natgillin/translations-raw huggingface dataset:
megállapítja, hogy a minimáljövedelem csak akkor valósíthatja meg a szegénység elleni küzdelemmel kapcsolatos célkitűzését, ha az adómentes, javasolja továbbá annak megfontolását, hogy a minimáljövedelem szintjét kapcsolják össze a kollektív szolgáltatási díjak ingadozásával;
Notes that minimum income will only achieve its objective in combating poverty if it is tax-free and recommends to consider attaching the level of the minimum income to the fluctuations in utility charges;
emlékeztet arra, hogy a mélyszegénység veszélye, a szociális védelmi rendszerek hiányosságai és a munkaerőpiacon fennálló hátrányos megkülönböztetések miatt fokozottabban leselkedik a nőkre, mint a férfiakra, ami többszörös, konkrét politikai intézkedéseket tesz szükségessé, amelyek tekintettel vannak a nemekre és az adott helyzetre;
Recalls that the risk of falling into extreme poverty is greater for women than for men, given the shortcomings of the welfare systems and continuing discrimination, especially on the labour market, necessitating a whole range of specific policies which should be both gender-oriented and attentive to circumstances;
úgy véli, hogy a munkavállalókat sújtó szegénység a munkakörülmények egyenlőtlenségéről árulkodik, ezért arra szólít fel, hogy tegyenek lépéseket a helyzet megváltoztatására annak érdekében, hogy általában a fizetéseket, de különösen a minimálbéreket függetlenül, a jogszabályok vagy a kollektív szerződések állapítsák meg úgy, hogy biztosítsák a méltó életszínvonalat;
Believes that poverty affecting people in employment implies inequitable working conditions and calls for efforts to change this state of affairs, through pay levels in general and minimum wage levels in particular, whether regulated by legislation or by collective bargaining, so that they can ensure a decent standard of living;
kéri a szegélységben élők integrálását (akik számára a munkaerő-piaci integrációt célzó intézkedéseket erősen támogatni kell), és felkéri a Bizottságot és a tagállamokat, hogy kezdjenek párbeszédet a szegénységben élők képviselőivel és képviseleti szervezeteivel, hálózataikkal és a szociális partnerekkel; úgy véli, hogy a szegénységgel szembesülőket, valamint az őket képviselőket kell fő érdekelt feleknek tekinteni, továbbá megfelelő pénzügyi és egyéb erőforrások és támogatások rendelkezésre bocsátásával tegyék lehetővé számukra, hogy részt vehessenek a politikák, az intézkedések és a mutatók kidolgozásában, valamint ezek európai, nemzeti, regionális és helyi szintű alkalmazásában és nyomon követésében, különös tekintettel az Európa 2020 stratégia keretében meghatározott nemzeti reformprogramokra, valamint a szociális védelem és társadalmi integráció nyílt koordinációs módszerére; hangsúlyozza továbbá annak szükségességét, hogy fellépjenek azokkal a munkáltatókkal szemben, akik illegálisan, a minimáljövedelemnél alacsonyobb bér fejében foglalkoztatják a marginalizált csoportokat;
Calls for the integration of people experiencing poverty (in respect of whom extra support should be given for measures to foster labour market integration) and calls on the Commission and the Member States to develop a dialogue with people in poverty, their representative organisations and networks, and the social partners; takes the view that it must be ensured that people experiencing poverty and their representative organisations are made stakeholders and provided with the financial and other resources to enable them to participate in the preparation, application and monitoring of policies, measures and indicators at European, national, regional and local levels, particularly in relation to the national reform programmes in the context of the Europe 2020 strategy and the open method of coordination on social protection and social inclusion; stresses furthermore the need to step up action against employers who illegally employ marginalised groups for less than the minimum income;
úgy véli, hogy a szegénység és a társadalmi kirekesztés elleni erőfeszítéseket folytatni kell, és ki kell terjeszteni a szegénység és a kirekesztés által leginkább veszélyeztetettek, például az alkalmi munkavállalók, a munkanélküliek, a gyermekeiket egyedül nevelők, az egyedül élő idősek, a nők, a hátrányos helyzetű gyermekek, valamint az etnikai kisebbségek, a betegek és fogyatékkal élők helyzetének javítása érdekében;
Considers that sustained and extensive efforts must be made to combat poverty and social exclusion, in order to improve the situation of people at greatest risk of poverty and exclusion, such as people in precarious employment, the unemployed, single-parent families, elderly people living alone, women, disadvantaged children, ethnic minorities and people who are ill or differently-abled;
mélységesen sajnálja, hogy néhány tagállam láthatóan nincs tekintettel a 92/441/EGK tanácsi ajánlásra, amely elismeri „a személyek alapvető jogát az emberi méltósággal összeegyeztethető élethez szükséges erőforrásokhoz és a szociális segélyhez”;
Deeply regrets that some Member States appear not to have regard to Council Recommendation 92/441/EEC, which recognises the ‘basic right of a person to sufficient resources and social assistance to live in a manner compatible with human dignity’;
ragaszkodik a szociális partnerek teljes mértékű és egyenlő alapokon történő bevonásához a kormányzat valamennyi szintjén a szegénység elleni küzdelem elleni nemzeti cselekvési tervek – beleértve a referenciaindexeket is – kidolgozásába;
Insists that the social partners should be fully involved in drawing up national action plans to combat poverty and setting reference targets at each level of governance;
hangsúlyozza, hogy azokban a földrajzi térségekben, amelyeket különösen magas munkanélküliség sújt, a célzott beavatkozásokat a földrajzi, ágazati vagy vállalati szintű aktív foglalkoztatáspolitika segítségével kell megtervezni és megvalósítani, a szociális partnerek aktív bevonásával, az egyének munkaerőpiachoz való hozzáférésének ösztönzése és fokozása érdekében;
Stresses the need to plan and implement targeted interventions, through active employment policies at geographical, sectoral and business levels, and with the active involvement of the social partners, in order to boost access to the labour market for people from sectors or geographical regions with particularly high rates of unemployment;
hangsúlyozza, hogy a szakmai felkészültség tökéletesítése, a munkanélküliség megelőzése és a társadalmi beilleszkedést segítő hálózatok megerősítése révén a kiválasztott lakossági csoportokra (bevándorlókra, nőkre, a munkanélküliekre, a nyugdíjkorhatár közelében járó egyénekre stb.) kell összpontosítani a figyelmet;
Stresses the need to focus on selected sections of the population (migrants, women, unemployed people of pre-retirement age, etc.) with the aim of improving skills, preventing unemployment and strengthening the fabric of social integration;
ösztönzi a tagállamokat és a Bizottságot, hogy lépjenek fel a sebezhető és a mostani recesszióban a munkahelyek hiánya által súlyosan érintett két kategória – a fiatalok és az idősek – munkaerőpiacon való elhelyezkedésének támogatása érdekében;
Urges the Member States and the Commission to take measures for the integration of younger and older people into the labour market, since these are vulnerable groups that are severely affected by the lack of jobs in the present recession;
hangsúlyozza, hogy a minimáljövedelem-rendszereknek fedezniük kell a tüzelőanyag-költségeket, hogy lehetővé tegyék az energiaszegénység által érintett szegény háztartások számára az energiaszámlájuk kifizetését; a minimáljövedelem-rendszerhez kapcsolódó számításokat olyan valósághű értékelések alapján kell elvégezni, amelyek megmutatják, hogy mennyibe kerül egy otthon fűtése az egyedi háztartási szükségletek tekintetében – pl. gyermekes családok, idősek és fogyatékkal élők esetében;
Stresses that minimum income schemes must cover fuel costs to allow poor households affected by energy poverty to pay their energy bills; minimum income schemes must be calculated on the basis of realistic assessments of how much it costs to heat a home related to the specific household needs – e.g. family with children, older people and disabled persons;
rámutat, hogy néhány tagállam kivételével az EU-27 legtöbb tagállama rendelkezik nemzeti minimáljövedelem-rendszerekkel; kéri a tagállamokat, hogy a társadalmi integráció érdekében biztosítsanak a szegénység megelőzését szolgáló, garantált minimáljövedelem-rendszereket, továbbá szorgalmazza a bevált gyakorlatok cseréjét; elismeri, hogy azoknak a tagállamoknak, amelyekben szociális segélyeket nyújtanak, kötelességük biztosítani, hogy állampolgáraik ismerjék jogosultságaikat és élhessenek velük;
Points out that, while most Member States in the EU-27 have national minimum income schemes, several do not; calls on the Member States to provide for poverty-preventing guaranteed minimum income schemes for social inclusion, and urges them to exchange best practice; recognises that, where there is provision of social assistance, Member States have a duty to ensure that citizens understand and are able to obtain their entitlements;
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, valamint a tagállamok és a tagjelölt országok kormányainak és parlamentjeinek.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission and the parliaments and governments of the Member States and of the candidate countries.
Az Európai Parlament 2010. október 20-i állásfoglalása a pénzügyi, gazdasági és szociális válságról: a szükséges intézkedésekre és kezdeményezésekre irányuló ajánlások (félidős jelentés) ( 2009/2182(INI) )
European Parliament resolution of 20 October 2010 on the financial, economic and social crisis: recommendations concerning measures and initiatives to be taken (mid-term report) ( 2009/2182(INI) )
tekintettel a Pénzügyi, Gazdasági és Szociális Válsággal Foglalkozó Különbizottság felállításáról, hatásköreiről, számszerű összetételéről és megbízatásának idejéről szóló, eljárási szabályzata 184. cikke értelmében elfogadott, 2009. október 7-i határozatára HL C 230.
having regard to its decision of 7 October 2009 on setting up a special committee on the financial, economic and social crisis, and its powers, numerical composition and term of office OJ C 230 E, 26.8.2010, p.
tekintettel a Pénzügyi, Gazdasági és Szociális Válsággal Foglalkozó Különbizottság jelentésére ( A7-0267/2010 ),
having regard to the report of the Special Committee on the Financial, Economic and Social Crisis ( A7-0267/2010 ),
megállapítja, hogy a jelenlegi válságnak számos oka van, hatásai pedig azonnal és hosszú távon egyaránt megmutatkoznak, valamint hogy a válságra utaló számos jelre nem reagáltak, és alábecsülték mind a válság kiterjedését, mind pedig következményeit és tovagyűrűző hatásait;
Notes that the causes of the current crisis are manifold and its effects both immediate and long-term, and that several warning signs were overlooked and the scale of the crisis, as well as its impact and spillover effects, underestimated;
megállapítja, hogy az Egyesült Államokból – a másodlagos jelzálogpiaci buborék megjelenésével – kiinduló válságnak hosszú időre visszanyúló gyökerei vannak;
Notes that the crisis that originated in the United States with the subprime bubble had roots that go back a long way;
megállapítja, hogy a jelenlegi pénzügyi válsághoz hozzájáruló legfőbb tényezők a globális egyensúlyhiány, a szabályozásirányítás (szabályozás és felügyelet), valamint a monetáris politika, illetve a pénzügyi rendszerhez hozzátartozó sajátos tényezők, például a pénzügyi termékek összetettsége és átláthatatlansága, a rövid távú javadalmazási rendszerek és a nem megfelelő üzleti modellek;
Notes that global imbalances, regulatory governance (regulation and supervision), and monetary policy - together with specific factors inherent in the financial system, such as the complexity and opacity of financial products, short-term featured remuneration systems and inadequate business models - are the main factors contributing to the current financial crisis;
úgy véli, hogy az érdekellentétek, egyéni érdekek és az egymással túl szoros kapcsolatban lévő szereplők túlburjánzása a pénzügyi szektorban egyes esetekben tovább mélyítette a válságot;
Considers that the proliferation in the financial sector of conflicts of interest, vested interests and cases of operators who are ‘too close to talk’ has in some cases aggravated the crisis;
megjegyzi, hogy az expanzionista amerikai monetáris politika a magas nyereség, valamint a fogyasztói hitelre és így a háztartások eladósodására alapuló hazai kereslet fejlesztése érdekében ösztönözte a túlzott fizetőképességet, valamint a magas állami kiadásokat, melyeket a tőkéhez való olcsó hozzáférés révén finanszírozott;
Notes that the USA's expansionist monetary policy encouraged an excess of liquidity in search of high returns and the development of domestic demand based on consumer credit, and thus household debt, as well as high government expenses financed through cheap access to capital;
megjegyzi, hogy a pénzügyi piacokon spekulatív viselkedés vált jellemzővé, és egyes befektetők rendkívül nagy kockázatokat vállaltak, amit tovább súlyosbított a hitelminősítő intézetek oligopóliuma; megjegyzi, hogy a piacgazdaság jobban működik demokratikusan megállapított, átlátható és többszintű szabályozás mellett, amihez a megbízhatóan működő pénzügyi és gazdasági rendszereket ösztönző, és a reálgazdaságot nem károsító tisztességes etikai magatartás és morál kapcsolódik;
Notes that there has been speculative behaviour in the financial markets, with some investors taking very large risks, which was aggravated by the oligopoly in rating agencies; notes that any market economy works best when accompanied by democratically agreed, transparent, multilevel regulation accompanied by healthy ethics and morality that encourage sound financial and economic systems and do not damage the real economy;
megjegyzi, hogy az összetett, mérlegen kívüli termékeknek (különleges célú gazdasági eszközök (SPV-k), adósságfedezetű kötelezettségek (CDO-k), nemteljesítési csereügyletek (CDS-ek) stb.) és az értékpapírosítási megállapodásoknak a szabályozatlan párhuzamos bankrendszerből eredő túlzott elterjedése inkább növelte, mint csökkentette a rendszerszintű kockázatokat; megjegyzi, hogy a megtakarításokra és a kkv-k finanszírozására összpontosító intézmények jelentősége beigazolódott;
Notes that the proliferation of complex off-balance-sheet products (SPVs, CDOs, CDS, etc.) and securitization arrangements resulting from an unregulated parallel banking system has increased, rather than decreased, systemic risks; notes that establishments that concentrate on savers and financing for SMEs have proved their value;
úgy véli, hogy az, hogy az éghajlatváltozás, a biológiai sokféleség csökkenése és a természeti erőforrások kimerülése ellenére sem jött létre egy fenntarthatóbb termelési, elosztási és fogyasztási rendszer, egyike a válság kiváltó okainak;
Believes that the absence of a more sustainable pattern of production, distribution and consumption in the face of climate change, the loss of biodiversity and the depletion of natural resources feeds into the root causes of the crisis;
úgy gondolja, hogy a válság kirobbanásakor meglévő gazdasági és pénzügyi irányítási struktúrák – akár globális, amerikai, vagy európai uniós viszonylatban – nem ésszerűen és következetesen választották szét a makro- és a mikroprudenciális felügyeletet, túlzottan a pénzintézetek alulról fölfelé irányuló mikroprudenciális felügyeletére és a makrogazdasági mutatók országszintű ellenőrzésére fókuszáltak, míg a pénzügyi és makrogazdasági fejlemények rendszerszintű szemléletét, amely a pénzintézetek és az országok közötti összekapcsoltság ellenőrzését tenné szükségessé, elhanyagolták;
Considers that the economic and financial governance structures in place at the onset of the crisis, whether at global level, in the USA or within the European Union, lacked coherence and consistency in separating macro- from micro-prudential supervision, focussed excessively on bottom-up micro-prudential supervision of financial institutions and country-level monitoring of macroeconomic indicators, whilst neglecting the system-wide view of the financial and macroeconomic developments that would necessitate monitoring of the interconnectedness among financial institutions and among countries;
megállapítja, hogy a globalizáció anélkül fejlődött, hogy létrejöttek vagy párhuzamosan kialakultak volna a piaci integrációt kísérő globális kormányzási struktúrák, különösen, ami a globális egyensúlyt vagy annak hiányát, illetve a pénzügyi piacokat illeti, és a G20-folyamatot a jó irányba tett lépésnek tekinti, de rámutat, hogy a G20-ak tárgyalásai során az EU pozícióját hatékonyan kell képviselni;
Notes that globalisation has developed without the emergence or parallel evolution of global governance structures to accompany market integration, especially as regards global balances or imbalances and financial markets, and sees the G20 process as a step in the right direction, but points out that an effective representation of the EU-position at the G20 is necessary;
megjegyzi, hogy az Európai Unió 1990 júliusában elismerte a tőkének az EU-Szerződésekben előírt szabad mozgását, ami hozzájárult a gazdasági fejlődéshez; megjegyzi ugyanakkor, hogy a tőke szabad mozgását nem kísérte a megtakarításokra kivetett adók harmonizálása, megfelelő határokon átnyúló szabályozás vagy európai szintű felügyelet;
Notes that the European Union recognised the free movement of capital as provided for in the EU Treaties in July 1990, which contributed to economic development; notes, however, that the free movement of capital was not accompanied by a harmonisation of taxes on savings, adequate cross-border regulation or supervision on a European level;
elítéli, hogy a múltban a Stabilitási és Növekedési Paktum elveit nem mindig tartották tiszteletben, és megjegyzi, hogy az euróövezeten belüli gazdaságok között jelentős egyensúlyhiány lépett fel;
Condemns the fact that the principles of the SGP were not always respected in the past and notes that substantial imbalances between the euro-zone economies have occurred;
megállapítja, hogy a megfelelő szabályozás, a szigorú felügyelet és bankválság esetén a váratlan események kezelésére szolgáló eszközök teljes hiánya megmutatta, hogy az Európai Uniónak mennyi teendője van még, hogy alkalmas mechanizmusokat indítson el a belső piaccal és az integrált pénzügyi rendszerrel együtt járó politikai kihívások kezelésére; megjegyzi különösen, hogy hiányzik egy határokon átnyúló csődmechanizmus;
Notes the absence of proper regulation and robust supervision, and the complete lack of instruments for contingency management in the event of a banking crisis showed how much further the European Union needs to go to have in place mechanisms fit to manage the policy challenges associated with having an internal market and an integrated financial system; notes in particular the absence of a cross-border bankruptcy mechanism;
megállapítja, hogy az Eurostat szerint az Európai Unióban az államadósság 2008 és 2010 között a GDP 2,3%-áról a GDP 7,5%-ára, az euróövezetben pedig 2%-ról 6,3%-ra nőtt, az államadóság GDP-hez viszonyított aránya pedig ugyanebben az időszakban a GDP 61,6%-áról a GDP 79,6%-ára nőtt az Európai Unióban és 69,4%-áról 84,7%-ára az euróövezetben, két év alatt félreseperve a költségvetési konszolidációra néhány tagállam által majdnem két évtizeden keresztül tett erőfeszítéseket; sajnálattal veszi tudomásul ezt a visszalépést, mivel ez sokkal nehezebbé teszi a munkanélküliségre és a demokratikus kihívásokra való reagálást;
Notes that the public deficit in the European Union rose from 2,3 % of GDP in 2008 to 7,5 % in 2010, and from 2 % to 6,3 % in the euro zone according to Eurostat, with the public debt-to-GDP ratio rising from 61,6 % of GDP in 2008 to 79,6 % in 2010 in the European Union and from 69,4 % to 84,7 % in the euro zone, brushing aside in two years all the efforts at budgetary consolidation made over almost two decades by some Member States; deplores this setback as it will make responding to unemployment and demographic challenges much more difficult;
úgy véli, hogy az európai államháztartások helyzete már a válság előtt sem volt jó: az 1970-es évek óta a tagállamok adóssága fokozatosan nőtt az EU gazdaságában többször bekövetkezett hanyatlás következtében; megjegyzi, hogy a gazdaságélénkítési tervek költsége, az államháztartási bevételek csökkenése és a szociális intézkedésekre fordított nagy kiadások – igaz, hogy egymástól eltérő mértékben, de valamennyi tagállamban – növelték az államadósság mértékét és a GDP-hez viszonyított arányát;
Considers that Europe's public finances were already in a poor state before the crisis: since the 1970s the level of Member States' public debt has gradually crept upwards under the impact of the various economic downturns the EU has experienced; notes that the cost of recovery plans, falling tax revenues and high welfare expenditure have caused both public debt and the ratio of public debt to GDP to rise in all Member States, although not to a uniform degree across the Union;
úgy véli, hogy még nem ismert a válság összes következménye, és nem zárható ki a kettős mélypontú recessziónak megfelelő visszaesés, különösen, ami a munkanélküliségi arányt illeti;
Considers that the full effects of the crisis have not yet been unleashed and that a relapse, as in a double-dip recession, cannot be ruled out, particularly as regards the unemployment level;
megjegyzi, hogy a válság kihatott az Unió egészének foglalkoztatására is, bár a foglalkoztatás átlagos visszaesése az EU 27 országában mindössze 1,9%-os volt, és hogy a válság negatív hatása a foglalkoztatásra tovább érezhető a gazdasági konjunktúra és a munkaerőpiac közötti szokásos fáziseltolódás miatt; hangsúlyozza, hogy a Bizottság becslése szerint az EU-ban a munkanélküliség aránya a 11%-hoz közelít 2010-ben, ami súlyos következményekkel jár majd az Unió humántőkéjére is;
Notes that the crisis has had an impact on employment throughout the EU, although the jobless rate rose by an average of only 1,9 % across the EU-27, and that the negative impact on employment will continue as a result of the customary delay with which economic trends are mirrored in the job market; underlines that the Commission forecasts point to an EU-wide rate of unemployment of almost 11 % in 2010, which will have serious implications for the EU's labour force.
megállapítja, hogy a válság szociális hatásai tagállamonként nagyon különbözőek, mivel miközben a munkanélküliségi arány átlagosan 10%-os, egyes országokban eléri a 20%-ot, a fiatalok tekintetében pedig meghaladja a 40%-ot, ami felhívja a figyelmet az egyes országokban szükséges strukturális változtatások mértékére;
Notes that the social effects of the crisis are very different depending on the Member State: whereas the unemployment rate is 10 % on average, in some countries it reaches 20 %, escalating to over 40 % of young people, which underlines the extent of the structural improvements needed in some countries;