natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Theresponsibility for the content of this book, however, remains entirely mine.
Akönyvben foglaltakért teljes mértékben engem terhel a felelõsség.
Hanspeter K. Scheller Frankfurt am Main, July 2004
Hanspeter K. Scheller Majna-Frankfurt, 2004. július
Central banking in Europe always used to be tantamount to issuing and managingnational currencies: a national currency became an indispensable ingredient ofnational sovereignty; national banknotes, which occupied an increasinglyimportant role in the circulation of money and eventually replaced par-value goldand silver coins as legal tender, communicated national cultures and symbols.Concurrently with the increasing role of banknotes as a means of payment inmodern economic life, their issuers, the central banks, grew in importance andthe conduct of monetary policy became an essential part of a nation’s economicpolitics.
Ajegybank fogalma Európában hagyományosan a nemzeti valuta kibocsátásáhozés kezeléséhez kapcsolódott: a nemzeti valuta egy állam szuverenitásának nélkülözhetetlen alkotóeleme lett, a pénzforgalomban egyre nagyobb szerepet betöltõés végül az azonos névértékû arany- és ezüstpénzeket felváltó bankjegyek a nemzeti kultúra közvetítõivé, egyfajta jelképpé emelkedtek. Amodern gazdasági berendezkedésben a bankjegyek fizetõeszköz-szerepével egyidejûleg kibocsátóik,vagyis a jegybankok befolyása is egyre nõtt, a monetáris politika egy ország gazdaságpolitikájának meghatározó tényezõjévé vált.
Against this historical background, the realisation of European Economic and Monetary Union (EMU) at the end of the 20th century was unique in that itintroduced a new monetary regime with a single currency for a large part of Europe.
E történelmi elõzmények fényében az európai Gazdasági és Monetáris Unió kialakítása a XX. század végén egyedülálló vállalkozásnak nevezhetõ, hiszen a GMU-val új monetáris rendszer jött létre, melyet egy Európa nagy részén érvényes közös fizetõeszköz fémjelez.
The 12 Member States of the EU that have so far adopted the eurorepresent two-thirds of the EU’s total population and the extension of the euroarea to other EU Member States is expected in due course.
Az eurót bevezetett 12 EU-tagállam lakosságaaz unió összlakosságának kétharmadát teszi ki, sõt az euróövezet várhatóan további tagállamokkal bõvül.
The transfer of monetary policy to the Community level has required substantialchanges to the European central banking framework.
Az EKBmegalapításával új, nemzetek feletti monetáris politikai csúcsszerv jött létre,az NKB-k beépültek az új központi banki rendszerbe, amely a Központi Bankok Európai Rendszere (KBER) nevet kapta, illetve ennek alrendszerébe, azeurórendszerbe.
The establishment of a newsupranational monetary organisation, the ECB, and the integration of NCBs intoa European central banking system, the ESCB, and its sub-set, the Eurosystem,are representative of the supranationalisation of European central banking.
Mindez az európai jegybanki tevékenység nemzetek felettivé válásának jegyében ment végbe.
Todate, no other policy area of the European Community has reached the samedepth of integration as the single monetary and exchange rate policy.
Az Európai Közösség egyetlen szakpolitikájában nem valósult meg olyan mértékû integráció, mint amilyet a közösmonetáris és árfolyampolitika területén sikerült elérni.
Nowhereelse has the Community developed its own identity more convincingly than in theeuro and the ECB.
Aközösség az euróval és az EKB-val összefüggésben fogalmazta meg legmarkánsabban sajátidentitását.
The ECB is also the embodiment of modern central banking: the overridingobjective of its monetary policy is price stability; it is independent within a clearand precise mandate; and it is fully accountable to the citizens and their electedrepresentatives for the execution of this mandate.
Az EKB egyszersmind a korszerû központi bank mintapéldája: monetáris politikájának legfõbb célja az árstabilitás, világosan és egyértelmûen körülhatárolt feladatkörén belül függetlenséget élvez, és e feladatkör végrehajtása tekintetében azállampolgárok és választott képviselõik elõtt teljességgel elszámoltatható.
These features are notnecessarily the result of purely European developments; they are in line with theworldwide trend.
Ezek ajellemzõk nem kizárólag európai tapasztalatokban gyökereznek, hanem bizonyosvilágméretû tendenciák jegyeit is magukon viselik.
However, almost nowhere are these features spelled out soclearly and firmly than in the organic law of the ECB, the Statute of the ESCBand of the ECB.
Mégis gyakorlatilag seholmásutt nem fogalmazódnak meg olyan világosan és határozottan, mint a KBERés az EKB alapokmányában, ami nem más, mint az EKB alapító jogi dokumentuma.
Their embodiment in the EC Treaty, with quasi-constitutionalstatus, underlines their importance in the new monetary regime of Europe.
Az, hogy e jellemzõket kvázi-alkotmányos státussal az EK-szerzõdésbe isbeépítették, aláhúzza fontos szerepüket Európa új monetáris rendszerében.
Thecodification of central bank law in the EC Treaty and the Statute of the ESCB islikely to serve as a benchmark for central bank law outside the EU: Switzerland,for example, has recently revised its National Bank Act along the lines of the Statute of the ESCB.
Aközponti banknak az EK-szerzõdésbe és a KBER alapokmányába beemelt jogiszabályozása példaként szolgálhat az Európai Unión kívüli országok számára is:Svájc például a közelmúltban a KBER alapokmányát szem elõtt tartva módosította saját jegybanktörvényét.
It is divided into six chapters dealingwith the different aspects of the ECB as a policy-maker, as an organisation of Community law and as the core and leader of the Eurosystem.
hozó szervvel, mint a közösségi jog hatálya alá tartozó intézménnyel és mint azeurórendszer középpontjában elhelyezkedõ csúcsszervvel.
Chapter 1 gives a brief overview of the establishment of EMU and the ECB andthe changeover to the euro.
Az I. fejezetben röviden áttekintjük, hogyan jött létre a GMU és az EKB, és hogyan zajlott az euróra való áttérés.
It also puts the ECB in the context of the objectivesand arrangements of EMU under the umbrella of the EU.
Az EKB-t továbbá az Európai Unió intézményrendszere részeként, a GMU-hoz kapcsolódó célkitûzések és szervezeti jellemzõk összefüggésében mutatjuk be.
Chapter 2 focuses on the legal, institutional and organisational aspects of European central banking which resulted from the realisation of EMU.
AII. fejezetben az Európában folytatott központi banki tevékenységnek a GMUmegvalósulásához kötõdõ jogi, intézményi és szervezeti aspektusait vesszük sorra.
Chapter 3 describes ECB policies and their implementation by Eurosystemactivities, as well as the intra-Eurosystem financial relationships.
AIII. fejezetben az EKB elvi-stratégiai állásfoglalásait mutatjuk be, továbbá azt,hogy ezek hogyan valósulnak meg a gyakorlatban az eurórendszer tevékenységén, illetve az eurórendszeren belüli pénzügyi kapcsolatokon keresztül.
Chapter 4 gives an overview of the ECB’s status and role in the institutionalcontext of the European Community.
AIV. fejezetben az EKB státusát és szerepét vizsgáljuk meg az Európai Közösségintézményrendszerén belül.
Although the ECB is independent vis-à-visthe Community institutions and bodies, it is a part of the European Community’sinstitutional and political framework and is subject to Community law. It is heldaccountable by the European Parliament and European citizens for the fulfilmentof its mandate, its acts and omissions are subject to legal review by the European Court of Justice and its financial integrity is scrutinised by the European Courtof Auditors.
Jóllehet az EKB a közösségi intézmények és testületek viszonyában független, mégis az Európai Közösség intézményi és politikairendszerének részét képezõ entitás, amely a közösségi jog hatálya alá tartozik.Törvény szabta feladatának teljesítése tekintetében beszámolási kötelezettségevan az Európai Parlament és az európai állampolgárok felé, tettei és mulasztásaimiatt az Európai Bíróság jogi vizsgálatot rendelhet el ellene, míg pénzügyeit az Európai Számvevõszék vizsgálja.
Chapter 5 describes the ECB’s involvement in the external representation of theeuro area.
Az V. fejezetben az EKB-nak az euróövezet külsõ megjelenítésében játszott szerepét ismertetjük.
In the light of growing globalisation, the participation of the ECB ininternational organisations and fora is of utmost importance for the fulfilment ofits mandate.
Az erõsödõ globalizáció fényében az EKB nemzetközi szervezetekben és fórumokon való jelenléte kiemelten fontos küldetésének teljesítéseszempontjából.
Chapter 6 presents the ECB as a corporate entity.
AVI. fejezetben az EKB-t mint szervezetet vizsgáljuk.
It shows in particular how thepolicy mission of the ECB is substantiated in its corporate governance, internalorganisation and staff policy.
Elsõsorban azt igyekszünkbemutatni, hogy miként jelenik meg az EKB monetáris politikai küldetése a szervezetirányítás, a belsõ szervezeti struktúra és a személyzeti politika szintjén.
The Treaty on European Union (Maastricht Treaty)with the Statute of the ESCBand of the ECB, signed on7February 1992.Credit: Audiovisual Library ofthe European Commission.
Az Európai Unióról szólószerzõdés(Maastrichti Szerzõdés),amelyet a KBER és az EKBalapokmányával együtt1992. február 7-én írtak alá.Forrás: Az Európai Bizottság Audiovizuális Könyvtára.
1EMU,THEECB AND THEEURO
I. FEJEZET: A GMU, AZ EKB ÉS AZ EURÓ
This chapter gives an overview of the steps that have culminated in theestablishment of EMU and describes its main organisational features.
Ebben a fejezetben áttekintjük azokat a lépéseket, amelyek a Gazdasági és Monetáris Unió (GMU) létrejöttével érték el csúcspontjukat, és ismertetjük a GMU fõ szervezeti jellemzõit.
So how did it all start?
Nézzük a kezdeteket!
One possible starting point for this chronology of economic and monetary union in Europe might be the Treaties of Rome1, whichentered into force on 1 January 1958.
Az európai Gazdasági és Monetáris Unió kronológiájának
After all, the realisation of EMU is one ofthe achievements of European integration; indeed probably the most importantone so far.
Végsõ fokon a GMU létrejötte az európai integráció eleddigvalószínûleg legnagyobb vívmánya.
However, a single currency was not yet in the mind of the authors ofthe Treaties of Rome; the aims and objectives of the original treaties were muchmore limited.
ARómai Szerzõdés megalkotói azonbannem gondoltak még a közös valutára; az eredeti szerzõdésben megfogalmazottszándékok és célkitûzések sokkal korlátozottabbak voltak.
Another starting point might be 1989, when the European Council decided toinitiate the realisation of EMU by the end of the century.
Egy másik kiindulópont lehetne 1989, amikor az Európai Tanács döntést hozottarról, hogy az évszázad végéig megvalósul a Gazdasági és Monetáris Unió.
However, it would behistorically incorrect to discard the first steps towards European monetaryintegration, which had started in the mid-1960s.
Történelmi szempontból ugyanakkor hibás lenne megfeledkezni az európai monetáris integráció irányába már az 1960-as évek közepén tett elsõ lépésekrõl.
The early attempts at monetaryintegration were characterised by varying degrees of success, and progressalternated with setbacks.
Amo-netáris integrációra irányuló korai kísérleteket több-kevesebb siker jellemezte, azelõrehaladás visszaesésekkel váltakozott.
Nevertheless, the achievements of this period, and someof the lessons learned, were indispensable in shaping the process of monetaryintegration that finally took off in the 1990s.
Mindazonáltal ennek az idõszaknak azeredményei és tanulságai nélkülözhetetlennek bizonyultak az 1990-es évekbenvégül lendületet nyert folyamat alakításában.
Taking all this into account, the most appropriate starting point would thereforeseem to be the year 1962 (see Box 1) and a European Commission documentknown as the Marjolin Memorandum.
Mindezt figyelembe véve a legmegfelelõbb indulási év talán 1962 lehetne (lásdaz I. keretes írást), mégpedig az Európai Bizottság Marjolin-memorandumnévenismertté vált dokumentuma.
This memorandum initiated the firstdiscussion on monetary integration at the Community level and prompted thefirst, albeit very limited, measures in the field of monetary cooperation.
Amemorandumhoz köthetõk a közösségi szintenmegvalósított monetáris integrációról szóló elsõ viták, valamint a monetárisegyüttmûködés területén hozott elsõ, ámbár igen korlátozott intézkedések.
1.1.1 First steps towards European monetaryintegration
I.1.1.Azelsőlépésekazeurópai monetárisintegrációirányába
Europe’s “founding fathers”, who negotiated the Treaties of Rome in the 1950s,did not dwell on the idea of a common currency.
Az 1950-es években a Római Szerzõdésekrõl tárgyaló „alapító atyák” nem foglalkoztak a közös fizetõeszköz gondolatával.
To start with, the initial aims ofthe European Economic Community (EEC) were largely limited to realising acustoms union and a common agricultural market, which was not perceived torequire integration in the monetary field.
Az Európai Gazdasági Közösség(EGK) kezdeti céljai nagyrészt a vámunió és a közös mezõgazdasági piac megvalósítására szorítkoztak, ami meglátásuk szerint nem igényelte a monetáris terület integrációját.
Moreover, at the time, all the EECcountries were part of a reasonably wellfunctioning international monetarysystem (the Bretton Woods system).
Ráadásul akkoriban az összes EGK-tagország egy összességében jól mûködõ nemzetközi pénzügyi rendszerhez, a Bretton Woods-i rendszerhez tartozott.
Within this system, exchange rates werefixed but adjustable and remained relatively stable until the mid-1960s, bothwithin the EEC and globally.
Ebben a rendszerben az árfolyamok rögzítettek, de módosíthatókvoltak, és a 1960-as évek közepéig mind az EGK-n belül, mind világszerte viszonylag stabilak maradtak.
The Treaty establishing the European Economic Community (EEC)and the Treatyestablishing the European Atomic Energy Community (Euratom).
Az Európai Gazdasági Közösséget (EGK) létrehozó szerzõdés és az Európai Atomenergia Közösséget (Euratom) létrehozó szerzõdés.
The Treaties entered intoforce on 1 January 1958.
Aszerzõdések 1958. január 1-jével léptek hatályba.
The two new Communities were added to the European Coal and Steel Community (ECSC), which had been established in 1952 for a period of 50 years.
Akét új közösség az Európai Szén- és Acélközösséget (ESZAK) egészítette ki, amelyet1952-ben 50 éves idõszakra hoztak létre.
The road to the euro
I. keretes írás: Az euróhoz vezető út
May 1964
1964. május
April 1972
1972. április
April 1973
1973. április
March 1979February 1986June 1988
1990. július1990. december
The European Commissionmakes its first proposal (Marjolin Memorandum) for economic and monetary union.
1998. június1998. október
Box 1 The road to the euro (cont’d)
I. keretes írás: Az euróhoz vezető út (folyt.)
Greece becomes the 12th EU Member State to join the euro area.The euro cash changeover: euro banknotesand coins are introducedand become sole legal tender in the euro area by the end of February2002.The NCBs of the ten new EU Member States join the ESCB.
Tizenkettedik tagállamként Görögország is csatlakozik az euró-övezethez.Az eurókészpénz bevezetése: forgalomba kerülnek az euróbankjegyek és -érmék, az eurókészpénz 2002. február végétõl az euróövezetkizárólagos törvényes fizetõeszköze lesz.AKBER tíz új tagállam NKB-jával bõvül.
The idea of a common currency for the EEC Member States was first launched inthe European Commission’s Memorandum of 24 October 1962 (the Marjolin Memorandum).
Az EGK-tagállamok közös valutájának gondolatával elõször 1962. október 24-énaz Európai Bizottság Memorandumában (Marjolin-memorandum) találkozhatunk.
In its Memorandum, the Commission called for the customs unionto lead on to an economic union by the end of the 1960s with irrevocably fixedexchange rates between the Member States’currencies.
Amemorandumban a bizottság hangot adott annak az óhajnak, hogy avámunióból az 1960-as évek végére gazdasági unió alakuljon ki, a tagállamokvalutái közötti véglegesen rögzített árfolyamokkal.
However, since the Bretton Woods system was ensuring widespread exchange rate stability, the Member Statesconsidered that intra-EEC exchange rate stability could be secured without the needfor new institutional arrangements at the Community level.
Mivel azonban a Bretton Woods-i rendszer széles körû árfolyam-stabilitást biztosított, a tagállamok úgyvélték, hogy az EGK-n belüli árfolyam-stabilitáshoz nincs szükség közösségiszinten új intézményes megállapodásokra.
Thus, no follow-upaction was taken on the Memorandum, except that a Committee of Governors ofthe central banks of the Member States of the EEC (the Committee of Governors)was established in 1964. The Committee of Governors complemented the Monetary Committee provided for by Article 105(2) of the EEC Treaty.
Így a memorandumnak nem volt másfolytatása, mint hogy 1964-ben létrejött az EGK-tagállamok NKB-elnökeinek bizottsága (Committee of Governors).Abizottság az EGK-szerzõdés 105 (2) cikkében megállapított Monetáris Bizottságot egészítette ki.
Initially the Committee of Governors had a very limited mandate, but over theyears it gradually gained in importance to become the focus of monetarycooperation among the Community central banks.
Kezdetben a nemzeti központi bankok elnökeinek bizottsága igen korlátozottmandátummal rendelkezett, de az évek során fokozatosan erõsödött a szerepe, ésa közösségbeli NKB-k monetáris együttmûködésének középpontjába került.
In this capacity, the Committeedeveloped and managed the framework for monetary cooperation that wassubsequently established at the Community level.
Ebben a minõségében a bizottság a monetáris együttmûködés késõbb közösségiszinten létrehozott rendszerét fejlesztette és igazgatta.
The Committee’s work wouldalso prove instrumental in the final move to EMU.2
Munkája késõbb meghatározónak bizonyult a GMU megteremtésében is.2
By the end of the 1960s, the international environment had changed significantly.The Bretton Woods system was showing signs of increasing strain as a result of US balance of payments policy.
Az 1960-as évek végére a nemzetközi környezet jelentõs mértékben megváltozott. ABretton Woods-i rendszer az USAfizetésimérleg-politikája miatt a növekvõ feszültség jeleit mutatta.
The EEC Member States increasingly differed oneconomic policy priorities.
Az EGK tagállamai egyre inkább eltérõ álláspontotképviseltek a gazdaságpolitika súlypontjait illetõen.
Greater price and cost divergences between them ledto several exchange rate and balance of payments crises, which in turn threatenedto disrupt the customs union and the common agricultural market, which hadbeen functioning quite successfully up to then.
Nõttek a tagállamok közöttiár- és költségkülönbségek, komoly árfolyam- és fizetésimérleg-válságok alakultak ki, amelyek az addig meglehetõsen sikeresen mûködõ vámunió és a közösmezõgazdasági piac felborulásával fenyegettek.
In 1969 the European Commission submitted a plan (the Barre Plan) to create a distinct monetary identity in the Community.3
1969-ben az Európai Bizottság a Közösség önálló monetáris identitásának meg-
4, which was published in
Amunkát Luxemburg miniszterelnöke, Pierre Werner elnökletével egy
Minister of Luxembourg. The resulting Werner Report
4 azt javasolta, szakértõi csoport végezte.
1970, proposed to create economic and monetary union in several stages by 1980.
Az 1970-ben megjelent Werner-jelentéshogy a GMU-t több szakaszban, 1980-ig hozzák létre.
For a more detailed discussion of this issue, see Andrews, D. (2003) and Baer, G.D. (1994).Communication from the Commission to the Council regarding the formulation of a plan bystages with a view to the creation of economic and monetary union, 12 February 1969.Report by the Working Group chaired by Pierre Werner on economic and monetary union, 8 October 1970.
Akérdés részletesebb tárgyalását lásd: Andrews, D. (2003) és Baer, G. D. (1994). Az Európai Bizottság tájékoztatója a Tanácsnak a Gazdasági és Monetáris Unió több szakaszban való megvalósításának tervérõl, 1969. február 12.APierre Werner elnöklete alatt álló munkacsoport jelentése a Gazdasági és Monetáris Unióról, 1970. október 8.
In parallel to these developments, the first mechanisms for intra-Community monetary and financial assistance were established in 1970 and 1971.5
E fejleményekkel párhuzamosan 1970-ben és 1971-ben kialakították a közössé- gen belül a monetáris és pénzügyi segítségnyújtás elsõ mechanizmusait.5
In March 1971 the Member States agreed to realise an economic and monetary
1971 márciusában a tagállamok megállapodtak a Gazdasági és Monetáris Unió létrehozásában.6
This system, which became known as the “snake”7, was put into operation in April 1972.
A„valutakí- gyó”7néven ismertté vált rendszer 1972 áprilisában lépett mûködésbe.
In 1973 the European Monetary Cooperation Fund (EMCF)8was set up as the nucleus of a future Community organisation of central banks.
1973-banlétrehozták az Európai Monetáris Együttmûködési Alapot (EMCF)8, amely a köz- ponti bankok jövõbeni közösségi szervezõdésének kiindulópontja lett.
And in1974, with a view to enhancing coordination of economic policies, the Counciladopted a Decision on the attainment of a high degree of convergence in the
1974-bena bizottság határozatot hozott a közösségen belüli magas fokú konvergencia el- érésérõl a gazdaságpolitikai koordináció erõsítése céljából9, valamint irányelvetfogadott el a stabilitásról, a növekedésrõl és a teljes foglalkoztatottságról.10
Community9 and a Directive on stability, growth and full employment10.
Az 1970-es évek közepére azonban a korszak gazdasági sokkjaira adott eltérõgazdaságpolitikai válaszok nyomása miatt vesztett lendületébõl az integrációs folyamat.
Yet, by the mid-1970s the process of integration had lost momentum under thepressure of divergent policy responses to the economic shocks of the period. The“snake” became an exchange rate mechanism among the Deutsche Mark, the Benelux currencies and the Danish krone (for a while two non-Communitycurrencies – the Swedish krona and Norwegian krone – were also part of thesystem).
A„valutakígyó” a német márka, a Benelux-államok fizetõeszközei és adán korona közötti árfolyammechanizmus szerepét töltötte be (egy ideig két közösségen kívüli fizetõeszköz, a svéd korona és a norvég korona is a rendszer tagja volt).
The other Community currencies remained outside the system for all ormost of its existence.11The EMCF turned out to be an empty shell with limited“bookkeeping” tasks: because the legal basis of the EMCF brought it under thecontrol of the Community institutions, the Member States and their central bankswere reluctant to assign it policy functions.
Atöbbi közösségi valuta csak a rendszer fennállásának egy részébenvagy egyáltalán nem volt tag.11Az EMCF-nek „könyvviteli” feladatokon kívülérdemi szerepe nem volt: mivel jogi alapjai értelmében a közösségi intézményekirányítása alá tartozott, a tagállamok és központi bankjaik húzódoztak attól, hogyelvi-stratégiai funkciókkal ruházzák fel.
1).Under the snake, the spot exchange rates of the participating currencies were to be kept withina band of 2.25%, compared with a theoretically possible spread of 4.5% resulting from eachcurrency’s fluctuation margin of ±2.25% around its central rate vis-à-vis the US dollar (snakein the tunnel).
A„valutakígyó” rendszerében a részt vevõ valuták azonnali árfolyamát egy 2,25% szélességûsávban kellett tartani, szemben az egyes devizáknak az USA-dollárral szembeni középárfolyama körül megállapított ±2,25%-os ingadozási sávból származó, elméletileg lehetséges4,5%-os szórással („kígyó az alagútban”).
The respective maximum limits of fluctuation were to be defended byintervention in US dollars and Community currencies.
Az ingadozási sáv határainak védelme USA-dollár-ban vagy a közösségi devizákban végrehajtott intervencióval történik.