natgillin/translations-raw huggingface dataset:
mivel még a férje halálában való bűnrészességgel is megvádolták, majd felmentették, mielőtt a házassága során elkövetett házasságtöréssel vádolták meg és megkövezésre ítélték;
whereas she was also charged with complicity in the murder of her husband and then acquitted, before being charged with adultery during her marriage and sentenced to be stoned,
mivel az iráni hatóságok a megkövezést, amelyet 2010. július 9-én kellett volna végrehajtani, nemzetközi nyomásra „emberi okokra hivatkozva” felfüggesztették;
whereas the stoning, which was to have been carried out on 9 July 2010, was suspended by the Iranian authorities ‘for humanitarian reasons’, in response to international pressure,
mivel Irán a megkövezés általi büntetéssel egyértelműen megszegi az általa a Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmánya keretében vállalt kötelezettségeket; mivel Irán nemrégiben, az ország ENSZ Emberi Jogi Tanácsában lefolytatott egyetemes időszakos felülvizsgálata során beleegyezett abba, hogy tiszteletben tartja a Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmányának legalább a „minimumnormáit” és – ameddig a halálbüntetés intézményét fenntartják – az okmány halálbüntetésre vonatkozó rendelkezéseit;
whereas the stoning sentence is in clear violation of Iran's obligations under the ICCPR; whereas only recently Iran agreed, during its Universal Periodic Review at the UN Human Rights Council, to observe at least the ‘minimum standards’ and the provisions of the ICCPR concerning the death penalty, for as long as it is retained,
mivel a 18 éves Ebrahím Hammádit augusztusban alig 16 évesen elkövetett állítólagos szodómia vádjával halálra ítélték, állítása szerint kínzást követően tett vallomás után;
whereas the 18-year-old Ebrahim Hamidi was sentenced to death in August 2010 on charges of sodomy allegedly committed when he was only 16 years old and on the basis of a confession which he claims was obtained under torture,
mivel a vádlottak helyzetét a nyilvánosság elé táró Mohammad Mosztafaeinek, a mindkét ügyben részt vevő védőügyvédnek a letartóztatástól tartva el kellett menekülnie az országból, és mivel egyre több emberi jogokkal foglalkozó ügyvédet, köztük Mohamed Ali Dadkaht, Mohammad Oliyifardot és Mohammad Szeifzadehet, sőt olyan kiemelkedő személyeket, mint a Nobel-díjas Sirin Ebadi fenyeget az állami üldöztetés, amely az irreális mértékű adóktól az ügyvédek és családjuk életveszélyes megfenyegetéséig terjed;
whereas the defence lawyer in both cases, Mohammad Mostafaei, who tried to raise public awareness about the defendants' situation, was forced to flee the country in fear of arrest, and whereas more and more human rights lawyers, including Mohammed Ali Dadkah, Mohammad Oliyifard and Mohammad Seifzadeh, and even eminent persons such as Nobel Peace Prize winner Shirin Ebadi are facing state persecution in the form of extraordinary tax claims and threats against their lives and their families,
mivel az ismert emberi jogi ügyvédet, Nasrin Sotoudehet, akit nagy tisztelet övez a halálbüntetéssel sújtott fiatalkorúak érdekében és a lelkiismereti meggyőződésük miatt fogva tartottak védelméért tett erőfeszítéseiért, 2010. szeptember 4-én letartóztatták azzal a váddal, hogy „államellenes propagandát folytat” és „a nemzetbiztonság elleni tevékenység céljából konspirál és csoportokat szervez”;
whereas Nasrin Sotoudeh, a human rights lawyer widely respected for her efforts on behalf of juveniles facing the death penalty and for her defence of prisoners of conscience, was arrested on 4 September 2010 on charges of ‘propaganda against the state’ and ‘collusion and holding meetings with the aim of acting against national security’,
mivel egy évvel a tisztességtelen elnökválasztások és az azt követő tömeges tiltakozások után, még mindig több száz tüntető, újságíró és polgári jogi aktivista, sőt a tüntetésekben való részvételt tagadó állampolgár, mint például Zahra Bahrami holland állampolgár, van börtönben;
whereas one year after the fraudulent presidential elections and the subsequent mass protests, hundreds of protesters, journalists, civil rights activists and even ordinary citizens, such as the Dutch national Zahra Bahrami, who deny any connection with the demonstrations remain in prison,
mivel a családját Iránban meglátogató Zahra Bahramit a 2009. december 27-én az Ásúra napján zajló tiltakozások során letartóztatták és arra kényszerítették, hogy beismerő vallomást tegyen a televízióban az ellene felhozott vádakkal kapcsolatosan;
whereas Zahra Bahrami, who had travelled to Iran to visit her family, was arrested after the Ashura protests on 27 December 2009 and forced to make televised confessions admitting to the charges against her,
mivel sem a nemzetközi emberi jogi szervezetek, sem a holland hatóságok számára nem engedték meg, hogy Zahra Bahramival kapcsolatba lépjenek;
whereas neither international human rights organisations nor the Dutch authorities have been granted access to Zahra Bahrami,
mivel a kikényszerített vallomások, a fogvatartottak kínzása és bántalmazása, az alvásmegvonás, a magánzárka, az illegális fogva tartás, a kegyetlen, embertelen és megalázó bánásmód és a fizikai bántalmazás – beleértve a szexuális erőszakot –, csakúgy mint az állami ügynökök büntetlensége továbbra is széles körben elterjedt gyakorlat, ami erős kételyeket ébreszt a bírósági eljárás méltányosságával és átláthatóságával kapcsolatban;
whereas forced confessions, the torture and ill-treatment of prisoners, sleep deprivation, solitary confinement, clandestine detention, cruel, inhumane and degrading treatment, physical abuse, including sexual violence, and impunity for State agents continue to be widespread in Iran, giving rise to serious doubts as to the fairness and transparency of the judicial process in that country,
mivel egyre több az olyan eset, amelyben békés polgári jogi aktivistákat vádolnak azzal, hogy „Isten ellenségei” (mohareb), amit akár halálbüntetéssel is sújthatnak, amint az Siva Nazar Ahari, az emberi jogi tudósítók bizottsága (CHRR) 2009. december 20. óta fogva tartott tagjának hamarosan bíróság elé kerülő ügyében is látható;
whereas the number of cases is increasing in which peaceful civil rights defenders are being charged with ‘moharabeh’ (enmity with God), which can carry the death penalty, as in the case of Shiva Nazar Ahari, a member of the Committee of Human Rights Reporters (CHRR), who has been detained since 20 December 2009 and whose trial is imminent,
mivel Iránban továbbra is változatlanul üldözik a vallási és etnikai kisebbségeket; mivel a kizárólag vallásos meggyőződésük miatt 2008 óta fogva tartott Faríba Kamalabadit, Dzsamáloddín Handzsánit, Afíf Naímit, Szaíd Rezaiét, Mahvas Szabetet, Behróz Tavakkolit és Vahíd Tizfahmot, a bahá'í hit hét vezetőjét 2010 augusztusában húsz év börtönre ítélték az állam elleni izgatás és kémkedés vádjával;
whereas the persecution of religious and ethnic minorities in Iran continues unabated; whereas in August 2010 the seven leaders of the Baha'i faith, Fariba Kamalabadi, Jamaloddin Khanjani, Afif Naeimi, Saeid Rezaie, Mahvash Sabet, Behrouz Tavakkoli and Vahid Tizfahm, who have been imprisoned since 2008 solely on the basis of their religious beliefs, were sentenced to 20 years in prison on charges of propaganda against the State and espionage,
mivel folytatódik Mir Husszein Muszavi és Mehdi Karrúbi ellenzéki politikusok és a politikai pártok egyéb vezető tagjainak zaklatása; mivel 2010. szeptember elején a korábbi elnökjelölt, Mehdi Karrúbi lakóhelyét megtámadta több tucat felfegyverzett, civil ruhás személy, ami az épület összefirkálásához, feldúlásához, ablakok betöréséhez és a Karrúbi házán belüli lövöldözéshez vezetett; mivel ezekre a támadásokra azt követően került sor, hogy Mohammad Ali Dzsafari, a Forradalmi Gárda parancsnoka az ellenzék vezetőire célozva olyan kijelentéseket tett, hogy az iráni nép elítéli a „lázadás vezetőit”; mivel a rendőrség meg sem próbálta megállítani a támadásokat;
whereas the harassment of the opposition politicians Mir-Hossein Mousavi and Mehdi Karrubi and of other senior members of political parties continues; whereas in early September 2010 the residence of the former presidential candidate Mehdi Karroubi was attacked by dozens of armed men in plainclothes, leading to the daubing of graffiti, vandalism, broken windows and shootings inside Karroubi's home; whereas these attacks came after comments by the Commander of the Revolutionary Guard, Mohammad Ali Jafari, that the people of Iran would judge the ‘heads of sedition’, a reference to opposition leaders; whereas no attempt was made by the police to stop the attacks,
mivel a bűncselekmények elkövetésével vádolt emberek kapcsolatban állnak az iráni politikai ellenzékkel, és a politikai ellenzék tagjait az iráni bíróságok bűncselekmények elkövetésével hozták kapcsolatba, hogy a politikai ellenzéket a bűnelkövetéssel tegyék egyenlővé,
whereas people who have been accused of committing crimes have been linked with the political opposition in Iran, and members of the political opposition have been linked with the perpetration of crimes by Iran's judiciary, the aim being to equate political opposition with criminal behaviour,
tiszteletét fejezi ki valamennyi iráni férfi és nő bátorsága iránt, akik az alapvető szabadságjogok védelméért, valamint emberi jogaik és demokratikus elveik tiszteletben tartásáért harcolnak, akik aktívan tiltakoznak a megkövezés és a többi kegyetlen büntetés ellen, és akik elnyomás és megfélemlítés nélküli társadalomban kívánnak élni;
Pays tribute to the courage of all those Iranian men and women who are fighting for the defence of fundamental freedoms, respect for their human rights and democratic principles, who actively protest against stoning and other forms of cruel punishment and who wish to live in a society free from repression and intimidation;
határozottan elítéli Szakineh Mohammadi Astiani megkövezés általi halálra ítélését, és úgy véli, hogy bármi legyen is az igazság, a megkövezés általi halálra ítélés nem fogadható el és semmivel sem indokolható;
Strongly condemns the sentencing to death by stoning of Sakineh Mohammadi Ashtiani, and takes the view that, regardless of the facts, a sentence of death by stoning can never be justified or accepted;
nyomatékosan kéri az iráni hatóságokat, hogy vegyék újra fontolóra a Szakineh Mohammadi Astiani ügyében hozott ítéletet és kezdeményezzék ügyének átfogó felülvizsgálatát;
Urges the Iranian authorities to set aside the sentences imposed on Sakineh Mohammadi Ashtiani and to initiate a comprehensive review of her case;
határozottan ragaszkodik ahhoz, hogy az iráni kormány vizsgálja felül Zahra Bahrami ügyét, haladéktalanul biztosítson számára ügyvédet és konzuli segítséget, illetve engedje őt szabadon vagy biztosítson számára tisztességes eljárást; felszólítja Catherine Ashtont, a Bizottság alelnökét/az EU külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjét, hogy az iráni hatóságoknál vesse fel Zahra Bahrami fogva tartásának kérdését;
Strongly insists that the Iranian Government reconsider Zahra Bahrami's case, immediately grant her access to a lawyer and consular assistance, release her or grant her due process; calls on Baroness Ashton, the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy, to raise the issue of Zahra Bahrami's detention with the Iranian authorities;
kéri az iráni kormányt, hogy állítsa le a szodómiával vádolt, 18 éves Ebrahím Hammádi kivégzését és követeli, hogy az Iráni Iszlám Köztársaság vessen véget azon gyakorlatnak, hogy a 18 éves kor előtt elkövetett bűncselekményekre halálbüntetést szab ki, és módosítsa törvényeit úgy, hogy azok megfeleljenek az Irán által aláírt nemzetközi emberi jogi egyezményeknek, többek között a gyermekjogi egyezménynek és a Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmányának;
Calls on the Government of Iran to halt the execution of Ebrahim Hamidi, an 18-year-old charged with sodomy, and calls on the Islamic Republic of Iran finally to abolish the death penalty for crimes committed before the age of 18 and amend its legislation to bring it into line with the international human rights conventions that Iran has ratified, including the Convention on the Rights of the Child and the ICCPR;
mély megdöbbenését fejezi ki, hogy Irán továbbra is azon rendkívül kevés ország – például Afganisztán, Szomália, Szaúd-Arábia, Szudán és Nigéria – közé tartozik, amelyekben még mindig él a megkövezés gyakorlata; felszólítja az iráni parlamentet, hogy hozzon törvényt a megkövezés kegyetlen és embertelen gyakorlatának eltörléséről;
Expresses its grave consternation that Iran continues to be one of the very few countries, together with Afghanistan, Somalia, Saudi Arabia, Sudan and Nigeria, which still practise stoning; calls on the Iranian Parliament to pass legislation outlawing the cruel and inhumane practice of stoning;
megerősíti a halálbüntetés elleni álláspontját, és kéri az iráni hatóságokat, hogy az ENSZ 62/149. és 63/168. számú határozatainak megfelelően vezessenek be a kivégzésekre vonatkozó moratóriumot a halálbüntetés eltörléséig;
Reiterates its opposition to the death penalty and calls on the Iranian authorities, in accordance with UN General Assembly Resolutions 62/149 and 63/168, to institute a moratorium on executions pending the abolition of the death penalty;
kéri, hogy az ENSZ Közgyűlésének következő ülésén terjesszenek elő olyan határozatot, amelyben felkérik az összes, halálbüntetést alkalmazó országot, hogy tájékoztassák az ENSZ főtitkárát és a közvéleményt a halálos ítéletekkel és a kivégzésekkel kapcsolatos valamennyi információról, túllépve ezáltal a halálbüntetésekre vonatkozó államtitkon, amely egyben számos kivégzés egyik tényezője;
Calls for the tabling at the next session of the UN General Assembly of a resolution requesting all countries which retain the death penalty to make available to the UN Secretary-General, and to the public, all information on capital punishment and executions, so as to overcome State secrecy concerning the death penalty, which is a factor in a great number of executions;
ellenzi, hogy a felnőttek közötti, közös megegyezésen alapuló szexuális kapcsolatokat bármiféle bűncselekményként kezeljék, és szorgalmazza, hogy az iráni hatóságok ne tekintsék bűncselekménynek a „házasságtörést” és a homoszexualitást;
Expresses its opposition to any criminalisation of consensual sexual relations between adults, and urges the Iranian authorities to decriminalise ‘adultery’ and homosexuality;
sürgeti az iráni hatóságokat, hogy a jogszabályokban és a gyakorlatban is szüntessék meg a kínzás és egyéb kegyetlen, embertelen és megalázó bánásmód vagy büntetés valamennyi formáját, biztosítsák a jogi eljárások tisztességességét és vessenek véget az emberi jogok megsértésével kapcsolatos büntetlenségnek;
Urges the Iranian authorities to eliminate, in law and in practice, all forms of torture and other cruel, inhumane or degrading treatment or punishment, and to uphold due process of law and end impunity for human rights violations;
felszólítja az Iráni Iszlám Köztársaságot, hogy írja alá és ratifikálja a nőkkel szembeni hátrányos megkülönböztetés minden formájának kiküszöböléséről szóló ENSZ-egyezményt (CEDAW);
Calls on the Islamic Republic of Iran to sign and ratify the UN Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women (CEDAW);
mélyen elítéli a bírósági eljárás méltányosságának és átláthatóságának hiányát és felszólítja az iráni hatóságokat, hogy biztosítsák a tisztességes és nyílt jogorvoslati eljárást;
Deeply deplores the lack of fairness and transparency in the judicial process in Iran and calls on the Iranian authorities to guarantee a fair and open appeal procedure;
felhívja az iráni hatóságokat, hogy biztosítsák a Vörös Félhold számára, hogy minden fogvatartotthoz elérjen, és tegyék lehetővé a nemzetközi emberi jogi szervezetek számára, hogy nyomon követhessék az országbeli helyzetet;
Calls on the Iranian authorities to grant the Red Crescent access to all prisoners and to allow international human rights organisations to monitor the situation in the country;
felszólítja az iráni hatóságokat, hogy haladéktalanul engedjék szabadon azokat, akiket kizárólag békés tiltakozás és a szólásszabadság alapvető emberi jogának érvényesítése miatt tartanak fogva, és megismétli a bahá'í vallás hét vezetőjének szabadon bocsátására vonatkozó követelését;
Calls on the Iranian authorities immediately to release all those who are being detained solely on the basis of their involvement in peaceful protests and their desire to exercise their basic human right to freedom of expression, and, in particular, reiterates its call for the acquittal of the seven Baha'i leaders;
emlékeztet arra, hogy a gondolat-, a lelkiismeret- és a vallásszabadság alapvető jogok, amelyeket az Iráni Iszlám Köztársaság által is aláírt és megerősített Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmánya 18. cikkének megfelelően minden körülmények között biztosítani kell;
Recalls that freedom of thought, conscience and religion is a fundamental right which must be guaranteed in all circumstances, in accordance with Article 18 of the ICCPR, to which the Islamic Republic of Iran is a party and which it has ratified;
kéri az összes letartóztatott emberi jogi ügyvéd azonnali szabadon bocsátását;
Calls for the immediate release of all human rights lawyers who have been arrested;
súlyos aggodalmának ad hangot az iráni hatóságok részéről az igazságszolgáltatás területén elkövetett visszaélések miatt, amelyek az emberi jogokat védő közösség és a civil társadalom aktivistáit, többek között az „egymillió aláírás” kampány résztvevőit és az ADVAR diákszervezet központi tanácsának tagjait sújtják;
Expresses serious concern at the abuse of judicial powers by the Iranian authorities to target members of the human rights community and civil society activists, such as members of the One Million Signatures Campaign and the Central Council of the ADVAR student organisation, among others;
felszólítja a Bizottságot és a Tanácsot, hogy a demokrácia és az emberi jogok európai eszköze keretében dolgozzanak ki további intézkedéseket az iráni emberi jogi aktivisták aktív védelmére, továbbá ösztönzi a tagállamokat, hogy támogassák az európai menedékváros programot;
Calls on the Commission and Council to devise additional measures in the context of the European Instrument for Democracy and Human Rights in order actively to protect Iranian human rights defenders, and encourages the Member States to support the European Shelter City Programme;
felszólít egy olyan ENSZ-különmegbízotti mandátum újbóli létrehozására, amelynek keretében kivizsgálnák az emberi jogi visszaéléseket és ösztönöznék az emberi jogi jogsértések iráni elkövetőinek elszámoltatását;
Calls for the re-establishment of a UN mandate for a Special Rapporteur to investigate human rights abuses and encourage accountability for those perpetrating human rights violations in Iran;
felszólít arra, hogy az uniós utazási tilalom alatt álló és vagyonuk befagyasztásával sújtott személyek és szervezetek nevét tartalmazó listát terjesszék ki azokra is, akik Iránban az emberi jogi jogsértésekért, az elnyomásért, valamint a szabadság korlátozásáért felelősek;
Calls for the existing list of individuals and organisations subject to the EU travel ban and the freezing of assets to be extended to include those who are responsible for violations of human rights, repression and curtailment of freedom in Iran;
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, a Bizottság alelnökének/az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének, a tagállamok kormányának és parlamentjének, az Egyesült Nemzetek Szervezete főtitkárának, az ENSZ Biztonsági Tanácsának, az ENSZ Emberi Jogi Bizottságának, az iráni legfelsőbb bíróság elnökének, valamint az Iráni Iszlám Köztársaság kormányának és parlamentjének.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy, the governments and parliaments of the Member States, the Secretary-General of the United Nations, the United Nations Security Council, the United Nations Commission on Human Rights, the President of the Iranian Supreme Court and the Government and Parliament of the Islamic Republic of Iran.
Az Európai Parlament 2010. szeptember 9-i állásfoglalása a jogalkotás minőségének javításáról – az Európai Bizottság 15. jelentése a szubszidiaritás és az arányosság elveinek alkalmazásáról szóló jegyzőkönyv 9. cikke értelmében ( 2009/2142(INI) )
European Parliament resolution of 9 September 2010 on better lawmaking – 15th annual report from the Commission pursuant to Article 9 of the Protocol on the application of the principles of subsidiarity and proportionality ( 2009/2142(INI) )
tekintettel a 2005. novemberi, a hatásvizsgálatokra vonatkozó intézményközi közös megközelítésre,
having regard to the Interinstitutional Common Approach to Impact Assessment of November 2005,
tekintettel a következő jogalkotási ciklusra vonatkozó, az Európai Parlament és a Bizottság közötti felülvizsgált keretmegállapodásról szóló, 2010. február 9-i állásfoglalására Elfogadott szövegek, P7_TA(2010)0009 .
having regard to its resolution of 9 February 2010 on a revised Framework Agreement between the European Parliament and the Commission for the next legislative term Texts adopted, P7_TA(2010)0009 .
tekintettel a szubszidiaritásról és az arányosságról szóló bizottsági jelentésre (a jogalkotás minőségének javítása 2007. – 15. jelentés) ( COM(2008)0586 ),
having regard to the Commission report on subsidiarity and proportionality (15th report on Better Lawmaking, 2007) ( COM(2008)0586 ),
tekintettel a szubszidiaritásról és az arányosságról szóló bizottsági jelentésre (a jogalkotás minőségének javítása 2008. – 16. jelentés) ( COM(2009)0504 ),
having regard to the Commission report on subsidiarity and proportionality (16th report on Better Lawmaking, 2008) ( COM(2009)0504 ),
tekintettel „A jobb szabályozás harmadik stratégiai felülvizsgálata az Európai Unióban” című bizottsági közleményre ( COM(2009)0015 ),
having regard to the communication from the Commission entitled ‘Third Strategic Review of Better Regulation in the European Union’ ( COM(2009)0015 ),
tekintettel „Az adminisztratív terhek csökkentése az Európai Unióban – Jelentés a 2008-ban elért eredményekről és kitekintés 2009-re” című bizottsági munkadokumentumra ( COM(2009)0016 ),
having regard to the Commission working document entitled ‘Reducing Administrative Burdens in the European Union’ – 2008 progress report and 2009 outlook' ( COM(2009)0016 ),
tekintettel a „Harmadik jelentés a szabályozási környezet egyszerűsítését célzó stratégia eredményeiről” című bizottsági munkadokumentumra ( COM(2009)0017 ),
having regard to the Commission working document entitled ‘Third progress report on the strategy for simplifying the regulatory environment’ ( COM(2009)0017 ),
tekintettel „Az adminisztratív terhek Európai Unión belüli csökkentésére irányuló cselekvési program – Ágazati csökkentési tervek és a 2009. évi tevékenységek” című bizottsági közleményre ( COM(2009)0544 ),
having regard to the communication from the Commission entitled ‘Action Programme for Reducing Administrative Burdens in the EU – Sectoral Reduction Plans and 2009 Actions’ ( COM(2009)0544 ),
tekintettel a hatásvizsgálatok elvégzéséről szóló európai bizottsági belső iránymutatásra ( SEC(2009)0092 ),
having regard to the Commission's Impact Assessment Guidelines ( SEC(2009)0092 ),
tekintettel a Hatásvizsgálati Tanács 2008. évi jelentésére ( SEC(2009)0055 ),
having regard to the Impact Assessment Board Report for 2008 ( SEC(2009)0055 ),
tekintettel a Hatásvizsgálati Tanács 2009. évi jelentésére ( SEC(2010)1728 ),
having regard to the Impact Assessment Board Report for 2009 ( SEC(2010)1728 ),
tekintettel a független érdekképviselőkből álló, adminisztratív terhekkel foglalkozó magas szintű munkacsoport 2009. szeptember 17-i jelentésére,
having regard to the report of 17 September 2009 of the High Level Group of Independent Stakeholders on Administrative Burdens,