natgillin/translations-raw huggingface dataset:
mivel az Uniónak a többoldalú kapcsolatok terén megvalósuló külső képviselete számos formát ölthet: léteznek olyan szervek, amelyekben valamennyi tagállam teljes jogú tag, az Unió pedig megfigyelő (pl. a Nemzetközi Monetáris és Pénzügyi Bizottság (IMFC), a Fejlesztési Bizottság, az Európa Tanács), olyanok, amelyekben az összes tagállam és az Unió egyaránt teljes jogú tag (pl. a FAO és a WTO) vagy teljes jogú résztvevő (pl. a G8 vagy a G20), illetve olyanok, amelyekben egyes uniós tagállamok teljes jogú tagként vesznek részt, az Unió pedig semmilyen státusszal nem rendelkezik (például az ENSZ Biztonsági Tanácsa és egyes nemzetközi pénzügyi intézmények); mivel a legösszetettebb helyzetek akkor alakulnak ki, amikor az Unió és a tagállamok megosztott hatáskörrel bírnak, vagy részben kizárólagos, részben megosztott hatáskörrel rendelkeznek,
whereas the EU's external representation on the multilateral scene ranges from instances where all Member States are full members and the EU is an observer (e.g. IMFC, Development Committee, Council of Europe), via cases where all Member States plus the EU are full members (e.g. FAO, WTO) or full participants (e.g. G-8/G-20), to organisations in which some EU Member States act as full members and the EU has no status at all (UN Security Council, some international financial institutions (IFIs)); whereas the most complex situations arise where the EU and its Member States have shared competences, or combine exclusive and shared competences,
mivel a globális pénzügyi válság felgyorsította azt a folyamatot, melyben a fejlett gazdaságok jelentőségének csökkenésével nő a felemelkedő gazdaságok relatív gazdasági súlya, és mivel ilyen előzmények után az EU világszinten csak akkor tud erőteljesebben és hathatósabban fellépni, ha egységes,
whereas the global financial crisis has accelerated the shift of relative economic weight from advanced economies to emerging markets, and whereas against this background the EU will only have a strong and effective voice in the world if it delivers a single message,
mivel az uniós tagállamok prioritásként kezelik az ENSZ megreformálását és megerősítését, melynek célja, hogy igazságosabb földrajzi képviseletet biztosítson, megjelenítse a Biztonsági Tanács összetételében a geopolitikai valóság jelenlegi változásait, valamint képessé tegye a szervezetet feladatainak ellátására és arra, hogy hatékonyan lépjen fel a globális kihívásokra adott megoldások nyújtásával, illetve hogy reagáljon a kulcsfontosságú fenyegetésekre; mivel az EU biztosítja az ENSZ rendes költségvetésének több mint egyharmadát, az ENSZ békeműveleteire fordított költségvetés több mint kétötödét, valamint az ENSZ-alapokra és -programokra szánt valamennyi hozzájárulás körülbelül felét, és mivel ezért a pénzügyi kötelezettségvállalásának összhangban kell lennie a politikai súlyával,
whereas the EU Member States are prioritising the reform and strengthening of the UN in order to provide a more equitable geographical representation, to reflect today's shifting geopolitical realities in the membership of the Security Council, and to make it capable of fulfilling its responsibilities and acting effectively in providing solutions to global challenges and responding to key threats; whereas the EU provides more than one third of the UN regular budget, more than two fifths of UN peace operations, and about half of all contributions to UN funds and programmes, and whereas its financial commitment should therefore be consistent with its political weight,
mivel az intézményi mechanizmusok – például az uniós tagállamok közötti, minden eddiginél szorosabb és eredményesebb koordináció – az Unió és tagállamai közös külső képviseletének célkitűzése felé mutató útnak tekinthetők, és mivel a nemzeti parlamentek és az Európai Parlament között a KKBP/KBVP terén folyó konzultációk e célból katalizátorrá válhatnak,
whereas institutional mechanisms such as ever closer and more effective coordination between the EU Member States can be seen as a way to the objective of joint external representation of the EU and its Member States, and whereas consultations between national parliaments and the European Parliament in the areas of CFSP/CSDP could become a catalyst in this process,
mivel a Nemzetközi Valutaalap és a Világbank 2010-es kvóta- és szavazati reformja következtében nőtt a feltörekvő piacgazdaságok és a fejlődő országok súlya és képviselete a nemzetközi pénzügyi intézményekben, amit európai közreműködéssel értek el, mivel az Unió által betöltött szerep – az ezen intézmények tőkéjéhez történő hozzájárulás mértéke ellenére – nem felel meg teljes mértékben a világgazdaságban és a világkereskedelemben képviselt súlyának, és mivel a külső képviselet jelenlegi struktúrája magas tranzakciós és koordinációs költségekkel jár,
whereas the 2010 voice and quota reform in the International Monetary Fund and the World Bank resulted in an increase in the voice and representation of emerging markets and developing countries in the IFIs, which was facilitated by European contributions, whereas the role played by the EU – notwithstanding the size of its contribution to the capital of those institutions – does not entirely correspond to its weight in the world economy and in world trade, and whereas the current set-up of external representation carries high transaction and coordination costs,
mivel az EU és a NATO közös, a ’stratégiai partnerség’ megvalósítására irányuló célkitűzésének gondoskodnia kellene a két szervezet hatékonyabb szinergiáiról és eszközeinek nagyobb mértékű kihasználásáról, valamint biztosítania kellene a hatékony együttműködést; mivel a válságra adható lehető legjobb válasz meghatározása érdekében az Uniónak és a NATO-nak hatékony válságkezelést kellene kialakítania, valóban koordinált módon fellépve és a legteljesebb mértékig kihasználva mindkét szervezet szakértelmét és erőforrásait, a NATO 1999-es washingtoni csúcstalálkozóján és az Európai Tanács 2002-es nizzai ülésén levont következtetéseknek, valamint a 2002. december 16-i EU–NATO közös nyilatkozatnak megfelelően, és figyelembe véve a NATO 2010. novemberi lisszaboni csúcstalálkozójának eredményeit,
whereas the EU and NATO's common objective of achieving a ’strategic partnership’ should allow for effective synergies and greater maximisation of the assets of both organisations and ensure effective cooperation; whereas the EU and NATO should ensure efficient crisis management in order to identify the best possible response to a crisis, acting in a truly coordinated manner and making the most of the expertise and resources of both organisations, in line with the conclusions of the 1999 NATO Washington Summit, the 2002 Nice European Council, the EU-NATO Joint Declaration of 16 December 2002, and taking into consideration the outcome of the NATO Lisbon Summit of November 2010,
mivel a nemzetközi csúcstalálkozók keretében megvalósuló diplomáciának erősítenie kellene potenciálját arra, hogy ösztönözze a szélesebb körű többoldalú együttműködést, abból a célból, hogy kiépüljön a globális biztonság a millenniumi fejlesztési célok elérésén és a humán biztonság fokozásán keresztül,
whereas international summit diplomacy should strengthen its potential to stimulate broader multilateral cooperation, with a view to building global security through the achievement of the Millennium Development Goals and the enhancement of human security,
mivel a az EU-ban és azon kívül jelenleg zajló drámai demográfiai változások következményekkel járnak majd a multilateralizmusra nézve, hiszen az új helyzet megköveteli a többoldalú szervezetek tagságának, tagszámának és szavazati jogainak megfelelő kiigazítását; mivel ennek megfelelően az Uniónak, képviselete újbóli kiegyensúlyozása keretében, amely mindenképpen jelentős hatással lesz az uniós tagállamokra, diplomáciai eszközeinek teljes körű kihasználása révén meg kell követelnie, hogy a feltörekvő gazdaságok kötelezzék el magukat amellett, hogy építő jelleggel és átlátható módon vegyenek részt az alakuló multilaterális rendszerben, nevezetesen a fenntartható fejlődés, a szegénység felszámolása, a terrorizmus és a nemzetközi szervezett bűnözés elleni küzdelem, valamint az éghajlatváltozás területein; mivel a globális kormányzás jelenleg kialakulóban lévő rendszereiben való uniós részvétel, valamint az új szabályokról és elvekről szóló tárgyalások megegyezést igényelnek majd azokkal az országokkal és új szereplőkkel, akik igyekeznek hallatni a hangjukat a nemzetközi színtéren,
whereas the ongoing dramatic demographic changes, both in and outside the EU, will have consequences for multilateralism, as new realities are creating pressure to call for the adjustment of membership, seats and voting rights in multilateral organisations; whereas, accordingly, the EU, in the context of rebalancing its representation, which will inevitably have a substantial effect on EU countries, should request – by making full use of its diplomatic instruments – a commitment from the emerging economies to constructive and transparent behaviour in the evolving multilateral system, namely in the areas of sustainable development, the eradication of poverty, the fight against terrorism and international organised crime and climate change; whereas the EU's participation in emerging structures for global governance and the negotiation of new rules and principles will require compromises with those countries and new actors pushing for their voices to be heard on the international scene,
mivel az EU valamennyi külső fellépésének a demokrácia és az emberi jogok – különösen a nők és gyermekek jogai, valamint a szólásszabadság –, a jogállamiság, a biztonság erősítése, a demokratikus stabilitás, a jólét, továbbá a társadalomban a jövedelem, a vagyon és a lehetőségek igazságos elosztása köré kell felépülnie; mivel a nemzetközi büntetőjogi rendszer további erősítésének, az elszámoltathatóság előmozdításának és a büntetlenség megszüntetésének, valamint a Nemzetközi Büntetőbíróság – mint az egyetlen állandó és független igazságügyi intézmény – fontos munkája előmozdításának az Unió összes külső fellépésének szerves részét kell képeznie,
whereas the promotion of democracy and human rights, specifically women's and children's rights and freedom of expression, the rule of law, strengthening of security, democratic stability, prosperity, and a fair distribution of income, wealth and opportunities in society should be at the core of all EU external action; whereas a further strengthening of the international criminal justice system, to promote accountability and put an end to impunity, and the promotion of the important work of the International Criminal Court (ICC) as the only permanent and independent judicial institution, should be an integral part of all EU external action,
megállapítja, a konszenzusépítésre és az összehangolt fellépésre irányuló uniós mechanizmusoknak köszönhetően az Unió a szabályokon alapuló nemzetközi rend példaképévé vált, és ezért hangsúlyozza, hogy az Uniónak együtt kell működnie a vezető regionális hatalmakkal, és tevékenyen részt kell vennie egy olyan nemzetközi környezet kialakításában és fejlesztésében, amely lehetővé teszi az Unió számára, hogy a Szerződésben előírtak szerint előmozdítsa értékeit és érdekeit; tekintettel arra, hogy az Unió törekszik arra, és igénye van arra, hogy hatékony globális szereplő legyen és megóvja pozícióját, alapvető fontosságúnak tartja – különösen azokon a területeken, ahol kizárólagos vagy megosztott hatáskörökkel rendelkezik – az egységes fellépéshez szükséges belső koordináció erősítését és azt, hogy az Unió képes legyen a többoldalú együttműködés alakítására és a nemzetközi, elsősorban a védelmi felelősség elvéből és a globális biztonság megvalósítása eszközeként az emberi biztonság fokozásából eredő kihívások kezelésére irányuló közös fellépések irányítására,
Notes that the EU's mechanisms for building consensus and taking concerted action make it a model for a rules-based international order and therefore stresses the need for the EU to cooperate with leading regional powers and actively participate in the building and improvement of an international environment that enables the EU to promote, as required by the Treaty, its values and interests; in particular in those fields where it has exclusive or shared competences, considers essential, with regard to the EU's aspiration and need to be an effective global actor and to safeguard its position, a strengthening of the internal coordination necessary to speak with one voice, the ability to shape multilateral cooperation and lead collective action in addressing international challenges, namely those arising from the responsibility to protect, and the need to enhance human security as a means of achieving global security;
hangsúlyozza, hogy a világon jelentős mértékben megnőtt a politikai és humanitárius válságok száma, ami az EU részéről jobb és megelőzőbb jellegű multilaterális fellépést tesz szükségessé; ezért kiemeli, hogy az Uniónak meg kell ragadnia a lehetőségeket, és jobban ki kell használnia külpolitikai eszközeit annak érdekében, hogy biztosíthassa a nemzetközi szervezetekben meglévő befolyásának jobb kihasználását, és hogy eredményesebben tölthesse be a vezető szerepet az aktuális és jövőbeni nemzetközi válságok kezelésében;
Underlines the sharp increase in political and humanitarian crises in the world, which calls for improved and more preventive EU multilateral action; highlights, therefore, the need for the EU to seize the moment and make better use of its foreign policy instruments so as to ensure better use of its leverage in multilateral organisations and to take the lead in addressing current and future international crises more effectively;
úgy véli, hogy a nem állami szereplőket jobban be kell vonni a multilaterális politikai döntéshozatalba, hogy előmozdítsák és elősegítsék a civil társadalmi szervezetekkel és szociális partnerekkel a nemzetközi szervezetek jövőbeni irányítási struktúrái tekintetében folytatott megfelelőbb konzultációt; elismeri, hogy e nem állami szereplők szakértelme, erőforrásai és befolyása a multilaterális együttműködés legitimációjának és eredményességének növelése szempontjából kulcsfontosságú elemek; emlékeztet arra, hogy a válsághelyzetek kezeléséhez alulról felfelé irányuló megközelítésre van szükség;
Believes there is a need to further involve non-state actors in multilateral policy-making, to promote and facilitate improved consultation of civil society organisations and social partners in the future governance structures of international organisations; recognises their expertise, resources and outreach as key to enhancing the legitimacy and effectiveness of multilateral cooperation; recalls that a bottom-up approach is needed to address crisis situations;
úgy véli, hogy az uniós tagállamoknak az önállóan el nem érhető célkitűzéseik elérése tekintetében egyre inkább erősokszorozó tényezőként kellene tekinteniük az Unióra, valamint hogy az Unió egységes hangon való felszólalása nemcsak növeli az esélyeket a sikerre, hanem fokozza az Unió mint jelentős nemzetközi szereplő legitimitását és hitelességét a kialakuló interpoláris világban;
Takes the view that EU Member States should increasingly consider and rely on the EU as a multiplier of power in achieving the objectives they cannot achieve independently, and that speaking with one EU voice not only increases the chances of success but also improves the legitimacy and credibility of the EU as an important international actor in the emerging interpolar world;
hangsúlyozza, hogy a külső képviselet tekintetében stratégiai megközelítést és következetes indokokat kell alkalmazni oly módon, hogy minden egyes többoldalú szervezet tekintetében ki kell dolgozni egy személyre szabott uniós stratégiát, melynek célja az EU szerepének fokozása és pozíciójának megerősítése; felkéri a Bizottság alelnökét/a főképviselőt és a Bizottságot, hogy dolgozzon ki fehér könyvet az EU multilaterális szervezetekben játszott szerepéről, amely egészen 2020-ig mind rövid, mind középtávra átfogó és stratégiai megközelítést terjeszt elő;
Underlines the need to apply a strategic approach and a coherent rationale in external representation by developing a tailored EU strategy vis-à-vis each multilateral organisation aimed at enhancing the EU's role and strengthening of its position; asks the VP/HR and the Commission to draw up a White Paper on the role of the EU in multilateral organisations which proposes a comprehensive and strategic approach both for the short run and the medium-term future through to 2020;
emlékeztet arra, hogy a Bizottság alelnöke/a főképviselő szerepe az, hogy képviselje és megszólaltassa az európai uniós diplomáciát, és ezért a multilaterális szervezetekben meg kell erősíteni pozícióját;
Recalls that the role of the VP/HR is to represent, and be the voice of, European Union diplomacy and that for this reason her position must be affirmed in multilateral organisations;
felszólítja az Uniót és tagállamait, hogy szisztematikusan és stratégiailag vizsgálják felül az Unió többoldalú szervezetekben betöltött szerepének és intézményi képviseletének jelenlegi rendszerét, és találják meg a módjait annak, hogy az Unió külső képviseletét annak hatásköreivel és a Lisszaboni Szerződés intézményi újításaival összhangban fokozatosan megerősítsék, az uniós intézmények és a tagállamok közötti új egyensúly kialakításával; sürgeti továbbá az Uniót és tagállamait, hogy azonosítsák azokat a szerveket, amelyekben a jelenlegi helyzet elavult, szabálytalan vagy nem hatékony, és azt újra kell gondolni és meg kell változtatni; hangsúlyozza ezért – intézménylogikai kérdésként – a multilaterális szervezetekben és szerződési rendszerekben fennálló különféle uniós jogállások nagyobb következetességének szükségességét, és felhívja a Tanácsot egyértelmű keretrendszer megfogalmazására;
Calls on the EU and its Member States to systematically and strategically review the present arrangements for the role and institutional representation of the Union in multilateral organisations and to find ways in which the external representation of the EU can be progressively strengthened in line with the extent of its competences and the institutional innovations of the Treaty of Lisbon, with the striking of new balances between the EU institutions and its Member States; in addition, urges the EU and its Member States to identify the bodies where the status quo arrangements are obsolete, anomalous or inefficient, and deserve reconsideration and change; therefore emphasises the need for more consistency regarding the different types of the EU's status in multilateral organisations and treaty schemes as a matter of institutional logic, and calls upon the Council to draft a clear framework;
úgy véli, hogy a pénzügyi szigorításokkal és költségvetési megszorításokkal jellemezhető jelenlegi helyzetben az európai együttműködés nem csupán lehetőség, hanem szükség; üdvözli a méretgazdaságosságot, melynek célja a tagállamok közös diplomáciájának az EKSZ-en, a Bizottságon és az uniós küldöttségeken keresztül történő korszerűsítése, racionalizálása és koncentrálása a felesleges eljárási komplikációk, valamint a számos nemzetközi fórumon való költséges kettős jelenlét felszámolása érdekében; e tekintetben elengedhetetlennek tartja, hogy e kísérlethez megnyerje a többoldalú szervezetek többi tagjának támogatását is, ami alapos előkészületeket igényel;
Considers that in the current times of fiscal austerity and budget cuts European cooperation is not an option but a necessity; welcomes economies of scale aimed at upgrading, rationalising and concentrating Member States’ collective diplomacy through the EEAS, the Commission and EU Delegations with the objective of eliminating unnecessary procedural complications and expensive duplication of presences in many international fora; considers it essential, in this regard, to gain support for this endeavour from other members of multilateral organisations, which requires careful preparation;
úgy véli, hogy – általános szabályként és a Lisszaboni Szerződés szellemében – a kizárólagos uniós hatáskörök esetében az Uniónak kell lennie a legfontosabb szereplőnek, az adott többoldalú szervezet teljes körű tagságát élvezve, míg a tagállamok tagként szintén – de nem feltétlenül – jelen lehetnek, azonban általában független szerep nélkül; úgy véli, hogy amennyiben a tagállamok megtartják nemzeti képviseletüket azokban a szervezetekben, amelyekben az Unió kizárólagos hatáskört élvez, támogatniuk kell az őket képviselő Unió által kifejezésre juttatott álláspontot; továbbá úgy véli, hogy azokban az esetekben, ahol megosztott uniós hatáskörök állnak fenn, az Uniónak és a tagállamoknak egyaránt tagoknak kellene lenniük, egyidejűleg kerülve az EU és az egyes tagállamok eltérő szavazási magatartását;
Takes the view that, as a general rule and in the spirit of the Lisbon Treaty, in cases of exclusive competences the EU should be the pre-eminent actor with full membership of the given multilateral organisation while its Member States may also – but need not necessarily – be present as members, but usually without an independent role; takes the view that, if Member States keep their national representation in organisations where the EU enjoys exclusive competences, they should support the position expressed by the EU speaking on their behalf; takes the view, furthermore, that where shared Union competences prevail the norm should be for the EU and its Member States both to be members, while avoiding different voting behaviours by the EU and individual Member States;
hangsúlyozza annak szükségességét, hogy – az uniós tagállamok észak-afrikai és közel-keleti politikai zavargásokra adott, megkésett és szerteágazó reakciójára figyelemmel – a Lisszaboni Szerződés intézményi újításait nagyobb mértékben kell hasznosítani a gyorsabb és egységesebb fellépés érdekében; ezen felül rámutat annak szükségességére, hogy az Unió a jövőbeni válságok proaktív kezelése érdekében javítsa konfliktusmegelőzési és válságkezelési készségeit;
Stresses the need, in light of EU Member States’ delayed and disjointed reaction to the political turmoil spreading through North Africa and the Middle East, to make better use of the institutional innovations of the Lisbon Treaty in order to act in a more rapid and coherent manner; in addition, highlights the need for the EU to improve its conflict prevention and crisis management skills in order to proactively address future crises;
elismeri az Uniónak a kalózkodás elleni ATALANTA misszióban betöltött kulcsszerepét, amelyben az EU tengeri erői multilaterális összefüggésben vezető szerepet töltenek be az Afrikai Unió missziójának (AMISOM) támogatása, valamint a NATO-val és a nemzeti tengerészetekkel folytatott helyszíni együttműködés révén;
Acknowledges the key role of the EU in the ATALANTA anti-piracy mission, where the EU naval force is taking a leading role in a multilateral context by supporting the African Union mission (AMISOM) and through in-theatre coordination with NATO and national navies;
rámutat arra, hogy az egyszerre több nemzetközi szervezetben – például New Yorkban, Genfben, Párizsban, Rómában, Bécsben és Nairobiban – tevékenykedő uniós küldöttségeket a többi uniós küldöttség sérelme nélkül különösen meg kell erősíteni a képzett emberi erőforrás tekintetében annak érdekében, hogy sikeresen és hatékonyan képviseljék az uniós érdekeket; hangsúlyozza továbbá az EKSZ-központokon belüli kiegészítő erőforrások szükségességét, különösen válságkezelési struktúráiban és a globális és multilaterális kérdésekkel foglalkozó főigazgatóságon;
Points out that EU Delegations servicing clusters of international organisations, i.e. in New York, Geneva, Paris, Rome, Vienna and Nairobi, need particularly substantial reinforcement in terms of skilled human resources, without prejudice to other EU Delegations, in order to successfully and efficiently represent EU interests; emphasises, at the same time, the need for complementary resources to be provided at EEAS headquarters, particularly in its crisis-management structures and in DG Global and Multilateral Issues;
Az EU szerepe az ENSZ rendszerében
The EU's role in the UN system