natgillin/translations-raw huggingface dataset:
hangsúlyozza, hogy Líbiában és a régió többi országában zajló eseményekből ismételten arra lehet következtetni, hogy ambiciózusabb, hatékonyabb és erősebb költségvetési hátérrel rendelkező politikákat és eszközöket kell kialakítani, amelyek révén az EU déli szomszédainál a politikai, gazdasági és társadalmi reformokat ösztönözni és támogatni lehet; hangsúlyozza, hogy az európai szomszédságpolitika folyamatban lévő stratégiai felülvizsgálatának tükröznie kell a régióban jelenleg zajló folyamatokat és új, megfelelőbb megoldásokat kell ajánlania a szomszédos népek törekvéseinek megvalósítása érdekében; ragaszkodik ahhoz, hogy az európai szomszédságpolitika felülvizsgálatakor kezeljék kiemelten az igazságszolgáltatás függetlenségére, az alapvető szabadságjogok, a pluralizmus, a sajtószabadság védelmére és a korrupció elleni küzdelemre vonatkozó kritériumokat; kéri, hogy az Unió érintett országokra vonatkozó politikáját jobban hangolják össze a többi uniós politikával;
Stresses once more that events in Libya, and in other countries in the region, have highlighted the urgent need to develop more ambitious and effective policies and instruments, and to strengthen their budgetary basis, in order to encourage and support political, economic and social reforms in the EU's Southern Neighbourhood; stresses that the ongoing strategic review of the European Neighbourhood Policy (ENP) must reflect current developments in north Africa and must come up with new, improved ways of meeting the needs and aspirations of its peoples; insists that the review of the ENP must prioritise criteria relating to the independence of the judiciary, respect for fundamental freedoms, pluralism and freedom of the press and the fight against corruption; calls for better coordination with the Union's other policies vis-à-vis the countries involved;
úgy véli, hogy az Unió a Mediterrán Térségért feladata, hogy alkalmazkodjon az új korszakhoz és körülményekhez, és mérlegelje az elmúlt időszak eseményeit, tegyen ezekkel kapcsolatban lépéseket, és terjesszen elő tagállamaiban és a régióban – Líbiát is beleértve – a demokrácia, az emberi jogok előmozdítására és a lehetséges reformokra vonatkozóan leginkább alkalmas javaslatokat, hogy erősítse, valamint koherensebbé és hathatósabbá tegye saját szerepét;
Endorses the view that the Union for the Mediterranean must adapt to the new era and circumstances and reflect and act on recent events, in order to put forward proposals on how best to promote democracy and human rights in its Member States and in the region, including Libya, and on possible reforms, in order to make its own role stronger, more coherent and more effective;
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Bizottság alelnökének/az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének, a tagállamok kormányának és parlamentjének, az ENSZ Biztonsági Tanácsának és Közgyűlésének, az ENSZ Emberi Jogi Tanácsának, az Arab Ligának, az Afrikai Uniónak, a Mediterrán Térségért létrejött Uniónak, Líbia szomszédos országai kormányának és parlamentjének, valamint az Átmeneti Nemzeti Tanácsnak.
Instructs its President to forward this resolution to the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy, the governments and parliaments of the Member States, the UN Security Council and General Assembly, the UNHRC, the League of Arab States, the African Union, the Union for the Mediterranean, the governments of Libya's neighbouring countries and the Interim Transitional National Council.
Az Európai Parlament 2011. március 10-i állásfoglalása az EU Iránnal kapcsolatos megközelítéséről ( 2010/2050(INI) )
European Parliament resolution of 10 March 2011 on the EU's approach towards Iran ( 2010/2050(INI) )
tekintettel Iránról szóló korábbi állásfoglalásaira, többek között „Az emberi jogok helyzetéről Iránban, különös tekintettel Szakineh Mohammadi Astiani és Zahra Bahrami ügyére” című, 2010. szeptember 8-i Elfogadott szövegek, P7_TA(2010)0310 .
having regard to its previous resolutions on Iran, including its resolution of 8 September 2010 on the human rights situation in Iran, in particular the cases of Sakineh Mohammadi Ashtiani and Zahra Bahrami Texts adopted, P7_TA(2010)0310 .
, az Iránról szóló, 2010. február 10-i Elfogadott szövegek, P7_TA(2010)0016 .
, of 10 February 2010 on the situation in Iran Texts adopted, P7_TA(2010)0016 .
tekintettel a halálbüntetés elleni világnapról szóló, 2010. október 7-i állásfoglalására Elfogadott szövegek, P7_TA(2010)0351 .
having regard to its resolution of 7 October 2010 on the World Day against the Death Penalty Texts adopted, P7_TA(2010)0351 .
tekintettel a Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmányára, a Gazdasági, Szociális és Kulturális Jogok Nemzetközi Egyezségokmányára, a faji diszkrimináció valamennyi formájának felszámolásáról szóló nemzetközi egyezményre, valamint az ENSZ gyermekjogi egyezményére, amelyek mindegyikét Irán is aláírta,
having regard to the International Covenant on Civil and Political Rights (ICCPR), the International Covenant on Economic, Social and Cultural Rights (ICESCR), the Covenant on the Elimination of All Forms of Racial Discrimination and the Covenant on the Rights of the Child, to all of which Iran is a party,
tekintettel az Európai Unió (EU) és az Amerikai Egyesült Államok (USA) 2010. február 8-i közös nyilatkozatára, amelyben felszólítják az iráni kormányt, hogy tegyen eleget emberi jogi kötelezettségeinek,
having regard to the joint statement by the European Union (EU) and the United States of America (USA) of 8 February 2010 calling on the Iranian Government to fulfil its human rights obligations,
tekintettel Catherine Ashton, az EU főképviselője (a továbbiakban: főképviselő) 2010. szeptember 24-i nyilatkozatára Mahmúd Ahmedinezsádnak, Irán miniszterelnökének az ENSZ Közgyűlésén elhangzott „felháborító és elfogadhatatlan” megjegyzéseiről,
having regard to the statement of EU High Representative Catherine Ashton (hereafter referred to as the High Representative) of 24 September 2010 on ‘outrageous and unacceptable’ remarks made by the Iranian President Mahmoud Ahmadinejad at the UN General Assembly,
tekintettel az tömegpusztító fegyverek elterjedésének megakadályozásáról szóló, az Európai Tanács 2003. június 19-20-i thessaloniki ülésén elfogadott uniós nyilatkozatra és a tömegpusztító fegyverek elterjedése elleni 2003. december 10-i uniós stratégiára,
having regard to the EU Declaration on Non-Proliferation of Weapons of Mass Destruction adopted during the Thessaloniki European Council of 19 and 20 June 2003 and the EU Strategy against Proliferation of Weapons of Mass Destruction of 10 December 2003,
tekintettel a főképviselő szóvivőjének az iráni Mahabad városában bekövetkezett bombamerényletet elítélő, 2010. szeptember 23-i nyilatkozatára,
having regard to the statement of 23 September 2010 by the High Representative's spokesperson condemning the bombing in Mahabad, Iran,
tekintettel az Európai Tanács által 2008. december 12-én „A biztonság megteremtése a változó világban” címmel az európai biztonsági stratégia végrehajtásáról elfogadott jelentésre,
having regard to the report on the implementation of the European Security Strategy (ESS) entitled ‘Providing Security in a Changing World’, adopted by the European Council on 12 December 2008,
tekintettel a főképviselő E3+3 nevében tett 2010. szeptember 22-i nyilatkozatára az iráni atomenergiával kapcsolatos kérdések mielőbbi megoldásáról;
having regard to the High Representative's statement of 22 September 2010 on behalf of the E3+3 on an early negotiated solution to the Iranian nuclear issue,
tekintettel a főképviselő az Európai Unió nevében tett 2010. augusztus 12-i nyilatkozatára a hét bahá'i vezető elítéléséről,
having regard to the High Representative's declaration of 12 August 2010 on behalf of the European Union on the sentencing of 7 Baha'i leaders,
tekintettel a főképviselő szóvivőjének az iráni támadásokat elítélő, 2010. július 16-i nyilatkozatára,
having regard to the statement of 16 July 2010 by the High Representative's spokesperson condemning the attacks in Iran,
tekintettel az információk Iránban történő szabad áramlásáról szóló, 2010. március 22-i tanácsi következtetésekre,
having regard to the Council conclusions of 22 March 2010 on free access to information in Iran,
tekintettel a főképviselő 2010. július 6-i nyilatkozatára a küszöbön álló iráni kivégzésekről,
having regard to the High Representative's statement of 6 July 2010 on imminent executions in Iran,
tekintettel a főképviselőnek az Európai Unió nevében tett 2010. június 12-i nyilatkozatára az emberi jogok iráni helyzetének a 2009. júniusi elnökválasztások óta bekövetkezett jelentős romlásáról,
having regard to the High Representative's declaration of 12 June 2010 on behalf of the European Union on ‘the gravely deteriorated human rights situation in Iran since the Presidential elections of June 2009’,
tekintettel az iráni statisztikai központtól kapott adatokra, amelyek szerint Iránban 2010 tavaszán 14,6%-kal nőtt a munkanélküliek aránya, és ezzel a munkanélküliek becsült száma meghaladja a 3,5 milliót,
having regard to data from the Statistical Centre of Iran on the increase in Iran's unemployment rate in the spring of 2010 to 14.6%, with the number of unemployed estimated at over 3.5 million,
tekintettel arra, hogy Irán az atomsorompó-szerződés részes fele és ezáltal lemondott a nukleáris fegyverek beszerzéséről, és köteles nyilatkozni összes nukleáris tevékenységéről – ideértve nukleáris anyagait is – köteles ezeket a Nemzetközi Atomenergia-ügynökség (NAÜ) ellenőrzése alá vetni,
having regard to the fact that Iran is a party to the Treaty on the Non-Proliferation of Nuclear Weapons (NPT) and as such has foresworn the acquisition of nuclear weapons and is legally bound to declare all its nuclear activities, including nuclear material, and place them under International Atomic Energy Agency (IAEA) safeguards,
tekintettel a NAÜ 2005. szeptember 27-i nyilatkozatára, amely szerint Irán nem teljesítette az atomsorompó-szerződésben vállalt kötelezettségeit,
having regard to the IAEA declaration of 27 September 2005 to the effect that Iran was failing to comply with its obligations under the NPT,
tekintettel arra, hogy a dúsítás felfüggesztését és más követelményeket az ENSZ Biztonsági Tanácsának egymást követő hat határozata is (1696., 1737., 1747., 1803., 1835. és 1929. sz. határozat) Irán az atomsorompó-szerződés szerinti jogainak visszaállítására vonatkozó előfeltételeként erősítette meg,
having regard to the fact that enrichment suspension and other requirements have been successively affirmed in six United Nations Security Council resolutions (1696, 1737, 1747, 1803, 1835 and 1929) as preconditions for Iran's rights under the NPT to be restored,
tekintettel Amano Jukija NAÜ-főigazgatónak a kormányzótanács számára készített negyedéves jelentésében tett, 2010. február 18-i kijelentésére, amely szerint Irán nem hajtja végre a kormányzótanács és a Biztonsági Tanács vonatkozó határozataiban foglalt előírásokat,
having regard to IAEA Director General Yukiya Amano's statement in his quarterly report to the Board of Governors on 18 February 2010 that ‘Iran is not implementing the requirements contained in the relevant resolutions of the Board of Governors and the Security Council’,
tekintettel a NAÜ azon javaslatára, miszerint jöjjön létre megállapodás abból a célból, hogy biztosítsanak nukleáris üzemanyagot a teheráni kutatóreaktor számára az iráni készletekből származó, alacsonyan dúsított uránért cserébe, illetve azon áthidaló javaslat céljából, amelyet Törökország és Brazília kormánya támogat az Irán és az E3+3-ak, illetve Irán és a bécsi csoport közötti bizalom létrehozására és a tárgyalások megkönnyítésére törekedve,
having regard to the IAEA's proposal for an agreement to provide nuclear fuel to the Tehran Research Reactor in exchange for low-enriched uranium from Iran's stocks, and to the bridging proposal sponsored by the governments of Turkey and Brazil in an attempt to build confidence and facilitate negotiations between Iran and the E3+3, as well as Iran and the Vienna Group,
tekintettel az ENSZ Biztonsági Tanácsának 1929. számú határozatára (2010), amely új korlátozó intézkedéseket vezet be Irán ellen, és a szankciók negyedik körét rója Iránra atomprogramja miatt,
having regard to UN Security Council (UNSC) Resolution 1929 (2010) introducing new restrictive measures against Iran imposing a fourth round of sanctions on Iran over its nuclear programme,
tekintettel a Tanács Iránról szóló, 2010. július 26-i következtetéseire, valamint a Tanács által elfogadott korlátozó intézkedésekre, amelyek Iránt a szabad kereskedelem, a pénzügyi szolgáltatások, az energiaügy és a szállítás területén sújtják, továbbá egy rendeletre, amely kibővíti azon szervezetek és személyek listáját, akiknek/amelyeknek pénzeszközeit be kell fagyasztani,
having regard to the Council conclusions on Iran of 26 July 2010 and to the Council's adoption of a set of restrictive measures to be imposed on Iran in the areas of trade, financial services, energy and transport, and of a regulation extending the list of entities and individuals subject to an assets freeze,
tekintettel az Iránt sújtó további szankciókra, amelyeket az Egyesült Államok, Japán, Kanada és Ausztrália jelentett be,
having regard to the additional sanctions on Iran announced by the US, Japan, Canada and Australia,
tekintettel arra, hogy az Európai Unió hosszú ideje elkötelezett az iráni nukleáris kérdés diplomáciai megoldása mellett,
having regard to the European Union's long-standing commitment to work for a diplomatic solution to the Iranian nuclear issue,
tekintettel a Külügyi Bizottság jelentésére ( A7-0037/2011 ),
having regard to the report of the Committee on Foreign Affairs ( A7-0037/2011 ),
mivel az Iráni Iszlám Köztársaság (a továbbiakban: Irán) számos kormányzási kihívással küzd – kezdve az ország uralkodó elitjében versengő frakciók közötti csatáktól a bénító társadalmi és gazdasági problémákig, a régió gondterhes biztonsági helyzetéig és a lakosság növekvő lakossági elégedetlenségéig –, amelyek többségét az iráni kormányzat önmagának köszönheti;
whereas the Islamic Republic of Iran (hereafter referred to as Iran) is facing an array of governance challenges – from power struggles between competing factions within the country's ruling elites to a crippling social and economic malaise, a problematic regional security environment and rising popular discontent at home – many of which are products of the Iranian regime's own making,
mivel a 2009. júniusi, vitatott eredményű, széles körben csalárdnak tekintett elnökválasztást követő iráni politikai fejlemények bizonyították, hogy az ország képes az emberek vezette, demokratikus, a lelkes és aktív társadalom vezetésével végbemenő változásra, megjegyzi, hogy a reformpártiakat alapvetően a Zöld Mozgalommal azonosítják, amely az Ahmedinezsád elnök újraválasztása elleni tömeges tiltakozások során jött létre;
whereas political developments in Iran following the disputed presidential elections of June 2009, widely considered as fraudulent, have shown that there is a great potential for people-led, democratic change in the country, spearheaded by its vibrant and active society; notes that the reformists have become most commonly identified with the Green Movement that took shape during the mass protests against President Ahmadinejad's re-election,
mivel az iráni biztonsági erők – a Forradalmi Gárda, a Baszidzs Milícia és a rendőrség – súlyos csapással válaszoltak, önkényesen letartóztatták a békés tüntetők és másként gondolkodók ezreit – többek között diákokat és tudósokat, nőjogi aktivistákat, ügyvédeket, újságírókat, bloggereket, egyházi személyeket és az emberi jogok jeles védelmezőit – a rendszert bírálók megfélemlítésének és az eltérő vélemények elhallgattatásának nyilvánvaló céljával, mivel a bíróság tömeges kirakatpereket folytatott több száz vezető reformpárti és aktivista ellen, melyek hosszú távú börtönbüntetésre, sőt halálbüntetésre irányuló ítéletekhez vezettek;
whereas Iran's security forces – the Revolutionary Guard, Basij militia and police – have responded with a severe crackdown, arbitrarily arresting thousands of peaceful protesters and dissidents, including students and academics, women's rights activists, trade unionists, lawyers, journalists, bloggers, clerics and prominent human rights defenders, in a clear effort to intimidate critics and stifle dissent; whereas the judiciary have staged mass show trials of hundreds of prominent reformers and activists, resulting in the sentencing of some to lengthy prison terms and even to death,
mivel Ahmedinezsád elnök 2005-ös megválasztása óta az iszlám forradalmi gárda 1980 óta felhalmozott források felhasználásával a teheráni tőzsdén keresztül privatizált állami vállalatokat és vállalkozásokat vásárolt fel,
whereas, since President Ahmadinejad's election in 2005, the Iranian Revolutionary Guard Corps has used funds accumulated since the 1980s to purchase state enterprises and businesses privatised through the Tehran Stock Exchange,
mivel az irániak alapvető emberi jogainak – az élethez való jog, a véleménynyilvánítás szabadságának, az egyesülés szabadságának, valamint az önkényes letartóztatás, őrizetbe vétel és kínzás, valamint a hátrányos megkülönböztetés valamennyi formájának elkerüléséhez való jogának – megsértése továbbra is büntetlenül marad;
whereas the fundamental human rights of Iranians – the right to life, to freedom of expression and association and to be free from arbitrary arrest, detention and torture and from all forms of discrimination – continue to be violated with impunity,
mivel Irán a Közel-Keleten a legnagyobb internetes lefedettséggel rendelkező nemzetek közé tartozik és a világon az Egyesült Államok és Kína után a harmadik legnagyobb blogoszférával rendelkezik; mivel nem a véletlennek köszönhető, hogy a telekommunikációs és internetes szolgáltatások rendszeres fennakadásokkal küzdenek a 2009-es választások óta;
whereas Iran ranks amongst the most ‘wired’ nations in the Middle East, making it the third largest blogosphere in the world after the United States and China; whereas it is not by accident that telecommunications and the Internet have been routinely disrupted since the June 2009 elections,
mivel Irán továbbra is fenntartja a halálbüntetést és egyike a három azon országnak a világon, ahol a legtöbb kivégzést hajtják végre; mivel Iránban végzik ki a legtöbb fiatalkorú bűnelkövetőt; mivel Irán még mindig alkalmazza a megkövezés általi halálbüntetést, amely ellentétes a Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmányának második fakultatív jegyzőkönyvével,
whereas Iran still retains the death penalty and is one of the three countries in the world where most executions are carried out; whereas Iran holds the record for the highest number of juvenile offenders executed; whereas Iran still applies the death penalty by stoning, which runs contrary to the Second Optional Protocol to the International Covenant on Civil and Political Rights,
mivel számos iránit végeztek ki politikai okokból, számtalan van börtönben, százakat kényszerítettek az ország elhagyására haláltól és/vagy korlátlan idejű fogvatartástól, kihallgatástól és kínzástól való félelmükben,
whereas numerous Iranians have been executed for political reasons, countless remain in prison, and hundreds have been forced to flee the country in fear of their lives and/or indefinite detention, interrogation and torture,
mivel az Iránban működő emberi jogi szervek (pl. az iszlám emberi jogi bizottság és a 90. cikk szerinti bizottság) a kormány szövetségesei és jórészt továbbra is jelentéktelenek,
whereas human rights bodies inside Iran (e.g. the Islamic Human Rights Commission and the Article 90 Commission) are allied to the government and remain largely insignificant,
mivel Irán atomprogramjára mindig jellemző volt a titkolózás, ami idővel lemorzsolta Irán azon állításainak hitelességét, miszerint a program csak békés célokat szolgál,
whereas Iran's nuclear programme has a history of concealment, which over time has eroded the credibility of Iran's claims that the programme is only for peaceful purposes,
mivel az iráni kormány egyes politikái fenyegetést jelentenek a régió stabilitására és békéjére; mivel Izrael és különösen az Öböl-régió fenyegetve érzi magát Irán agresszív és célzott retorikája, folytatódó atomprogramja, valamint a Hezbollah és a Hamasz iránti támogatása miatt; mivel másrészt az a stabilizáló befolyás, amelyet Irán visszanyerhet, hasznos lenne az egész régió számára, feltéve, hogy különösen szomszédaival normalizálja nemzetközi kapcsolatait, egyszer és mindenkorra eloszlat minden, atomprogramjának valódi céljaival kapcsolatos aggodalmat, valamint garantálja az emberi jogok és a demokrácia tiszteletben tartását,
whereas some of the policies of the Iranian Government pose a threat to stability and peace in the region; whereas Israel and the Gulf region in particular feel intimidated by Iran's aggressive and targeted rhetoric, its ongoing nuclear programme, and its support for Hezbollah and Hamas; whereas, on the other hand the stabilising influence which Iran could potentially regain would be beneficial to the entire region, provided that it normalises its international relations, in particular with its neighbours, dispels once and for all the concerns regarding the real aims of its nuclear programme and guarantees respect for human rights and democracy,
mivel Irán két generációnyi afgán menekültet fogadott az országban, akik igénybe vehették az alapvető egészségügyi és oktatási szolgáltatásokat; mivel 2010-ben több, mint egy millió afgánt tartottak nyilván iráni lakosként; mivel Irán e téren csak korlátozott nemzetközi támogatásban részesült,
whereas Iran has hosted two generations of Afghan refugees in the country, which have benefitted from basic health and education services; whereas in 2010 more than one million registered Afghans were residing in Iran; whereas Iran has received only limited international support in this area,
mivel Irán a világ három azon országa közé tartozik, amelyek bizonyítottan a legtöbb olaj- és földgáztartalékkal rendelkeznek,
whereas Iran ranks among the world's top three holders of proven reserves of both oil and natural gas,
mivel Irán és Törökország kapcsolata jelentősen elmélyült,mivel Irán a régió destabilizálására használja a vele szövetséges államokat és egyéb szervezeteket (Szíriát, a Hezbollahot és a Hamászt, valamint a moszlim testvériséget),
whereas there has been a remarkable deepening of relations between Iran and Turkey; whereas Iran is using its state and non-state allies Syria, Hezbollah and Hamas, and also the Muslim Brotherhood, to destabilise the region,
mivel az atomsorompó-szerződés IV. cikke rögzíti a szerződést aláíró felek azon elidegeníthetetlen jogát, hogy békés, civil célokból mindenféle megkülönböztetéstől mentesen nukleáris energiát termeljenek és használjanak, illetve ezzel kapcsolatos kutatásokat végezzenek, a szerződés I. és II. cikkével összhangban,
whereas Article IV of the NPT notes the inalienable right of all parties to that treaty to develop research, production and use of nuclear energy for peaceful civilian purposes without discrimination and in conformity with Articles I and II of the treaty,