natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In that case the Court held that, since they are exceptions to the Community system for the organisation of working time put in place by Council Directive 93/104/EC of 23 November 1993 concerning certain aspects of the organisation of working time (OJ 1993 L 307, p. 18), the derogations provided for in Article 17 of that regulation must be interpreted in such a way that their scope is limited to what is strictly necessary in order to safeguard the interests which those derogations enable to be protected.
Ebben az ügyben a Bíróság megállapította, hogy a munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 1993. november 23-i 93/104/EK tanácsi irányelv (HL L 307., 18. o.) 17. cikkében előírt eltéréseket mint a munkaidő-szervezésre vonatkozó közösségi szabályok alóli kivételeket úgy kell értelmezni, hogy hatályuk azon érdekek megóvásához feltétlen szükségesre korlátozódjon, amelyek védelmét lehetővé teszik.
With the third question, the Bundesgerichtshof wishes essentially to ascertain
Harmadik kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság arra keres választ, hogy a címzett alapvetően a mellékletek fordítá-
WEISS UND PARTNER forms an integral part of the contract, which is significant for the performance of the contract.
WEISS UND PARTNER szerződés teljesítéséhez jelentőséggel bír.
However, that part of the contract relates not only to the correspondence relevant to the performance of the contract, but also extends to correspondence in the event of differences of opinion over contractual obligations and to correspondence in connection with judicial proceedings brought in that regard.
Ez a szerződési alkotórész azonban nemcsak a szerződés teljesítéséhez releváns levelezésre vonatkozik, hanem kiterjed a szerződéses kötelezettségekről szóló véleménykülönbség esetén való levelezésre is, csakúgy mint az erről folytatott bírósági eljárással összefüggő levelezésre is.
Doubts over such a broad interpretation of Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 are raised above all by Paragraphs 10.2 and 10.4 of the architect’s contract, in which it is stipulated that ‘[t]he place of jurisdiction in the event of disputes shall be Berlin’ and that the architect’s contract shall be subject to German law.
Az 1348/2000 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének ilyen tág értelmezésével szembeni aggályokat elsősorban az építési szerződés 10.2. és 10.4. pontja vet fel, amelyekben kikötötték: „Per esetén a berlini bíróságok rendelkeznek hatáskörrel”, és hogy az építési szerződésre a német jog az irányadó.
Those clauses of the contract, combined with the language clause in which the language of the Member State of transmission was agreed on for correspondence with authorities and public institutions 50of the Member State of transmission, represent an effective specific relinquishment of basic rights.
Ez a szerződési kikötés, a nyelvi kikötéssel kombinálva, amelyben az áttevő tagállam hatóságaival és közintézményeivel 50való levelezésre az áttevő tagállam nyelvét kötötték ki, alapjogról való érvényes és konkrét lemondást jelent.
51 In practical terms this means in the present case that acceptance of the jurisdiction of the courts of the Member State of transmission also entails recognition of the language of the court applicable in specific civil proceedings.
51 A gyakorlatban ez azt jelenti a jelen ügyben, hogy az áttevő tagállam bíróságai hatáskörének elfogadása egyidejűleg a bíróság nyelvének elfogadását is magában foglalja a konkrét polgári eljárásban.
The same also applies to arbitration agreements where the parties to an international contract decide in advance and at their complete discretion the language of the arbitration procedure.
Hasonló érvényes a választottbírósági kikötésekre is, ahol egy nemzetközi szerződés felei szabad belátásuk szerint előre meghatározzák a választottbírósági eljárás nyelvét.
Architects and IHK Berlin to use German
Ahogy a Bizottság helytállóan megállapítja, 52a Grimshaw iroda és az IHK Berlin közötti megállapodás a német nyelv használatáról a szerződés alkotórésze, ami a
In such a case the need for a document to be translated from the language of the Member State of transmission into the language of the Member State addressed can no longer be justified by the protection of the addressee’s interests.
Ilyen esetben egy iratnak az áttevő tagállam nyelvéről az átvevő tagállam nyelvére való lefordítása szükségessége már nem indokolható a címzett érdekeinek megóvásával.
Anyone who voluntarily agrees with the other party in a contract concluded between traders on a certain language regime for correspondence cannot later claim that his legitimate interests would not be protected if that language regime were followed.
Aki szerződéses partnerével egy kereskedők között megkötött szerződésben szabadon megállapodik egy meghatározott nyelvhasználati szabálynak a levelezésre való alkalmazásáról, nem hivatkozhat később arra, hogy jogos érdekeit ennek a nyelvhasználati szabálynak a követése során nem óvták meg.
Such a claim would come under the heading ‘venire contra factum proprium’.
Az ilyen hivatkozás már a venire contra factum proprium kategóriájába tartozna.
53In such a case the demand for a translation of annexes in the language of the Member State of transmission departs from the protective purpose of the right to refuse acceptance established in Article 8(1) of Regulation No 1348/2000; by accepting such a contractual regime, the interest in a translation in
53A mellékleteknek az áttevő tagállam nyelvére való lefordítására irányuló követelés ilyen esetben elhagyja az 1348/2000 rendelet 8. cikkének (1) bekezdésében rögzített átvétel megtagadásához való jog védelmi célját; az ilyen szerződéses nyelvhasználati szabály elfogadása az átvevő tagállam nyelvére való
50 — I refer to the similarity between the concepts of public institution and State organ.
50 – Utalok a közintézmény és az állami szerv fogalmak hasonlóságaira.
See also footnote 39 of this Opinion.
Lásd az indítvány 39. lábjegyzetét is.
53 — In Romanist legal orders in particular, the expression ‘nemo auditur propriam turpitudinem allegans’ is preferred.
53 – Mindenekelőtt a római jogrendszerekben inkább a nemo auditur suam propriam turpitudinem allegans kifejezést használják.
52 — Commission’s observations, paragraphs 31 and 32.
52 – A Bizottság állásfoglalásának 32. és 33. pontja.
for example, could impose its language on a weaker party, a consumer for example, where the consumer does not understand that language.
kényszeríthetné a nyelvét, amit a fogyasztó nem ért meg.
In the case of a consumer who did not understand the language ‘imposed’ by the undertaking, the right to refuse to accept the untranslated documents would be justified. 56
Az olyan fogyasztó esetében, aki a vállalkozás részéről „rákényszerített” nyelvet nem érti, indokolt lenne az átvétel megtagadásához való jog a le nem fordított iratok tekintetében. 56
Otherwise the document would have to be translated into the language of the Member State addressed 54 even where there was, first, a contract concluded between the parties in the course of their business in which the language of the Member State of transmission was laid down for correspondence with the authorities and public institutions of that Member State of transmission, second, a jurisdiction clause in favour of the courts of the Member State of transmission and, third, a choice of law clause in favour of the law of the Member State of transmission.
Ellenkező esetben az iratot akkor is le kellene fordítani az átvevő tagállam nyelvére, 54ha először is létezne egy, a felek között üzletszerű gazdasági tevékenységük gyakorlása körében megkötött szerződés, amelyben kikötötték az áttevő tagállam nyelvét az áttevő tagállam hatóságai és közintézményei közötti levelezésre, másodszor kikötötték a hatáskörrel rendelkező bíróságot, és harmadszor az áttevő tagállam jogát irányadó jogként választották.
Such a result would run counter to the purpose of Regulation No 1348/2000, however. 55
Az ilyen eredmény azonban ellentétben állna az 1348/2000 rendelet céljával. 55
For that reason, the answer to the third question should be that Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 must be interpreted as meaning that the addressee may not rely on that provision in order to refuse acceptance of the annexes to an application which are not in the language of the Member State addressed, but in the language of the Member State of transmission contractually agreed between the parties in the course of their business for correspondence with the authorities and public institutions of the Member State of transmission, if the addressee concludes a contract in the course of his business in which he agrees that correspondence with the authorities and public institutions of the Member State of transmission is to be conducted in the language of that Member State of transmission and the annexes transmitted concern that correspondence and are written in the agreed language.
Ezen okból a harmadik kérdésre azt kell válaszolni, hogy az 1348/2000 rendelet 8. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a címzett a keresetlevél olyan mellékleteinek átvételét, amelyek nem az átvevő tagállam nyelvén, mindazonáltal az áttevő tagállamnak a felek között üzletszerű tevékenységük gyakorlása körében az áttevő tagállam hatóságaival és közintézményeivel való levelezésre szerződésben kikötött nyelvén kerültek megfogalmazásra, az 1348/2000 rendelet 8. cikkének (1) bekezdésére való hivatkozással nem tagadhatja meg, ha üzletszerű tevékenységének gyakorlása körében szerződést köt, és abban megállapodik arról, hogy az áttevő tagállam hatóságaival és közintézményeivel való levelezés ezen áttevő tagállam nyelvén történik, és ha a továbbított mellékletek egyrészt e levelezésre vonatkoznak, másrészt a megállapodás szerinti nyelven kerültek megszövegezésre.
Lastly, I would like to mention that such a solution would not be appropriate in the case of crossborder consumer contracts.
Végül szeretném még megemlíteni, hogy ilyen megoldás a határokon átnyúló fogyasztói szerződések esetében nem lenne helyénvaló.
In such a case a stronger party, an undertaking
Ilyen esetben az erősebb fél, mint például valamely vállalkozás, a gyengébb félre, mint például a fogyasztóra,
55 — See point 44 of this Opinion.
55 – Vö. az indítvány 44. pontjával.
In the light of the above considerations, I propose that the Court answer the questions referred for a preliminary ruling by the Bundesgerichtshof as follows:
A fenti megfontolások alapján javaslom, hogy a Bíróság a Bundesgerichtshof előzetes döntéshozatal iránti kérelmét a következőképpen válaszolja meg:
Nicholas Grimshaw & Partners Ltd, THE COURT (Third Chamber), composed of A. Rosas (Rapporteur), President of the Chamber, U. Lõhmus, J. Klučka, P. Lindh and A. Arabadjiev, Judges,
A C-14/07. sz. ügyben, az EK 68. cikk és az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Bundesgerichtshof (Németország) a Bírósághoz 2007. január 22-én érkezett, 2006. december 21-i határozatával terjesztett elő az előtte az Ingenieurbüro Michael Weiss und Partner GbR és az Industrie- und Handelskammer Berlin között, a Nicholas Grimshaw & Partners Ltd részvételével folyamatban lévő eljárásban, A BÍRÓSÁG (harmadik tanács), tagjai: A. Rosas tanácselnök (előadó), U. Lõhmus és J. Klučka, P. Lindh és A. Arabadjiev bírák,
2008 — CASE C-14/07
08-I ÍTÉLET – C-14/07. SZ.
Advocate General: V. Trstenjak, Registrar: B. Fülöp, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 24 October 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
ÜGY főtanácsnok: V. Trstenjak, hivatalvezető: Fülöp B. tanácsos, tekintettel az írásbeli szakaszra és a 2007. október 24-i tárgyalásra, figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket:
— Nicholas Grimshaw & Partners Ltd, by P.-A. Brand and U. Karpenstein, Rechtsanwälte, — the Czech Government, by T. Boček, acting as Agent,
– a Nicholas Grimshaw & Partners Ltd képviseletében P.-A. Brand és U. Karpenstein Rechtsanwälte, – a cseh kormány képviseletében T. Boček, meghatalmazotti minőségben,
— the Slovak Government , by J. Čorba, acting as Agent,
– a szlovák kormány képviseletében J. Čorba, meghatalmazotti minőségben,
— the Commission of the European Communities, by W. Bogensberger, and subsequently by A.-M. Rouchaud-Joët and S. Grünheid, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 29 November 2007, gives the following
– az Európai Közösségek Bizottsága képviseletében W. Bogensberger, később A.-M. Rouchaud-Joët és S. Grünheid, meghatalmazotti minőségben, a főtanácsnok indítványának a 2007. november 29-i tárgyaláson történt meghallgatását követően, meghozta a következő
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 8 of Council Regulation (EC) No 1348/2000 of 29 May 2000 on the service in the Member States of judicial and extrajudicial documents in civil or commercial matters (OJ 2000 L 160, p. 37).
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a tagállamokban a polgári és kereskedelmi ügyekben a bírósági és bíróságon kívüli iratok kézbesítéséről szóló, 2000. május 29-i 1348/2000/EK tanácsi rendelet (HL L 160., 37. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 1. kötet, 227. o., a továbbiakban: rendelet) 8. cikkének értelmezésére irányul.
The reference has been made in the context of proceedings between Industrie- und Handelskammer Berlin (‘IHK Berlin’) and the firm of architects Nicholas Grimshaw & Partners (‘Grimshaw’), a company governed by English law, concerning an action for damages for defective design of a building, the latter company joining Ingenieurbüro Michael Weiss und Partner GbR (‘Weiss’), established in Aachen, to the proceedings. I - 3403
E kérelem előterjesztésére az Industrie- und Handelskammer Berlin (a továbbiakban: IHK Berlin) és a Nicholas Grimshaw & Partners Ltd építész iroda (a továbbiakban: Grimshaw iroda) angol jog szerinti társaság között hibás tervezés miatti kártérítés iránt folyamatban lévő jogvita keretében került, amelynek során ez utóbbi társaság perbe hívta az aacheni székhelyű Ingenieurbüro Michael Weiss und Partner GbR-t (a továbbiakban: Weiss iroda) is. I - 3403
Community and international law
A közösségi és a nemzetközi jog
Recitals 8 and 10 in the preamble to Regulation No 1348/2000 are worded as follows:
Az 1348/2000 rendelet (8) és (10) preambulumbekezdése értelmében:
Article 4(1) of that regulation provides as follows:
E rendelet 4. cikkének (1) bekezdése szerint:
‘Judicial documents shall be transmitted directly and as soon as possible between the agencies designated on the basis of Article 2.’
„A bírósági iratokat közvetlenül és a lehető legrövidebb időn belül továbbítani kell a 2. cikk szerint kijelölt intézmények között.”
Article 5 of the regulation, entitled ‘Translation of documents’, provides as follows:
Az említett rendelet „Az iratok fordítása” címet viselő 5. cikke a következőképpen rendelkezik:
Article 8 of Regulation No 1348/2000, entitled ‘Refusal to accept a document’, provides as follows:
Az 1348/2000 rendelet „Az irat átvételének megtagadása” című 8. cikke értelmében:
(a) the official language of the Member State addressed or, if there are several official languages in that Member State, the official language or one of the official languages of the place where service is to be effected; or
„(1) Az átvevő intézmény tájékoztatja a címzettet arról, hogy megtagadhatja a kézbesítendő irat elfogadását, ha az nem a következő nyelvek egyikén került megszövegezésre: a) az átvevő tagállam hivatalos nyelve vagy, amennyiben annak a tagállamnak több hivatalos nyelve is van, a kézbesítés foganatosítási helyének hivatalos nyelve vagy hivatalos nyelveinek egyike; vagy b) az áttevő tagállamnak olyan nyelve, amelyet a címzett megért.
2008 — CASE C-14/07
08-I ÍTÉLET – C-14/07.
Where the receiving agency is informed that the addressee refuses to accept the document in accordance with paragraph 1, it shall immediately inform the transmitting agency by means of the certificate provided for in Article 10 and return the request and the documents of which a translation is requested.’
(2) Amennyiben az átvevő intézményt arról tájékoztatják, hogy a címzett az (1) bekezdésnek megfelelően megtagadja az irat átvételét, a 10. cikkben előírt igazolás útján azonnal tájékoztatja az áttevő intézményt, és visszaküldi a kérelmet és a fordítást igénylő iratokat.”
Article 19(1) of the regulation provides as follows:
Ugyanezen rendelet 19. cikkének (1) bekezdése szerint:
‘Where a writ of summons or an equivalent document has had to be transmitted to another Member State for the purpose of service, under the provisions of this Regulation, and the defendant has not appeared, judgment shall not be given until it is established that:
„Amennyiben e rendelet rendelkezései alapján idézést [helyesen: eljárást megindító iratot] vagy azzal egyenértékű iratot kézbesítés céljából egy másik tagállamba kellett továbbítani, és az alperes nem jelent meg, határozat mindaddig nem hozható, amíg megállapítást nem nyer, hogy: a) az iratot olyan módon kézbesítették, amint azt az átvevő tagállam belső joga a saját területén keletkezett iratoknak az ott tartózkodó személyek részére történő kézbesítésére előírja; vagy b) az irat ténylegesen átadásra került az alperes számára vagy azt eljuttatták lakóhelyére valamely, e rendelet által előírt más módon; és, hogy mindkét esetben az iratot megfelelő időben kézbesítették vagy adták át ahhoz, hogy az alperesnek módjában állt védekezni” [helyesen: és, hogy bármelyik esetben a kézbesítés vagy az átadás megfelelő időben megtörtént ahhoz, hogy az alperes védekezhessen].
The remaining paragraphs of Article 19 of Regulation No 1348/2000 are concerned with particular situations in which the defendant does not enter an appearance.
Az 1348/2000 rendelet 19. cikkének többi bekezdése a távolmaradó alperessel kapcsolatos különleges esetekre vonatkozik.
Article 26 of Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters (OJ 2001 L 12, p.
A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK rendelet (HL 2001.
1) is worded in the following manner:
L 12., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 42. o.) 26. cikke a következőképpen rendelkezik:
Moreover, Article 34(2) of Regulation No 44/2001 provides that a judgment given in one Member State is not to be recognised in another Member State where ‘it was given in default of appearance, if the defendant was not served with the document which instituted the proceedings or with an equivalent document in sufficient time and in such a way as to enable him to arrange for his defence, unless the defendant failed to commence proceedings to challenge the judgment when it was possible for him to do so’.
A 44/2001 rendelet 34. cikkének 2. pontja továbbá kimondja, hogy valamely tagállamban hozott határozat egy másik tagállamban nem ismerhető el, amennyiben „az eljárást megindító iratot vagy azzal egyenértékű iratot nem kézbesítették az alperes részére megfelelő időben ahhoz, hogy védelméről gondoskodhasson, kivéve, ha az alperes elmulasztotta a határozatot megtámadó eljárás kezdeményezését, annak ellenére, hogy lehetősége lett volna rá”.
1) and by the Convention of 29 November 1996 on the Accession of the Republic of Austria, the Republic of Finland and the Kingdom of Sweden (OJ 1997 C 15, p.
C 15., 1. o.) módosított, a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról és a határozatok végrehajtásáról szóló 1968. szeptember 27-i egyezmény (HL 1972.
1) (‘the Brussels Convention’).
L 299., 32. o.; a továbbiakban: Brüsszeli Egyezmény) is előír.
Article 20 of that convention concerns the default procedure.
Ezen egyezmény 20. cikke a mulasztási eljárásra vonatkozik.
Article 27 of the convention provides as follows:
Az említett egyezmény 27. cikkének 2. pontja szerint:
‘A judgment shall not be recognised:
„A határozatokat nem ismerik el:
2. where it was given in default of appearance, if the defendant was not duly served with the document which instituted the proceedings or with an equivalent document in sufficient time to enable him to arrange for his defence
2) amennyiben az eljárást megindító iratot vagy azzal egyenértékű iratot nem kézbesítették az alperes részére vagy tájékoztatták őt arról megfelelően és kellő időben ahhoz, hogy védelméről gondoskodhasson.
Article 5 of The Hague Convention of 15 November 1965 on the Service Abroad of Judicial and Extrajudicial Documents in Civil or Commercial Matters (‘the 1965 Hague Convention’), provides as follows:
A polgári és kereskedelmi ügyekben a bírósági és bíróságon kívüli iratok külföldi kézbesítéséről szóló 1965. november 15-i hágai egyezmény (a továbbiakban: az 1965-ös hágai egyezmény) 5. cikke szerint:
(b) by a particular method requested by the applicant, unless such a method is incompatible with the law of the State addressed.
„A[z átvevő tagállam] központi hatóság[a] kézbesíti vagy kézbesítteti az iratot, éspedig, a) vagy az átvevő tagállam jogának megfelelően, amelyet a területén található személyeknek előír, b) vagy a felperes által kért különös módon, amennyiben ez a mód az átvevő tagállam jogával összeegyeztethető.
If the document is to be served under the first paragraph above, the Central Authority may require the document to be written in, or translated into, the official language or one of the official languages of the State addressed. …’
Ha az iratot az első albekezdés szerint kézbesítik, akkor a központi hatóság előírhatja, hogy az iratot az átvevő tagállam hivatalos nyelvén vagy hivatalos nyelveinek egyikén fogalmazzák meg, vagy fordítsák le. […]”
The first paragraph of Article 15 of that convention provides as follows:
Ezen egyezmény 15. cikkének (1) bekezdése szerint:
‘Where a writ of summons or an equivalent document had to be transmitted abroad for the purpose of service, under the provisions of the present convention, and the defendant has not appeared, judgment shall not be given until it is established that:
„Amennyiben ezen egyezmény rendelkezései alapján eljárást megindító iratot vagy azzal egyenértékű iratot kézbesítés céljából egy másik államba kellett továbbítani, és az alperes nem jelent meg, határozat mindaddig nem hozható, amíg megállapítást nem nyer, hogy: a) az iratot olyan módon kézbesítették, amint azt az átvevő tagállam belső joga a saját területén keletkezett iratoknak az ott tartózkodó személyek részére történő kézbesítésére előírja; vagy b) az irat ténylegesen átadásra került az alperes számára vagy azt eljuttatták lakóhelyére valamely, ezen egyezmény által előírt más módon; és hogy bármelyik esetben a kézbesítés vagy az átadás megfelelő időben megtörtént ahhoz, hogy az alperes védekezhessen.”
Subparagraph (b) of the first paragraph of Article 20 of the 1965 Hague Convention states that the Contracting States are not to be prevented from entering an agreement to dispense with the language requirements of, inter alia, the third paragraph of Article 5.
Az 1965-ös hágai egyezmény 20. cikke első bekezdésének b) pontja értelmében nem ellentétes az egyezménnyel, ha a szerződő államok különösen az 5. cikk harmadik bekezdésétől való eltérés céljából a nyelvhasználat kérdésében megállapodnak.
A document instituting proceedings is defined in Paragraph 253 of the Zivilprozessordnung (German Code of Civil Procedure).
A német polgári perrendtartás (Zivilprozessordnung) 253. §a határozza meg az eljárást megindító irat fogalmát.
That provision is worded as follows:
E rendelkezés szövege a következő:
‘(1) An action shall be commenced by the service of a written pleading (application).
„(1) A keresetindítás írásbeli beadvány (keresetlevél) kézbesítésével történik.
(2) The application must include:
(2) A keresetlevélnek tartalmaznia kell:
1. the name of the parties and of the court
1. a felek és a bíróság megjelölését
2. a precise statement of subjectmatter and the cause of action relied on as well as specific heads of claim.
2. az érvényesíteni kívánt jog tárgyának és jogalapjának pontos megjelölését, valamint pontosan meghatározott kereseti kérelmet.