natgillin/translations-raw huggingface dataset:
12. enforced inactivity in accordance with the legislation on bad weather or technical layoffs;
12. a kötelező inaktivitás a rossz időjárás vagy technikai okok miatti kényszerszabadságról szóló jogszabálynak megfelelően;
13. clandestine or illegal work, including the provisions on work permits for workers who are not nationals of a Member State of the European Economic Area;
13. illegális vagy jogellenes munka, beleértve az azoknak a munkavállalóknak a munkavállalási engedélyére vonatkozó rendelkezéseket, akik nem állampolgárai az Európai Gazdasági Térség valamely tagállamának;
14. the safety and health of workers in the workplace in general and, in particular, the accident prevention rules of the Association d’assurance contre les accidents (Accident Insurance Association) issued in accordance with Article 154 of the Social Security Code and the minimum requirements concerning safety and health laid down by Grand-Ducal Regulation, adopted following the mandatory opinion of the Conseil d’Etat and with the approval of the Conference of the Presidents of the Chamber of Deputies on the basis of Article 14 of the amended Law of 17 June 1994 on the safety and health of workers in the workplace.
14. a munkavállalók munkahelyi biztonsága és egészsége általában véve, és különösen a társadalombiztosítási törvénykönyv 154. cikkének megfelelően megállapított Balesetbiztosító Egyesület baleset-megelőzési követelményei és a munkavállalók munkahelyi biztonságáról és egészségéről szóló 1994. június 17-i módosított törvény 14. cikke alapján a Conseil d’État kötelező véleménye és a képviselőház elnökei konferenciájának hozzájárulásával meghozott nagyhercegi rendelet útján megállapított biztonsági és egészségvédelmi minimumkövetelmények.
Article 2 of the Law of 20 December 2002 states:
A 2002. december 20-i törvény 2. cikke a következőképpen rendelkezik:
‘(1) The provisions of Article 1 of this law shall also apply to undertakings, with the exception of merchant shipping crew, which in the framework of the transnational provision of services post workers to the territory of the Grand Duchy of Luxembourg.
„(1) A jelen törvény 1. cikkének rendelkezései azokra a vállalkozásokra is alkalmazandók – kivéve a tengeri kereskedelmi hajózás hajószemélyzetét –, amelyek a szolgáltatások transznacionális nyújtása keretében munkavállalókat küldenek a Luxemburgi Nagyhercegség területére.
(2) “Posting”, for the purposes of paragraph 1 above, shall mean, in particular, the following operations performed by the undertakings concerned, provided there is an employment relationship between the undertaking making the posting and the worker during the period of posting:
(2) A fenti (1) bekezdés értelmében kiküldetés alatt értendők többek között az érintett vállalkozások által végrehajtott alábbi műveletek, feltéve hogy a kiküldő vállalkozás és a munkavállaló a kiküldetés idején munkaviszonyban áll egymással:
1. the posting of a worker to the territory of the Grand Duchy of Luxembourg, even for a short or predetermined period for and under the direction of undertakings such as those referred to in paragraph 1 of this article, under a contract concluded between the undertaking making the posting and the party for whom the services are intended, established or operating in Luxembourg;
1. valamely munkavállaló akár rövid vagy előre meghatározott időtartamú kiküldése a Luxemburgi Nagyhercegség területére a jelen cikk (1) bekezdésében említett vállalkozások nevében és irányítása alatt, a kiküldő vállalkozás és a szolgáltatásnak Luxemburgban letelepedett vagy ott működő címzettje között létrejött szerződés alapján;
2. the posting of a worker to the territory of the Grand Duchy of Luxembourg, even for a short or a predetermined period, to an establishment belonging to the undertaking making the posting or to an undertaking belonging to the same group as the undertaking making the posting;
2. valamely munkavállaló akár rövid vagy előre meghatározott időtartamú kiküldése a Luxemburgi Nagyhercegség területére a vállalkozás tulajdonában lévő telephelyre vagy azon csoport tulajdonában lévő vállalkozáshoz, amelybe a kiküldő vállalkozás tartozik;
3. without prejudice to the application of the Law of 19 May 1994 regulating temporary work and the temporary loan of manpower, the posting of a worker by a temporary employment undertaking, or under a loan of manpower, even for a short or a predetermined period, to a user undertaking established or operating on the territory of the Grand Duchy of Luxembourg.
3. az ideiglenes munkáról, illetve a munkaerő-kölcsönzésről szóló 1994. május 19-i törvény alkalmazásának sérelme nélkül munkaerőkölcsönzéssel foglalkozó vállalkozás vagy munkaerőt rendelkezésre bocsátó vállalkozás által munkavállaló rövid vagy előre meghatározott idejű kiküldése a Luxemburgi Nagyhercegség területén letelepedett vagy ott működő vállalkozáshoz.
(4) The meaning of the term “employment relationship” shall be determined in accordance with Luxembourg law.’
(4) A munkaviszony fogalmát a luxemburgi jog határozza meg.”
Article 7 of the Law of 20 December 2002 provides:
A 2002. december 20-i törvény 7. cikke az alábbiak szerint rendelkezik:
‘(1) For the purposes of the application of this law, an undertaking, even if its seat is outside the territory of the Grand Duchy of Luxembourg or it habitually operates outside Luxembourg territory, which has one or more workers exercising an activity in Luxembourg, including those temporarily posted to Luxembourg in accordance with Articles 1 and 2 of this law, must, prior to the commencement of the work, make available to the Inspection du travail et des mines (Labour and Mines Inspectorate) on demand and within as short a period as possible the basic information necessary for monitoring purposes, including, in particular:
„(1) A jelen törvény alkalmazásában annak a vállalkozásnak – beleértve azt a vállalkozást is, amely a Luxemburgi Nagyhercegség területén kívüli székhellyel rendelkezik, vagy amelynek a szokásos munkavégzési helye luxemburgi területen kívül található –, amelynek egy vagy több munkavállalója Luxemburgban végez tevékenységet, beleértve a jelen törvény 1. és 2. cikke rendelkezéseinek megfelelően ideiglenes kiküldetésben lévőket is, a munka megkezdése előtt az Inspection du travail et des mines (munka- és bányafelügyelet) rendelkezésére kell bocsátania egyszerű kérelemre és a lehető legrövidebb idő alatt az ellenőrzéshez szükséges tájékoztatást, és különösen:
— the surname, first name, place and date of birth, marital status, nationality and occupation of each worker;
– a munkavállalók családi és keresztnevét, születési idejét és helyét, állampolgárságát, családi állapotát és foglalkozását;
— the specific designation of the workers;
– a munkavállaló pontos képesítését;
— the domicile and, where appropriate, the habitually residence of the workers;
– a munkavállalók lakóhelyét és adott esetben szokásos tartózkodási helyét;
— residence and work permits, if necessary;
– amennyiben szükséges, a tartózkodási engedélyt és a munkavállalási engedélyt;
— the place or places of work in Luxembourg and the duration of the work;
– a luxemburgi munkavégzési helyet vagy helyeket, és a munka időtartamát;
— a copy of form E 101 or, where appropriate, precise information concerning the social security institutions providing cover for the workers during their stay on Luxembourg territory;
– az E 101 nyomtatvány másolatát, vagy adott esetben azoknak a társadalombiztosítási szervezeteknek a pontos megjelölését, amelyeknek a munkavállalók tagjai a luxemburgi területen való tartózkodásuk alatt;
— a copy of the contract of employment or document produced by reason of Directive 91/533/EEC of 14 October 1991 on an employer’s obligation to inform employees of the conditions applicable to the contract or employment relationship.
– a munkaszerződés vagy a munkaadónak a munkavállalóval szembeni, a szerződés, illetve a munkaviszony feltételeire vonatkozó tájékoztatási kötelezettségéről szóló, 1991. október 14-i 91/533/EGK irányelv alapján készített okirat másolatát.
Article 8 of the Law of 20 December 2002 states:
Ugyanennek a törvénynek a 8. cikke az alábbiak szerint rendelkezik:
‘Any undertaking established and having its registered office abroad or having no fixed establishment in Luxembourg within the meaning of the tax law, one or more of whose workers carry out work in whatsoever capacity in Luxembourg, shall be required to retain in Luxembourg with an ad hoc agent resident there the documents necessary for monitoring its compliance with the obligations arising in application of this law and, in particular, of Article 7 above.
„Bármely általában külföldön letelepedett és külföldi székhelyű vagy olyan vállalkozás, amelynek Luxemburgban nincs állandó székhelye adójogi értelemben, és amelynek egy vagy több munkavállalója végez valamilyen címen tevékenységet Luxemburgban, köteles a jelen törvényből, különösen annak a fenti 7. cikkéből eredő kötelezettségek ellenőrzéséhez szükséges dokumentumokat Luxemburgban egy ott lakóhellyel rendelkező eseti megbízottnál megőrizni.
The Labour and Mines Inspectorate must be informed in advance, by registered letter, with proof of receipt, sent by the undertaking or the representative referred to in the previous paragraph, at the very latest prior to the employment activities envisaged, of the exact location of the documents deposited.’
A munka- és bányafelügyeletet a vállalkozás vagy az előző bekezdésben említett megbízottja postai tértivevényes ajánlott levélben köteles előre tájékoztatni a dokumentumok pontos letéti helyéről, legkésőbb a tervezett munkaviszony megkezdése előtt.”
By a letter of formal notice of 1 April 2004, the Commission indicated to the Luxembourg authorities that the Law of 20 December 2002 was likely to be incompatible with Community law.
2004. április 1-jei felszólító levelében a Bizottság közölte a luxemburgi hatóságokkal, hogy a 2002. december 20-i törvény ellentétes lehet a közösségi joggal.
In particular that law was said to:
Különösen e törvény:
— require undertakings established in another Member State which posted workers to Luxembourg to comply with terms and conditions of employment going beyond the requirements of Article 3(1) and (10) of Directive 96/71;
– a 96/71 irányelv 3. cikke (1) és (10) bekezdésének követelményeit meghaladó munka- és foglalkoztatási feltételeket ír elő a valamely másik tagállamban letelepedett és Luxemburgba munkavállalókat kiküldő vállalkozásokra;
— fail to ensure that posted workers are afforded any other rest period (daily rest period) entitlement apart from the weekly rest period;
– nem biztosítja a kiküldetésben lévő munkavállalóknak a heti pihenőidőn kívüli egyéb pihenőidők betartását (napi pihenőidő);
— lack the necessary clarity to ensure legal certainty, by requiring undertakings posting workers to Luxembourg to make available to the Labour and Mines Inspectorate prior to the commencement of work on demand and within as short a period as possible the basic information necessary for monitoring purposes;
– nem kellően egyértelmű a jogbiztonság biztosításához, azáltal, hogy arra kötelezi a Luxemburgba munkavállalókat kiküldő vállalkozásokat, hogy a munka megkezdése előtt bocsássák a munka- és bányafelügyelet rendelkezésére egyszerű kérelemre és lehető legrövidebb idő alatt az ellenőrzéshez elengedhetetlenül szükséges tájékoztatást; és
— restrict freedom to provide services by requiring undertakings whose registered office is outside the territory of the Grand Duchy of Luxembourg or which do not have a permanent establishment there to keep the documents necessary for monitoring purposes with an ad hoc agent resident in Luxembourg.
– korlátozza a szolgáltatásnyújtás szabadságát azáltal, hogy megköveteli azon vállalkozásoktól, amelyeknek a székhelye a Luxemburgi Nagyhercegség területén kívül van, vagy amelyeknek nincs állandó székhelye, hogy az ellenőrzéshez szükséges dokumentumokat ebben a tagállamban lakóhellyel rendelkező eseti megbízottnál helyezzék letétbe.
In its response of 30 August 2004, the Grand Duchy of Luxembourg stated that the terms and conditions of employment which are the subject of the first complaint raised in the letter of formal notice are ‘public policy provisions’ as provided for in the first indent of Article 3(10) of Directive 96/71.
2004. augusztus 30-i válaszában a Luxemburgi Nagyhercegség úgy érvelt, hogy az ebben a felszólító levélben hivatkozott első kifogás tárgyát képező munka- és foglalkoztatási feltételekre a 96/71 irányelv 3. cikke (10) bekezdésének első francia bekezdésében előírt „a közrendre vonatkozó [helyesen: a közrenddel kapcsolatos] rendelkezések” vonatkoznak.
The Grand Duchy of Luxembourg acknowledged that the second complaint in the letter of formal notice was well founded.
A Luxemburgi Nagyhercegség elismerte az említett felszólító levélben hivatkozott második kifogás megalapozottságát.
As regards the third and fourth complaints in the letter of formal notice, the Grand Duchy of Luxembourg stated, first, that Article 7 of the Law of 20 December 2002 did not require prior notification and, second, that the obligation to transmit to the Labour and Mines Inspectorate the name of the person keeping the documents required by the Law was a nondiscriminatory requirement that was essential to enable that authority to carry out checks.
Az ugyanebben a levélben szereplő harmadik és negyedik kifogást illetően e tagállam megállapította egyrészt, hogy a 2002. december 20-i törvény 7. cikke nem írt elő előzetes nyilatkozatot, másrészt pedig hogy a törvény által előírt dokumentumokat őrző letéteményes nevének a munka- és bányafelügyelettel való közlésére vonatkozó kötelezettség megkülönböztetéstől mentes, az ezen adminisztráció által gyakorolt ellenőrzések elvégzéséhez elengedhetetlen követelmény volt.
Since it was not satisfied by those answers, the Commission repeated its complaints in a reasoned opinion of 12 October 2005, calling on the Grand Duchy of Luxembourg to comply with its obligations within a period of two months of receipt of that opinion.
Mivel a Bizottság nem elégedett meg e válaszokkal, megismételte a kifogásait egy 2005. október 12-i indokolással ellátott véleményben, amelyben felhívta a Luxemburgi Nagyhercegséget, hogy az e vélemény kézhezvételétől számított két hónapon belül tegyen eleget a kötelezettségeinek.
After requesting an additional period of six weeks, the Grand Duchy of Luxembourg did not consider it necessary to reply to the reasoned opinion.
A Luxemburgi Nagyhercegség, miután hathetes póthatáridőt kért, nem tartotta szükségesnek, hogy válaszoljon az említett indokolással ellátott véleményre.
Therefore, the Commission brought this action for failure to fulfil obligations pursuant to Article 226 EC.
Következésképpen a Bizottság az EK 226. cikk alapján a jelen kötelezettségszegés megállapítása iránti keresetet indította.
The first plea in law: incorrect transposition of Article 3(1) and (10) of Directive 96/71
A 96/71 irányelv 3. cikke (1) és (10) bekezdésének helytelen átültetésére alapított első kifogásról
By its first complaint, the Commission claims that the Grand Duchy of Luxembourg has incorrectly transposed Article 3(1) and (10) of Directive 96/71.
Első kifogásával a Bizottság arra hivatkozik, hogy a Luxemburgi Nagyhercegség helytelenül ültette át a 96/71 irányelv 3. cikkének (1) és (10) bekezdését.
More specifically, the Commission takes the view that, by wrongly describing the national provisions relating to the areas covered by the measures in question as mandatory provisions falling under national public policy and thereby requiring undertakings which post workers to its territory to comply with them, the Grand Duchy of Luxembourg imposes obligations on those undertakings which go beyond those laid down by Directive 96/71.
A Bizottság különösen úgy véli, hogy a Luxemburgi Nagyhercegség – azáltal, hogy tévesen minősíti a vitatott követelmények által érintett területekre vonatkozó nemzeti rendelkezéseket a nemzeti közrenddel kapcsolatos rendészeti rendelkezéseknek, és így előírja a területére munkavállalókat kiküldő vállalkozásoknak e rendelkezések betartását – a 96/71 irányelv által előírtakon felüli kötelezettségeket ró e vállalkozásokra.
According to the Commission, the notion of public policy in Article 3(10) of Directive 96/71 cannot be unilaterally defined by each Member State, since the latter are not free to impose unilaterally all the mandatory provisions of their employment law on suppliers of services established in another Member State.
Ezen intézmény szerint a közrendnek az ezen irányelv 3. cikke (10) bekezdésében szereplő fogalmát nem határozhatja meg egyoldalúan minden egyes tagállam, mivel nem alkalmazhatja egyoldalúan a munkajoga minden kötelező rendelkezését egy másik tagállamban letelepedett szolgáltatásnyújtókra.
First, the obligation laid down in Article 1(1) of the Law of 20 December 2002 to post only staff linked to the undertaking by a written contract of employment or another document deemed analogous thereto under Directive 91/533 is such a mandatory obligation.
Először is ilyen kötelezettségnek minősülne a 2002. december 20-i törvény 1. cikke (1) bekezdésének első pontjában előírt azon kötelezettség, hogy csak a vállalkozással írásbeli munkaszerződés vagy a 91/533 irányelv értelmében azzal egy tekintet alá eső egyéb okirat alapján kapcsolatban álló munkavállalókat küldjék ki.
In that regard the Commission points out that in any event the monitoring of compliance with the provisions of Directive 91/533 is the responsibility of the authorities of the Member State in which the undertaking concerned is established and which has transposed that directive, not of the host Member State.
E tekintetben a Bizottság emlékeztet arra, hogy a 91/533 irányelv rendelkezései betartásának ellenőrzése mindenképpen az érintett vállalkozás székhelye szerinti, ezen irányelvet átültető tagállam hatóságainak feladata, és kiküldetés esetén nem a fogadó állam feladata.
Second, as regards the automatic adjustment of rates of remuneration to the cost of living provided for in Article 1(2) of the Law of 20 December 2002, the Commission maintains that Luxembourg law conflicts with Directive 96/71, which provides that the host Member State is to regulate rates of pay only as regards minimum rates.
Másodszor a díjazásnak a megélhetési költségek növekedéséhez a 2002. december 20-i törvény 1. cikke (1) bekezdésének 2. pontjában előírt automatikus hozzáigazítását illetően a Bizottság azt állítja, hogy a luxemburgi jogszabály ellentétes a 96/71 irányelvvel, amely csak a minimálbérekre vonatkozóan írja elő a bérszinteknek a fogadó tagállam általi szabályozását.
Third, as regards compliance with the rules on parttime and fixedterm work laid down by point 8 of Article 1(1) of the Law of 20 December 2002, the Commission submits that, under Directive 96/71, it is not for the host Member State to impose its rules in respect of parttime and fixedterm work on undertakings which post workers to its territory.
Harmadszor a 2002. december 20-i törvény 1. cikke (1) bekezdésének 8. pontjában előírt részmunkaidős és határozott idejű foglalkoztatásra vonatkozó szabályozás betartását illetően a Bizottság úgy érvel, hogy a 96/71 irányelv alapján a fogadó tagállam nem kényszerítheti a részmunkaidős és a határozott idejű foglalkoztatásra vonatkozó szabályozását a területére munkavállalókat kiküldő vállalkozásokra.
Fourth, as regards the obligation to comply with collective labour agreements, laid down in point 11 of Article 1(1) of the Law of 20 December 2002, the Commission submits that acts which fall within a category of acts cannot as such constitute mandatory provisions falling under national public policy irrespective of their substantive content.
Negyedszer a kollektív szerződések betartására vonatkozóan a 2002. december 20-i törvény 1. cikke (1) bekezdésének 11. pontjában előírt kötelezettséget illetően a Bizottság úgy érvel, hogy nem minősülnek tartalmuktól függetlenül a nemzeti közrenddel kapcsolatos rendészeti rendelkezéseknek a valamely aktuskategóriába mint olyanba tartozó aktusok.
The Grand Duchy of Luxembourg contends that the measures referred to in the Commission’s first complaint all relate to mandatory provisions falling under national public policy within the meaning of the first indent of Article 3(10) of Direct ive 96/71.
A Luxemburgi Nagyhercegség úgy érvel, hogy a Bizottság első kifogásában említett követelmények mind a 96/71 irányelv 3. cikke (10) bekezdésének első francia bekezdése szerinti nemzeti közrenddel kapcsolatos rendészeti rendelkezésekre vonatkoznak.
In that regard, it submits, first, that Declaration No 10 does not have any binding legal force and, second, that the definition of public policy provisions includes all provisions which, in the view of the host State, meet the imperative requirements of the public interest.
E tekintetben egyrészt azt állítja, hogy a 10. sz. nyilatkozatnak nem lehet jogi kötelező ereje, másrészt pedig hogy a közrenddel kapcsolatos rendelkezések fogalom magában foglalja mindazokat a rendelkezéseket, amelyek a fogadó állam véleménye szerint megfelelnek a közérdeken alapuló kényszerítő követelményeknek.
Furthermore, the Grand Duchy of Luxembourg refers to the legislative procedure which led to the adoption of Directive 2006/123/EC of the European Parliament and of the Council of 12 December 2006 on services in the internal market (OJ 2006 L 376, p. 36).
Továbbá a Luxemburgi Nagyhercegség a belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 376., 36. o.) elfogadásához vezető jogalkotási eljárásra hivatkozik.
— Preliminary observations
– Előzetes észrevételek
First of all, in order to address the main argument put forward by the Grand Duchy of Luxembourg in its defence, it must be pointed out that, according to Article 3(1)(a) thereof, Directive 2006/123 is not intended to replace Directive 96/71 and the latter prevails over the former in the event of conflict.
A Luxemburgi Nagyhercegség védekezésül előadott legfőbb érve megválaszolásához előzetesen ki kell emelni, hogy a 2006/123 irányelvnek a 3. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerint nem célja a 96/71 irányelv helyébe lépni, mivel összeütközés esetén utóbbi érvényesül.
Therefore, the Grand Duchy of Luxembourg cannot base its arguments on the legislative procedure which led to the adoption of Directive 2006/123 in order to support its interpretation of a provision of Directive 96/71.
Következésképpen e tagállam nem hivatkozhat a 2006/123 irányelv elfogadásához vezető jogalkotási eljárásra a 96/71 irányelv valamely rendelkezése általa állított értelmezésének alátámasztása érdekében.
It is clear from recital 13 in the preamble to Directive 96/71 that the laws of the Member States must be coordinated in order to lay down a nucleus of mandatory rules for minimum protection to be observed in the host country by employers who post workers there (Case C-341/05 Laval un Partneri [2007] ECR I-11767, paragraph 59).
A 96/71 irányelv tizenharmadik preambulumbekezdéséből következően a tagállamok jogszabályait össze kell hangolni, hogy meghatározzák a minimális védelmet nyújtó kötelező szabályok azon legalacsonyabb szintjét, amelyet a fogadó országban be kell tartaniuk azoknak a munkáltatóknak, akik munkavállalókat küldenek ki oda (lásd a C-341/05. sz.