natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Quelle, in cases where goods not in conformity with the contract of sale (‘not in conformity’) are replaced, from invoicing consumers for the use of those goods.
Quellét annak abbahagyására, hogy az adásvételi szerződés alapján a hibás fogyasztási cikk (a továbbiakban: hibás fogyasztási cikk) kicserélése esetén felszámítja az érintett fogyasztási cikk használatának ellenértékét.
The court hearing the case at first instance granted the application for reimbursement, but dismissed the arguments seeking an order directing Quelle not to invoice customers for the use of goods not in conformity.
Az elsőfokú bíróság helyt adott a visszatérítésre irányuló kérelemnek, és elutasította a hibás fogyasztási cikk használatáért való díj Quelle általi felszámításának abbahagyására irányuló kérelmet.
The appeals brought against that judgment — both by Quelle and by the Bundesverband — were dismissed.
A bíróság elutasította a Quelle és a Bundesverband által ezen ítélet ellen benyújtott fellebbezéseket.
The Bundesgerichtshof, before which appeal proceedings have been brought on a point of law, notes that, under Paragraph 439(4) of the BGB, read in conjunction with Paragraph 346(1) and (2)(1) thereof, the seller is entitled, in cases where goods not in conformity are replaced, to payment by way of compensation for the benefits derived by the purchaser from the use of those goods until their replacement with new goods.
A Bundesgerichtshof felülvizsgálati eljárás keretében megállapította, hogy a BGB 346. §-a (1) bekezdésével és (2) bekezdése 1. pontjával összefüggésben értelmezett 439. §-a (4) bekezdésének rendelkezéseiből következik, hogy az eladó a hibás fogyasztási cikk cseréje esetén követelheti a vevőtől az e fogyasztási cikknek az új fogyasztási cikkre való cseréjéig való használatából származó előny ellenértékének megfizetését.
While expressing doubts regarding the unilateral burden thus placed on the purchaser, the Bundesgerichtshof states that it sees no way of correcting the national legislation by means of interpretation.
A Bundesgerichtshof, miközben fenntartással kezeli az ily módon egyoldalúan a vevőre hárított terhet, megállapítja, hogy álláspontja szerint a nemzeti szabályozás nem helyesbíthető értelmezés útján.
An interpretation to the effect that the seller could not claim payment from the purchaser for use of the replaced goods would be at odds with the wording of the relevant provisions of the BGB and the clear intention of the legislature, and is prohibited by Paragraph 20(3) of the Basic Law (Grundgesetz), according to which judicial authority is bound by legislation and by the law.
Az olyan értelmezés ugyanis, amely szerint az eladó nem kérheti a vevőtől a kicserélt fogyasztási cikk használata ellenértéké -nek megfizetését, sértené a BGB vonatkozó rendelkezéseit, valamint a jogalkotó egyértelműen kifejezett akaratát, és tilos az alaptörvény (Grundgesetz) 20. §-ának (3) bekezdése értelmében, amely szerint a bíróságokra kötelezőek a jog és a törvény rendelkezései.
Being unsure, however, whether the provisions of the BGB are in compliance with Community legislation, the Bundesgerichtshof decided to stay proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
Mivel azonban a Bundesgerichtshofnak kételye merült fel a BGB rendelkezéseinek a közösségi joggal való összhangját illetően, az eljárást felfüggesztette, és előzetes döntéshozatal céljából az alábbi kérdést terjesztette a Bíróság elé:
‘Are the provisions of Article 3(2) of [the Directive], read in conjunction with the first subparagraph of Article 3(3) and Article 3(4) thereof, or of the third subparagraph of
„Úgy kell-e értelmezni a […] irányelv 3. cikkének (2) bekezdését (3) bekezdésének első mondatával és (4) bekezdésével, vagy 3. cikke (3) bekezdésének harmadik
2008 — CASE C-404/06
17-I ÍTÉLET – C-404/06. SZ.
Article 3(3) of [the Directive] … to be interpreted as precluding national legislation which provides that, where consumer goods are brought into conformity with the contract by means of delivery of replacement goods, the seller may require compensation from the consumer for use of the goods originally delivered, which were not in conformity with the contract?’
ÜGY mondatával összefüggésben, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti jogi rendelkezés, amely kimondja, hogy az eladó a fogyasztási cikk szerződésszerű állapotának kicserélés formájában történő helyreállítása esetén ellenérték megfizetését követelheti a fogyasztótól az eredetileg szállított, hibás fogyasztási cikk használatáért?”
By its question, the national court essentially asks whether Article 3 of the Directive is to be interpreted as precluding national legislation under which a seller who has sold consumer goods which are not in conformity may require the consumer to pay compensation for the use of those defective goods until their replacement with new goods.
E kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy az irányelv 3. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi, hogy az eladó, aki hibás fogyasztási cikket értékesített, a hibás fogyasztási cikknek az új fogyasztási cikkre való cseréjéig történő használatáért ellenérték megtérítését követelje a fogyasztótól.
At the hearing, Quelle argued that the question referred for a preliminary ruling is not admissible, given that the national court has stated that the provisions of national law implementing the Directive are open to only one interpretation and that German constitutional law prohibits the national court from espousing an interpretation contra legem.
A tárgyalás során a Quelle azt állította, hogy az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés nem elfogadható, mivel a kérdést előterjesztő bíróság jelezte, hogy az irányelvet átültető nemzeti rendelkezéseket kizárólag egyféleképpen lehet értelmezni, és a német alkotmányjog tiltja számára a contra legem értelmezést.
In consequence, if the Court of Justice were to place a different construction on Article 3 of the Directive, the national court would not be able to take account of the Court’s answer.
Amenynyiben a Bíróság az irányelv 3. cikkét eltérően értelmezné, az említett bíróság tehát nem vehetné figyelembe a Bíróság válaszát.
In that regard, it must be recalled that, in proceedings under Article 234 EC, which are based on a clear separation of functions between the national courts and the
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az EK 234. cikk szerinti eljárás keretében, amely a nemzeti bíróságok és a Bíróság feladatainak világos szétválasztásán alapul,
Court of Justice, any assessment of the facts in the case is a matter for the national court before which the dispute has been brought and which must assume responsibility for the subsequent judicial decision, and which must determine, in the light of the particular circumstances of the case, both the need for a preliminary ruling in order to enable it to deliver judgment and the relevance of the questions which it submits to the Court.
QUELLE kizárólag az ügyben eljáró és a határozathozatalra hivatott nemzeti bíróság hatáskörébe tartozik annak megítélése, hogy – tekintettel az ügy különleges jellemzőire – ítélete meghozatalához szükségesnek tartja-e az előzetes döntéshozatalt, és releván-sak-e a Bíróságnak feltett kérdései.
The Court may refuse to rule on a question referred for a preliminary ruling by a national court only where it is quite obvious that the interpretation of Community law that is sought bears no relation to the facts of the main action or its purpose, where the problem is hypothetical, or where the Court does not have before it the factual or legal material necessary to give a useful answer to the questions submitted to it (see, inter alia, Conseil général de la Vienne, paragraph 20, and Lucchini, paragraph 44).
Csak akkor utasítható el a nemzeti bíróság által előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről való határozathozatal, ha a közösségi jog kért értelmezése nyilvánvalóan nem áll semmilyen kapcsolatban az alapjogvita valóságával vagy tárgyával, ha a probléma hipotetikus természetű, vagy ha nem állnak a Bíróság rendelkezésére azon ténybeli és jogi elemek, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a feltett kérdésekre hasznos módon válaszolhasson (lásd különösen a fent hivatkozott Conseil général de la Vienne ügyben hozott ítélet 20. pontját és a Lucchini-ügyben hozott ítélet 44. pontját).
That is not the position in the present case.
A jelen esetben nem ez a helyzet áll fenn.
The uncertainty as to whether the national court — following an answer given by the Court of Justice to a question referred for a preliminary ruling relating to interpretation of a directive — may, in compliance with the principles laid down by the Court (see, to that effect, Joined Cases C-397/01 to C-403/01 Pfeiffer and Others [2004] ECR I-8835, paragraphs 113 to 116, and Case C-212/04 Adeneler and Others [2006] ECR I-6057, paragraphs 110 to 112), interpret national law in the light of that answer cannot affect the Court’s obligation to rule on that question.
Az arra vonatkozó bizonytalanság, hogy a nemzeti bíróság a Bíróság által valamely irányelv értelmezésére vonatkozó előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésre adott választ követően értelmezheti-e a Bíróság által kimondott elvek tiszteletben tartása mellett (lásd ebben az értelemben a C-397/01–C-403/01. sz., Pfeiffer és társai egyesített ügyekben 2004. október 5-én hozott ítélet [EBHT 2004., I-8835. o.] 113–116. pontját, valamint a C-212/04. sz. Adenelerügyben 2006. július 4-én hozott ítélet [EBHT 2006., I-6057. o.] 110–112. pontját) a nemzeti jogot e válasz alapján, nem befolyásolja a Bíróság azon kötelezettségét, hogy határozzon e kérdésben.
Any other approach would be incompatible with the very aim of the powers given to the Court by Article 234 EC, which are intended, in essence, to ensure the uniform application
Minden más megoldás ugyanis összeegyeztethetetlen lenne a Bíróságnak az EK 234. cikkben elismert hatáskörei céljával, amelyek lényegében a közösségi jog nemzeti bíróságok általi egységes alkalmazásának biztosítását szolgálják (a C-461/03. sz. Gaston
According to the Bundesverband, the Spanish and Austrian Governments and the Commission of the European Communities, Article 3(3) of the Directive clearly establishes that it is not only the repair of goods not in conformity that must be carried out for the consumer free of charge by the seller, but also — where appropriate — their replacement with goods which are in conformity.
A Bundesverband, a spanyol és az osztrák kormány, valamint az Európai Közösségek Bizottsága szerint az irányelv 3. cikkének (3) bekezdése egyértelműen megállapítja, hogy a fogyasztó nemcsak a hibás fogyasztási cikk térítésmentes kijavítását, hanem adott esetben annak térítésmentes kicserélését is követelheti.
In all the situations covered by that provision, the ‘free of charge’ requirement applies as a whole and in full, being intended to protect the purchaser from the risk of financial burdens which might dissuade him from asserting his rights.
A térítésmentességre vonatkozó kötelezettség elválaszthatatlan egész, amelynek célja, hogy óvja a vevőt azon pénzügyi teher veszélyétől, amely visszatarthatná jogai érvényesítésétől.
The German Government observes that the wording of the Directive gives no clear indication whether the seller may, in cases where goods not in conformity are replaced, claim payment for the use of those goods.
A német kormány észrevételezi, hogy az irányelv szövege nem rendezi azon kérdést, hogy az eladó valamely hibás fogyasztási cikk kicserélésekor kártalanítást követel-het-e annak használatáért.
It points out that, in terms of internal logic, the 15th recital in the preamble to the Directive sets out a very general principle of law, leaving the Member States entirely free to legislate on the question concerning the situations in which the consumer is required to pay compensation for the use of goods.
Hangsúlyozza, hogy rendszertani szempontból az irányelv tizenötödik preambulumbekezdése egy egészen általános jogelvet fejez ki, amely a tagállamok hatáskörébe utalja azon kérdés szabályozását, hogy milyen esetekben köteles a fogyasztó térítést fizetni a fogyasztási cikk használatáért.
As a preliminary point, it should be borne in mind that, under Article 3(1) of the Directive, the seller is to be liable to the consumer for any lack of conformity in the goods at the time when they are delivered.
Előzetesen emlékeztetni kell arra, hogy az irányelv 3. cikkének (1) bekezdése szerint az eladó felel a fogyasztóval szemben a fogyasztási cikk átadásának időpontjában meglévő minden hibáért.
Article 3(2) of the Directive lists the rights which the consumer may rely on against the seller in cases where the goods delivered are not in conformity.
Az irányelv 3. cikkének (2) bekezdése felsorolja a fogyasztónak az átadott hibás fogyasztási cikk esetében az eladóval szemben érvényesíthető jogait.
Initially, the consumer has the right to require the goods to be brought into conformity.
Először is a fogyasztó követelheti a fogyasztási cikk szerződésszerű állapotának helyreállítását.
If that is not possible, he may subsequently require a reduction in the price or rescission of the contract.
E helyreállítás lehetetlensége esetén másodszor is kérheti a vételár leszállítását vagy a szerződés felbontását.
As regards the bringing into conformity of the goods, Article 3(3) of the Dir -ective states that the consumer is entitled to require the seller to repair the goods or to replace them — in either case free of charge — unless that is impossible or disproportionate.
A fogyasztási cikk szerződésszerű állapotának helyreállítását illetően az irányelv 3. cikkének (3) bekezdése pontosítja, hogy a fogyasztó követelheti az eladótól a fogyasztási cikk térítésmentes kijavítását vagy térítésmentes kicserélését, kivéve ha ez lehetetlen vagy aránytalan.
The German Government argues that, in both Proposal 96/C 307/09 for a European Parliament and Council Directive on the sale of consumer goods and associated guarantees (OJ 1996 C 307, p.
A német kormány úgy érvel, hogy mind a Bizottság által előterjesztett, a fogyasztási cikkek adásvételéről és a kapcsolódó jótállásról szóló 96/C 307/09. sz. európai parlamenti és tanácsi irányelvjavaslatban (HL 1996.
8) and Amended Proposal 98/C 148/11 for a European Parliament and Council Directive (OJ 1998 C 148, p.
C 307., 8. o.), mind a 98/C 148/11. sz. európai parlamenti és tanácsi módosított irányelvjavaslatban (HL 1998.
12), submitted by the Commission, the text merely referred either to a repair of the goods free of charge or to a replacement thereof.
C 148., 12. o.) szereplő szöveg a szóban forgó fogyasztási cikk „térítésmentes kijavítására” vagy „kicserélésére” korlátozódott.
The fact that those proposals are silent as to the financial consequences of replacement goes to show that it was not intended that the Directive should govern the question of compensation for use.
A csere pénzügyi következményeiről való hallgatásból kiderül, hogy a használat ellenértéke megtérítésének kérdését nem kívánták szabályozni az irányelvben.
However, that is entirely irrelevant since it is the expression ‘in either case free of charge’ — used in Common Position (EC) No 51/98, adopted by the Council on 24 September 1998 with a view to adopting the Directive (OJ 1998 C 333, p. 46) — which was retained in the definitive text, thus reflecting the intention of the Community legislature to strengthen consumer protection.
Mindazonáltal nem bír jelentőséggel e körülmény, mivel a „térítésmentes kijavítás vagy kicserélés [helyesen: térítésmentes kicserélés]” megfogalmazás került be a Tanács által az irányelv elfogadására tekintettel 1998. szeptember 24-én elfogadott 51/98/EK közös álláspontba (HL C 333., 46. o.), valamint a végső szövegbe is, amely mutatja a közösségi jogalkotónak a fogyasztóvédelem erősítésére irányuló akaratát.
The expression ‘free of charge’ is defined in Article 3(4) of the Directive as referring to ‘the necessary costs incurred to bring the goods into conformity, particularly the
Magát a „térítésmentesség” fogalmát az irányelv 3. cikkének (4) bekezdése határozza meg, miszerint az „magában foglalja a fogyasztási cikk szerződésszerű állapota
2008 — CASE C-404/06 cost of postage, labour and materials’.
17-I ÍTÉLET – C-404/06. SZ.
It follows from the use by the Community legislature of the adverb ‘particularly’ that that list is illustrative, not exhaustive.
ÜGY helyreállításának szükséges költségeit, különösen a postaköltséget, a munkadíjat és az anyagköltséget”.
The fact, relied upon by the German Government, that Press Release C/99/77 of the ‘Parliament — Council’ Conciliation Committee of 18 March 1999 on agreement on consumer guarantees gives a restrictive definition of the term ‘free of charge’ is irrelevant in that regard.
Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint ugyanis, ha a Tanács jegyzőkönyvében szereplő nyilatkozat semmilyen formában nem jelenik meg a másodlagos jog rendelkezésének szövegében, akkor az az említett rendelkezés értelmezéséhez sem használható fel (lásd különösen a C-292/89. sz.
It is settled caselaw that, where a statement recorded in Council minutes is not referred to in the wording of a provision of secondary legislation, it cannot be used for the purpose of interpreting that provision (see, inter alia, Case C-292/89 Antonissen [1991] ECR I-745, paragraph 18, and Case C-402/03 Skov and Bilka [2006] ECR I-199, paragraph 42).
Antonissen-ügyben 1991. február 26-án hozott ítélet [EBHT 1991., I-745. o.] 18. pontját és a C-402/03. sz., Skov és Bilka ügyben 2006. január 10-én hozott ítélet [EBHT 2006., I-199. o.] 42. pontját).
Thus it follows from the wording of the Directive, as well as from the related travaux préparatoires, that the Community legislature intended to make the ‘free of charge’ aspect of the seller’s obligation to bring goods into conformity an essential element of the protection afforded to consumers by the Directive.
Így mind az irányelv szövegéből, mind a vonatkozó előkészítő munkákból is kitűnik, hogy a közösségi jogalkotó az ezen irányelvben biztosított fogyasztóvédelem alapvető összetevőjének szánta a fogyasztási cikk szerződésszerű állapota eladó általi helyreállításának térítésmentességét.
The ‘free of charge’ requirement attaching to the seller’s obligation to bring the goods into conformity, whether by repair or replacement, is intended to protect consumers from the risk of financial burdens which, as the Advocate General observed in point 49 of her Opinion, might dissuade them from asserting their rights in the
Ezen, az eladóra háruló, a szerződésszerű állapot helyreállításának térítésmentességére irányuló kötelezettség, amely akár a hibás fogyasztási cikk javítása, akár kicserélése formájában történik is, a fogyasztót azon pénzügyi terhek veszélyétől kívánja megvédeni, amint azt a főtanácsnok az indítványa 49. pontjában kiemelte, amely e
QUELLE absence of such protection.
QUELLE védelem hiányában visszatartaná őt a jogai érvényesítésétől.
Support for that interpretation is to be found in the intention, manifested by the Community legislature in the third subparagraph of Article 3(3) of the Directive, to provide effective protection to consumers.
Ezen értelmezést az is megerősíti, hogy a közösségi jogalkotó az irányelv 3. cikke (3) bekezdésének harmadik albekezdésében kifejezte akaratát a fogyasztó hatékony védelemének biztosítására.
That provision states that any repair or replacement is to be completed not only within a reasonable time but also without significant inconvenience to the consumer.
E rendelkezés pontosítja ugyanis, hogy a kijavítást vagy kicserélést nemcsak ésszerű határidőn belül, hanem a fogyasztót érő jelentős kényelmetlenség nélkül kell elvégezni.
That interpretation is also consistent with the purpose of the Directive which, as stated in the first recital in the preamble thereto, is to ensure a high level of consumer protection.
Ezen értelmezés az irányelv célkitűzésének is megfelel, amely – amint az első preambulumbekezdéséből következik – a fogyasztóvédelem magas szintje elérésének biztosítása.
As follows from Article 8(2) of the Directive, the protection provided by it is minimal and, although Member States may adopt more stringent provisions, they may not undermine the guarantees laid down by the Community legislature.
Amint az az ugyenezen irányelv 8. cikke (2) bekezdéséből következik, az utóbbi a legkisebb szintű védelmet írja elő, és a tagállamok a közösségi jogalkotó által előírt biztosítékok sérelme nélkül elfogadhatnak szigorúbb rendelkezéseket.
The other arguments advanced by the German Government against that interpretation are not such as to call it into question.
A német kormány ezen értelmezéssel szemben felvetett egyéb érvei nem kérdőjelezik meg ezen értelmezést.
As regards, first, the scope which must be accorded to the 15th recital in the preamble to the Directive, which permits account to be taken of the use the consumer has had
Egyrészt az irányelv tizenötödik preambulumbekezdése jelentőségét illetően, amely lehetővé teszi a hibás fogyasztási cikk fogyasztó általi használatának figyelembevételét,
2008 — CASE C-404/06 of the goods not in conformity, it should be noted that the first part of that recital refers to a ‘reimbursement’ to be made to the consumer, whereas the second part mentions the ‘detailed arrangements whereby rescission of the contract is effected’.
ÜGY meg kell jegyezni, hogy a hivatkozott preambulumbekezdés első része a fogyasztó részére történő „visszafizetésre” hivatkozik, míg a második része „a szerződés felbontásának részletes szabályaira” utal.
Those expressions are identical to those used in the Common Position of the Council to which the German Government also referred.
E megfogalmazás megfelel a német kormány által is hivatkozott, a tanácsi közös álláspontban használt megfogalmazásnak.
That terminology makes it clear that the situation envisaged in the 15th recital is restricted to cases where the contract is terminated, as provided for in Article 3(5) of the Directive, and where, pursuant to the principle that the contracting parties must each give up the benefits they have received, the seller must reimburse to the consumer the selling price of the goods.
E terminológiából egyértelműen kiderül, hogy a tizenötödik preambulumbekezdésben szereplő feltételezés a szerződésnek az irányelv 3. cikke (5) bekezdésében szereplő felbontásának esetére korlátozódik, amely esetben a kapott előnyök kölcsönös visszaszolgáltatására irányuló elvet alkalmazva az eladó köteles visszatéríteni a fogyasztó részére a fogyasztási cikk árát.
Contrary to the contentions of the German Government, the 15th recital cannot, therefore, be interpreted as a general principle enabling the Member States to take account, in any situation they wish, including that of a mere request for replacement submitted pursuant to Article 3(3) of the Directive, of the use which the consumer has had of goods not in conformity.
A német kormány érvelésével ellentétben a tizenötödik preambulumbekezdést nem lehet olyan általános elvként értelmezni, amely feljogosítja a tagállamokat arra, hogy valamennyi, általuk kívánt helyzetben – ideértve az irányelv 3. cikke (3) bekezdése alapján benyújtott, kicserélésre irányuló egyszerű kérelmet is – figyelembe vegyék a hibás fogyasztási cikk fogyasztó általi használatát.
As regards, secondly, the German Government’s assertion that the fact that, by virtue of the replacement of goods not in conformity, the consumer has the benefit of new goods without having to make proper payment constitutes unjust enrichment, it should be borne in mind that Article 3(1) of the Directive makes the seller liable to the consumer for any lack of conformity which exists at the time the goods are delivered.
Másrészt a német kormány állítását illetően, amely szerint a hibás fogyasztási cikk kicserélése révén pénzügyi ellentételezés fizetése nélkül új fogyasztási cikket szerző fogyasztó jogalap nélkül gazdagodik, emlékeztetni kell arra, hogy az irányelv 3. cikkének (1) bekezdése szerint az eladó felel a fogyasztóval szemben a fogyasztási cikk átadásának időpontjában meglévő minden hibáért.