natgillin/translations-raw huggingface dataset:
11 — See, inter alia, Ivenel, paragraph 11, and Pugliese, paragraph 17.
11 – Lásd többek között a fent hivatkozott Ivenel-ítélet 11. pontját és a fent hivatkozott Pugliese-ítélet 17. pontját.
13 — See the observations submitted by Mr Rouard, p. 7.
13 – Lásd a J.-P. Rouard által benyújtott észrevételeket, 7. o.
As acknowledged by the Commission and the United Kingdom at the hearing, the solution to this problem must be sought in Pugliese.
Amint azt a Bizottság és az Egyesült Királyság a tárgyaláson elismerte, a probléma megoldását a fent hivatkozott Puglieseítéletben kell keresni.
The Court, which was called to give a ruling on the interpretation of ‘the place where the employee habitually carries out his work’, incidentally provided guidance for determining the extent to which two contracts of employment concluded with different employers are linked.
A Bíróság, amely a munkavállaló szokásos munkavégzési helye fogalmának értelmezésére volt hivatott, ugyanis mellékesen olyan pontosításokat is eszközölt, amelyek révén meghatározható a különböző munkáltatókkal megkötött két munkaszerződés közötti kapcsolat mértéke.
That caselaw strikes me as being particularly relevant as regards the factors which may be taken into account by the national court when verifying the connection between claims relating to contracts of employment that enables a number of defendants to be sued in the courts where any one of them is domiciled.
Véleményem szerint ez az ítélet rendkívüli jelentőséggel bír azon feltételek vonatkozásában, amelyeket a több alperessel szemben az alperesek egyikének bírósága előtt benyújtott, munkaszerződésekre vonatkozó keresetek közötti összefüggés ellenőrzése során a nemzeti bíróságnak figyelembe kell vennie 14.
14 that among the relevant factors may feature the following: ‘the fact that the conclusion of the second contract was envisaged when the first was being concluded; the fact that the first contract was amended on account of the conclusion of the second contract; the fact that there is an organisational or economic link between the two employers; the fact that there is an agreement between the two employers providing a framework for the coexistence of the two contracts; the fact that the first employer retains management powers in respect of the employee; and the fact that the first employer is able to decide the duration of the employee’s work for the second employer’.
vételével kell megállapítani” 15. A közösségi bíróság többek között azt állapítja meg, hogy a lényeges tényezők között szerepel „az a tény, hogy a második szerződés megkötését már az első szerződés megkötésekor eltervezték, hogy az első szerződést a második szerződés megkötésére tekintettel módosították, hogy a két munkáltató között szervezeti, illetve gazdasági kapcsolat áll fenn, hogy a két munkáltató a két szerződés egymás melletti fennállásának keretet adó megállapodást kötött egymással, hogy az első munkáltató megőrzi irányítási jogkörét a munkavállaló felett, hogy az első munkáltató dönthet a munkavállaló második munkáltatónál végzett tevékenységének időtartamáról” 16.
16Consequently, it is in the light of all of those criteria, which are not exhaustive, that the national court will have to determine whether there is a sufficient connection between the two claims to enable the defendant in the main proceedings to sue the two appellant companies in the French courts.
Következésképp ezen – nem kimerítően felsorolt – feltételek összességének figyelembevételével kell a nemzeti bíróságnak megállapítani, hogy elegendő mértékű kapcsolat áll-e fenn a keresetek között ahhoz, hogy az alapügy alperese az alapügy két felperesével szemben a francia bíróság előtt nyújthasson be keresetet.
The Court thus ruled that, ‘when an employee is connected to two different employers, the first employer can be sued before the courts of the place where the employee carries out his work for the second employer only when, at the time of the conclusion of the second contract of employment, the first employer itself has an interest in the employee’s performance of the service for the second employer in a place decided on by the latter … [T]he existence of that interest does not have to be strictly verified according to formal and exclusive criteria, but must be determined in an overall manner taking into consideration all the facts of the case’.
A Bíróság úgy döntött, hogy „ha egy munkavállalót két különböző munkáltató alkalmaz, az első munkáltatóval szemben csak akkor lehet a munkavállaló második munkáltatónál folytatott munkavégzése szerinti helyen keresetet indítani, ha a második szerződés megkötése időpontjában az első munkáltatónak érdeke fűződik a munkavállaló által a második munkáltató részére, ez utóbbi által megjelölt helyen nyújtott szolgáltatáshoz […].
In the light of the above, the Court could conclude that a prerequisite for the application of Article 6(1) of Regulation No 44/2001 is a connection between the claims sufficient to ensure, whatever court is seised, that it has a close link to the case.
A fentiekre tekintettel a Bíróság arra a következtetésre juthat, hogy a 44/2001 rendelet 6. cikkének 1. pontja csak akkor alkalmazható, ha olyan kapcsolat áll fenn a keresetek között, amely a megkeresett bíróságtól függetlenül biztosítja a bíróságnak az üggyel való szoros kapcsolatát.
To assess such a connection in the context of individual contracts of employment, account could be taken, inter alia, of the fact that the conclusion of the second contract was envisaged when the first was being concluded, the fact that the first contract was amended on account of the conclusion of the second contract, the circumstance that there is an organisational or economic link between the two employers, the fact that there is
A szóban forgó összefüggés munkaszerződésekkel kapcsolatos ügyekben történő megállapításához többek között figyelembe lehet venni, hogy a második szerződés megkötését már az
14 — A hint of such use of that judgment has already appeared in legal literature. See, inter alia, Moizard. N, RJS, 10/03, p.
14 – Ez az elmélet már előrevetíti ezen ítélet ilyen értelemben történő felhasználását.
15 — Pugliese, paragraphs 23 and 24.
15 – A fent hivatkozott Pugliese-ítélet 23. és 24. pontja.16 – Ugyanott, 24. pont.
GLAXOSMITHKLINE AND LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE an agreement between the two employers providing a framework for the coexistence of the two contracts, the fact that the first employer retains management powers in respect of the employee, or the circumstance that the first employer is able to decide the duration of the employee’s work for the second employer.
GLAXOSMITHKLINE ÉS LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE első szerződés megkötésekor eltervezték-e, hogy az első szerződést a második szerződés megkötésére tekintettel módosították-e, hogy a két munkáltató között szervezeti, illetve gazdasági kapcsolat áll-e fenn, hogy a két munkáltató a két szerződés egymás melletti fennállásának keretet adó megállapodást kötött-e egymással, hogy az első munkáltató megőrzi-e irányítási jogkörét a munkavállaló felett, vagy hogy az első munkáltató dönt-het-e a munkavállaló második munkáltatónál végzett tevékenységének időtartamáról.
In conclusion, I suggest that the Court should answer the question referred for a preliminary ruling as follows:
Következésképpen azt javaslom a Bíróságnak, hogy a következőképpen válaszoljon az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésre:
‘The rule of special jurisdiction set out in Article 6(1) of Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters can apply in the context of Section 5 relating to the rules relating to jurisdiction over individual contracts of employment.
„A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet 6. cikkének 1. pontjában megfogalmazott különös joghatósági szabály alkalmazható az egyedi munkaszerződésekkel kapcsolatos ügyek esetén alkalmazandó joghatóságra vonatkozó szabályokról szóló 5. szakasz keretében.
A prerequisite for the application of Article 6(1) of Regulation No 44/2001 is a connection between the claims sufficient to ensure, whatever court is seised, that it has a close link to the case.
A 44/2001 rendelet 6. cikkének 1. pontja csak akkor alkalmazható, ha olyan kapcsolat áll fenn a keresetek között, amely a megkeresett bíróságtól függetlenül biztosítja a bíróság szoros kapcsolatát az üggyel.
To assess such a connection in the context of individual contracts of employment, account could be taken, inter alia, of the fact that the conclusion of the second contract was envisaged when the first was being concluded, the fact that the first contract was amended on account of the conclusion of the second contract, the circumstance that there is an organisational or economic link between the two employers, the fact that there is an agreement between the two employers providing a framework for the coexistence of the two contracts, the fact that the first employer retains management powers in respect of the employee, or the circumstance that the first employer is able to decide the duration of the employee’s work for the second employer.’
A szóban forgó összefüggés munkaszerződésekkel kapcsolatos ügyekben történő megállapításához többek között figyelembe lehet venni, hogy a második szerződés megkötését már az első szerződés megkötésekor eltervezték-e, hogy az első szerződést a második szerződés megkötésére tekintettel módosították-e, hogy a két munkáltató között szervezeti, illetve gazdasági kapcsolat áll-e fenn, hogy a két munkáltató a két szerződés egymás melletti fennállásának keretet adó megállapodást kötött-e egymással, hogy az első munkáltató megőr-zi-e irányítási jogkörét a munkavállaló felett vagy hogy az első munkáltató dönthet-e a munkavállaló második munkáltatónál végzett tevékenységének időtartamáról.”
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Cour de cassation (France), made by decision of 7 November 2006, received at the Court on 20 November 2006, in the proceedings
A C-462/06. sz. ügyben, az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Cour de cassation (Franciország) a Bírósághoz 2006. november 20-án érkezett, 2006. november 7-i határozatával terjesztett elő az előtte a Glaxosmithkline, a Laboratoires Glaxosmithkline és
Jean-Pierre Rouard,
Jean-Pierre Rouard között folyamatban lévő eljárásban,
THE COURT (First Chamber), composed of P. Jann (Rapporteur), President of the Chamber, A. Tizzano, A. Borg Barthet, M. Ilešič and E. Levits, Judges,
A BÍRÓSÁG (első tanács), tagjai: P. Jann (előadó) tanácselnök, A. Tizzano, A. Borg Barthet, M. Ilešič és E. Levits bírák, főtanácsnok: M. Poiares Maduro, hivatalvezető: C. Strömholm tanácsos,
GLAXOSMITHKLINE AND LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE having regard to the written procedure and further to the hearing on 15 November 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
GLAXOSMITHKLINE ÉS LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE tekintettel az írásbeli szakaszra és a 2007. november 15-i tárgyalásra, figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket:
— Glaxosmithkline and Laboratoires Glaxosmithkline, by B. Soltner, avocat,
– a Glaxosmithkline és a Laboratoires Glaxosmithkline képviseletében B. Soltner ügyvéd,
— the Italian Government, by I.M. Braguglia, acting as Agent, and by W. Ferrante, avvocato dello Stato,
– az olasz kormány képviseletében I. M. Braguglia, meghatalmazotti minőségben, segítője W. Ferrante avvocato dello Stato,
— the United Kingdom Government, by Z. Bryanston-Cross, acting as Agent, and by A. Howard, barrister,
– az Egyesült Királyság Kormánya képviseletében Z. Bryanston-Cross, meghatalmazotti minőségben, segítője A. Howard barrister,
— the Commission of the European Communities, by A.-M. Rouchaud-Joët, acting as Agent, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 17 January 2008, gives the following
– az Európai Közösségek Bizottsága képviseletében A.-M. Rouchaud-Joët, meghatalmazotti minőségben, a főtanácsnok indítványának a 2008. január 17-i tárgyaláson történt meghallgatását követően, meghozta a következő
This reference for a preliminary ruling relates to the interpretation of Article 6, point 1, and Section 5 of Chapter II of Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters (OJ 2001 L 12, p.
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet (HL 2001.
1; ‘the Regulation’).
L 12., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás: 19. fejezet, 4. kötet, 42. o.; a továbbiakban: rendelet) 6. cikke 1. pontjának, valamint II. fejezete 5. szakaszának értelmezésére vonatkozik.
The reference was made in the course of proceedings between Mr Rouard and Glaxosmithkline and Laboratoires Glaxosmithkline, established in the United Kingdom and France respectively, considered by Mr Rouard, by virtue of a term in his contract of employment, to have been his joint employers and from which he seeks the payment of various amounts by way of compensation for dismissal and damages for wrongful breach of that contract.
Ezt a kérelmet a J.-P. Rouard és a Glaxosmithkline, amelynek székhelye az Egyesült Királyságban található, valamint a Laboratoires Glaxosmithkline, amelynek székhelye Franciaországban található, közötti peres eljárásban terjesztették elő, mivel J.-P. Rouard álláspontja szerint az utóbbi társaságok a munkaszerződésének egyik pontja szerint korábban közös munkáltatói voltak, amelyektől különböző összegek megfizetését követeli végkielégítés és az említett munkaszerződés jogellenes megszüntetése miatti kártérítés címén.
Article 2, point 1, in Section 1, entitled ‘General provisions’ of Chapter II of the Regulation, provides:
A rendelet II. fejezetének „Általános rendelkezések” című 1. szakasza tartalmazza a 2. cikket, amelynek (1) bekezdése ekként rendelkezik:
‘Subject to the provisions of this regulation, persons domiciled in a Member State shall, whatever their nationality, be sued in the courts of that Member State.’
„E rendelet rendelkezéseire is figyelemmel valamely tagállamban lakóhellyel rendelkező személy, állampolgárságára való tekintet nélkül, az adott tagállam bíróságai előtt perelhető.”
Article 6 of the Regulation, in Section 2 of Chapter II thereof, entitled ‘Special jurisdiction’, states:
A rendelet II. fejezetének „Különös joghatóság” című 2. szakaszában található 6. cikke ekként rendelkezik:
‘A person domiciled in a Member State may also be sued:
„Valamely tagállamban lakóhellyel rendelkező személy perelhető továbbá:
(1) where he is one of a number of defendants, in the courts for the place where any one of them is domiciled, provided the claims are so closely connected that it is expedient to hear and determine them together to avoid the risk of irreconcilable judgments resulting from separate proceedings;
1. amennyiben több személy együttes perlése esetén az adott személy az alperesek egyike, bármely alperes lakóhelyének bírósága előtt, feltéve hogy a keresetek között olyan szoros kapcsolat áll fenn, hogy az elkülönített eljárásokban hozott, egymásnak ellentmondó határozatok elkerülése érdekében célszerű azokat együttesen tárgyalni és róluk együtt határozni;
(3) on a counter-claim arising from the same contract or facts on which the original claim was based, in the court in which the original claim is pending;
3. az ugyanazon a szerződésen vagy ugyanazon a tényálláson alapuló viszontkeresetnél, amelyen az eredeti kereset alapul, azon bíróság előtt, amely az eredeti kereset tárgyában eljár;
Among the objectives of the Regulation, recital 13 states:
A rendelet céljai között a (13) preambulumbekezdés így szól:
‘In relation to insurance, consumer contracts and employment, the weaker party should be protected by rules of jurisdiction more favourable to his interests than the general rules provide for.’
„A biztosítási, fogyasztói és munkaszerződésekkel kapcsolatban a gyengébb felet az érdekeinek megfelelő, az általános szabályoknál kedvezőbb joghatósági szabályokkal kell védelemben részesíteni.”
Section 5 of Chapter II of the Regulation, entitled ‘Jurisdiction over individual contracts of employment’, contains in particular the following provisions:
A rendelet II. fejezetének „Joghatóság egyedi munkaszerződéseknél” című 5. szakasza többek között a következő rendelkezéseket tartalmazza:
In matters relating to individual contracts of employment, jurisdiction shall be determined by this Section, without prejudice to Article 4 and point 5 of Article 5.
A 4. cikk és az 5. cikk 5. pontjának sérelme nélkül az egyedi munkaszerződéssel kapcsolatos ügyekben a joghatóságot e szakasz határozza meg.
(1) in the courts of the Member State where he is domiciled; or
Valamely tagállamban lakóhellyel vagy székhellyel rendelkező munkaadó perelhető:
(a) in the courts for the place where the employee habitually carries out his work or in the courts for the last place where he did so, or
1. annak a tagállamnak a bíróságai előtt, ahol lakóhellyel vagy székhellyel rendelkezik; vagy
(b) if the employee does not or did not habitually carry out his work in any one country, in the courts for the place where the business which engaged the employee is or was situated.
2. más tagállamban: a) a munkavállaló szokásos vagy legutóbbi munkavégzési helyének bíróságai előtt; vagy b) amennyiben a munkavállaló egyik államban sem végez vagy végzett rendszeresen munkát, annak a helynek a bíróságai előtt, ahol a telephely, amely a munkavállalót foglalkoztatta található vagy található volt.
The provisions of this Section shall not affect the right to bring a counter-claim in the court in which, in accordance with this Section, the original claim is pending.’
E szakasz rendelkezései nem érintik a viszontkereset indításához való jogot annál a bíróságnál, amely előtt e szakasznak megfelelően az eredeti kereset nyomán indult peres eljárás folyamatban van.”
The dispute in the main proceedings and the question referred to the Court
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
Mr Rouard was engaged in 1977 by the company Laboratoires Beecham Sévigné, the seat of which was in France, and he was posted to various African States.
J.-P. Rouard-t 1977ben alkalmazta a Laboratoires Beecham Sévigné, amelynek székhelye Franciaországban van, és különböző afrikai államokban foglalkoztatta.
Pursuant to a new contract of employment concluded in 1984 with Beecham Research UK, another company in the group, which was registered in the United Kingdom, Mr Rouard was engaged by that company and sent to Morocco.
A Beecham Research UK társasággal – amely egy ehhez a csoporthoz tartozó másik társaság – 1984-ben kötött új munkaszerződés értelmében J.-P. Rouard-t ez utóbbi társaság alkalmazta, és Marokkóban foglalkoztatta.
Under that contract of employment, his new employer undertook to maintain the contractual rights acquired by Mr Rouard under his initial contract of employment with Laboratoires Beecham Sévigné, and in particular to preserve his rights derived from length of service and his entitlement to compensation in the event of dismissal.
E munkaszerződés szerint az új munkáltató vállalta, hogy fenntartja azokat a szerződéses jogokat, amelyeket J.-P. Rouard a kezdetben a Laboratoires Beecham Sévigné társasággal kötött munkaszerződése alapján szerzett, többek között a szolgálati idejére, valamint elbocsátása esetén végkielégítésre való egyes jogait illetően.
Mr Rouard was dismissed in 2001.
J.-P. Rouard-t 2001-ben elbocsátották.
In 2002 he brought an action before the Conseil de prud’hommes de Saint-Germain-en-Laye (Employment Tribunal, Saint-Germain-en-Laye) against Laboratoires Glaxosmithkline, which has assumed the rights of Laboratoires Beecham Sévigné, the seat of which is in France, and Glaxosmithkline, which has assumed the rights of Beecham Research UK, the seat of which is in the United Kingdom.
J.-P. Rouard 2002ben a conseil de prud’hommes de Saint-Germain-en-Laye-hoz keresetet nyújtott be a Laboratoires Glaxosmithkline társaság ellen, amely a Laboratoires Beecham Sévigné társaság jogutódja, és amelynek székhelye Franciaországban található, valamint a Glaxosmithkline társaság ellen, amely a Beecham Research UK társaság jogutódja, és amelynek székhelye az Egyesült Királyságban található (a továbbiakban: Glaxosmithkline).
Mr Rouard requests that those companies be ordered jointly and severally to pay him various amounts of compensation and damages for noncompliance with the dismissal procedure, dismissal without genuine and serious cause and wrongful breach of his employment contract.
J.-P. Rouard kéri, hogy e társaságokat egyetemlegesen kötelezzék különböző kártérítések megfizetésére, mivel nem tartották tiszteletben az elbocsátási eljárást, az elbocsátás tényleges és komoly ok nélkül történt, illetve a szerződést jogellenesen mondták fel.
Mr Rouard submits that those two companies were his joint employers.
J.-P. Rouard azt állítja, hogy ez a két társaság a közös munkaadója volt.
Since the French courts have jurisdiction in respect of Laboratoires Glaxosmithkline, the seat of which is in France, those courts, he submits, also have jurisdiction, pursuant to Article 6, point 1, of the Regulation, in respect of Glaxosmithkline.
Álláspontja szerint, mivel a francia bíróságoknak van joghatóságuk a Laboratoires Glaxosmithkline társaság vonatkozásában, amelynek Franciaországban van a székhelye, ezeknek a bíróságoknak a rendelet 6. cikkének 1. pontja értelmében a Glaxosmithkline társaság vonatkozásában is joghatóságuk van.
Those companies disputed the jurisdiction of the Conseil de prud’hommes de Saint-Germain-en-Laye, which upheld that objection of lack of jurisdiction.
Az említett társaságok vitatták a conseil de prud’hommes de Saint-Germain-en-Laye joghatóságát, amely helyt adott a joghatóság hiányára vonatkozó ezen kifogásnak.
After the Cour d’appel de Versailles (Court of Appeal, Versailles) set aside the first instance judgment, those companies appealed in cassation against the judgment of 6 April 2004 of that latter court.
Mivel a cour d’appel de Versailles hatályon kívül helyezte az elsőfokú bíróság ítéletét, ezek a társaságok semmisségi kérelmet nyújtottak be az utóbbi bíróság által 2004. április 6-án hozott ítélet ellen.
It is in those circumstances that the Cour de cassation decided to stay proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
E körülmények között a Cour de cassation az eljárást felfüggesztette, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjesztette a Bíróság elé: