natgillin/translations-raw huggingface dataset:
20The question therefore arises of whether the 1996 Convention may be regarded as forming part of ‘the extradition system applicable before 1 January 2004’ in relations between the Kingdom of Spain and the French Republic.
20Felmerül tehát a kérdés, hogy az 1996. évi egyezmény tekinthető-e a Spanyol Királyság és a Francia Köztársaság viszonylatában „2004. január 1-je előtt alkalmazandó kiadatási rendszer” részének.
For all the above reasons, the first question must be answered in the negative.
A fentebb kifejtett indokok összességére tekintettel az első kérdésre nemleges választ kell adni.
19 — The 1996 Convention has not yet been ratified by all the Member States, and has thus not yet formally entered into force (see Article 18(2) of the convention).
19 – Az 1996. évi egyezményt még nem ratifikálta minden tagállam, és ezért formálisan még nem lépett hatályba (lásd a 18. cikkének (2) bekezdését).
However, since 1 July 2005, the 1996 Convention has been applicable between the French Republic and the Kingdom of Spain, as those two States have ratified it and made declarations pursuant to Article 18(4) of the convention.
Azonban 2005. július 1-jétől kezdve az 1996. évi egyezmény alkalmazandó a Francia Köztársaság és a Spanyol Királyság viszonylatában, mivel e két tagállam ratifikálta azt, és megtette az említett egyezmény 18. cikkének (4) bekezdése szerinti nyilatkozatokat.
18 — From the same perspective, the continued application of preexisting agreements, like the conclusion of new agreements between Member States, is meant to simplify or facilitate further the procedures for surrender of persons who are the subject of European arrest warrants (see the first and second subparagraphs of Article 31(2) of the Framework Decision).
18 – Ennek megfelelően a korábban meglévő egyezmények további alkalmazásának, csakúgy, mint a tagállamok közötti újabb egyezmények megkötésének célja egyszerűsíteni vagy megkönnyíteni azon személyek átadási eljárását, akikkel szemben európai elfogatóparancsot bocsátottak ki (lásd a kerethatározat 31. cikke (2) bekezdésének első és második albekezdését).
20 — Article 18(5) of the 1996 Convention.
20 – Az 1996. évi egyezmény 18. cikkének (5) bekezdése.
At first sight, a negative answer to the question seems to be required, since the 1996 Convention was not applicable in France on 1 January 2004, the date to which Article 32 of the Framework Decision refers.
Első ránézésre úgy tűnik, hogy erre a kérdésre nemleges választ kell adni, mivel az 1996. évi egyezmény Franciaországban csak 2004. január 1-jétől, tehát a kerethatározat 32. cikkében említett időponttól kezdve volt alkalmazandó.
It would thus be the 1957 Convention, not the 1996 Convention, which should be applied in the present case.
A jelen ügyben tehát az 1957. évi egyezmény, nem pedig az 1996. évi volna alkalmazandó.
extradition requests from the European arrest warrant procedure does not oblige that State to ‘freeze’ its domestic law at the state in which it applied to such requests before 1 January 2004.
elfogatóparancs végrehajtására irányuló eljárás alól, nem kötelezi e tagállamot arra, hogy belső jogát „befagyassza” abban az állapotában, ahogyan az 2004. január 1-jét megelőzően ilyen kérelmekre alkalmazandó volt.
It cannot be maintained that the Member State concerned is limited to choosing between the status quo as at 1 January 2004, on the one hand, and the European arrest warrant procedure, on the other.
Nem állítható, hogy az érintett tagállam kizárólag a 2004. január 1-jei status quo, illetve az európai elfogatóparancs végrehajtására irányuló eljárás között választhatna.
In view of the purpose of the Framework Decision, nothing prevents a Member State from adapting, little by little, the extradition procedure it applies to old cases covered by its statement under Article 32.
A kerethatározat céljának fényében semmilyen akadálya nincs annak, hogy egy tagállam lépésről lépésre megfeleltesse az említett 32. cikk szerinti nyilatkozatában meghatározott régi ügyekre alkalmazandó kiadatási eljárását.
However, such an answer would not take sufficient account of the general scheme and objectives of the Framework Decision.
Egy ilyen válasz azonban nem venné kellőképpen figyelembe a kerethatározat általános rendszerét és céljait.
As explained above, 21the principal aim of the Framework Decision is to contribute to creating an area of freedom, security and justice, which involves improving and accelerating extradition procedures. 22
Amint fentebb kifejtettem, 21 a kerethatározat fő célkitűzése a szabadság, a biztonság és a jog érvényesülésének térségéhez való hozzájárulás, ami magában foglalja a kiadatási eljárások javítását és felgyorsítását is. 22
On the contrary, a Member State remains entitled to improve gradually its procedural law applicable to extradition requests which it did not wish to subject at the outset to the European arrest warrant system.
Ellenkezőleg, a tagállamoknak továbbra is lehetőségük van azon kiadatás iránti kérelmekre alkalmazandó eljárási jogszabályaik fokozatos javítására, amelyeket eleve sem kívántak az európai elfogatóparancs végrehajtására irányuló eljárásnak alávetni.
To that end, it may in particular bring into force an international convention — such as the 1996 Convention — which it had concluded before 1 January 2004 but which had not yet been ratified and made applicable.
Ennek érdekében többek között hatályba léptethető az 1996. évi egyezményhez hasonló, már 2004. január 1-je előtt megkötött valamely nemzetközi egyezmény, amelyet azonban ratifikálni kell ahhoz, hogy alkalmazható legyen.
23 Such an improvement of the applicable procedures is entirely consistent with the general scheme and objective of the Framework Decision. 24
23Az alkalmazandó eljárások ilyen javítása tökéletesen összhangban van a kerethatározat általános rendszerével és céljaival. 24
23 — See Article 18 of the 1996 Convention.
23 – Lásd az 1996. évi egyezmény 18. pontját.
In providing for the possibility of derogating from the European arrest warrant procedure, Article 32 of the Framework Decision does not prevent the Member States from developing the extradition procedures applicable between them by gradually improving and accelerating them.
A kerethatározat 32. cikke, azáltal, hogy előírja az európai elfogatóparancs végrehajtására irányuló eljárástól való eltérés lehetőségét, nem zárja ki, hogy a tagállamok továbbfejlesszék az egymás között alkalmazandó kiadatási eljárásokat, azok fokozatos javításával és felgyorsításával.
The mere fact that a Member State, by means of a statement pursuant to Article 32 of the Framework Decision, removes certain
Az a puszta tény, hogy valamely tagállam a kerethatározat 32. cikke szerinti nyilatkozat által egyes kiadatás iránti kérelmeket kivon az európai
21 — See the section on the first question, especially point 24 above.
21 – Lásd az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdésre vonatkozó részt, különösen a jelen állásfoglalás 24. pontját.
24 — Even with respect to extradition requests falling within the scope of the European arrest warrant procedure, Article 31(2) of the Framework Decision allows the Member States to go further and apply bilateral or multilateral agreements — preexisting or new ones — which help to simplify or facilitate further the procedures for surrender of persons who are the subject of European arrest warrants.
24 – A kerethatározat 31. cikkének (2) bekezdése még az európai elfogatóparancs végrehajtására irányuló eljárás hatálya alá tartozó kiadatás iránti kérelmek esetében is megengedi a tagállamoknak, hogy ennél tovább menjenek, és – már meglévő vagy új – két- vagy többoldalú megállapodásokat alkalmazzanak, hozzájárulva az olyan személyek átadásával kapcsolatos eljárások további egyszerűsítéséhez és megkönynyítéséhez, akik ellen európai elfogatóparancsot adtak ki.
A fortiori, such an improvement of the procedure must be possible with respect to requests for extradition which are outside the scope of the European arrest warrant procedure.
Még inkább lehetséges kell, hogy legyen az eljárás ilyen javítása azon kiadatás iránti kérelmek vonatkozásában, amelyek az európai elfogatóparancs hatálya alól ki vannak zárva.
22 — See to that effect the first and fifth recitals in the preamble to the Framework Decision.
22 – Lásd e tekintetben a kerethatározat (1) és (5) pream -bulumbekezdését.
At the very least, Article 32 of the Framework Decision should be interpreted as not preventing the subsequent improvement of an extradition system applicable in the executing Member State before 1 January 2004.
A kerethatározat 32. cikke legalábbis úgy értelmezendő, hogy azzal nem ellentétes a végrehajtó tagállamban 2004. január 1-je előtt alkalmazandó kiadatási rendszer utólagos javítása.
For all the above reasons, the second question should be answered in the affirmative.
A fent kifejtett indokok összességére tekintettel a második kérdésre igenlő választ kell adni.
D — General principles
D – Általános elvek
It was such a preexisting extradition system that was improved on 1 July 2005 by the implementation with respect to the French Republic of the 1996 Convention.
Ilyen meglévő kiadatási rendszer javítását jelentette 2005. július 1-jén a Francia Köztársaság számára az 1996. évi egyezmény alkalmazhatóvá tétele.
The objective of the 1996 Convention is to supplement the provisions of the 1957 Convention and facilitate its application (see the first indent of Article 1(1) of the 1996 Convention and the penultimate recital in the preamble to that convention).
Az 1996. évi egyezmény célja ugyanis az 1957. évi egyezmény rendelkezéseinek kiegészítése és alkalmazásának megkönnyítése (lásd az 1996. évi egyezmény 1. cikke (1) bekezdésének első francia bekezdését és preambulumának utolsó előtti bekezdését).
25Simi-larly, the 1957 Convention already provided, in Article 28, for the contracting parties to be able to conclude bilateral or multilateral agreements between themselves to supplement its provisions or facilitate the application of its principles.
25 Ugyanilyen értelemben, már az 1957. évi egyezmény is biztosította 28. cikkében az aláíró felek számára annak lehetőségét, hogy rendelkezéseinek kiegészítése vagy az abban foglalt elvek alkalmazásának megkönnyítése céljából egymás között két- vagy többoldalú megállapodásokat kössenek.
In his observations to the Court, Mr Santesteban Goicoechea submits that the application of the 1996 Convention would clash, in the present case, with the general principles of law and with fundamental rights.
A Bírósághoz benyújtott észrevételeiben I. P. Santesteban Goicoechea kifejti, hogy az 1996. évi egyezmény jelen ügyben történő alkalmazása sértené az általános jogelveket és az alapvető jogokat.
The conclusion that the 1996 Convention supplements and improves a preexisting extradition system within the meaning of Article 32 of the Framework Decision is
Azt a megállapítást, hogy az 1996. évi egyezmény kiegészít és javít valamely, már meglévő kiadatási rendszert a kerethatározat 32. cikke értelmében, egyébként maga
Under Article 6 EU, the European Union is founded on the rule of law and respects fundamental rights as guaranteed by the European Convention on Human Rights 27and as they result from the constitutional traditions common to the Member States,
Az EU 6. cikk értelmében az Unió a jogállamiság elvén alapul, és a közösségi jog általános elveiként tartja tiszteletben az alapvető jogokat, ahogyan azokat az EJEE 27 biztosítja, továbbá ahogyan azok a tagállamok közös alkotmányos hagyományaiból erednek.
26 — Fourth recital in the preamble to the Framework Decision.
26 – A kerethatározat (4) preambulumbekezdése.
25 — Among the improvements made to the 1957 system by the 1996 Convention, the following may be mentioned in particular: first, extradition may not be refused on the ground that the prosecution or punishment is statute-barred under the law of the requested Member State (Article 8(1) of the 1996 Convention) and, second, no offence may be regarded by the requested Member State as a political offence (Article 5 of the 1996 Convention, ‘depoliticisation’ of offences).
25 – Az 1996. évi egyezmény által az 1957. évi rendszer tekintetében bevezetett javítások közül különösen kiemelendők a következők: elsősorban, a kiadatást nem lehet megtagadni azon az alapon, hogy a megkeresett tagállam joga szerint a bűncselekmény vagy a büntetés elévült (az 1996. évi egyezmény 8. cikkének (1) bekezdése), és másodsorban, a megkeresett tagállam egyetlen bűncselekményt sem tekinthet politikai bűncselekménynek (az 1996. évi egyezmény 5. cikke, a bűncselekmények „depolitizálása”).
The consequence is that extradition may no longer be refused on the ground that the offence is ‘political’.
Következésképpen a kiadatás már nem tagadható meg azzal az indokkal, hogy „politikai” bűncselekményről van szó).
27 — European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms signed in Rome on 4 November 1950 (‘the ECHR’).
27 – Az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelméről szóló, 1950. november 4-én Rómában aláírt európai egyezmény (a továbbiakban: EJEE).
SANTESTEBAN GOICOECHEA and obligations or of any criminal charge against him within the meaning of Article 6 of the ECHR.
SANTESTEBAN GOICOECHEA illetőleg az ellene felhozott büntetőjogi vádak megalapozottságát az EJEE 6. cikke értelmében. 32
It remains to be examined, however, whether general principles of European Union law preclude the French Republic from dealing with the request for extradition made by the Kingdom of Spain in accordance with the 1996 Convention.
Hátra van azonban annak vizsgálata, hogy ellentétes-e az Európai Unió jogának általános elveivel, ha a Francia Köztársaság az 1996. évi egyezmény alapján jár el a Spanyol Királyság által benyújtott kiadatás iránti kérelem tárgyában.
Mr Santesteban Goicoechea refers in particular to the principle of the legality and non-retroactivity of the more severe criminal law and the principle of legal certainty.
I. P. Santesteban Goicoechea különösen a jogszerűség elvére, a súlyosabb büntetőjogi jogszabályok visszaható tilalmára, valamint a jogbiztonság elvére utal.
It could therefore be argued that the Member States may not rely on Article 32 of the Framework Decision to apply an extradition system which is not consistent with fundamental rights.
Ezért úgy érvelhetnénk, hogy a tagállamok nem járhatnak el a kerethatározat 32. cikke alapján olyan kiadatási rendszer alkalmazása érdekében, amely az alapvető jogokkal nem egyeztethető össze.
29It is not essential for the Court to rule on this point in the present proceedings, however.
29Mind-azonáltal nem feltétlenül szükséges, hogy a Bíróság erről a kérdésről a jelen sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás keretében határozzon.
First, the point is not part of the reference for a preliminary ruling.
Mindenekelőtt, a kérdés nem része az előzetes döntéshozatal iránti kérelemnek.
Moreover, the general principles do not appear to have been breached, as will be shown below.
Ráadásul, amint a következőkben kifejtésre kerül, úgy tűnik, az általános jogelvek nem sérültek.
The principle of the legality of penalties
A büntetések jogszerűségének elve
The ECHR does not enshrine a right not to be extradited as such, 30and does not contain provisions on the conditions in which extradition may be ordered or on the procedure to be followed.
Tény, hogy az EJEE önmagában nem biztosítja a kiadatás megtagadásának jogát, 30 és nem tartalmaz rendelkezéseket sem a kiadatás teljesítésének feltételeire, sem az alkalmazandó eljárásra vonatkozólag.
31 Moreover, the extradition procedure does not concern the determination of the applicant’s civil rights
31Ráadásul a kiadatási eljárás nem érinti a felperes polgári jogi jogait és kötelezettségeit,
As regards the principle of the legality of criminal offences and penalties (nullum crimen, nulla poena sine lege), it should be recalled that this is one of the general legal principles underlying the constitutional traditions common to the Member States.
A büntetések jogszerűségének elvét illetően (nullum crimen, nulla poena sine lege) emlékeztetni kell arra, hogy ez az elv a tagállamok közös alkotmányos hagyományainak alapját képező általános jogelvek közé tartozik.
It has been enshrined in various international
Azt több nemzetközi szerződés elismerte, többek között az EJEE 7. cikkének
28 — Case C-303/05 Advocaten voor de Wereld [2007] ECR I-3633, paragraph 45.
28 – A C-303/05. sz. Advocaten voor de Wereld ügyben 2007. május 3-án hozott ítélet (EBHT 2007., I-3633. o.) 45. pontja.
29 — See, to that effect, Case C-540/03 Parliament v Council [2006] ECR I-5769, paragraphs 70 and 71.
29 – Lásd e tekintetben a C-540/03. sz., Parlament kontra Tanács ügyben 2006. június 27-én hozott ítélet (EBHT 2006., I-5769. o.) 70. és 71. pontját.
30 — EurCtHR, Soering v. the United Kingdom, 7 July 1989, § 85, Series A no. 161.
30 – EJEB, 1989. július 7-i Soering kontra Egyesült Királyság ítélet, A. sorozat, 161. szám, 85. §.
substantive law, that is, the question whether or not an act can incur penalties.
(1) bekezdése 33, valamint újabban az Európai Unió alapjogi chartájának 49. cikke.
The principle does not apply to the procedural aspects of criminal law.
Az említett elv nem vonatkozik azonban a büntetőjog eljárásjogi kérdéseire.
35A person may thus have applied to him procedural provisions introduced or amended after the date of the offence he is charged with without the principle nullum crimen, nulla poena sine lege (praevia) being breached.
35 Valamely személlyel szemben tehát a nullum crimen, nulla poena sine lege (praevia) elvének sérelme nélkül alkalmazhatók a terhére rótt cselekmény elkövetése után bevezetett vagy módosított eljárásjogi rendelkezések.
That is the case in particular with provisions governing the extradition of persons between States, 36since they are of a purely procedural nature.
Erről van szó különösen a személyek államok közötti kiadatását szabályozó rendelkezések esetében, 36mivel azok tisztán eljárásjogi jellegűek.
That principle could be called into question by the fact that, despite the wording of Article 32 of the Framework Decision referring to ‘the extradition system applicable before 1 January 2004’, a Member State wishes to apply rules that became applicable after that date.
Megkérdőjelezhetné ezt az elvet, ha valamely tagállam, a kerethatározat 32. cikkének szövege ellenére, amely a „2004. január 1-je előtt alkalmazandó kiadatási rendszerre” utal, ezen időpontot követően hatályba lépett rendelkezéseket kívánna alkalmazni.
It follows that Mr Santesteban Goicoechea cannot validly rely on the principle nullum crimen, nulla poena sine lege (praevia) to avoid the 1996 Convention being applied to the present extradition request made by the Kingdom of Spain.
A nullum crimen, nulla poena sine lege elvéből következik, hogy a törvénynek világosan meg kell határoznia a jogsértéseket és a hozzájuk kapcsolódó büntetéseket.
The principle nullum crimen, nulla poena sine lege means that the law must define clearly offences and the penalties which they attract. 34 It is closely linked to the principle of non-retroactivity of offences and penalties (nullum crimen, nulla poena sine lege praevia), by virtue of which the legislature cannot retroactively create an offence or a penalty, or make a penalty more severe.
Következésképpen I. P. Santesteban Goicoechea nem hivatkozhat érvényesen a nullum crimen, nulla poena sine lege (praevia) elvére annak elkerülése érdekében, hogy az 1996. évi egyezményt alkalmazzák a Spanyol Királyság által benyújtott jelen kiadatási kérelemre.
However, the principle nullum crimen, nulla poena sine lege (praevia) applies only to
A nullum crimen, nulla poena sine lege (praevia) elve azonban csak az anyagi jog
35 — See, to that effect, Pupino, cited in footnote 11, paragraph 46, read together with paragraphs 44 and 45.
35 – Lásd e tekintetben a fenti 11. lábjegyzetben hivatkozott Pupino-ügyben hozott ítélet 46. pontját, a 44. és 45. ponttal együtt olvasva.
See also the order of the Bundesverfassungsgericht (Federal Constitutional Court, Germany) of 26 February 1969, Case 2 BvL 15, 23/68, published in Neue Juristische Wochenschrift 1969, p.
Lásd még a Bundesverfassungsgericht (Németország) 2 BvL 15, 23/68. sz. ügyben 1969. február 26-án hozott végzését (közzétéve: Neue Juristische Wochenschrift 1969., 1059., 1061. o., valamint a német Alkotmánybíróság Határozatainak Tára, BVerfGE vol.
1059, 1061, and BVerfGE vol. 25, p. 269, 286 et seq.
25., 269. o., 286. és azt követő o.).
33 — See Advocaten voor de Wereld, cited in footnote 28, paragraph 49 and the caselaw cited, and judgment of 22 May 2008 in Case C-266/06 P Evonik Degussa v Commission and Council, paragraph 38.
33 – Lásd a fenti 27. lábjegyzetben hivatkozott Advocaten voor de Wereld ügyben hozott ítélet 49. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot, valamint a C-266/06.
12192/86, Commission decision of 6 March 1991; and Bakhtiar v. Switzerland, no. 27292/95, Commission decision of 18 January 1996.
36 – Az Emberi Jogok Európai Bizottságának az 1976. július 6-i X kontra Hollandia határozata (7512/76. sz. keresetlevél, D. R. 6, 185. o.), az 1991. március 6-i Polley kontra Belgium határozata (12192/86. sz. keresetlevél) és az 1996. január 18-i Bakhtiar kontra Svájc határozata (27292/95. sz. keresetlevél).
34 — See Advocaten voor de Wereld, cited in footnote 28, paragraph 50, and Evonik Degussa v Commission and Council, cited in footnote 33, paragraph 39.
34 – Lásd a fenti 27. lábjegyzetben hivatkozott Advocaten voor de Wereld ügyben hozott ítélet 50. pontját, valamint a fenti 32. lábjegyzetben hivatkozott Evonik Degussa kontra Bizottság és Tanács ügyben hozott ítélet 39. pontját.
38 However, res judicata extends only to the matters of fact and law actually or necessarily settled by the judicial decision in question. 39
38Jogerő azonban csak azokhoz a ténybeli és jogi kérdésekhez kapcsolódik, amelyeket a szóban forgó bírósági határozat ténylegesen vagy szükségszerűen eldöntött. 39
These two principles are relied on in the present case in so far as Mr Santesteban Goicoechea’s position is said to have been ‘definitively settled’ by the rejection of an earlier extradition request made by the Kingdom of Spain on 11 October 2000.
A jelen ügyben e két elvre abban az értelemben hivatkoztak, hogy I. P. Santesteban Goicoechea helyzetét „véglegesen meghatározta” a Spanyol Királyság által 2000. október 11-én benyújtott előző kiadatási kérelem elutasítása 37.
37It might therefore be asked whether the present extradition request, made on 2 June 2008, conflicts with legal certainty or the non bis in idem rule.
Felmerülhet tehát a kérdés, hogy a jelen, 2008. június 2-án benyújtott kiadatás iránti kérelem sérti-e a jogbiztonságot vagy a ne bis in idem szabályt.
Here the earlier decision admittedly related to an extradition request relating to the same person and the same facts as the present one.
Ebben az esetben az előző határozat kétségtelenül ugyanazon személyre és ugyanazon cselekményekre vonatkozó kiadatás iránti kérelem tárgyában döntött, mint a jelen határozat.
However, the competent court did not rule on that request under the 1996 Convention, since that convention did not apply at the time.
A hatáskörrel rendelkező bíróság azonban nem az 1996. évi egyezmény alapján döntött az említett kérelemről, mivel az akkor még nem volt hatályban.
The status of res judicata of an unfavourable opinion given at that time cannot therefore prevent the present extradition request, relating to the same person and the same facts, from being dealt with under a new legal basis, namely the 1996 Convention. 40
Az abban az időpontban adott kedvezőtlen vélemény jogereje tehát nem jelentheti akadályát annak, hogy az ugyanazon személyre és ugyanazon cselekményekre vonatkozó jelen kiadatás iránti kérelmet új jogi alap, azaz az 1996. évi egyezmény alapján bírálják el. 40
However, this question will arise in the context of the assessment of the extradition request as such, rather than the preliminary examination concerning the rules applicable to such an assessment.
Ez a kérdés azonban magának a kiadatási kérelem értékelésének körébe tartozik, nem pedig az ilyen vizsgálatra irányadó szabályok előzetes vizsgálatának körébe.