natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Accordingly, even where the infringement has been remedied after that period has expired, there is still an interest in pursuing the action in order to establish the basis of liability which a Member State may incur, as a result of its infringement, to, amongst others, persons who derive rights from the infringement (see, to that effect, Case C-29/90 Commission v Greece [1992] ECR I-1971, paragraph 12, and Case C-519/03 Commission v Luxembourg [2005] ECR I-3067, paragraphs 18 and 19).
Így még abban az esetben is, amikor ezen határidő lejártát követően a kötelezettségszegést megszüntették, továbbra is érdek fűződik az eljárás folytatásához, amely érdek része többek között a kötelezettségszegés következtében a tagállam különösen azon személyekkel szemben fennálló felelőssége alapjának megállapítása, akiknek követeléseik származnak az említett kötelezettségszegésből (lásd ebben az értelemben a C-29/90. sz., Bizottság kontra Görögország ügyben 1992. március 18-án hozott ítélet [EBHT 1992., I-1971. o.] 12. pontját és a C-519/03. sz., Bizottság kontra Luxemburg ügyben 2005. április 14-én hozott ítélet [EBHT 2005., I-3067. o.] 18. és 19. pontját).
In the present case, Article 17(2)(c) of Legislative Decree No 36/2003 contains a transitional provision regarding landfills for hazardous waste which, as confirmed by the Italian Republic, was applicable also on the expiry of the period prescribed for that Member State to comply with the reasoned opinion sent to it by the Commission.
A jelen ügyben meg kell állapítani, hogy a 36/2003. sz. törvényerejű rendelet 17. cikke (2) bekezdésének c) pontja a veszélyeshulladék-lerakókra vonatkozó olyan átmeneti rendelkezést tartalmaz, amelyet – ahogyan az Olasz Köztársaság is megerősítette – a Bizottság által küldött indokolással ellátott véleményben foglaltak teljesítéséhez e tagállam számára előírt határidő lejártakor is alkalmazni kellett.
Furthermore, contrary to what the Italian Republic asserts, the basis of the failure to fulfil obligations complained of by the Commission is that several provisions of Italian law applicable to those landfills do not comply with Community law.
Hangsúlyozni kell továbbá, hogy az említett tagállam állításával ellentétben a Bizottság által kifogásolt kötelezettségszegés azon alapul, hogy az olasz jognak az említett hulladéklerakókra alkalmazandó több rendelkezése sem felel meg a közösségi jognak.
These provisions include not only the provision which refers to the waste which may be accepted at those landfills, for which Legislative Decree No 36/2003 lays down transitional treatment rules, but also provisions relating to the treatment of waste and the procedure for acceptance of that waste at landfills.
E rendelkezések közé nemcsak az e hulladéklerakókban átvehető hulladékokat említő rendelkezés tartozik, amely hulladéklerakókra a 36/2003. sz. törvényerejű rendelet átmeneti kezelési szabályokat ír elő, hanem ide tartoznak a hulladékok kezelését és a hulladéklerakókban történő átvételükre vonatkozó eljárást szabályozó rendelkezések is.
It follows that the second complaint, relating to the infringement of Article 14 (d)(i) of Directive 1999/31, is admissible.
Ebből következik, hogy a keresetben foglalt, az 1999/31 irányelv 14. cikke d) pontja i. alpontjának megsértésére vonatkozó második kifogás elfogadható.
As regards the substance of the second complaint, it should be recalled that Article 14(d)(i) of the directive provides that Articles 4, 5 and 11 and Annex II are to apply to existing landfill sites for hazardous waste within a period of one year after the date of expiry of the period for transposition of the directive, namely from 16 July 2002.
E második kifogás megalapozottságát illetően emlékeztetni kell arra, hogy ezen irányelv 14. cikke d) pontjának i. alpontja kimondja, hogy a meglévő veszélyeshul-ladék-lerakókra az irányelv 4., 5. és 11. cikkét, valamint II. mellékletét az említett irányelv átültetési határidejének lejártát követő egy év után, vagyis 2002. július 16-tól kell alkalmazni.
That provision thus lays down, irrespective of the duration of the procedure for adapting existing landfill sites which must be completed on 16 July 2009, a short period for the application of the said provisions to those landfills.
E rendelkezés így – a meglévő hulladéklerakók fejlesztési eljárásának időtartamától függetlenül, amelynek 2009. július 16-ig kell befejeződnie – rövid határidőt ír elő az említett rendelkezések e hulladéklerakókra való alkalmazására.
By contrast, as the Commission has correctly stated, Article 17(2)(c) of Legislative Decree No 36/2003, which lays down, in particular, transitional provisions concerning the treatment of hazardous waste, applies only to new landfills and does not lay down any transitional rule for the treatment of that waste in existing landfill sites.
Ugyanakkor, ahogyan a Bizottság helyesen hangsúlyozta, a 36/2003. sz. törvényerejű rendelet 17. cikke (2) bekezdésének c) pontja, amely meghatározza különösen a veszélyes hulladékok kezelésére vonatkozó átmeneti rendelkezéseket, csak az új hulladéklerakókra alkalmazandó, és nem ír elő semmilyen átmeneti szabályt e hulladékoknak a meglévő hulladéklerakókban való kezelésére.
Contrary to the statements of the Italian Republic, Article 17(3) to (5) of Legislative Decree No 36/2003 also does not provide for the application to those landfills, from 16 July 2002, of Articles 4, 5 and 11 of, and Annex II to, Directive 1999/31.
Az Olasz Köztársaság állításával ellentétben a 36/2003. sz. törvényerejű rendelet 17. cikkének (3)–(5) bekezdése sem írja elő, hogy az 1999/31 irányelv 4., 5. és 11. cikkét, valamint II. mellékletét 2002. július 16-tól alkalmazni kell e hulladéklerakókra.
That national provision lays down only an adaptation procedure which applies to all landfills, irrespective of the class to which they belong.
A nemzeti jog e rendelkezése ugyanis csupán olyan fejlesztési eljárást vezet be, amely valamennyi hulladéklerakóra alkalmazandó függetlenül attól, hogy azok melyik kategóriába tartoznak.
According to that provision, the holder of the permit to operate a landfill must present a site-conditioning plan to the competent authority within six months from the date of entry into force of the legislative decree.
Az említett rendelkezés szerint a hulladéklerakó üzemeltetési engedélyének jogosultja e törvényerejű rendelet hatálybalépésétől számított hat hónapon belül köteles benyújtani a telep fejlesztési tervét az illetékes hatósághoz.
The competent authority authorises the continuation of the activity of the landfill and lays down the works for compliance, the method of execution and the time-limit for completion of the procedure.
Ez utóbbi engedélyezi a hulladéklerakó további működését, és meghatározza az előírásoknak való megfelelés érdekében elvégzendő munkálatokat, a végrehajtási szabályokat és az eljárás befejezésének határidejét.
The adaptation of the landfill must be completed by 16 July 2009.
A hulladéklerakó fejlesztését 2009. július 16-ig kell befejezni.
In addition, during that transitional period for the adaptation of existing landfill sites, even though the rules of national law prior to Legislative Decree No 36/2003 which related to the procedure for the disposal of hazardous waste laid down specific provisions for the acceptance of that waste at landfills, they did not secure the full application of Articles 4, 5, 11 of, and Annex II to, Directive 1999/31 to the landfills receiving that waste.
Ezenkívül a meglévő hulladéklerakók fejlesztését lehetővé tevő ezen átmeneti időszak során a 36/2003. sz. törvényerejű rendeletet megelőző azon nemzeti jogi szabályok, amelyek a veszélyes hulladékok ártalmatlanításának eljárására vonatkoztak – még ha megállapítottak is különös rendelkezéseket e hulladékok hulladéklerakókban történő átvételére –, nem biztosították az 1999/31 irányelv 4., 5. és 11. cikkének az e hulladékokat átvevő hulladéklerakókra való teljes mértékű alkalmazását.
The Italian Republic has in fact admitted, in its defence, that that domestic legislation did not have the same content as that of the relevant provisions of the directive.
Az Olasz Köztársaság ugyanis ellenkérelmében elismerte, hogy e belső szabályozásnak nem ugyanaz a tartalma, mint az említett irányelv vonatkozó rendelkezéseinek.
It follows from those considerations that the second complaint relied on by the Commission must also be held to be well founded.
E megfontolásokból következik, hogy a Bizottság által hivatkozott második kifogást is megalapozottnak kell tekinteni.
Consequently, by adopting and maintaining in force Legislative Decree No 36/2003 which transposes Directive 1999/31 into national law,
Következésképpen meg kell állapítani, hogy az Olasz Köztársaság, mivel elfogadta és hatályban tartotta az 1999/31 irányelv rendelkezéseit a nemzeti jogba átültető 36/2003. sz. törvényerejű rendeletet,
— in so far as that legislative decree does not provide for the application of Art -icles 2 to 13 of Directive 1999/31 to landfills authorised subsequent to the date of expiry of the period for transposition of that directive and prior to the date of the entry into force of the legislative decree, and
– amennyiben e törvényerejű rendelet nem írja elő, hogy az 1999/31 irányelv 2–13. cikkét alkalmazni kell az ezen irányelv átültetési határidejének lejártát követően és az említett törvényerejű rendelet hatálybalépése előtt engedélyezett hulladéklerakókra, és
— in so far as it does not secure the transposition of Article 14(d)(i) of that directive, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 2 to 14 of Directive 1999/31.
– amennyiben e törvényerejű rendelet nem biztosítja az említett irányelv 14. cikke d) pontja i. alpontjának átültetését, nem teljesítette az 1999/31 irányelv 2–14. cikkéből eredő kötelezettségeit.
Since the Commission has applied for costs and the Italian Republic has been unsuccessful, the latter must be ordered to pay the costs.
Az Olasz Köztársaságot, mivel pervesztes lett, a Bizottság kérelmének megfelelően kötelezni kell a költségek viselésére.
— in so far as that legislative decree does not provide for the application of Articles 2 to 13 of Directive 1999/31 to landfills authorised subsequent to the date of expiry of the period for transposition of that directive and prior to the date of the entry into force of the legislative decree, and
– amennyiben e törvényerejű rendelet nem írja elő, hogy az 1999/31 irányelv 2–13. cikkét alkalmazni kell az ezen irányelv átültetési határidejének lejártát követően és az említett törvényerejű rendelet hatálybalépése előtt engedélyezett hulladéklerakókra, és
— in so far as it does not secure the transposition of Article 14(d)(i) of that directive, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 2 to 14 of Directive 1999/31;
– amennyiben e törvényerejű rendelet nem biztosítja az említett irányelv 14. cikke d) pontja i. alpontjának átültetését, nem teljesítette az 1999/31 irányelv 2–14. cikkéből eredő kötelezettségeit.
Case C-102/07 adidas AG and adidas Benelux BV v Marca Mode CV and Others
Adidas AG és adidas Benelux BV kontra Marca Mode CV és társai
(Trade marks — Articles 5(1)(b), 5(2) and 6(1)(b) of Directive 89/104/EEC — Requirement of availability — Threestripe figurative marks — Two-stripe motifs used by competitors as decoration — Complaint alleging infringement and dilution of the mark)
„Védjegyek – A 89/104/EGK irányelv 5. cikke (1) bekezdésének b) pontja és (2) bekezdése, valamint 6. cikke (1) bekezdésének b) pontja – A rendelkezésre állás követelménye – Háromsávos ábrás védjegyek – A versenytársak által használt kétsávos díszítőelemek – A védjegyhez fűződő jogok megsértésére és a védjegy felhígulására alapított kifogás”
Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer delivered on 16 January 2008 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
D. Ruiz-Jarabo Colomer főtanácsnok indítványa, az ismertetés napja: 2008. január 16. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Judgment of the Court (First Chamber), 10 April 2008 . . . . . . . . . . . .
A Bíróság ítélete (első tanács), 2008. április 10. . . . . . . . . . . . . . . .
Approximation of laws — Trade marks — Directive 89/104 — Right of the proprietor of a registered trade mark to contest its unlawful use
Jogszabályok közelítése – Védjegyek – 89/104 irányelv – Lajstromozott védjegy jogosultjának arra vonatkozó joga, hogy fellépjen védjegyének jogosulatlan használata ellen
(Council Directive 89/104, Art. 5(1)(b))
(89/104 tanácsi irányelv, 5. cikk, (1) bekezdés, b) pont)
Approximation of laws — Trade marks — Directive 89/104 — Well-known trade mark (Council Directive 89/104, Art. 5(2))
Jogszabályok közelítése – Védjegyek – 89/104 irányelv – Jó hírnevű védjegy (89/104 tanácsi irányelv, 5. cikk, (2) bekezdés)
Approximation of laws — Trade marks — Directive 89/104 — Limitation of the effects of the trade mark
Jogszabályok közelítése – Védjegyek – 89/104 irányelv – A védjegy hatályának korlátozása (89/104 tanácsi irányelv, 6. cikk, (1) bekezdés, b) pont)
goods covered by the sign used by the third party on the other. Moreover, signs which must, generally, remain available for all economic operators are likely to be used abusively with a view to creating confusion in the mind of the consumer.
A védjegyekről szóló 89/104 első irányelv tizedik preambulumbekezdése szerint az összetévesztés veszélye fennállásának értékelése „számos tényezőtől – különösen a védjegy piaci ismertségétől, attól a képzettársítástól, amelyet a használt vagy a védjegyként lajstromozott megjelölés előidéz, valamint a védjegy és a megjelölés közötti, valamint a velük megjelölt áruk vagy szolgáltatások közötti hasonlóság mértékétől – függ”.
If, in such a context, the third party could rely on the requirement of availability to use a sign which is nevertheless similar to the trade mark freely, without the proprietor of the latter being able to oppose that use by pleading likelihood of confusion, the effective application of Article 5(1) of the Directive would be undermined.
Ezért az összetévesztés veszélyét átfogóan kell értékelni, figyelembe véve az ügy valamennyi releváns tényezőjét.
According to the 10th recital in the preamble to First Directive 89/104 on trade marks, the appreciation of a likelihood of confusion ‘depends on numerous elements and, in particular, on the recognition of the trade mark on the market, of the association which can be made with the used or registered sign, of the degree of similarity between the trade mark and the sign and between the goods or services identified’.
alapulnia. Ezenkívül, a főszabály szerint minden gazdasági szereplő számára rendelkezésre álló megjelölések alkalmasak arra, hogy azokat visszaélésszerűen használják abból a célból, hogy összetéveszthetőséget okozzanak a fogyasztó képzetében.
The likelihood of confusion must therefore be appreciated globally, taking into account all factors relevant to the circumstances of the case.
Ha ilyen esetben a harmadik személy a rendelkezésre állás követelményére hivatkozhatna annak érdekében, hogy szabadon használhassa a védjegyhez igencsak hasonló megjelölést, anélkül hogy ez ellen a védjegy jogosultja tiltakozhatna, az veszélyeztetné az irányelv 5. cikke (1) bekezdésének b) pontjában foglalt szabály hatékony alkalmazását.
The fact that there is a need for the sign to be available for other economic operators cannot be one of those relevant factors.
Valamely megjelölésnek a vásárlóközönség által díszítőelemként való felfogása nem képezi akadályát a védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok
As is apparent from the wording of Article 5(1)(b) of the Directive, the answer to the question as to whether there is a likelihood of confusion must be based on the perception by the public of the goods covered by the mark of the proprietor on the one hand and the
Az a körülmény, hogy a gazdasági szereplők részéről fennáll valamely megjelölés rendelkezésre állásának az igénye, nem képezi részét az említett releváns tényezőknek.
The public’s perception that a sign is a decoration cannot constitute a restriction on the protection conferred by Article 5(1)(b) of First Directive 89/104
Ugyanis, ahogyan az az irányelv 5. cikke (1) bekezdése b) pontjának szövegéből következik, azon kérdésre adott válasznak, hogy fennáll-e az összetévesztés veszélye, egyrészt a jogosult védjegyével ellátott termékek, másrészt a harmadik személyek által használt megjelöléssel jelölt termékek vásárlóközönségének felfogásán kell
ADIDAS AND ADIDAS BENELUX to approximate the laws of the Member States relating to trade marks when, despite its decorative nature, the sign is so similar to the registered trade mark that the relevant public is likely to perceive that the goods come from the same undertaking or, as the case may be, from economically-linked undertakings.
közelítéséről szóló 89/104 első irányelv 5. cikke (1) bekezdésének b) pontja által nyújtott oltalomnak olyankor, amikor – annak dekoratív jellege ellenére – az említett megjelölés oly mértékű hasonlóságot mutat a lajstromozott védjeggyel, hogy az alapján az érintett közönség azt hiheti, hogy a termékek ugyanattól a vállalkozástól vagy gazdaságilag egyébként egymással kapcsolatban álló vállalkozásoktól szár -maznak.
States relating to trade marks establishes, for the benefit of trade marks with a reputation, a form of protection whose implementation does not require the existence of a likelihood of confusion.
A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 89/104 első irányelv 5. cikkének (2) bekezdése a jó hírű védjegyek javára olyan oltalmat teremt, amelynek alkalmazásához nincs szükség az összetévesztés veszélyének fennállására.
Article 5(2) applies to situations in which the specific condition of the protection consists of a use of the sign in question without due cause which takes unfair advantage of, or is detrimental to, the distinctive character or the repute of the trade mark.
Ugyanis e rendelkezést azokban az esetekben kell alkalmazni, amikor a vitatott megjelölés olyan alapos ok nélküli használata, amely a védjegy megkülönböztető képességét vagy jó hírét tisztességtelenül kihasználja vagy sérti, az oltalom szempontjából különös feltételt képez.
As is clear from the 10th recital in the Directive, that appreciation of likelihood of confusion depends not solely on the degree of similarity between the trade mark and the sign, but also on the ease with which the sign may be associated with the mark having regard, in particular, to the recognition of the latter on the market.
Miként az az irányelv tizedik preambulumbekezdéséből következik, az összetéveszthetőség ezen értékelése nem csak a védjegy és a megjelölés közötti hasonlóság mértékétől függ, hanem attól is, hogy milyen könnyen lehet a megjelölést gondolatban a védjegyhez társítani, többek között ez utóbbinak a piaci ismertségére is figyelemmel.
The more the mark is well known, the greater the number of operators who will want to use similar signs.
Ugyanis, minél ismertebb a védjegy, annál nagyobb lesz azon gazdasági szereplők száma, akik hasonló megjelöléseket szándékoznak majd használni.
The presence on the market of a large quantity of goods covered by similar signs might adversely affect the trade mark in so far as it could reduce the distinctive character of the mark and jeopardise its essential function, which is to ensure that consumers know where the goods concerned come from.
A hasonló megjelölésekkel jelölt termékek nagyszámú előfordulása a piacon veszélyeztetheti a védjegyet, annyiban, hogy ezáltal csökken a védjegy megkülönböztető képessége, és veszélybe kerül annak alapvető funkciója, amely nem más, mint garantálni a fogyasztóknak az érintett termék (kereskedelmi) származását.
The infringements referred to in Article 5(2) of the Directive, where they occur, are the consequence of a certain degree of similarity between the mark and the sign, by virtue of which the relevant section of the public makes a connection between the sign and the mark, that is to say, establishes a link between them even though it does not confuse them.
Az irányelv 5. cikkének (2) bekezdésében említett sérelmek, amennyiben megvalósulnak, a védjegy és a megjelölés bizonyos fokú hasonlóságának következményei, amely által az érintett vásárlóközönség egymással rokonítja a kettőt, vagyis kapcsolatba hozza őket egymással, ugyanakkor nem keveri őket össze.
It is not therefore necessary that the degree of similarity between the mark with a reputation and the sign used by the third party is such that there exists a likelihood of confusion between them on the part of the relevant section of the public.
Ennélfogva tehát nem követelmény, hogy a jó hírű védjegy és a harmadik személy által használt megjelölés közötti hasonlóság olyan fokú legyen, hogy az érintett vásárlóközönség képzetében fennálljon az összetévesztés veszélye.
It is sufficient for the degree of similarity between the mark with a reputation and the sign to have the effect that the relevant section of the public establishes a link between the sign and the mark.
Elegendő, ha a jó hírű védjegy és a megjelölés közötti hasonlóság olyan fokú, hogy annak hatására az érintett vásárlóközönség kapcsolatba hozza a megjelölést a védjeggyel.
The existence of such a link must be appreciated globally, taking into account all the relevant factors relevant to the circumstances of the case.
E kapcsolat fennállását átfogóan kell értékelni, figyelembe véve valamennyi releváns tényezőt.
The requirement of availability is extraneous both to the assessment of the degree of similarity between the mark with a reputation and the sign used by the third party and to the link which may be made by the relevant public between that mark and the sign.
A rendelkezésre állás követelményének nincs köze sem a jó hírű védjegy és a harmadik személy által használt megjelölés közötti hasonlóság mértékéhez, sem az érintett vásárlóközönség által az említett védjegy és megjelölés között létesített kapcsolat értékeléséhez.
It cannot therefore constitute a relevant factor for determining whether the use of the sign takes unfair advantage of, or is detrimental to, the distinctive character or the repute of the trade mark.
Ennélfogva nem jelenthet releváns tényezőt annak vizsgálatánál, hogy a megjelölés használata tisztességtelenül kihasznál-ja-e vagy sérti-e a védjegy megkülönböztető képességét vagy jó hírnevét.
Specifically, Article 6(1)(b) of the Directive seeks to ensure that all economic operators have the opportun- ity to use descriptive indications.
Ennél is konkrétabban, az irányelv 6. cikke (1) bekezdése b) pontjának célja a gazdasági szereplők mindegyike részére biztosítani annak a lehetőségét, hogy leíró jellegű megjelöléseket használhassanak.
That provision therefore gives expression to the requirement of availability.
E rendelkezés tehát a rendelkezésre állás követelményének kifejeződése.
However, the requirement of availability cannot in any circumstances constitute an independent restriction of the effects of the trade mark in addition to those expressly provided for in Article 6(1)(b) of the Directive.
Mindazonáltal, a rendelkezésre állás követelménye semmi esetre sem képezheti a védjegyoltalomhoz fűződő hatásoknak az irányelv 6. cikke (1) bekezdésének b) pontjában foglaltakon felüli, önálló korlátozását.
It must be stated in that regard that, in order for a third party to be able to plead the limitations of the effects of the trade mark in Article 6(1)(b) of the Directive and rely in that respect on the requirement of availability underlying that provision, the indication used by it must, as required by that provision of the Directive, relate to one of the characteristics of the goods marketed or the service provided by that third party.
E tekintetben hangsúlyozni kell, hogy ahhoz, hogy egy harmadik személy a védjegyoltalomnak az irányelv 6. cikke (1) bekezdésének b) pontjában foglalt korlátaira, és így az említett rendelkezés alapját képező rendelkezésre állás követelményére hivatkozhasson, az szükséges, hogy az általa használt megjelölés, az említett rendelkezés által előírtaknak megfelelően, az e harmadik személy által forgalmazott áru vagy nyújtott szolgáltatás valamely jellemzőjére vonatkozzon.