megjegyzi, hogy továbbra is hiányosságok vannak az ágazati és nem piaci alapú megközelítésben, és különösen hangsúlyozza, hogy a fluorozott szénhidrogének (HFC) előállítását és fogyasztását a Montreali Jegyzőkönyv keretében kell kezelni; megállapítja, hogy átfogó nemzetközi megközelítésre van szükség a szén-dioxidtól eltérő gázok által okozott, éghajlatot befolyásoló emberi eredetű kibocsátások tekintetében, nem utolsósorban azért, mert az ilyen kibocsátások csökkentésének költségei még a jelenlegi szénár mellett sem érik el a szénágazatban tervezett kibocsátáscsökkentések költségeit; felszólít a projektalapú mechanizmusok, úgymint a tiszta fejlesztési mechanizmus (CDM) és az együttes végrehajtás (JI) reformjára, mindeközben megelőzve a magas szén-dioxid-igényű infrastruktúra tekintetében a rugalmas mechanizmusok nem megfelelő felhasználásából adódóan kialakuló – a szén-dioxid-kibocsátás csökkentésére irányuló célkitűzés elérése tekintetében magasabb összköltséghez vezető – kötöttség létrejöttét, az emberi jogok tiszteletben tartását, valamint a megbízható, ellenőrizhető és ténylegesen megvalósuló további kibocsátáscsökkentést biztosító, egyúttal a fejlődő országok fenntartható fejlesztését is támogató, szigorú minőségi előírások bevezetése révén; továbbá támogatja a Bizottság azon nézetét, miszerint a gazdaságilag fejlettebb fejlődő országok ágazati mechanizmusairól meg kell állapodni a 2012 utáni időszakra vonatkozóan, a jó minőségű tiszta fejlesztési mechanizmust pedig továbbra is elérhetővé kell tenni a legkevésbé fejlett országok számára; felszólít arra, hogy bármely új, nemzetközi ágazati kompenzációs mechanizmus biztosítsa a környezetvédelmi integritást és foglaljon magában a korábbitól eltérő, 15–30%-os eltérést meghaladó éghajlati előnyt;
Notes that there are still gaps in sectoral and non-market based approaches, and emphasises the need, in particular, to address the production and consumption of HFCs under the Montreal Protocol; notes that there is a need for a comprehensive international approach to non-CO2 climate-relevant anthropogenic emissions, not least because the cost of reducing these emissions is lower than that for the reductions envisaged in the carbon sector, even taking the current carbon price into account; calls for a reform of the project-based mechanisms, such as the Clean Development Mechanism (CDM) and Joint Implementation (JI), whilst avoiding any lock-in to high-carbon infrastructure through the inappropriate use of flexible mechanisms, which would increase the overall cost of efforts to achieve the decarbonisation objective, through the introduction of stringent project-quality standards guaranteeing respect for human rights and reliable, verifiable and real additional emissions reductions that also support sustainable development in developing countries; endorses, moreover, the Commission's view that sectoral mechanisms for economically more advanced developing countries should be agreed for the period beyond 2012, while high-quality CDM should remain available to LDCs; calls for any new international sectoral offset crediting mechanisms to ensure environmental integrity and incorporate climate benefits beyond the 15-30% deviation from business as usual;