natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Although the applicant’s argument that Portugal Telecom was controlled by the Portuguese Republic, as majority shareholder, constitutes an uncontested fact in the dispute, in view of the caselaw outlined above, it is not sufficient for a finding that the measure at issue was imputable to the State.
Kétségtelen, hogy nem vitatott ténynek minősül az eljárásban a felperes azon érve, mely szerint a Portugál Köztársaság többségi részvényesként irányította a Portugal Telecomot, a fent hivatkozott ítélkezési gyakorlatra tekintettel azonban ez az érv nem elegendő annak megállapításához, hogy a vitatott intézkedés az államnak tulajdonítható.
The applicant claims that the law contained a breach of the principle of equal treatment of private and public operators, with regard to the penalty incurred for late payment of the network fee.
A felperes arra hivatkozik, hogy a díjfizetési késedelemmel járó joghátrány tekintetében a törvény a magán műsorszolgáltatók és az állami műsorszolgáltató közötti egyenlő bánásmód elvét sértő rendelkezést tartalmazott.
Only private operators incurred the withdrawal of their licence for late payment.
Késedelmes fizetés esetén csak a magán műsorszolgáltatókat fenyegette engedélyük visszavonása.
The Court notes that, even though, as the applicant claims, Article 13(1)(f) of Law No 58/90 relates solely to private operators, that fact is not such as to constitute evidence that the Portuguese Republic was implicated in the grant to RTP of the payment facilities for the fee.
Az Elsőfokú Bíróság megállapítja, hogy még ha csak a magán műsorszolgáltatókra vonatkozna is az 58/90. sz. törvény 13. cikke (1) bekezdésének f) pontja – mint azt a felperes állítja –, ez a tény akkor sem képezhetne bizonyítékot arra vonatkozóan, hogy a Portugál Köztársaság közreműködött az RTP-t megillető díjfizetési kedvezmények biztosításában.
The Commission contends in that regard and the applicant does not contest that Portugal Telecom was, in any event, under no obligation
A Bizottság ezzel kapcsolatban arra hivatkozik – anélkül, hogy ezt a felperes vitatná –, hogy a Portugal Telecom egyébként sem volt köteles
2008 — CASE T-442/03 to provide RTP with a broadcasting service in the context of a universal service obligation.
SZ. ÜGY egyetemes szolgáltatási kötelezettség keretében műsorszórásra vonatkozó szolgáltatást nyújtani az RTP-nek.
In other words, even though the law formally provided for withdrawal of the licence for late payment only in respect of private operators, Portugal Telecom was not prohibited from interrupting or suspending its services to RTP in the same situation.
Más szóval, még ha a törvény formálisan csak a magán műsorszolgáltatók vonatkozásában írta is volna elő az engedély díjfizetési késedelem esetén történő visszavonását, semmi nem akadályozta a Portugal Telecomot abban, hogy ugyanilyen esetben megszakítsa vagy felfüggessze az RTP részére történő szolgáltatásnyújtást.
The Court notes, lastly, that the applicant does not contest the Commission’s assessment that the payment facilities were mainly caused by a dispute between RTP and Portugal Telecom as to the level of the network fee.
Az Elsőfokú Bíróság végül megállapítja, hogy a felperes nem vitatja a Bizottság azon álláspontját, mely szerint a fizetési kedvezmények fő oka az RTP és a Portugal Telecom között a díj mértékével kapcsolatban fennálló nézetkülönbség volt.
The applicant, at most, claims that the decision taken by Anacom in 2003 is without any relevance to this case.
A felperes legfeljebb arra hivatkozik, hogy az Anacom által 2003-ban meghozott határozat a jelen esetben nem bír jelentőséggel.
However, that objection, which does not, moreover, call into question the Commission’s assessment, is not relevant.
Ez a kifogás azonban, amely végeredményben nem kérdőjelezi meg a Bizottság álláspontját, nem releváns.
Nothing precludes the Commission from relying on that 2003 decision as evidence — tenuous certainly, but none the less relevant — in support of its assessment that it was a tariff dispute between RTP and Portugal Telecom that was at the origin of the payment facilities for the fee.
Semmi nem akadályozza ugyanis a Bizottságot abban, hogy e 2003-ban meghozott határozatra mint bár távoli, mindazonáltal releváns tényezőre hivatkozzék azon álláspontjának alátámasztása érdekében, hogy a díjfizetési kedvezmények hátterében az RTP és a Portugal Telecom között fennálló, a díjakkal kapcsolatos nézetkülönbség állt.
The applicant’s argument that the alleged fact that Portugal Telecom did not waive recovery of those debts or its claim for default interest is insufficient, in itself, to prevent the measures being classified as State aid is clearly not related to the question whether the measure at issue is imputable to the State, but, at most, to the question whether State resources were involved.
A felperes azon érvével kapcsolatban, mely szerint az intézkedések állami támogatásként minősítésének elmaradásához nem elegendő önmagában az az állítás, hogy a Portugal Telecom nem mondott le a követelései és a késedelmi kamatok megfizetéséről, meg kell állapítani, hogy ez az érv nem arra a kérdésre vonatkozik, hogy a vitatott intézkedés az államnak tulajdonítható-e, hanem legfeljebb arra a kérdésre, hogy sor került-e állami források bevonására.
That question is not at issue inasmuch as, in recital 107 of the contested decision, the Commission decided, essentially, to find that State resources may have been involved.
Márpedig ez a kérdés nem vitatott, mivel a Bizottság a megtámadott határozat (107) preambulumbekezdésében lényegében úgy ítélte meg, hogy sor kerülhetett állami források bevonására.
Concerning, lastly, the applicant’s reference to the fact that RTP was in a state of technical insolvency, a reference which could be understood as suggesting that it is only because of the implication of the Portuguese Republic that Portugal Telecom accorded the payment facilities for the fee to RTP, it does not in itself, however, include any specific refutation of the Commission’s argument that payment facilities for the fee can be explained by a tariff dispute between RTP and Portugal Telecom.
Végül, ami a felperes azon hivatkozását illeti, mely szerint az RTP technikailag fizetésképtelen volt, amit akként lehet érteni, hogy a Portugal Telecom csak a Portugál Köztársaság közreműködése miatt járult hozzá az RTP részére biztosított díjfizetési kedvezményekhez, e hivatkozás önmagában semmilyen cáfolatot nem tartalmaz a Bizottság azon állításával szemben, mely szerint a díjfizetési kedvezmények magyarázataként az RTP és a Portugal Telecom között fennálló, a díjakkal kapcsolatos nézetkülönbség szolgált.
Accordingly, the Court of First Instance finds that the applicant has not succeeded in calling into question the Commission’s assessment, contained in the contested decision, according to which there was no information to permit it to conclude that the payment facilities for the fee could be imputed to the Portuguese Republic.
E feltételek mellett az Elsőfokú Bíróság úgy ítéli meg, hogy a felperes nem tudta kétségbe vonni a Bizottságnak a megtámadott határozatban foglalt álláspontját, mely szerint semmilyen bizonyíték alapján nem juthatott arra a következtetésre, hogy a díjfizetési kedvezmények a Portugál Köztársaságnak tulajdoníthatók.
It is thus necessary to reject that part of the plea.
A jogalap e részét ezért el kell utasítani.
The third part, alleging failure to classify the 1994 bond issue as State aid
A harmadik jogalap harmadik részéről: az 1994-es kötvénykibocsátás állami támogatásként minősítésének elmaradása
The applicant disputes that the Commission’s finding that the information notice for the 1994 bond issue indicated that RTP guaranteed repayment of the loan with its own revenue entitled that institution to find that there was no State aid.
A felperes vitatja, hogy a Bizottság azon álláspontja, mely szerint az 1994-es kötvénykibocsátásról szóló közlemény utalt rá, hogy a kölcsön visszafizetését maga az RTP garantálta a bevételeiből, lehetővé tette volna az említett intézmény számára annak megállapítását, hogy nem volt szó állami támogatásról.
It is apparent from the contested decision that RTP’s financial position was very poor in 1994.
A megtámadott határozatból kiderül, hogy az RTP pénzügyi helyzete 1994-ben nagyon kedvezőtlen volt.
It was solely because all its share capital was held by the State — and because it was thought that the State would not allow the undertaking to go into insolvency — that the 1994 bond issue was accepted by the market.
Az 1994-es kötvénykibocsátás során a piaci szereplők kizárólag azért jegyeztek kötvényeket, mert az RTP alaptőkéje teljes egészében az állam tulajdonában volt, és megalapozottan feltételezhető volt, hogy az állam nem hagyja fizetésképtelen helyzetbe jutni a vállalatot.
That situation should have been properly taken into account in the assessment of the measure at issue.
Ezt a helyzetet megfelelően figyelembe kellett volna venni a szóban forgó intézkedés vizsgálata során.
In the reply, the applicant cites the report of the Tribunal de Contas, from which it appears that the level of RTP’s bank indebtedness is explained by the fact that RTP is a public undertaking, entrusted with providing public service television and benefiting from the regular financial support of the State, which was sufficient guarantee for RTP’s various creditors.
A felperes a válaszban idézi a Tribunal de Contas jelentését, amelyből kiderül, hogy az RTP banki tartozásainak szintje azzal magyarázható, hogy az RTP olyan állami vállalat, amelyet televíziós közszolgáltatási kötelezettség terhel, és amely az államtól rendszeres pénzügyi támogatásban részesül, ez pedig az RTP különböző hitelezői számára megfelelő biztosítékul szolgált.
The Commission contends that the applicant’s position is incorrect.
A Bizottság úgy véli, hogy a felperes álláspontja téves.
The Commission explained in the contested decision (recital 121) why it considered that the 1994 bond issue did not constitute State aid.
A Bizottság a megtámadott határozatban ((121) preambulumbekezdés) kifejtette, miért ítélte meg úgy, hogy az 1994-es kötvénykibocsátás nem képezett állami támogatást.
No State guarantee was formally given, which is something which the applicant admits.
Hivatalosan semmilyen állami kezességvállalásra nem került sor, mint azt a felperes elismerte.
RTP itself guaranteed the servicing of the debt.
A tartozás visszafizetését maga az RTP garantálta.
RTP was a public limited company at the time and thus did not have a status which would have resulted in an implicit State guarantee.
Az RTP ebben az időpontban részvénytársaság volt, vagyis jogállásából nem következhetett volna hallgatólagos állami kezességvállalás.
Consequently, the Commission contends that the 1994 bond issue was carried out under market conditions and that the State did not forgo revenue.
A Bizottság következésképpen úgy ítéli meg, hogy az 1994-es kötvénykibocsátás piaci feltételek mellett történt, az állam pedig nem mondott le a bevételeinek megszerzéséről.
Lastly, the fact that RTP was owned by the State in no way alters that finding in view of the neutrality of the Treaty as to whether the undertaking at issue is in public or private ownership.
Végül az a tény, hogy az RTP az állam tulajdonában áll, semmit nem változtat ezen a következtetésen, figyelembe véve a Szerződés semlegességét a szóban forgó vállalkozás köztulajdoni vagy magántulajdoni jogállása vonatkozásában.
The Commission maintains that the report of the Tribunal de Contas is inadmissible because it was not produced in the application, and notes that even the quotation from the report upon which the applicant relies shows that the Portuguese Republic did not provide any guarantee whatsoever.
A Bizottság azt állítja, hogy a Tribunal de Contas jelentése elfogadhatatlan, mivel azt nem a keresetlevéllel együtt nyújtották be, továbbá megjegyzi, hogy az említett jelentésnek a felperes által idézett része maga is megállapítja, hogy a Portugál Köztársaság semmilyen kezességet nem vállalt.
In recital 121 of the contested decision, the Commission stated that it had received no information to show that the 1994 bond issue was accompanied by a State guarantee.
A Bizottság a megtámadott határozat (121) preambulumbekezdésében kifejtette, hogy semmi olyan információt nem kapott, amely bizonyítaná, hogy az 1994-es kötvénykibocsátás állami kezességvállalás mellett történt volna.
According to the prospectus for that bond issue, it was RTP itself which guaranteed repayment of the debt.
E kötvénykibocsátásról szóló tájékoztatóban foglaltak szerint a tartozás visszafizetését maga az RTP garantálta.
RTP did not have a legal status which led to an implicit State guarantee.
Az RTP jogállásából nem következhetett volna hallgatólagos állami kezességvállalás.
It is not contested that RTP was a public limited company at the time of the 1994 bond issue.
Nem vitatott, hogy az RTP az 1994-es kötvénykibocsátás időpontjában részvénytársaság volt.
As a result, RTP’s owner, the Portuguese Republic, was not subject to an unlimited obligation to repay that company’s debts.
E társasági formából eredően az RTP tulajdonosának, vagyis a Portugál Köztársaságnak nem volt kötelessége, hogy e társaság tartozásait korlátlanul visszafizesse.
Neither is it contested that the prospectus for the 1994 bond issue provided for no guarantee on the part of the State.
Nem vitatott az sem, hogy az 1994-es kötvénykibocsátásról szóló tájékoztató nem tartalmazott említést semmilyen állami kezességvállalásról.
The applicant claims, however, that the fact that the State had a 100% stake in RTP led to the existence of an implicit guarantee which alone explains how that company, despite its poor financial position, was successful in placing the 1994 bond issue on the market.
A felperes ugyanakkor azt állítja, hogy az a tény, hogy az RTP részvényei 100%-ban az állam tulajdonában álltak, magában foglalja a hallgatólagos állami kezességvállalás fennállását, amely egyedüli magyarázatként szolgál arra, hogy e társaságnak a kedvezőtlen pénzügyi helyzete ellenére sikerült az 1994-es kötvénykibocsátást bevezetni a piacra.
It is necessary, however, not to confuse the question whether the State granted, expressly or implicitly, a guarantee — the only question relevant to this case — with that of how the market reacted to the fact that the issuer of the bonds was not just another private operator, but RTP.
Nem szabad azonban összetéveszteni azt a kérdést – amely jelen esetben az egyetlen releváns kérdést képezi –, hogy az állam kifejezetten vagy hallgatólagosan kezességet vállalt-e, azzal a kérdéssel, hogy a piac hogyan reagált arra a tényre, hogy a kötvények kibocsátója nem akármelyik magán gazdasági szereplő, hanem az RTP volt.
The fact that the market agreed to subscribe to the 1994 bond issue — in the applicant’s opinion, because it considered that the State would guarantee de facto its repayment — does not permit a finding that there is State aid, since it is not disputed that the State did not give its guarantee, either expressly or implicitly.
Azon tény alapján, hogy a piaci szereplők az 1994-es kötvénykibocsátás során azért voltak hajlandók kötvényeket jegyezni, mert a felperes szerint úgy vélték, hogy az állam de facto kezességet vállalt a visszafizetésre, nem lehet megállapítani az állami támogatás fennállását, mivel nem vitatott, hogy az állam sem kifejezetten, sem pedig hallgatólagosan nem vállalt kezességet.
Only objective findings leading to the conclusion that the State legally had to repay that issue in the event of default by RTP would permit a finding of the existence of a State guarantee.
Az állami kezességvállalás fennállása csak olyan objektív tényezők alapján lenne megállapítható, amelyek arra engednének következtetni, hogy az állam az RTP fizetésképtelensége esetén jogilag köteles lenne visszafizetni a kötvénykibocsátás során befizetett összegeket.
It is not apparent from the court file or the applicant’s pleadings that the Portuguese Republic was under such an obligation.
Márpedig sem az ügy irataiból, sem pedig a felperes beadványaiból nem következik, hogy a Portugál Köztársaságot ilyen kötelezettség terhelte volna.
Concerning the report of the Tribunal de Contas produced in the reply, that report, as noted in paragraphs 186 to 193 below, is not relevant to the assessment of the lawfulness of the contested decision.
Ami a Tribunal de Contasnak a válaszhoz csatolt jelentését illeti, ez a jelentés – mint azt az Elsőfokú Bíróság az alábbi 186–193. pontban megállapítja – a megtámadott határozat jogszerűségének vizsgálata szempontjából semmilyen jelentőséggel nem bír.
Thus, the applicant having, in its pleadings, submitted no evidence such as to call into question the Commission’s assessment set out in recital 121 of the contested decision, it is necessary to dismiss the applicant’s head of claim concerning the 1994 bond issue.
Ezért, mivel a felperes a beadványaiban semmilyen érvet nem terjesztett elő, amely kétségbe vonhatná a Bizottságnak a megtámadott határozat (121) preambulumbekezdésében kifejtett álláspontját, a felperesnek az 1994-es kötvénykibocsátással kapcsolatos kifogását el kell utasítani.
Conclusion on the third plea in law
A harmadik jogalapra vonatkozó következtetés
In view of all the foregoing considerations, it is necessary to uphold the present plea in part and to annul Article 2 of the contested decision inasmuch as it finds that the exemption from registration charges does not constitute State aid.
A fenti megfontolások összességét figyelembe véve a jelen jogalapnak részben helyt kell adni, a megtámadott határozat 2. cikkét pedig meg kell semmisíteni abban a részében, amelyben megállapítja, hogy a közjegyzői díjak és a cégbejegyzési illetékek alóli mentesítés nem képez állami támogatást.
By contrast, the remainder of the present plea is dismissed, that is to say, in so far as it concerns the payment facilities for the fee and the 1994 bond issue.
Ezt meghaladóan viszont a jelen jogalapot – vagyis abban a részében, amelyben az a díjfizetési kedvezményekre és az 1994-es kötvénykibocsátásra irányul – el kell utasítani.
It is necessary to examine, next, the second main contention, referred to in paragraph 33 above and, accordingly, the fourth plea in support of annulment.
Ezt követően a fenti 33. pontban említett második fő érvrendszert, ebből eredően pedig a megsemmisítésre irányuló negyedik jogalapot kell megvizsgálni.
The fourth plea in law, alleging that the Commission erred in law as to the conditions for the application of Article 86(2) EC
Az EK 86. cikk (2) bekezdésének alkalmazási feltételeivel kapcsolatos téves jogalkalmazásra alapított negyedik jogalapról
This plea is divided into two parts.
E jogalap két részből áll.
In the first part, the applicant claims that the award of the public television service by the Portuguese Republic to RTP, without competitive tendering, precluded the grant of a derogation under Article 86(2) EC.
A felperes a jogalap első részében úgy véli, hogy mivel a Portugál Köztársaság versenyeztetés nélkül ítélte oda a közszolgálati televíziózás biztosítását az RTP részére, nem volt alkalmazható az EK 86. cikk (2) bekezdése szerinti eltérés.
In the second part, the applicant alleges an infringement of Article 86(2) EC, resulting from breach by the Commission, in the contested decision, of the criteria for the application of that provision as defined in the Communication on broadcasting.
A felperes a jogalap második részében az EK 86. cikk (2) bekezdésének abból eredő megsértésére hivatkozik, hogy a Bizottság a megtámadott határozatban megsértette e rendelkezés alkalmazási kritériumait, amelyeket a műsorszolgáltatásról szóló közlemény határoz meg.
The first part, alleging the award of the public television service to RTP without competitive tendering
A negyedik jogalap első részéről: a közszolgálati televíziózás biztosításának versenyeztetés nélküli odaítélése az RTP részére
The applicant, after stating that the public television service was not awarded to RTP on the basis of competitive tendering, complains that the Commission failed to question the lawfulness of that award.
A felperes, miután megállapítja, hogy a közszolgálati televíziózás biztosítását nem versenyeztetés alapján ítélték oda az RTP részére, azt kifogásolja, hogy a Bizottság nem vizsgálta meg ennek az odaítélésnek a jogszerűségét.
It claims that, if the Commission had carried out that examination, it would have been compelled to find that that award did not comply with the requirements of Community law and, accordingly, that the funding granted to RTP could not benefit from any exemption under Article 86(2) EC.
A felperes úgy véli, hogy ha a Bizottság elvégezte volna ezt a vizsgálatot, arra a következtetésre kellett volna jutnia, hogy az odaítélés során nem tartották tiszteletben a közösségi jogból eredő követelményeket, ebből következően pedig az RTP részére nyújtott támogatások nem részesülhettek volna semmilyen, az EK 86. cikk (2) bekezdése szerinti mentességben.
It relies on the Commission’s interpretative communication on concessions under Community law (OJ 2000 C 121, p.
C 121., 2. o.; a továbbiakban: koncessziókról szóló közlemény), valamint arra az értelmezésre, amelyet a Bizottság a XXXI.
2; ‘Communication on concessions’) and on what it alleges was the Commission’s interpretation of the judgment in Case C-324/98 Telaustria and Telefonadress [2000] ECR I-10745 contained in its XXXIst Report on Competition Policy — 2001 (SEC(2002) 462 final).
Versenypolitikai jelentésében (SEC (2002) 462 végleges) a Bíróság a C-324/98. sz., Telaustria és Telefonadress ügyben 2000. december 7-én hozott ítéletéről (EBHT 2000., I-10745. o.) kialakított.
The applicant also relies on Case C-107/98 Teckal [1999] ECR I-8121.
A felperes hivatkozik a Bíróságnak a C-107/98. sz.
In the reply, the applicant claims, essentially, that the fourth of the conditions set out in paragraphs 88 to 93 of Case C-280/00 Altmark Trans and Regierungspräsidium Magdeburg [2003] ECR I-7747 (‘the fourth Altmark condition’) required the Commission, in view of the failure to follow a competitive tendering procedure, to verify that the level of compensation awarded to RTP had been determined on the basis of a typical undertaking, well run and adequately provided with means.
A felperes a válaszban lényegében arra hivatkozik, hogy a Bíróság a C-280/00. sz., Altmark Trans és Regierungspräsidium Magdeburg ügyben 2003. július 24-én hozott ítéletének (EBHT 2003., I-7747. o.) 88–93. pontjában említett feltételek közül a negyedik feltétel (a továbbiakban: negyedik Altmark-feltétel) alapján a Bizottságnak a versenyeztetési eljárás hiányára tekintettel meg kellett volna vizsgálnia, hogy az RTP-nek nyújtott kifizetés mértékét az átlagos, jól vezetett és megfelelően felszerelt vállalkozás kritériuma alapján állapították-e meg.
Such was manifestly not the case.
Márpedig ez nyilvánvalóan nem így történt.
The Commission contends that the award of the public service television remit to RTP is a different question from that of whether the compensation awarded to that undertaking was compatible with the State aid rules and one which was never raised during the formal procedure.
A Bizottság azt állítja, hogy a közszolgálati televíziózás biztosításának az RTP részére történő odaítélésére vonatkozó kérdés – amely a hivatalos eljárás során soha nem merült fel – különbözik attól a kérdéstől, hogy az e vállalkozásnak nyújtott kifizetés összeegyeztethető-e az állami támogatásokra vonatkozó szabályokkal.
Whatever the position, it does not follow from the provisions of Article 86(2) EC or from the caselaw that Member States are required to follow specific procedures for choosing undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest (‘SGEIs’).
Mindazonáltal sem az EK 86. cikk (2) bekezdéséből, sem pedig az ítélkezési gyakorlatból nem következik, hogy a tagállamoknak az általános gazdasági érdekű szolgáltatások működtetésével megbízott vállalkozások kiválasztása során sajátos eljárási szabályok szerint kellene eljárniuk.