natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‘(1) In deciding a case at first instance under a provision of domestic law or in determining an appeal against such a decision, are the Rights Commissioners and the Labour Court required by any principle of Community law (in particular the principles of equivalence and effectiveness) to apply a directly effective provision of … Directive 1999/70 … in circumstances where:
„1) Valamely ügynek a belső jog alapján elsőfokon történő eldöntésekor vagy az ennek során hozott határozat elleni fellebbezés elbírálásakor kötelesek-e a [R]ights [C]ommissioners és a Labour Court a közösségi jog bármely elve (különösen az egyenértékűség és a hatékonyság elve) alapján az […] irányelv valamely közvetlen hatályú rendelkezését alkalmazni abban az esetben, ha:
— the Rights Commissioner and the Labour Court have not been given express jurisdiction to do so under the domestic law of the Member State including the provisions of domestic law transposing the Directive,
– a [R]ights [C]ommissioner és a Labour Court a tagállam belső jogában, beleértve az irányelvet átültető belső jogot, nem kapott erre kifejezett hatáskört;
— Individuals can pursue alternative claims arising out of a failure by their employer to apply the Directive to their individual circumstances before the High Court and
– a magánszemélyek egyéb keresetet is előterjeszthetnek a High Court előtt az irányelvnek az egyéni körülményeikre való alkalmazása munkáltatójuk általi elmulasztása miatt és,
— Individuals can pursue alternative claims before an ordinary court of competent jurisdiction against the Member State seeking damages for loss suffered by them arising from the Member State’s failure to transpose the Directive on time?
– a magánszemélyek egyéb keresetet is előterjeszthetnek valamely hatáskörrel rendelkező rendes bíróság előtt a tagállam ellen, amelyben kártérítést követelhetnek az őket amiatt ért kárért, hogy a tagállam nem ültette át időben az irányelvet?
(a) Is Clause 4(1) of the framework agreement … unconditional and sufficiently precise in its terms as to be capable of being relied upon by individuals before their national courts?
2) Amennyiben az 1. kérdésre adott válasz igenlő: a) A […] keretmegállapodás 4. szakaszának 1. [pontja] feltétlen-e és eléggé pontos-e ahhoz, hogy arra magánszemély a nemzeti bírósága előtt hivatkozhassék?
(b) Is Clause 5(1) of the framework agreement … unconditional and sufficiently precise in its terms as to be capable of being relied upon by individuals before their national courts?
b) A […] keretmegállapodás 5. szakaszának 1. [pontja] feltétlen-e és eléggé pontos-e ahhoz, hogy arra magánszemély a nemzeti bírósága előtt hivatkozhassék?
(3) Having regard to the Court’s answers to Question 1 and Question 2(b), does Clause 5(1) of the framework agreement … preclude a Member State, acting in its capacity as an employer, from renewing a fixedterm contract of employment for up to eight years in the period after the said Directive should have been transposed and before the transposing legislation was enacted in domestic law where:
3) Tekintettel a Bíróságnak az első kérdésre és a második kérdés b) pontjára adott válaszára, a […] keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontja tiltja-e, hogy a munkáltatóként eljáró tagállam egy határozott idejű munkaszerződést az irányelv átültetésére előírt határidő lejártától az átültető jogszabálynak a belső jogban való megalkotásáig terjedő időszakban 8 évig terjedő időtartamra meghosszabbítson, ha:
— on all previous occasions the contract had been renewed for shorter periods, and the employer requires the services of the employee for the extended period,
– a szerződést valamennyi előző alkalommal rövidebb időszakokra hosszabbították meg, és a munkáltató a munkavállaló munkáját a szokásos hosszabbításokat meghaladó időszakra igényli;
— the renewal for the extended period has the effect of circumventing the application to an individual of the full benefit of Clause 5 of the framework agreement when transposed into domestic law, and
– a szerződésnek hosszabb időszakra való meghosszabbítása azzal a következménnyel jár, hogy meghiúsítja a keretmegállapodás 5. szakaszának magánszemélyre – a belső jogba való átültetését követően – történő alkalmazását, és
— there are no objective reasons unrelated to the employee’s status as a fixedterm worker for such a renewal?
– a szerződéshosszabbításnak nincsenek a munkavállaló határozott idejű szerződéses jogviszonyán kívüli objektív okai?
(4) If the answer to Question 1 or Question 2 is in the negative, are the Rights Commissioner and the Labour Court required by any provision of Community law (and in particular the obligation to interpret domestic law in light of the wording and purpose of a Directive so as to produce the result pursued by the Directive) to interpret provisions of domestic law enacted for the purpose of transposing Directive 1999/70 … as having retrospective effect to the date on which the said Directive should have been transposed where:
4) Amennyiben az első vagy a második kérdésre adott válasz nemleges, kötelesek-e a Rights Commissioner és a Labour Court a közösségi jog bármely rendelkezése (különösen az a kötelezettség, miszerint a belső jogot az irányelv szövege és célja alapján úgy kell értelmezni, hogy az az irányelvvel elérni kívánt eredményt hozza létre) alapján az […] 1999/70/EK tanácsi irányelv átültetése végett alkotott belső törvényt úgy értelmezni, hogy az az átültetési határidő lejárta napjára visszaható hatállyal rendelkezik, ha:
— the wording of the provision of domestic law does not expressly preclude such an interpretation, but,
– a belső jog rendelkezésének megfogalmazása kifejezetten nem zárja ki az ilyen értelmezést, azonban
— a rule of domestic law governing the construction of statutes precludes such retrospective application unless there is a clear and unambiguous indication to the contrary?
– a törvények felépítését szabályozó belső jogszabály kizárja az ilyen visszaható hatályt, kivéve ha a törvény világosan és egyértelműen ezzel ellentétesen rendelkezik?
(5) If the answer to Question l or Question 4 is in the affirmative, do the “employment conditions” to which Clause 4 of the framework agreement … refers include conditions of an employment contract relating to remuneration and pensions?’
5) Amennyiben az első vagy a negyedik kérdésre adott válasz igenlő, a […] keretmegállapodás 4. szakaszában szereplő »foglalkoztatási feltételek« magukban foglalják-e a munkaszerződésnek a díjazásra és nyugellátásra vonatkozó feltételeit?”
By its first question, the referring court seeks, in essence, to establish whether, notwithstanding the absence of any express provision to that effect in the relevant national law, a national court or tribunal, such as the Labour Court or a Rights Commissioner, which is called upon to decide a case concerning an infringement of the legislation transposing Directive 1999/70 is required by Community law to hold that it also has jurisdiction to hear and determine claims based directly on that dir -ective itself, where such claims relate to a period after the deadline for transposing the directive concerned, but before the date of entry into force of the transposing legislation giving it jurisdiction to hear and determine claims based on that legislation.
Első kérdésével az előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy az alkalmazandó nemzeti jog erre vonatkozó kifejezett rendelkezésének hiánya ellenére a kérdést előterjesztő bírósághoz hasonló nemzeti bíróság vagy a Rights Commissioner, akinek az 1999/70 irányelvet átültető törvény megsértésén alapuló jogvitát el kell döntenie, a közösségi jog értelmében köteles-e megállapítani a hatáskörét a közvetlenül erre az irányelvre alapított igények vonatkozásában is, jóllehet ezek az igények az érintett irányelv átültetési határidejének lejártát követő, de az átültető törvény hatálybalépését megelőző időszakra vonatkoznak, amely törvény hatáskört ad e bíróság számára az e törvényen alapuló igények elbírálására.
The referring court explains in that regard that the parties can bring the Member State concerned before the ordinary courts, either in its capacity as an employer or in order to obtain damages for loss arising from a failure to transpose Directive 1999/70 within the prescribed period.
Ebben a vonatkozásban a kérdést előterjesztő bíróság kifejti, hogy az érdekeltek az érintett tagállamot a rendes bíróságok előtt is beperelhetik akár munkáltatói minőségében, akár az 1999/70 irányelv megszabott határidőre való átültetésének elmaradásából eredő kár megtérítése miatt.
As a preliminary point, it should be noted, as it was by Ireland at the hearing, that neither Directive 1999/70 nor the framework agreement designates the national courts having jurisdiction to ensure that they are applied, nor do they define the detailed procedural rules governing judicial actions for safeguarding their application.
Előzetesen rá kell mutatni, ahogyan azt Írország tette a tárgyaláson, hogy sem az 1999/70 irányelv, sem a keretmegállapodás nem jelöl ki hatáskörrel rendelkező nemzeti bíróságot azok alkalmazására, és éppígy nem határozzák meg az ezen alkalmazás biztosítására szolgáló keresetekre vonatkozó eljárási szabályokat.
On the contrary, Clause 8(5) of the framework agreement refers to national law, collective agreements and practice as regards the prevention and settlement of disputes and grievances arising from the application of that agreement.
Éppen ellenkezőleg, a keretmegállapodás 8. szakaszának 5. pontja a nemzeti jogra, a kollektív megállapodásokra és a nemzeti gyakorlatra utal a megállapodás alkalmazásából eredő viták és panaszok megelőzését és elintézését illetően.
It must also be observed that the freedom to choose the ways and means of ensuring that a directive is implemented does not affect the obligation imposed on all Member States to which the directive is addressed to adopt all the measures necessary to ensure that the directive concerned is fully effective in accordance with the object- ive which it pursues (see Case 14/83 von Colson and Kamann [1984] ECR 1891, paragraph 15).
Egyebekben emlékeztetni kell arra, hogy egy irányelv végrehajtásának biztosítására szánt módozatok és eszközök megválasztásának szabadsága nem érinti az egyes tagállamok arra irányuló kötelezettségét, hogy az érintett irányelv teljes hatályának biztosítása érdekében – az irányelv céljával összhangban – valamennyi szükséges intézkedést megtegyenek (lásd a 14/83. sz., von Colson és Kamann ügyben 1984. április 10-én hozott ítélet [EBHT 1984., 1891. o.] 15. pontját).
The Member States’ obligation arising from a directive to achieve the result envisaged by that directive and their duty under Article 10 EC to take all appropriate measures, whether general or particular, to ensure the fulfilment of that obligation is binding on all the authorities of the Member States including, for matters within their jurisdiction, the courts (von Colson and Kamann, paragraph 26).
A tagállamok irányelvből eredő kötelezettsége az abban írt eredmény elérésére, valamint az EK 10. cikk szerinti azon feladatuk, hogy megtegyék a megfelelő általános és különös intézkedéseket e kötelezettség teljesítésének biztosítása érdekében, ezen államok minden hatóságára vonatkozik, beleértve hatáskörük keretén belül az igazságszolgáltatás szerveit is (a fent hivatkozott von Colson és Kamann ügyben hozott ítélet 26. pontja).
It is the responsibility of the national courts in particular to provide the legal protection which individuals derive from the rules of Community law and to ensure that those rules are fully effective (Joined Cases C-397/01 to C-403/01 Pfeiffer and Others [2004] ECR I-8835, paragraph 111).
Ugyanis leginkább a nemzeti bíróságok feladata a magánszemélyekre vonatkozó közösségi rendelkezések bírói védelmének és hatékony érvényesülésének biztosítása (a C-397/01–C-403/01. sz., Pfeiffer és társai ügyben 2004. október 5-én hozott ítélet [EBHT 2004., I-8835. o.] 111. pontja).
In that regard, it is important to note that the principle of effective judicial protection is a general principle of Community law (see, to that effect, Case C-432/05 Unibet [2007] ECR I-2271, paragraph 37 and the caselaw cited).
Ebben a tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a hatékony bírói jogvédelem elve a közösségi jog általános jogelve (lásd ebben az értelemben a C-432/05. sz. Unibetügyben a 2007. március 13-án hozott ítélet [EBHT 2007., I-2271. o.] 37. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
The Court has consistently held that, in the absence of Community rules governing the matter, it is for the domestic legal system of each Member State to designate the courts and tribunals having jurisdiction and to lay down the detailed procedural rules governing actions for safeguarding rights which individuals derive from Community
Az állandó ítélkezési gyakorlattal összhangban az ilyen tárgyú közösségi jogszabályok hiányában minden tagállam belső jogrendjének feladata kijelölni a hatáskörrel rendelkező bíróságot, és meghatározni a bírósághoz fordulás azon eljárási szabályait, amelyek célja, hogy biztosítsák a jogalanyok közösségi jogból eredő jogainak védelmét (lásd különösen a 33/76. sz., Rewe-Zentralfinanz és Rewe-Zentral ügyben 1976.
IMPACT law (see, in particular, Case 33/76 Rewe-Zentralfinanz and Rewe-Zentral [1976] ECR 1989, paragraph 5; Case 45/76 Comet [1976] ECR 2043, paragraph 13; Case C-312/93 Peterbroeck [1995] ECR I-4599, paragraph 12; Unibet, paragraph 39; and Joined Cases C-222/05 to C-225/05 van der Weerd and Others [2007] ECR I-4233, paragraph 28).
Cometügyben hozott ítélet [EBHT 1976., 2043. o.] 13. pontját; a C-312/93. sz. Peterbroeckügyben 1995. december 14-én hozott ítélet [EBHT 1995., I-4599. o.] 12. pontját; a fent hivatkozott Unibetügyben hozott ítélet 39. pontját és a C-222/05–C-225/05. sz., van der Weerd és társai ügyben 2007. június 7-én hozott ítélet [EBHT 2007., I-4233. o.] 28. pontját).
The Member States, however, are responsible for ensuring that those rights are effectively protected in each case (see, in particular, Case 179/84 Bozzetti [1985] ECR 2301, paragraph 17; Case C-446/93 SEIM [1996] ECR I-73, paragraph 32; and Case C-54/96 Dorsch Consult [1997] ECR I-4961, paragraph 40).
Bozzettiügyben 1985. július 9-én hozott ítélet [EBHT 1985., 2301. o.] 17. pontját; a C-446/93. sz. SEIM-ügyben 1996. január 18-án hozott ítélet [EBHT 1996., I-73. o.] 32. pontját és a C-54/96. sz., Dorsch Consult ügyben 1997. szeptember 17-én hozott ítélet [EBHT 1997., I-4961. o.] 40. o.).
On that basis, as is apparent from well-established caselaw, the detailed procedural rules governing actions for safeguarding an individual’s rights under Community law must be no less favourable than those governing similar domestic actions (principle of equivalence) and must not render practically impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law (principle of effectiveness) (see, in particular, Rewe-Zentralfinanz and Rewe-Zentral, paragraph 5; Comet, paragraphs 13 to 16; Peterbroeck, paragraph 12; Unibet, paragraph 43; and van der Weerd and Others, paragraph 28).
E tekintetben az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a bírósághoz fordulás azon eljárási szabályai, amelyek célja, hogy biztosítsák azoknak a jogoknak a védelmét, amelyeket a közösségi jog közvetlen hatálya az érintetteknek biztosít, nem lehetnek kedvezőtlenebbek, mint a hasonló, belső jellegű keresetekre vonatkozóak (egyenértékűség elve), valamint nem lehetnek olyanok, hogy gyakorlatilag lehetetlenné vagy rendkívül nehézzé tegyék a közösségi jogrend által biztosított jogok gyakorlását (tényleges érvényesülés elve) (lásd többek között a fent hivatkozott Rewe-Zentralfinanz és Rewe-Zentral ügyben hozott ítélet 5. pontját; a fent hivatkozott Cometügyben hozott ítélet 13–16. pontját; a Peterbroeckügyben hozott ítélet 12. pontját; az Unibetügyben hozott ítélet 43. pontját, valamint a van der Weerd és társai ügyben hozott ítélet 28. pontját).
Those requirements of equivalence and effectiveness, which embody the general obligation on the Member States to ensure judicial protection of an individual’s rights under Community law, apply equally to the designation of the courts and tribunals having jurisdiction to hear and determine actions based on Community law.
Ezek az egyenértékűségi és hatékonysági követelmények, amelyek a jogalanyok közösségi jogból eredő jogai védelmének biztosítására vonatkozó általános tagállami kötelezettséget fejezik ki, úgyszintén érvényesek az e jogra alapított keresetek elbírálására hatáskörrel rendelkező bíróságok kijelölésére is.
A failure to comply with those requirements at Community level is — just like a failure to comply with them as regards the definition of detailed procedural rules — liable to undermine the principle of effective judicial protection.
Ugyanis az említett követelmények be nem tartása ebből a szempontból – éppúgy, mint azok megszegése az eljárási szabályok meghatározásának szempontjából – sértheti a hatékony bírói jogvédelem elvét.
It is in the light of those considerations that the referring court’s first question must be answered.
E megfontolásokra tekintettel kell választ adni a kérdést előterjesztő bíróság által feltett első kérdésre.
It must be observed that, since the 2003 Act constitutes the legislation by which Ireland discharged its obligations under Directive 1999/70, a claim based on an infringement of that legislation and a claim based directly on that directive must, as the referring court itself pointed out, be regarded as being covered by the same form of action (see, to that effect, Case C-326/96 Levez [1998] ECR I-7835, paragraphs 46 and 47, and Case C-78/98 Preston and Others [2000] ECR I-3201, paragraph 51).
Hangsúlyozni kell, hogy mivel a 2003. évi törvény minősül azon jogszabálynak, amelylyel Írország eleget tett az 1999/70 irányelv értelmében őt terhelő kötelezettségeknek, az e törvény megsértésére alapított kérelmet és a közvetlenül erre az irányelvre alapított kérelmet – amint azt a kérdést előterjesztő bíróság is hangsúlyozta – egy és ugyanazon jogorvoslatnak kell tekinteni (lásd ebben az értelemben a C-326/96. sz.
Notwithstanding formal distinctions as to their legal basis, both claims, as the Advocate General noted at point 58 of her Opinion, seek the protection of the same rights deriving from Community law, namely Directive 1999/70 and the framework agreement.
A formailag különálló jogalapok ellenére ugyanis ezek a kérelmek – ahogyan arra a főtanácsnok az indítványának 58. pontjában rámutatott – a közösségi jogból, azaz az 1999/70 irányelvből és a keretmegállapodásból eredő ugyanazon jogok védelmére irányulnak.
In those circumstances, where the national legislature has chosen to confer on specialised courts jurisdiction to hear and determine actions based on the legislation transposing Directive 1999/70, the obligation which would be placed on individuals in the situation of the complainants — who sought to bring a claim based on an infringement of that legislation before such a specialised court — to bring at the same time a separate action before an ordinary court to assert the rights which they can derive directly from that directive in respect of the period between the deadline for transposing it and the date on which the transposing legislation entered into force, would be contrary to the principle of effectiveness if — which is for the referring court to ascertain — it would result in procedural disadvantages for those individuals, in terms, inter alia, of cost, duration and the rules of representation, such as to render excessively difficult the exercise of rights deriving from that directive.
E körülmények között, amennyiben a tagállami jogalkotó úgy dönt, hogy az 1999/70 irányelvet átültető törvényen alapuló kérelmek elbírálására vonatkozó hatáskört különbíróságra ruházza, akkor az alapügy panaszosai helyzetében lévő magánszemélyek – akik az említett törvény megsértésére alapított kérelemmel egy ilyen különbírósághoz szándékoztak fordulni – azon kötelezettsége, hogy ezzel párhuzamosan, külön kérelemmel rendes bírósághoz is forduljanak azoknak a jogoknak az érvényesítése céljából, amelyeket közvetlenül erre az irányelvre alapíthatnának az átültetési határidő lejárta és az átültetést biztosító törvény hatálybalépése közötti időszak vonatkozásában, ellentétes a hatékonyság elvével, ha abból a magánszemélyek számára olyan eljárási hátrányok következnének – többek között a költség, az időtartam és a képviselet szabályai vonatkozásában – amelyek rendkívül megnehezítenék az említett irányelvből eredő jogok gyakorlását.
At the hearing, Ireland claimed that the jurisdiction given to the Rights Commissioners and the Labour Court by the 2003 Act is optional and therefore does not
A tárgyaláson Írország előterjesztette, hogy a 2003. évi törvényben a Rights Commissionerek és a Labour Court számára elismert hatáskör vagylagos, ennélfogva
IMPACT prevent individuals from bringing a single action, based partly on national law and partly on Community law, before an ordinary court.
IMPACT az nem akadályozza meg, hogy a magánszemélyek a rendes bíróságok előtt ugyanazt – részben a nemzeti jogon, részben a közösségi jogon alapuló – a keresetet előterjesszék.
Even if that is so, the fact remains that where individuals intended — as the complainants did in the main proceedings — to rely on the, albeit optional, jurisdiction which the national legislature, when transposing Directive 1999/70, conferred on those specialised courts to hear and determine disputes arising from the 2003 Act, the principle of effectiveness requires that those individuals should also be able to seek before the same courts the protection of the rights which they can derive directly from the directive itself, if it should emerge from the checks undertaken by the referring court that the obligation to divide their action into two separate claims and to bring the claim based directly on the directive before an ordinary court leads to procedural complications liable to render excessively difficult the exercise of those rights conferred on the parties by Community law.
Még ezen állítás helytállósága sem változtat azon, hogy amennyiben magánszemélyek – az alapügy panaszosaihoz hasonlóan – igénybe kívánták volna venni a 1999/70 irányelv átültetése során a nemzeti jogalkotó által e különbíróságok részére a 2003. évi törvényen alapuló jogviták elbírálására biztosított – akár csak vagylagos – hatáskört, a hatékonyság elve megkövetelné, hogy az alapügy panaszosai ugyanezen bíróságok előtt igényelhessék azon jogok védelmét is, amelyeket közvetlenül erre az irányelvre alapíthatnak, amennyiben a kérdést előterjesztő bíróság által elvégzett vizsgálatból az tűnnék ki, hogy a keresetük két különálló kérelemre való felosztására és abból a közvetlenül az irányelven alapuló résznek a rendes bíróság előtt való benyújtására irányuló kötelezettség olyan eljárási bonyodalmakat eredményez, amelyek rendkívül megnehezítik a közösségi jogrend által az érdekeltek számára biztosított jogok gyakorlását.
If the referring court were to find such an infringement of the principle of effectiveness, it would be for that court to interpret the domestic jurisdictional rules in such a way that, wherever possible, they contribute to the attainment of the objective of ensuring effective judicial protection of an individual’s rights under Community law (see, to that effect, Unibet, paragraph 44).
Ha a kérdést előterjesztő bíróság a hatékonyság elvének ilyen megsértését állapítaná meg, akkor ennek a bíróságnak, amennyire lehetséges, úgy kellene értelmeznie a hatáskörre vonatkozó belső szabályokat, hogy azok hozzájáruljanak a magánszemélyeknek a közösségi jogból eredő jogai hatékony bírósági védelmének biztosításához (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Unibetügyben hozott ítélet 44. pontját).