natgillin/translations-raw huggingface dataset:
To acknowledge that an institution can establish secondary legal bases, whether for the purpose of strengthening or easing the detailed rules for the adoption of an act, would be tantamount to
Valamely intézmény arra vonatkozó lehetőségének elismerése, hogy másodlagos jogalapokat hozzon létre, akár azért, hogy megszigorítsa, akár pedig azért, hogy megkönnyítse valamely aktus elfogadásának módjait, az adott
PARLIAMENT v COUNCIL according that institution a legislative power which exceeds that provided for by the Treaty.
PARLAMENT KONTRA TANÁCS intézmény számára olyan jogalkotási hatáskör biztosításához vezetne, amely túllép a Szerződésben biztosított hatáskörön.
It would also enable the institution concerned to undermine the principle of institutional balance which requires that each of the institutions must exercise its powers with due regard for the powers of the other institutions.
Mindez azt is eredményezné, hogy az adott intézmény számára lehetővé válnék az intézményi egyensúly elvének megsértése, amely elv magában foglalja, hogy valamennyi intézmény úgy gyakorolja hatásköreit, hogy közben a többi intézmény hatáskörét tiszteletben tartja.
of a delegation or reservation of implementing powers, fall within paragraphs (1) or (5) of Article 67 EC, it is necessary to assess whether, with the adoption of Directive 2005/85 on minimum standards on procedures in Member States for granting and withdrawing refugee status, the Council has adopted Community legislation defining the common rules and basic principles governing the issues covered by points 1 and 2(a) of the first paragraph of Article 63 EC.
fenntartása formájában történő alkalmazására irányuló esetleges határozat az EK 67. cikk (1) vagy (5) bekezdésének hatálya alá tartozik-e, meg kell vizsgálni, hogy a Tanács a menekültstátusz megadására és visszavonására vonatkozó tagállami eljárások minimumszabályairól szóló 2005/85 irányelv elfogadásával megalkotta-e az EK 63. cikk első bekezdésének 1. pontja vagy 2. a) pontja szerinti ügyekben irányadó közös szabályokat és alapelveket meghatározó közösségi jogszabályokat.
Furthermore, the existence of an earlier practice of establishing secondary legal bases cannot derogate from the rules laid down in the Treaty and cannot therefore create a precedent binding on the institutions.
Ezenkívül a másodlagos jogalapok létrehozásával kapcsolatos korábbi gyakorlat fennállása nem alkalmas a Szerződés rendelkezéseitől való eltérésre, és így nem eredményezhet a Közösség intézményeire nézve kötelező precedenst.
(see paras 54-57, 60)
54–57., 60. pont)
Since Directive 2005/85 adopts detailed criteria enabling the lists of safe countries to be established subsequently, the Council has, by that legislative act, adopted ‘Community legislation defining the common rules and basic principles’ within the meaning of the first indent of Article 67(5) EC, and therefore the co-decision procedure is applicable.
Mivel a 2005/85 irányelv meghatározza a biztonságos országok listáinak későbbi összeállítását lehetővé tévő részletes szempontokat, a Tanács e jogalkotói aktussal elfogadta az EK 67. cikk (5) bekezdésének első francia bekezdése szerinti „közös szabályokat és alapelveket meghatározó közösségi jogszabályokat”, vagyis az együttdöntési eljárást kell alkalmazni.
In order to determine whether the future adoption and amendment of the lists of safe countries through legislation or any decision to apply the third indent of Article 202 EC, in the form
Annak meghatározása érdekében, hogy a biztonságos országok listájának jogalkotás útján történő elfogadása és módosítása, vagy pedig az EK 202. cikk harmadik francia bekezdésének a végrehajtási hatáskör átruházása vagy
(see paras 63, 65, 66)
63., 65–66. pont)
OPINION OF ADVOCATE GENERALPOIARES MADURO delivered on 27 September 2007 1 refugee status 2and, alternatively, of the whole of that directive.
(1) és (2) bekezdésének, valamint 36. cikke (3) bekezdésének megsemmisítését, másodlagosan pedig ezen irányelv teljes egészében történő megsemmisítését kéri a Bíróságtól.
In this case the Court of Justice is being asked to rule on a legal question of fundamental importance for the Community institutional system and the institutional balance which underpins it.
A jelen ügyben a Bíróságot a Közösség intézményi rendszerére és az azt fenntartó intézményi egyensúlyra vonatkozó alapvető fontosságú jogi kérdéssel keresték meg.
The question is whether it is permissible under Community law to create secondary legal bases for the purpose of adopting legislative measures following a simplified procedure as opposed to that laid down by the Treaty.
Ez a kérdés arra vonatkozik, hogy másodlagos jogalap alapján valamely jogi aktusnak a Szerződésben bevezetett eljáráshoz képest könnyített eljárással történő elfogadása megengedett-e a közösségi jogban.
In other words, it is a matter of deciding whether it is legally possible to delegate legislative power within the Community legal order.
Vagyis annak meghatározásáról van szó, hogy a közösségi jogrendben a jogalkotási hatáskör átruházása jogszerűen lehetséges-e.
The contested directive is based on point 1(d) of the first paragraph of Article 63 EC which provides: ‘The Council, acting in accordance with the procedure referred to in Article 67, shall, within a period of five years after the entry into force of the Treaty of Amsterdam, adopt:
A vitatott irányelv az EK 63. cikk első bekezdésének 1. d) pontján alapul, amely a következőképpen rendelkezik:
I — Legal background to the action
I – A kereset jogi háttere
measures on asylum … within the following areas:
intézkedéseket fogad el a menekültügyre vonatkozóan […] a következő területeken:
On the basis of the first paragraph of Article 230(1) EC, the European Parliament brought an action before the Court of Justice for the annulment, primarily, of Articles 29(1) and (2) and 36(3) of Council Directive 2005/85/EC of 1 December 2005 on minimum standards on procedures in Member States for granting and withdrawing
Az EK 230. cikk első bekezdése alapján a keresetlevelében az Európai Parlament elsődlegesen a menekültstátusz megadására és visszavonására vonatkozó tagállami eljárások
2 — OJ 2005 L 326, p. 13.
2 – HL L 326., 13. o.; a továbbiakban: vitatott irányelv.
PARLIAMENT v COUNCIL
PARLAMENT KONTRA TANÁCS d)
(d) minimum standards on procedures in Member States for granting or withdrawing refugee status;’ providing for all or parts of the areas covered by this Title to be governed by the procedure referred to in Article 251 and adapting the provisions relating to the powers of the Court of Justice’.
a Tanács az Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követően egyhangúlag határoz arról, hogy az e cím alá tartozó valamennyi területre vagy egyes területekre a 251. cikkben említett eljárást alkalmazzák, valamint a Bíróság hatáskörével kapcsolatos rendelkezések kiigazításáról.”
Directive 2005/85 was adopted unanimously by the Council on a proposal from the Commission and after consulting the European Parliament, in accordance with Article 67(1) EC which provides: ‘During a transitional period of five years following the entry into force of the Treaty of Amsterdam, the Council shall act unanimously on a proposal from the Commission … and after consulting the European Parliament’.
Az említett irányelvet az Európai Közösségek Bizottságának javaslata alapján és a Parlamenttel folytatott konzultációt követően a Tanács egyhangúlag fogadta el, az EK 67. cikk első bekezdésének megfelelően, amely szerint:
The directive was in fact adopted more that five years after the entry into force of the Treaty of Amsterdam and the second indent of Article 67(2) EC provides:
Kétségtelen, hogy a vitatott irányelvet több mint öt évvel az Amszterdami Szerződés hatálybalépését követően fogadták el, az EK 67. cikk (2) bekezdésének második franciabekezdése pedig a következőképpen rendelkezik:
However, as is apparent from the recital 4 in the preamble to Decision 2004/927/EC concerning the transition to co-decision procedures adopted by the Council on 22 December 2004 pursuant to the second indent of Article 67(2) (‘bridge decision’) 3, that decision does not affect the provisions of Article 67(5) EC.
Viszont, mint ahogyan azt a Tanács által az EK 67. cikk (2) bekezdésének második franciabekezdése alapján 2004. december 22-én elfogadott, az együttdöntési eljárás kiterjesztéséről szóló 2004/927/EK tanácsi határozat 3 („kiterjesztő határozat”) negyedik preambulumbekezdése is mutatja, e határozat nem érinti az EK 67. cikk (5) bekezdésében foglalt rendelkezéseket.
While Article 67(5) EC, by derogation from paragraph 1 thereto, provides for the adoption, in accordance with the procedure referred to in Article 251 EC of the measures provided for in Article 63(1) EC, that is only ‘provided that the Council has previously adopted, in accordance with paragraph 1 of this article, Community legislation defining the common rules and basic principles governing these issues’.
Márpedig, jóllehet az EK 67. cikk (5) bekezdése – eltérve ezen cikk (1) bekezdésétől – az EK 63. cikk 1. pontjában foglalt intézkedéseknek a 251. cikk szerinti eljárásban történő elfogadását írja elő, ez csak annyiban van így, amennyiben „a Tanács – az (1) bekezdéssel összhangban – előzőleg már elfogadta az ezen ügyekben irányadó közös szabályokat és alapelveket meghatározó közösségi szabályokat”.
The contested directive specifically aims to set out the common rules and basic principles governing the procedures in Member States for granting or withdrawing refugee status.
A vitatott irányelvnek pontosan a tagállamokban a menekültstátusz megadására és visszavonására vonatkozó közös szabályok és alapelvek megállapítása a célja.
For that purpose, the contested provisions of Directive 2005/85 authorise the Council, acting by a qualified majority on a proposal
Ebből a nézőpontból az említett irányelv megtámadott rendelkezései felhatalmazzák a
The first two pleas raise the central question in this case, which justified its assignment to the Grand Chamber, that of whether it is possible for the Community legislature to have recourse to secondary legal bases.
Az első két jogalap képezi a jelen ügy központi kérdését, amely az ügy nagytanács elé utalását is indokolta, vagyis hogy van-e lehetősége a közösségi jogalkotónak másodlagos jogalap létrehozására.
I will first turn my attention to an assessment of the merits of those two pleas and, as the arguments put forward in support of each one are not easily dissociable, I will examine them together.
A figyelmemet elsősorban ezen jogalapok megalapozottságának értékelése vívta ki, és mivel az alátámasztásukra felhozott érvek nehezen választhatóak el egymástól, együtt vizsgálom meg őket.
from the Commission and after consultation of the European Parliament, to adopt and to amend, first, a minimum common list of third countries which are to be regarded by Member States as safe countries of origin, which is the object of Article 29(1) and (2) and, second, a common list of European safe third countries, which is the object of Article 36(3) (‘the lists of safe countries’).
Tanácsot, hogy – a Bizottság javaslata alapján és a Parlamenttel folytatott konzultációt követően – minősített többséggel fogadja el és módosítsa egyrészről a biztonságos származási országnak tekintett harmadik országok közös minimumlistáját (29. cikk (1) és (2) bekezdése), másrészről pedig az európai biztonságos harmadik országok közös listáját (36. cikk (3) bekezdése; a továbbiakban együtt: a biztonságos országok listái).
Those lists of safe countries are to be adopted by applying the criteria for the designation of safe third countries set out in Annex II to that directive and the criteria for the designation of European safe countries set out in Article 36(2) of the directive.
Ezen országlistákat az említett irányelv II. mellékletében meghatározott biztonságos országok kijelölési szempontjai és az említett irányelv 36. cikkének (2) bekezdésében a biztonságos európai országok kijelölési szempontjai alapján állítják össze.
II — Merits of the action
II – A kereset megalapozottsága
I would simply observe, as a preliminary point, that the reason for the Parliament’s alternative heads of claim that the directive should be annulled in its entirety is expressly the wish to avoid a finding of inadmissibility which would result from application of the caselaw according to which an application for partial annulment is admissible only if the provisions the annulment of which is sought may be severed from the remainder of the measure.
Bevezetésként annak megjegyzésére szorítkozom, hogy a Parlamentnek az irányelv teljes egészében történő megsemmisítése iránti másodlagos kereseti kérelmét kifejezetten azon aggodalom indokolta, hogy megakadályozza a kereset elfogadhatatlanságát, amely azon joggyakorlat alkalmazásából eredne, amely szerint valamely részleges megsemmisítés iránti kereset csak akkor fogadható el, ha azok a rendelkezések, amelyeknek a megsemmisítését kérik, az aktus többi részétől elválaszthatóak 4.
By this action, the Parliament essentially alleges that the Council, by means of the contested provisions, created secondary legal bases which enable it to adopt and amend the lists of safe countries according to a procedure which derogates from that of the first indent of Article 67(5) EC, which, subject to conditions, provides for co-decision.
A jelen keresetében a Parlament lényegében azt rója fel a Tanácsnak, hogy a megtámadott rendelkezésekkel másodlagos jogalapot hozott létre, amely felhatalmazza arra, hogy az EK 67. cikk (5) bekezdésének első franciabekezdésében előírt együttdöntési eljárástól eltérve fogadja el és módosítsa a biztonságos országok listáit.
annulment of the contested provisions would not alter the substance of the measure.
az eset, ha a vitatott rendelkezések megsemmisítése az aktus lényegét nem módosítaná 5.
5In the case submitted for our consideration, the annulment of the contested provisions clearly would not alter the substance of the contested directive, with the result that the principal heads of claim are admissible.
A vizsgálatunk tárgyát képező ügyben egyértelmű, hogy a megtámadott rendelkezések megsemmisítése nem módosítaná a vitatott irányelv lényegét, így az elsődleges kereseti kérelmek elfogadhatóak.
4 — See Case C-29/99 Commission v Council [2002] ECR I-11221, paragraphs 45 and 46.
4 – Lásd a C-29/99. sz., Bizottság kontra Tanács ügyben 2002. december 10-én hozott ítélet (EBHT 2002., I-11221. o.) 45. és 46. pontját.
5 — See Case C-239/01 Germany v Commission [2003] ECR I-10333, paragraphs 34 to 37.
5 – Lásd a C-239/01. sz., Németország kontra Bizottság ügyben 2003. szeptember 30-án hozott ítélet (EBHT 2003., I-10333. o.) 34–37. pontját.
The Parliament formally submits four pleas in law supporting its claim for annulment: infringement of the Treaty stemming from disregard of Article 67(5) EC, the Council’s lack of competence, an insufficient statement of reasons constituting a
A Parlament a keresetének alátámasztása érdekében kifejezetten a következő négy, megsemmisítésre irányuló jogalapra hivatkozik: az EK 67. cikk (5) bekezdésének megsértése, a Tanács hatáskörének hiánya, az indokolási kötelezettség megsértése a
PARLIAMENT v COUNCIL
PARLAMENT KONTRA TANÁCS
A — The pleas relating to infringement of the Treaty and lack of competence common rules and basic principles applicable to that issue the final element of the ‘necessary legislation’ to use the Parliament’s expression; the co-decision procedure is now necessary, since the adoption and amendment of the lists of safe countries cannot be the subject of measures of an executive nature.
A – A Szerződés megsértésére és a hatáskör hiányára alapított jogalap a „szükséges jogalkotás” végső eleme. Ezért kötelező az együttdöntési eljárás, mivel a biztonságos országok listáinak elfogadása és módosítása végrehajtási intézkedésekkel nem lehetséges.
Those are the two assumptions which I shall touch on briefly even though, as I am going to demonstrate, it is not necessary to examine their relevance for the purpose of assessing the merits of the pleas of lack of competence and infringement of the Treaty.
Ez az a két feltevés, amelyeket röviden megvizsgálok, még akkor is, ha – mint azt majd bemutatom – a hatáskör hiányára és a Szerződés megsértésére vonatkozó jogalap megalapozottságának értékeléséhez nincs szükség azok vizsgálatára.
Directive 2005/85 — the final stage of the necessary legislation?
A 2005/85 irányelv a szükséges jogalkotás végső szakasza?
According to the Parliament, by reserving to itself, by Articles 29(1) and (2) and 36(3) of the contested directive, the adoption and amendment of the lists of safe countries after mere consultation of the Parliament, the Council simultaneously infringed the provisions of the first indent of Article 67(5) EC which provides for the co-decision procedure and acted without the competence to do so; the Council is not authorised to establish, in a piece of secondary legislation, a legal basis for the adoption of successive acts of secondary legislation according to a procedure other than that laid down by the Treaty, where those acts of secondary legislation do not have the character of implementing measures.
A Parlament szerint a Tanács azzal, hogy a vitatott irányelv 29. cikkének (1) és (2) bekezdése és 36. cikkének (3) bekezdése alapján fenntartja magának a jogot, hogy a Parlamenttel folytatott egyszerű konzultációt követően fogadja el és módosítsa a biztonságos országok listáit, megsértette az EK 67. cikk (5) bekezdése első franciabekezdésének rendelkezéseit, amelyek együttdöntési eljárást írnak elő, és egyúttal hatáskörét is túllépte, mivel a Tanács nincs felhatalmazva arra, hogy valamely másodlagos jogi aktusban jogalapot hozzon létre a származékos másodlagos jogi aktusoknak a Szerződésben előírt eljárástól eltérő módon történő elfogadására, amennyiben azok nem minősülnek végrehajtási intézkedéseknek.
It is apparent that the two pleas are inseparable: if the Council had the competence to have recourse to secondary legal bases, it could not have infringed Article 67(5) EC; in that case, the lists of safe countries will be adopted correctly on the basis of secondary legal bases and not on the basis of the Treaty provisions.
Mint látjuk, a két jogalap nem választható el egymástól: ha a Tanács hatáskörrel rendelkezne másodlagos jogalap létrehozására, nem hagyhatná figyelmen kívül az EK 67. cikk (5) bekezdését; ebben az esetben ugyanis a biztonságos országok listáit jogosan fogadnák el másodlagos jogalap, és nem a Szerződés rendelkezései alapján.
That argument of the Parliament is based on two fundamental assumptions: that Article 67(5) EC requires the lists of safe countries to be adopted according to the co-decision procedure, inasmuch as the contested directive constituted the final stage in the determination by the legislature of the
A Parlament ezen érvelése két lényeges feltevésen alapul. Az EK 67. cikk (5) bekezdése azt írja elő, hogy a biztonságos országok listái elfogadásának együttdöntési eljárás szerint kell megtörténnie, így a vitatott irányelv a tárgyra irányadó közös szabályok és alapelvek elfogadása érdekében tett utolsó jogalkotási lépés, a Parlament szavaival élve,
The first indent of Article 67(5) EC provides that the Council is to adopt the measures provided for in Article 63(1) and (2)(a) EC in accordance with the co-deci-sion procedure referred to in Article 251 EC provided that it has adopted ‘Community legislation defining the common rules and basic principles governing these issues’, that is to say governing the asylum policy provided for by Article 63(1) EC and some of the measures on refugees and displaced persons, those referred to in Article 63 2(a) (EC).
Az EK 67. cikk (5) bekezdésének első franciabekezdése szerint a Tanács az EK 251. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően fogadja el a[z EK] 63. cikk 1. pontjában és 2. a) pontjában foglalt intézkedéseket, feltéve, hogy a Tanács „előzőleg már elfogadta az ezen ügyekben irányadó közös szabályokat és alapelveket meghatározó közösségi szabályokat”, vagyis az EK 63. cikk első bekezdésének 1. pontja szerinti menekültpolitikára vonatkozó és az EK 63. cikk első bekezdésének 2. a.) pontja szerinti menekültekre és lakóhelyüket elhagyni kényszerülő személyekre irányadó intézkedések egy csoportjára vonatkozó szabályokat.
According to the Parliament, the definition of the common rules and basic principles was completed by the adoption of the
A Parlament szerint a közös szabályok és alapelvek meghatározása a vitatott irányelv elfogadásával befejeződött, így ezekben az ügyekben minden későbbi aktust, különösen a biztonságos országok listáinak felállításával kapcsolatosakat, az együttdöntési eljárásnak
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-133/06 and, on that basis, come under the consultation procedure, it would certainly constitute the final stage thereof.
POIARES MADURO FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA – C-133/06. SZ.
Consequently, the subsequent amendment of those lists should follow the co-decision procedure, contrary to what the contested secondary legal bases provide.
ÜGY ha a biztonságos országok listáinak kezdeti elfogadását még az előírt közös szabályok részének kell tekinteni, és ennek megfelelően konzultációs eljárás alá tartozik, akkor is minden bizonnyal a jogalkotás végső szakaszát képezi.
Failing that, the Council could delay indefinitely completion of the task of determining the common rules and basic principles and, therefore, the transition to the co-decision procedure.
Következésképpen e listákat együttdöntési eljárásnak megfelelően kell utóbb módosítani, ellentétben azzal, amelyet a vitatott másodlagos jogalap előír.
The Council contends that ‘necessary legislation’ is a vague concept the meaning of which can be defined only by the legislature, in this case the Council.
Ugyanis a vitatott irányelv az EK 67. cikk (5) bekezdésében az együttdöntési eljárásra való áttérés érdekében előírt szükséges jogalkotás végső szakaszát képezi; az EK 63. cikk első bekezdésének 1. és 2. a) pontja szerinti ügyekben az alap-jogikeret teljes, figyelemmel a már megtett jogalkotási intézkedésekre.
In the present case, the Council took the view that the establishment of the list of safe countries and the list of European safe countries forms part of the Community legislation defining the common rules and basic principles on asylum. Moreover, it endeavoured to adopt them in the actual body of the contested directive.
A Parlament a következő aktusokra hivatkozik: az EK 63. cikk első bekezdésének 1. a) pontján alapuló, egy harmadik ország állampolgára által a tagállamok egyikében benyújtott menedékjog iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2003. február 18-i 343/2003/EK tanácsi rendelet 6; az EK 63. cikk első bekezdésének 1. b) pontján alapuló, a menedékkérők befogadása minimumszabályainak megállapításáról szóló, 2003. január 27-i 2003/9/EK tanácsi irányelv 7; a harmadik országok állampolgárainak, illetve a hontalan személyeknek menekültként vagy a más okból nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésének feltételeiről és az e státuszok tartalmára vonatkozó minimumszabályokról szóló, 2004. április 29-i 2004/83/EK tanácsi irányelv 8, amely irányelv az EK 63. cikk első bekezdésének 1. c), 2. a) és 3. a) pontján alapul.