natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Last, as regards the Commission’s practice in taking decisions, on which Hoechst relies, it must be borne in mind that that practice does not in itself serve as a legal framework for fines in competition matters, since that framework is defined solely in Regulation No 17 and in the Guidelines (see Michelin v Commission, paragraph 339 above, paragraph 292 and the caselaw cited) and that, furthermore, operators cannot place a legitimate expectation in the maintenance of an existing situation that might be altered by the Commission in the exercise of its discretion (see Case C-350/88 Delacre and Others v Commission [1990] ECR I-395, paragraph 33 and the caselaw cited, and Dansk Rørindustri and Others v Commission, paragraph 344 above, paragraph 171).
Végül, a Bizottságnak a Hoechst által hivatkozott határozathozatali gyakorlatát illetően emlékeztetni kell arra, hogy az önmagában nem szolgál jogi háttérként a versenyjogi bírságok tekintetében, mivel azt kizárólag a 17. rendelet és az iránymutatás határozza meg (lásd a fenti 339. pontban hivatkozott Michelin kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 292. pontját és a hivatkozott ítélkezési gyakorlatot), valamint hogy a piaci szereplők nem lehetnek jogos bizalommal olyan meglévő helyzet fenntartása iránt, amelyet a Bizottság a mérlegelési jogköre keretében módosíthat (lásd a Bíróság C-350/88. sz., Delacre és társai kontra Bizottság ügyben 1990. február 14-én hozott ítéletének [EBHT 1990., I-395. o.] 33. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot, valamint a fenti 344. pontban hivatkozott Dansk Rørindustri és társai kontra Bizottság ügyben hozott ítéletének 171. pontját).
In those circumstances, and without there being any need to grant Hoechst’s request to have witnesses called when the Court considers that it has sufficient information
E körülmények között, anélkül hogy a Hoechst tanúk meghallgatására irányuló kérelmének helyt kellene adni, amint az Elsőfokú Bíróság úgy ítéli meg, hogy az iratok
HOECHST v COMMISSION from the documents in the file, Hoechst’s arguments concerning the division of the undertakings concerned into categories must be rejected.
HOECHST KONTRA BIZOTTSÁG alapján kellő információval rendelkezik, el kell utasítani a Hoechst által a vállalkozások csoportokba sorolásával kapcsolatban felhozott érveket.
The increase to take account of Hoechst’s size and overall resources
A Hoechst méretét és összesített forrásait figyelembe vevő növelési tényezőről
In order to take account of Hoechst’s ‘size and overall resources’, the starting amount of its fine was increased by 100% to EUR 40 million (recital 357 to the Decision).
A „vállalat nagyságának és összes forrásainak” figyelembevétele végett a Bizottság a Hoechst esetében a bírság kiindulási összegét 100%kal, 40 millió euróra növelte (a határozat (357) preambulumbekezdése).
That increase, according to recital 356 to the Decision, is intended to ensure a sufficient deterrent effect on large undertakings and to take account of the fact that those undertakings have legal and economic knowledge and infrastructures which enable them more easily to recognise that their conduct constitutes an infringement and to be aware of the consequences stemming from that conduct under competition law.
E növelés a határozat (356) preambulumbekezdése szerint a nagyvállalkozások számára is kellő elrettentő erőt kíván biztosítani, valamint figyelembe kívánja venni azon tényt, hogy e nagyvállalkozások olyan jogi és gazdasági ismeretekkel, valamint infrastruktúrával rendelkeznek, ami lehetővé teszi számukra a magatartásuk jogsértő jellegének, illetve az adott gyakorlat versenyjogi következményeinek könnyebb felismerését.
In that regard, the Guidelines provide that, in addition to the nature of the infringement, its actual impact on the market and the size of the relevant geographic market, it is necessary to take account of the effective economic capacity of offenders to cause significant damage to other operators, in particular consumers, and to set the fine at a level which ensures that it has a sufficiently deterrent effect (Section 1 A, fourth paragraph).
E tekintetben az iránymutatás úgy rendelkezik, hogy a jogsértés jellegén, a piacra gyakorolt tényleges hatásán és a piac földrajzi kiterjedésén kívül figyelembe kell még venni, hogy a jogsértők milyen tényleges gazdasági lehetőségekkel rendelkeznek ahhoz, hogy más piaci szereplőknek, különösen a fogyasztóknak kárt okozzanak, és a bírságot olyan nagyságrendű összegben kell megállapítani, amely biztosan kellően elrettentő erővel bír (az 1. A. pont negyedik bekezdése).
Account may also be taken of the fact that large undertakings are in a better position to recognise that their conduct constitutes an infringement and to be aware of the consequences stemming from it under competition law (Section 1 A, fifth paragraph).
Az a tény is figyelembe vehető, hogy a nagyvállalkozások számára könnyebb a magatartásuk jogsértő jellegének, illetve az adott gyakorlat versenyjogi következményeinek felismerése (az 1. A. pont ötödik bekezdése).
As regards the first factor, namely the need to ensure that the fine has a sufficient deterrent effect, it requires that the amount of the fine be adjusted in order to take account of the desired impact on the undertaking on which it is imposed, so that the fine is not rendered negligible, or on the other hand excessive, notably by reference to the financial capacity of the undertaking in question, in accordance with the requirements resulting from, first, the need to ensure that the fine is effective and, second, respect for the principle of proportionality.
Az első tényező – vagyis a bírság kellő elrettentő ereje biztosításának szükségessége – megköveteli, hogy a bírság összege annak figyelembevételével kerüljön megállapításra, hogy elérje az érintett vállalkozásra gyakorolni szándékozott hatást, annak érdekében, hogy a bírság – különös tekintettel a kérdéses vállalkozás pénzügyi teljesítőképességére – ne legyen elhanyagolható vagy – épp ellenkezőleg – túlzó mértékű, egyrészt a bírság hatékonyságának biztosításából, másrészt pedig az arányosság elvének tiszteletben tartásából eredő követelményeknek megfelelően.
The Court thus observed, in the judgment of 29 April 2004 in Tokai Carbon and Others v Commission, paragraph 165 above, that owing to its enormous worldwide turnover by comparison with that of the other members of the cartel, one of the undertakings concerned in that case would find it easier to find the funds necessary to pay its fine, which, in order to ensure that the fine was sufficiently deterrent, justified the application of a multiplier (paragraph 241).
Az Elsőfokú Bíróság a fenti 165. pontban hivatkozott Tokai Carbon és társai kontra Bizottság ügyben 2004. április 29-én hozott ítéletben már megállapította, hogy az ügyben érintett vállalkozások egyike a kartell többi tagjához képest hatalmas teljes forgalma miatt könnyebben mozgósíthatja a bírság kifizetéséhez szükséges pénzeszközöket, ami a bírság kellő elrettentő erejére tekintettel jogossá teszi a szorzó alkalmazását (241. pont).
In that context, the financial resources of the undertaking must be assessed, in order to achieve properly the objective of deterrence, while observing the principle of proportionality, on the date on which the fine is imposed.
Ennek alapján a vállalkozás pénzügyi forrásait az elrettentés céljának megfelelő elérése érdekében, az arányosság elvének tiszteletben tartásával a bírság kiszabásának napján kell értékelni.
In that regard, for the same reasons, it must be noted that, in the context of Article 15(2) of Regulation No 17, the upper limit of the fine, fixed at 10% of the turnover of the undertaking concerned, is determined by reference to the turnover achieved during the business year preceding the decision (Case C-291/98 P Sarrió v Commission [2000] ECR I-9991, paragraph 85).
Ebben a vonatkozásban hasonló okokból meg kell jegyezni, hogy a 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdése keretében a bírság felső határa, amelyet az érintett vállalkozás forgalmának 10%-ban határoztak meg, a határozatot megelőző üzleti év forgalmára vonatkozik (a Bíróság C-291/98. P. sz., Sarrió kontra Bizottság ügyben 2000. november 16-án hozott ítéletének [EBHT 2000., I-9991. o.] 85. pontja).
It should be noted, in that regard, that in the Decision the Commission does not specify what data were used as a basis for its conclusion that it was necessary to ensure that Hoechst’s fine was sufficiently deterrent.
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a határozatban a Bizottság nem fejti ki, hogy a Hoechsttel szemben kiszabott bírság kellően elrettentő ereje biztosításának szükségét illetően mely adatokra támaszkodott e következtetés levonásakor.
However, in the Decision the Commission sets out the worldwide turnover of the undertakings concerned for 2002 (recitals 37, 42, 46, 50 and 55), the year
A Bizottság a határozatban ugyanakkor megemlíti az érintett vállalkozásoknak a 2002. évre vonatkozó teljes forgalmát ((37), (42), (46), (50) és (55) preambulumbekezdés),
HOECHST v COMMISSION corresponding to the last business year preceding the adoption of the Decision.
HOECHST KONTRA BIZOTTSÁG amely év egybeesik a határozatot megelőző üzleti évvel.
The Commission also refers to 2002 in its written pleadings before the Court.
A Bizottság egyébként az Elsőfokú Bírósághoz benyújtott beadványaiban is hivatkozik a 2002. évre.
The worldwide turnover for 2002 came to EUR 9.2 billion for Hoechst, EUR 2.243 billion for Daicel, EUR 973.4 million for Chisso, EUR 321.5 million for Nippon Synthetic and EUR 199.5 million for Ueno.
Ezen év tekintetében a Hoechst teljes forgalma 9,2 milliárd euró, a Daicelé 2,243 milliárd euró, a Chissoé 973,4 millió euró, a Nippon Synthetic-é 321,5 millió euró, az Uenoé pedig 199,5 millió euró.
Thus in 2002 Hoechst was by far the largest of the undertakings concerned by the Decision.
A Hoechst tehát 2002ben ténylegesen messze a legnagyobb vállalkozás volt a határozattal érintettek közül.
In particular, its worldwide turnover was at least five times that of the second undertaking concerned, by size, namely Daicel.
A teljes forgalma többek között legalább négyszer jelentősebb volt, mint a méretét tekintve második érintett vállalkozásé, a Daicelé.
In those circumstances, the Commission was entitled to seek to ensure that the fine had a deterrent effect on Hoechst.
E körülmények között a Bizottság jogosan törekedhetett a Hoechsttel szemben kiszabott bírság elrettentő erejének biztosítására.
As regards the second factor taken into account by the Commission for the purposes of increasing the starting amount of the fine, namely the legal and economic infrastructures which place undertakings in a better position to recognise that their conduct constitutes an infringement, it must be emphasised, in contrast to what has been set out previously, that that factor is intended to impose a more severe penalty on large undertakings, which are presumed to have knowledge and sufficient structural means to be aware that their conduct constitutes an infringement and to evaluate the advantages to be gained from it.
A Bizottság által a bírság kiindulási összegének emelésekor figyelembe vett másik tényezőt, vagyis azt illetően, hogy a vállalkozások olyan jogi és gazdasági infrastruktúrával rendelkeznek, amely lehetővé teszi számukra annak könnyebb felismerését, hogy jogsértő magatartást folytatnak, hangsúlyozni kell, ellentétben a korábban kifejtettekkel, hogy ez elsősorban azokat a nagyvállalkozásokat kívánja büntetni, amelyekről feltételezhető, hogy rendelkeznek a magatartásuk jogsértő jellegének felismeréséhez, illetve esetleges előnyei értékeléséhez szükséges ismeretekkel és strukturális eszközökkel.
It must be considered that, in that hypothesis, the turnover on the basis of which the Commission determines the size of the undertakings concerned, and therefore their ability to determine the nature and the consequences of their conduct, must relate to their situation at the time of the infringement.
Úgy kell tekinteni eszerint, hogy a forgalomnak, amelynek alapján a Bizottság a szóban forgó vállalkozások méretét – és ennélfogva a magatartásuk jellegének és következményeinek felmérésére vonatkozó képességüket – megállapítja, a jogsértés elkövetésekor fennálló helyzetre kell vonatkoznia.
In this case, in the Decision, the Commission does not specify what data were used to found its conclusion that Hoechst was in a better position to recognise that its conduct constituted an infringement and to be aware of the consequences stemming from that conduct under competition law.
A jelen esetben a Bizottság a határozatban nem fejti ki, hogy mely adatokra támaszkodott azon következtetés levonásakor, miszerint a Hoechst könnyebben fel tudta ismerni magatartása jogsértő jellegét, illetve annak versenyjogi következményeit.
However, it is common ground that Hoechst’s worldwide turnover was EUR 28.181 billion in 1995, the last full year before the end of the infringement (recital 46 to the Decision).
Ugyanakkor nyilvánvaló, hogy a Hoechst világméretű forgalma 28,181 milliárd euró volt 1995-ben, tehát a jogsértés befejezése előtti utolsó teljes évben (a határozat (46) preambulumbekezdése).
It cannot be maintained that, on that basis, Hoechst did not have the legal and economic infrastructures available to large undertakings, and Hoechst does not claim that it did not.
Ennek alapján nem állítható, hogy a Hoechst nem rendelkezett volna olyan jogi és gazdasági infrastruktúrával, mint amivel a nagyvállalkozások rendelkeznek, amit egyébként a Hoechst nem is állít.
The fact that the other undertakings concerned may also have been large undertakings in 1995 cannot affect the Commission’s assessment in that regard.
Azon tény, hogy a többi érintett vállalkozás is adott esetben 1995ben nagyvállalkozásnak minősülhetett, nincs kihatással a Bizottságnak az ezzel kapcsolatos értékelésére.
It follows from the foregoing that the Commission did not err in deciding to apply an increase in this case.
A fentiekből következik, hogy a Bizottság nem követett el hibát, amikor a jelen esetben növelési tényezőt alkalmazása mellett döntött.
The other arguments put forward by Hoechst cannot alter that finding.
A Hoechst további érvei sem kérdőjelezik meg e következtetést.
In particular, the fact that Hoechst contracted and its turnover fell to EUR 9 billion in 2002, or that it transferred its sorbates business before the adoption of the Decision, cannot influence the legality of the application of the increase in this case.
Azon tény, hogy a Hoechst mérete jelentősen csökkent, a forgalmát 2002ben 9 milliárd euróra csökkentve, illetve hogy a Hoechst a határozat elfogadását megelőzően átengedte a szorbátágazatbeli tevékenységét, nincs kihatással a növelési tényező jelen esetbeli alkalmazásának jogszerűségére.
The reduction in Hoechst’s size does not alter the fact that its worldwide turnover was EUR 28.181 billion in 1995, the last full year of the infringement; and the fact that it transferred its sorbates business does not alter the fact that in 2002, the year corresponding to the last business year before the adoption of the Decision, Hoechst was the largest of the undertakings concerned.
Egyrészt a Hoechst méretének csökkenése nem kérdőjelezi meg azon tényt, hogy a világméretű forgalma 1995ben – a jogsértés utolsó teljes évében – 28,181 milliárd euró volt. Másrészt a szorbátok ágazatában folytatott tevékenységének átengedése nem kérdőjelezi meg azon tényt, hogy 2002ben – a határozat elfogadása előtti utolsó üzleti évben – a Hoechst volt a legnagyobb az érintett vállalkozások közül.
As regards Hoechst’s assertion that a factor of 100% should not have been applied in this case, it is not founded on any detailed element.
A Hoechst semmilyen részletes bizonyítékkal nem támasztja alá azon állítását, miszerint nem 100%-os szorzót kellett volna a jelen esetben alkalmazni.
In any event, first, there is no reason to consider that the increase applied by the Commission exceeds the limits laid down in Article 15(2) of Regulation No 17 and in the Guidelines.
Először is, mindenesetre semmi nem enged arra következtetni, hogy a Bizottság által alkalmazott emelés meghaladná a 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdése és az iránymutatás által előírt felső határt.
Second, it must be borne in mind that Hoechst’s worldwide turnover in 2002 was at least four times that of the second undertaking concerned, by size, namely Daicel.
Másodszor, emlékeztetni kell arra, hogy a Hoechst teljes forgalma 2002ben legalább négyszer olyan nagy volt, mint a méretét tekintve második érintett vállalkozásé, a Daicelé.
The factor applied by the Commission reflects the difference in worldwide turnover in 2002 between Hoechst and the other undertakings concerned.
A Bizottság által elfogadott szorzó e tekintetben a Hoechst és a többi érintett vállalkozás 2002. évi teljes forgalma közötti különbséget tükrözi.
Furthermore, as regards the fact that Hoechst had, in 1995, legal and economic infrastructures which meant that it was better able to recognise that its conduct constituted an infringement and to be aware of the consequences stemming from it, and on the assumption that the other undertakings concerned were also large undertakings in 1995, there is no need, in that regard, to draw a distinction between two undertakings whose turnover is such that they can be characterised in any event as large undertakings with such infrastructures.
Egyébként azon tényt illetően, miszerint a Hoechst 1995ben rendelkezett olyan jogi és gazdasági ismeretekkel, valamint infrastruktúrával, amely lehetővé tette számára a magatartása jogsértő jellegének, illetve versenyjogi következményeinek könnyebb felismerését, és feltételezve, hogy a többi érintett vállalkozás is 1995ben nagyvállalkozásnak minősült, nem kell e tekintetben különbséget tenni két olyan vállalkozás között, amelyek forgalma mindenképpen indokolja, hogy ilyen infrastruktúrákkal rendelkező nagyvállalkozásnak minősüljenek.
It follows from those elements that the factor of 100% applied by the Commission cannot be regarded in this case as disproportionate.
Ezen elemekből következik, hogy a Bizottság által alkalmazott 100%-os szorzó nem tekinthető a jelen esetben aránytalannak.
In the light of those elements, Hoechst’s arguments against the application of an increase of 100% to take account if the undertaking’s size and overall resources must be rejected.
Ezen elemekre tekintettel el kell utasítani a Hoechstnek a vállalkozás méretét és összesített forrásait figyelembe vevő növelési tényezőt kifogásoló érveit.
The first part of the fifth plea must therefore be rejected.
Következésképpen az ötödik jogalap első részét el kell utasítani.
b) The duration of the infringement
b) A jogsértés időtartamáról
Under Article 15(2) of Regulation No 17, the duration of the infringement is one of the factors to be taken into consideration when determining the amount of the fine to be imposed on undertakings which have infringed the competition rules.
A 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdésével összhangban a jogsértés időtartamát is figyelembe kell venni a versenyjog szabályait megsértő vállalkozásokkal szemben kiszabandó bírság összegének megállapításakor.
As regards the factor relating to the duration of the infringement, the Guidelines distinguish between infringements of short duration (in general, less than one year), for which the starting amount determined for gravity should not be increased; infringements of medium duration (in general, one to five years), for which the starting amount may be increased by 50%; and infringements of long duration (in general, more than five years), for which the starting amount may be increased by 10% per year (Section 1 B, first paragraph, first to third indents).
A jogsértés időtartamával kapcsolatos szorzót illetően az iránymutatás különbséget tesz a rövid időtartamú jogsértések (általában egy évnél rövidebb) – amelyek esetében a súlyosság alapján meghatározott kiindulási összeg nem növekszik –, a közepes időtartamú jogsértések (általában egy–öt év) – amelyek esetében az összeg legfeljebb 50%-kal növekszik –, valamint a hosszú időtartamú jogsértések (általában öt évnél hosszabb) között, amely utóbbiak esetében az összeg évi 10%-kal növelhető (az 1. B. pont első bekezdésének 1–3. albekezdése).
In this case, in the Decision, the Commission states at recital 359 that Chisso, Daicel, Hoechst and Ueno infringed Article 81(1) EC and Article 53(1) of the EEA Agreement from 31 December 1978 until 31 October 1996.
A jelen esetben a határozat (359) preambulumbekezdésében a Bizottság kifejti, hogy a Chisso, a Daicel, a Hoechst és az Ueno 1978. december 31. és 1996. október 31. között megsértették az EK 81. cikkének (1) bekezdését és az EGT-Megállapodás 53. cikkének (1) bekezdését.
Hoechst does not dispute that finding, or the fact that the infringement was characterised by the Commission as a ‘long-term’ infringement.
A Hoechst nem vitatja e tényt, sem azt, hogy a szóban forgó jogsértést a Bizottság „hosszú időtartamú” jogsértésnek minősítette.
It follows that, as the Commission correctly observes in the Decision, the infringement in question lasted 17 years and 10 months.
Következésképpen, amint azt a Bizottság jogosan állapította meg a határozatban, a szóban forgó jogsértés 17 éven és 10 hónapon át tartott.
The increase of 175% applied in Hoechst’s case is therefore not in itself contrary to the Guidelines (see, to that effect, Cheil Jedang Corporation v Commission, paragraph 318 above, paragraph 137).
Ennélfogva a Hoechst esetében alkalmazott 175%-os szorzó önmagában nem ellentétes az iránymutatással (lásd ebben az értelemben a fenti 318. pontban hivatkozott Cheil Jedang Corporation kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 137. pontját).
As regards Hoechst’s argument that the Guidelines make provision for only a ‘significant increase’ and not for an entirely new amount, there is no reason to consider that the increase applied by the Commission exceeds the limits laid down in Article 15(2) of Regulation No 17 and in the Guidelines.
A Hoechst azon érvét illetően, miszerint az iránymutatás csupán „sokkal nagyobb összegű” bírságról rendelkezik, és nem egy teljesen új összeg megállapításáról, semmi sem enged arra következtetni, hogy a Bizottság által alkalmazott emelés meghaladná a 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdésében és az iránymutatásban meghatározott keretet.
The use of the words ‘significant increase’ does not permit the conclusion, as Hoechst maintains, that an increase in excess of 100% would be contrary to the calculation method provided for in the Guidelines.
A „sokkal nagyobb összegű bírság” kifejezés nem enged arra következtetni, amint azt a Hoechst állítja, hogy a 100%-ot meghaladó emelés ellentétes lenne az iránymutatásban előírt számítási módszerrel.
It must be emphasised in that regard that the powers conferred on the Commission by Regulation No 17 are designed to enable it to carry out the task entrusted to it by Article 81 EC of ensuring compliance with the competition rules in the common market.
E tekintetben ki kell emelni, hogy a 17. rendelettel a Bizottságra ruházott jogkörök célja az, hogy lehetővé tegyék számára az EK 81. cikkben rábízott azon feladata végrehajtását, hogy biztosítsa a versenyszabályoknak a közös piacon való tiszteletben tartását.
In that context, it is consistent with the general interest to avoid anticompetitive practices and agreements, to uncover them and to impose sanctions (Aalborg Portland and Others v Commission, paragraph 145 above, paragraph 54).
Ennek keretében a közérdeknek is a versenyellenes magatartások és megállapodások elkerülése, feltárása, valamint szankcionálása felel meg (a fenti 145. pontban hivatkozott Aalborg Portland és társai kontra Bizottság ítélet 54. pontja).