát különböző országokból vett példákkal szemléltetjük, hatékonyságukat – vagy ennek ellenkezőjét – pedig kutatási eredményekre támaszkodva tárgyaljuk.
In the past few years, reviews on the effectiveness of prevention have been carried out in Germany (Bühler and Kröger, 2006) and the United Kingdom (Canning et al., 2004; Jones et al., 2006), and by the World Health Organisation (WHO) (Hawks et al., 2002).
Az elmúlt néhány évben a megelőzés hatékonyságáról Németország (Bühler és Kröger, 2006) és az Egyesült Királyság (Canning és mások, 2004; Jones és mások, 2006), illetve az Egészségügyi Világszervezet (WHO) (Hawks és mások, 2002) készített értékelést.
These are helpful in defining good practice in prevention strategies.
Ezek segítik a prevenciós stratégiákban követendő helyes gyakorlat meghatározását.
The most recent and comprehensive study (Bühler and Kröger, 2006) evaluated 49 high-quality overviews, such as reviews and meta-analyses, on the prevention of substance abuse and drew conclusions regarding efficient strategies of drug prevention.
A legfrissebb és legátfogóbb vizsgálat (Bühler és Kröger, 2006) 49 magas színvonalú áttekintésről, például összefoglalókról és metaelemzésekről készített értékelést az anyagokkal való visszaélés témakörében, és ezekből vont le következtetést a drogprevenció hatékony stratégiáit illetően.
In the sections below, the effectiveness of different types of prevention strategy is discussed, based on the results of this study and others.
Az alábbi bekezdésekben a megelőzési stratégia különböző típusainak hatékonyságát járjuk körül az említett vizsgálat és más tanulmányok alapján.
The effects of individual prevention strategies cannot, in general, be measured by changes in population-level prevalences of drug use.
Az egyéni megelőzési stratégiák hatásai általában nem mérhetők a kábítószer-használatnak a népesség szintjén vett előfordulásában bekövetkező változásokkal.
However, every prevention strategy can be compared against the accumulated body of evidence, to determine whether or not it is an evidence-based intervention.
Ugyanakkor minden megelőzési stratégiát össze lehet vetni az összegyűjtött tényanyaggal annak eldöntésére, hogy az adott beavatkozást a bizonyítékok alátámasztják-e.
This requires good information on the content, coverage and number of prevention interventions.
Ehhez jó ismeretanyag kell a prevenciós beavatkozások tartalmáról, tárgyköréről és számáról.
Mass media campaigns
Tömegkommunikációs kampányok
Improving the available information: monitoring, quality control and evaluation
Az elérhető információk javítása: felügyelet, minőség-ellenőrzés és értékelés
Member States are increasingly monitoring prevention interventions and, as a result, are delivering data on the
A tagállamok egyre inkább nyomon követik a megelőzési intézkedéseket, és ennek eredményeként adatokkal tudnak
Chapter 2: Responding to drug problems in Europe — an overview
2. fejezet: Európai válaszok a kábítószer-problémákra – áttekintés
Evidence-based practice primarily concerned with the impact of the intervention on health or other relevant outcomes as a means to establish evidence for what works.
A hatékonysági vizsgálatok, például a nemzeti kezelési eredményvizsgálatok elsősorban azt vizsgálják, hogy a beavatkozás hogyan hat az egészségre vagy más lényeges kimenő tényezőkre, és ebből próbálják megállapítani, hogy mi működik.
Evidence-based practices are interventions (e.g. drug treatment) that have been consistently proven, based on scientific investigations (e.g. research studies), to result in preferred client outcomes (e.g. reduction in drug use).
Bizonyítékon alapuló gyakorlatnak nevezzük azokat a beavatkozásokat (pl. a kábítószer miatti kezelést), amelyekről tudományos vizsgálatok (pl. kutatási tanulmányok) alapján következetesen bebizonyították, hogy a klienseknél a kívánt eredményt érik el (pl. a kábítószer-használat csökkenése).
Criteria commonly used to determine whether an intervention can be considered an evidence-based practice are efficacy and effectiveness (Brown et al., 2000; Flay et al., 2005).
Annak eldöntéséhez, hogy egy beavatkozás bizonyítékokon alapulónak tekinthető-e, általában a hatásosság és a hatékonyság kritériumát hívják segítségül (Brown és mások, 2000; Flay és mások, 2005).
The process of establishing evidence is, however, complicated by the fact that there are divergent views on how to judge the quality of the research studies investigating efficacy or effectiveness and on which type of research method (e.g. quantitative or qualitative) is the most appropriate to establish evidence of what works.
A bizonyítékok megállapításának folyamatát azonban nehezíti az a tény, hogy eltérő nézetek alakultak ki arról, hogyan kellene megítélni a hatásosságot vagy hatékonyságot vizsgáló kutatási tanulmányokat, és a kutatási módszerek mely típusa (minőségi vagy mennyiségi) lenne a legmegfelelőbb a működőképes megoldásokról szóló bizonyítékok megkeresésére.
As a consequence, conclusions about what works can differ.
Ennek megfelelően a működőképes megoldásokról szóló megállapítások is különbözőek lehetnek.
It remains a challenge to determine how to evaluate and weigh the different sources of evidence in the decision-making process.
Továbbra is eldöntendő kérdés, hogy a döntéshozatali folyamatban hogyan kell értékelni és súlyozni a bizonyítékok különböző forrásait.
This will be even more difficult in the case of interventions for which a comprehensive evidence base has not yet been established but the experience of which would suggest may be effective.
Ez még nehezebb az olyan beavatkozások esetében, amelyeknél még nem állapították meg a hátteréül szolgáló bizonyítékokat, de a tapasztalatok alapján hatékonyak lehetnek.
Despite these difficulties, the guiding assumption remains that evidence can help to improve healthcare practice and policy, and that discussion of evidence-based practices needs to be fostered, accompanied by clear criteria for evaluating evidence.
A fenti nehézségek ellenére továbbra is az a vezérelv, hogy a bizonyítékok javíthatnak az egészségügyi gyakorlaton és politikán, ezért támogatni kell a bizonyítékokon alapuló gyakorlatok megvitatását, a bizonyítékok értékelésére szolgáló világos kritériumokkal együtt.
Efficacy is a measure of how well an intervention works under ideal research conditions.
A hatásosság azt méri, hogy egy adott beavatkozás mennyire működik jól ideális körülmények között.
Efficacy is ideally determined by carrying out a controlled trial, in which some participants receive the intervention under test while a control group receives another intervention or no intervention, or, better still, in a randomised controlled trial, in which participants are randomly allocated to receive one of the two interventions (Cochrane Collaboration, 2007).
A hatásosságot ideális esetben egy kontrollcsoportos kísérlettel határozzák meg, amelynek néhány résztvevője a tesztelni kívánt beavatkozásban részesül, a kontrollcsoport pedig egy másik beavatkozásban vagy esetleg nem részesül semmilyen beavatkozásban. Ennél is jobb a randomizált kontrollcsoportos kísérlet, amikor a résztvevőket véletlenszerűen osztják be a két beavatkozás valamelyikének tesztcsoportjába (Cochrane Collaboration, 2007).
It is generally believed that only randomised controlled trials or controlled trials, preferably combined with process evaluation, can establish the efficacy of an intervention and so provide a basis for future practice and policy.
Általános az a nézet, hogy csak randomizált kontrollcsoportos kísérletek vagy a lehetőleg folyamatértékeléssel kombinált kontrollcsoportos kísérletek útján lehet megállapítani egy beavatkozás hatásosságát, és ezáltal alapot adni a jövőbeli gyakorlathoz és politikához.
Unfortunately, however, the random allocation of participants to either an intervention or control group is not always feasible.
Sajnos azonban nem mindig kivitelezhető a résztvevők véletlenszerű beosztása a beavatkozás tesztcsoportjába vagy a kontrollcsoportba.
Effectiveness is a measure of how well an intervention works in ordinary circumstances.
A hatékonyság azt méri, hogy egy beavatkozás mennyire működik jól rendes körülmények között.
Frequently, interventions that have shown promise in controlled trials are implemented in the community to investigate how well they work under routine conditions.
A kontrollcsoportos kísérletekben ígéretesnek látszó beavatkozásokat gyakran a közösségben is végrehajtják, hogy megvizsgálják, mennyire
To contribute to this exchange and further the dissemination of evidence-based practices, the EMCDDA is developing an online portal that will provide an overview of the latest available evidence regarding the effectiveness of different interventions as well as tools available to improve the quality of interventions and concrete best-practice examples implemented in Member States of the EU.
Az eszmecsere és a bizonyítékokon alapuló gyakorlatok terjesztésének előmozdítása érdekében az EMCDDA online portált hoz létre, amely áttekintést fog adni a különböző beavatkozások hatékonyságára vonatkozó legfrissebb bizonyítékokról, valamint a beavatkozások színvonalának emelésére rendelkezésre álló eszközökről és az EU tagállamaiban végrehajtott konkrét, legjobb gyakorlatnak minősülő példákról.
The Cochrane Collaboration will be an important source of information to the portal.
A Cochrane Együttműködés a portál egyik fontos információforrása lesz.
mass media campaigns) to the provision of social–emotional information (trying to change perceptions about, for example, cannabis use).
Hatékonynak találták viszont a tájékozottság és a politikai kezdeményezések támogatottságának növelése szempontjából.
For example, in the Netherlands a campaign put across the message ‘You are not mad if you are not smoking cannabis, because 80 % of all young people
Más bizonyítékok ezzel szemben arra utalnak, hogy a tömegkommunikációs kampányok járhatnak pozitív hatásokkal, amennyiben ezeket más stratégiák erősítésére, támogató eszközként használják (Bühler és Kröger, 2006).
However, other evidence suggests that mass media campaigns can have positive effects if used as a supporting measure to reinforce other strategies (Bühler and Kröger, 2006).
Hollandiában az egyik kampány például azt az üzenetet közvetítette, hogy „Nem vagy hülye, ha nem szívsz kannabiszt – a fiatalok 80%-a szintén nem szív” (14).
national drug prevention campaign in Ireland seek to dispel some of the myths that surround cannabis, such as claims that it is ‘organic’ and ‘natural’.
Az Írországban indított nemzeti drogmegelőzési kampány egyes elemei pedig a kannabiszt övező mítoszok némelyikét próbálták eloszlatni, például azt, hogy ez „szerves” és „természetes” anyag.
Environmental strategies on licit substances
A legális anyagokat megcélzó környezeti stratégiák
In an evaluation of Scotland’s ‘Know the score’ cocaine campaign, Binnie et al. (2006) found that 30 % of users were less likely to take cocaine after seeing advertisements, although 56 % reported that the campaign did not alter their intentions to use cocaine and 11 % claimed that they were more likely to use.
A kokaint megcélzó skóciai „Know the score” kampányról készült értékelésben Binnie és mások (2006) azt állapították meg, hogy a droghasználók 30%-a kisebb valószínűséggel fordult a kokainhoz, miután látta a reklámokat, 56% viszont úgy nyilatkozott, hogy a kampány nem változtatott kokainhasználati szándékán, 11% pedig azt állította, hogy nagyobb valószínűséggel fogja használni a szert.
In addition, the recent re-evaluation of the US government’s cannabis campaign confirmed previous findings that while the campaign (despite positive recall rates and differentiation by target groups) had no effect on the attitudes of young non-users towards cannabis use, exposure to the campaign was associated with unfavourable effects on youths’ perceptions of others’ use of marijuana (GAO, 2006).
Az amerikai kormány kannabiszkampányának nemrég lezajlott újbóli értékelése ráadásul azt erősítette meg, hogy miközben a kampány (a pozitív visszajelzések és a célcsoportonkénti differenciáltság ellenére) nem változtatott a drogot nem használó fiatalok kannabiszhasználattal szembeni attitűdjén, a kampánynak való kitettség azzal a kedvezőtlen hatással járt, hogy a fiatalok megfigyelhették mások marihuánahasználatát (GAO, 2006).