natgillin/translations-raw huggingface dataset:
az emberi jogi kérdésekre vonatkozóan az Európai Unió és az emberi jogi egyezmény két jogrendje közötti jogalkotási és ítélkezési jogharmonizáció – a szükségessé váló gyakoribb párbeszéd és együttműködés révén – elő fogja segíteni a két európai bíróság emberi jogokkal kapcsolatos joggyakorlata közötti összhang kialakulását, valamint olyan integrált rendszert fog létrehozni, amelyben a két bíróság vállvetve tud együtt dolgozni,
legislative and case law harmonisation in the field of human rights of the rule of law of the EU and the ECHR will contribute to the harmonious development of the two European courts in the field of human rights, particularly because of the increased need for dialogue and cooperation, and thus will create an integral system, in which the two courts will function in synchrony,
a csatlakozás ugyanakkor – biztosítva az uniós tevékenységek hathatós külső bírósági felügyeletét – bizonyos fokig ellensúlyozza azt, hogy az Európai Unió Bíróságának hatásköre a kül- és biztonságpolitikával, valamint a rendvédelmi és biztonságpolitikával kapcsolatos kérdésekben valamelyest korlátozott,
accession will also compensate to some extent for the fact that the scope of the Court of Justice of the European Union is somewhat constrained in the matters of foreign and security policy and police and security policy by providing useful external judicial supervision of all EU activities,
emlékeztet rá, hogy az Európai Unióról szóló szerződés 6. cikkének és 8. számú jegyzőkönyvének értelmében a csatlakozás nem jelenti az Unió hatásköreinek kiterjesztését, és emberi jogi kérdésekben nem ruházza fel az Uniót általános hatáskörrel, továbbá az Európai Unióról szóló szerződés 4. cikkének (2) bekezdése és 6. cikkének (3) bekezdése értelmében tiszteletben kell tartani a tagállamok alkotmányos hagyományait és identitását;
Recalls that, pursuant to Article 6 of the Treaty on European Union and Protocol No 8, accession does not entail any extension of the powers of the Union and in particular does not create a general human rights competence for the Union, and that, pursuant to Article 4(2) and Article 6(3) of the Treaty on European Union, the Member States' traditions and constitutional identities must be respected;
kijelenti, hogy a Lisszaboni Szerződés 8. számú jegyzőkönyve 2. cikke értelmében az Uniónak az emberi jogi egyezményhez való csatlakozásáról szóló megállapodásnak garantálnia kell azt, hogy a csatlakozás általában véve nem hat ki az egyes tagállamoknak az egyezménnyel és csatolt jegyzőkönyveivel szembeni belső helyzetére, sem pedig az egyes tagállamok által elért és tett esetleges derogációkra és kikötésekre, továbbá e körülmények nem befolyásolhatják az Uniónak az emberi jogi egyezménnyel szemben elfoglalt álláspontját sem;
Notes that, pursuant to Article 2 of Protocol No 8 to the Lisbon Treaty, the agreement on the accession of the Union to the ECHR must ensure that accession will not affect the particular internal situation of the Member States in relation to the ECHR and its protocols in general and with regard to any derogations and reservations made by Member States in particular, and that such circumstances should not influence the position taken by the Union in relation to the ECHR;
hangsúlyozza, hogy mivel az EU nem állami aláíróként csatlakozik az emberi jogi egyezményhez – amely egy államok számára létrehozott jogi eszköz –, a csatlakozást úgy kell véghezvinni, hogy az emberi jogiegyezmény jellemzői ne változzanak, illetve igazságügyi rendszerének módosításai a minimumra korlátozódjanak, fontosnak tartja a jogalanyok – az Unió és a harmadik országok jogalanyai – érdekében a csatlakozás azon módjainak előnyben részesítését, amelyek a legkevésbé növelik az Emberi Jogok Európai Bíróságának munkaterhét;
Stresses that, as the accession of EU to the ECHR is an accession of a non-State Party to a legal instrument created for States, it should be completed without altering the features of the ECHR and modifications to its judicial system should be kept to a minimum; considers it important, in the interests of those in both the Union and third countries who are seeking justice, to give preference to accession arrangements that will have the least impact on the workload of the European Court of Human Rights;
hangsúlyozza, hogy a politikai elkötelezettség mellett elengedhetetlenül fontos, hogy a fő technikai kérdésekre megfelelő válaszok és megoldások szülessenek annak érdekében, hogy az Európai Unió egyezményhez való csatlakozása a polgárok javát szolgálhassa; megjegyzi, hogy a megoldatlan és tisztázatlan részletek zavart kelthetnek és veszélybe sodorhatják a csatlakozás tulajdonképpeni célját; mindazonáltal hangsúlyozza, hogy a folyamatot technikai akadályok nem hátráltathatják;
Emphasises that, in tandem with the necessary political commitment, it is of the utmost importance that adequate answers and solutions be found to the main technical questions in order to enable the EU's accession to the ECHR to be used for the benefit of citizens; points out that unresolved and unclear details may create confusion and endanger the very purpose of the accession; stresses, however, that technical impediments should not be allowed to delay the process;
hangsúlyozza, hogy az emberi jogi egyezményhez való csatlakozás által az Unió nem válik az Európa Tanács tagjává, de az egyezmény egyes testületeiben való részvételre szükség van ahhoz, hogy az Unió megfelelően integrálódjon az egyezmény rendszerébe, valamint ahhoz, hogy csatlakozása esetén élhessen bizonyos, az alábbiakban felsorolt jogokkal:
Stresses that accession to the ECHR does not make the Union a member of the Council of Europe but that a degree of participation by the Union in the ECHR bodies is necessary in order to ensure proper integration of the Union into the ECHR system and that, therefore, the Union should have certain rights in this domain, particularly:
három, az Uniót képviselő bírói tisztség betöltésére pályázó jelöltet tartalmazó indítvány benyújtásának joga, akik közül egyet választ meg az Európa Tanács parlamenti közgyűlése, és aki ezt követően az emberi jogi egyezmény 27. cikke (2) bekezdésének megfelelően a többi bíróval megegyező minőségben vesz részt az Emberi Jogok Európai Bírósága munkájában; az Európai Parlamentet az Európai Unió működéséről szóló szerződés 255. cikkében az Európai Unió Bírósága bíráinak jelölésére vonatkozó eljáráshoz hasonló eljárás szerint bevonják a jelöltek listájának összeállításába,
the right to submit a list of three candidates for the post of judge, one of whom is elected by the Parliamentary Assembly of the Council of Europe on behalf of the Union and participates in the work of the Court on a footing of equality with the other judges, pursuant to Article 27(2) of the ECHR; the European Parliament being involved either in drawing up the list of candidates in line with a procedure similar to that provided for in Article 255 of the Treaty on the Functioning of the European Union for candidates for the position of judge at the Court of Justice of the European Union,
a Miniszterek Tanácsa azon ülésein való, az EU nevében érvényesített szavazati jog melletti és az Európai Bizottságon keresztüli részvétel joga, amelyek során az Emberi Jogok Európai Bírósága ítéleteinek végrehajtását ellenőrző szerv feladatait gyakorolja, vagy amikor a Bíróság véleményének kikéréséről határoz, továbbá az Emberi Jogi Igazgatótanácsban (a Miniszterek Tanácsa alá rendelt szerv) való képviselet joga,
the right to attend via the European Commission, with voting rights on behalf of the EU, meetings of the Committee of Ministers when it performs its task of monitoring the execution of judgments given by the European Court of Human Rights or when it decides on the desirability of seeking an opinion from the Court and the right to be represented on the Steering Committee for Human Rights (a subsidiary body of the Committee of Ministers),
az Európai Parlament arra vonatkozó joga, hogy az Emberi Jogok Európai Bírósága bíráinak választásakor képviselőket delegálhasson/küldhessen az Európa Tanács parlamenti közgyűlésébe;
the right of the European Parliament to appoint/send a certain number of representatives to the Parliamentary Assembly of the Council of Europe when the latter elects judges to the European Court of Human Rights;
úgy véli, hogy az EU emberi jogi egyezményhez való csatlakozását tekintve a legjelentősebb hozzáadott értéket az uniós jog uniós intézmények vagy tagállamok általi végrehajtására vonatkozó egyéni kereset jelenti, következésképpen egy természetes vagy jogi személy által benyújtott, az Unió valamely intézménye vagy szervezete által alkalmazott eljárásra vagy mulasztásra vonatkozó keresetnek kizárólag az érintett félre kell vonatkoznia, ezzel összhangban minden, az uniós jog egy tagállam általi végrehajtására vonatkozó keresetet kizárólag ez utóbbi állammal szemben lehet benyújtani, ami nem jelentheti akadályát annak, hogy amennyiben kétség merül fel a felelősségmegosztás módjával kapcsolatban, az Unióval és a tagállammal szemben pertársaságban lehessen keresetet benyújtani;
Considers that the principal added value of the accession of the EU to the ECHR lies in recourse for individuals against acts by means of which the law of the Union is implemented by its institutions or the Member States and that consequently any application by a natural or legal person concerning an act or failure to act by an institution or body of the Union should be directed solely against the latter and that similarly any application concerning a measure by means of which a Member State implements the law of the Union should be directed solely against the Member State, without prejudice to the principle that, where there might be any doubt about the way in which responsibility is shared, an application may be brought simultaneously against the Union and the Member State;
úgy véli, hogy az emberi jogi egyezmény 35. cikke szerinti, a hazai jogorvoslati lehetőségek kimerítésére vonatkozó követelmény teljesülése érdekében a felperesnek ki kell merítenie a kérdéses állam kereseti lehetőségeit, valamint az előzetes döntéshozatali eljárás lehetőségét a luxemburgi bíróságon; ez utóbbi eljárás akkor tekintendő teljesültnek, ha a felperes erre irányuló kérelmét a nemzeti bíró nem tartja az ilyen előzetes döntéshozatalra utaló végzés tekintetében megalapozottnak;
Considers that for the purposes of complying with the requirement set out in Article 35 ECHR for domestic remedies to have been exhausted, the applicant shall have exhausted the judicial remedies of the State concerned including a reference for a preliminary ruling to the Court in Luxembourg; the latter procedure shall be regarded as having been complied with where following a request to that end by the applicant the national court does not consider it appropriate for a reference for a preliminary ruling to be made;
megemlíti, hogy az EU emberi jogi egyezményhez történő csatlakozását követően előfordulhat, hogy bizonyos esetekben az Emberi Jogok Európai Bírósága és az Európai Unió Bírósága is illetékes lesz, és jelzi, hogy a két bíróság egyidejű megkeresésére nem lesz lehetőség;
Notes that, following the EU's accession to the ECHR, it might occur that both the European Court of Human Rights and the Court of Justice of the European Union have jurisdiction in certain cases, and points out that simultaneous referrals to the two Courts will not be admissible;
helyénvalónak ítéli, hogy az igazságszolgáltatás megfelelő működésének érdekében – az emberi jogi egyezmény 36. cikke (2) bekezdésének sérelme nélkül – az Emberi Jogok Európai Bíróságán tárgyalt valamennyi olyan ügy esetén, amely során egy tagállammal szemben az uniós jogot érintő kérdés is felmerülhet, az Unió pertársaságban alperesként részt vehessen, és hogy az Unióval szemben azonos feltételekkel benyújtott valamennyi kereset tárgyalásakor bármely tagállam pertársaságban alperesként részt vehessen; ezt a lehetőséget a csatlakozási szerződésbe foglalt egyértelmű, ám ugyanakkor megfelelően tág rendelkezések révén kell meghatározni;
Considers it appropriate that, in the interests of the proper administration of justice and without prejudice to Article 36(2) of the ECHR, in any case brought against a Member State before the European Court of Human Rights which may raise an issue concerning the law of the Union, the Union may be permitted to intervene as a co-defendant, and that in any case brought against the Union subject to the same conditions any Member State may be permitted to intervene as a co-defendant; this possibility must be defined in the provisions of the accession treaty in a manner which is both clear and sufficiently broad;
úgy véli, hogy a perközösségben való alperes intézményének elfogadása nem jár az emberi jogi egyezmény által biztosított más közvetett jogok (36. cikk I. rész) sérelmével, például az EU azon jogának sérelmével, hogy harmadik félként szerepeljen az uniós polgárok kereseteiben;
Considers that the adoption of the institution of co-defendant does not impede other indirect options provided by the ECHR (Article 36, I), such as the right of the Union to intervene as a third party in any application by an EU citizen;
úgy véli, hogy mivel az Emberi Jogok Európai Bírósága elismerte az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény területen kívüli alkalmazhatóságát, az Uniónak törekednie kell rá, hogy ezt a kötelezettséget a külkapcsolataiban és külső tevékenységei során is teljes mértékben betartsa;
Considers that, as the European Court of Human Rights has acknowledged the extra-territorial applicability of the ECHR, the Union must aim to respect this obligation fully in its external relations and activities;
nem tartja helyénvalónak az Európai Bíróság és az Emberi Jogok Európai Bírósága közötti kapcsolat formálissá tételét az Emberi Jogok Európai Bírósága általi előzetes döntéshozatali eljárás bevezetése vagy egy olyan szervezet vagy testület létrehozása révén, amely azokban az esetekben hozna döntést, amikor a két bíróság egyike az emberi jogi egyezményt a másik intézménytől eltérő módon értelmezi; ezzel összefüggésben emlékeztet az Európai Unióról szóló szerződés 6. cikkének (2) bekezdéséhez fűzött nyilatkozatra, amely megállapítja az Európai Bíróság és az Emberi Jogok Európai Bírósága közötti rendszeres párbeszéd létét, amelyet még tovább erősíthet az Uniónak az egyezményhez való csatlakozása;
Considers that it would be unwise to formalise relations between the Court of Justice of the European Union and the European Court of Human Rights by establishing a preliminary ruling procedure before the latter or by creating a body or panel which would take decisions when one of the two courts intended to adopt an interpretation of the ECHR which differed from that adopted by the other; recalls in this context Declaration No 2 concerning Article 6(2) of the Treaty on European Union, which notes the existence of a regular dialogue between the Court of Justice of the European Union and the European Court of Human Rights, which should be reinforced when the Union accedes to the ECHR;
teljes mértékben tudatában van annak, hogy az Emberi Jogok Európai Bírósága megállapíthat jogsértést olyan ügyben, amelyben az Európai Unió Bírósága már döntött, és hangsúlyozza, hogy ez semmiképpen nem kérdőjelezi meg az Európai Unió Bíróságának – mint az uniós igazságszolgáltatási rendszer legfőbb döntőbíróságának – a hitelét;
Is clearly aware of the fact that the European Court of Human Rights may find a violation in a case that has already been decided by the Court of Justice of the European Union and stresses that this would in no way cast a doubt on the credibility of the Court of Justice of the European Union as an ultimate umpire in the EU judicial system;
hangsúlyozza, hogy a csatlakozást követően az emberi jogi egyezmény alkotja majd az emberi jogok és alapvető szabadságjogok védelmének minimális szintjét Európában, és hogy az kötelező erejű lesz különösen azokban az esetekben, amikor az Európai Unió által garantált védelem alatta marad az emberi jogi egyezmény által biztosított védelemnek; emlékeztet rá, hogy az emberi jogi egyezmény megerősíti az Alapjogi Charta által elismert és a hatálya alá tartozó jogok védelmét, valamint hogy a Charta egyéb jogokat és elveket is elismer, amelyek nem magában az emberi jogi egyezményben, hanem ezen egyezmény kiegészítő jegyzőkönyveiben és kapcsolódó eszközeiben szerepelnek;
Stresses that, following the accession, the ECHR will constitute the minimum standard of protection for human rights and fundamental freedoms in Europe and will be crucial, in particular, in cases where the protection granted by the EU is inferior to that provided under the ECHR; points out that the ECHR reinforces protection of the rights recognised by the Charter of Fundamental Rights that come within its scope and that the Charter also recognises other rights and principles, which are not contained in the ECHR, but in the additional protocols and in instruments related to the ECHR;
emlékeztet rá, hogy az emberi jogok tiszteletben tartásának elősegítése – ami az EU egyik központi értéke és alapító szerződésében is benne foglaltatik – közös alapot teremt a harmadik országokkal fenntartott kapcsolataiban; ezért úgy véli, hogy a csatlakozás tovább erősíti a polgárok Európai Unió iránti bizalmát és az Európai Unió hitelét a harmadik országokkal folytatott emberi jogi párbeszédben; hangsúlyozza továbbá, hogy az Alapjogi Charta uniós szintű egységes és teljes körű alkalmazása szintén alapvető fontosságú az Unió hitelességének biztosításához e párbeszéd során;
Recalls that promotion of respect of human rights, a core value of the EU as enshrined in its founding treaty, constitutes common ground for its relations with third countries; takes the view, therefore, that accession will further enhance the confidence of citizens in the European Union and the EU's credibility in talks on human rights with non-member States; stresses, furthermore, that the uniform and full application of the Charter of Fundamental Rights at EU level is equally essential to ensure the Union's credibility in this dialogue;
megállapítja, hogy az emberi jogi egyezménynek fontos szerepe van az Alapjogi Charta értelmezésében a tekintetben, hogy az emberi jogi egyezményben elismert jogoknak megfelelő, a Charta által is garantált jogokat az egyezményben előírtaknak megfelelően kell értelmezni, továbbá hogy az egyezmény az Európai Unióról szóló szerződés 6. cikkének (3) bekezdése értelmében az Európai Unió Bírósága számára inspirációs forrásként szolgál az uniós jog alapelveinek megfogalmazásakor; megállapítja továbbá, hogy az emberi jogi egyezményt – 53. cikkével összhangban – nem lehet az Alapjogi Chartában elismert jogok korlátjaként vagy veszélyeztetőjeként értelmezni, vagyis a Charta jogi ereje teljes mértékben megmarad;
Notes that the ECHR has an important function in connection with the interpretation of the Charter of Fundamental Rights, as rights guaranteed by the Charter which correspond to rights recognised by the ECHR must be interpreted in accordance with the Convention and as, by virtue of Article 6(3) of the Treaty on European Union, the ECHR constitutes a source of inspiration for the Court of Justice of the European Union in the formulation of general principles of Union law; notes likewise that, pursuant to Article 53 of the ECHR, the Convention cannot be interpreted as limiting or adversely affecting the rights recognised by the Charter of Fundamental Rights, so that the latter retains its full legal force;
hangsúlyozza az emberi jogi egyezmény és az Emberi Jogok Európai Bírósága által követett joggyakorlat fontosságát az Európai Unió jelenlegi és jövőbeli fellépései jogi keretének és alapelveinek kidolgozásában a polgári szabadságjogok, a jog érvényesülése és a belügyek területén, különös tekintettel a polgári szabadságjogok, a jog érvényesülése és a belügyek integrációjának és harmonizációjának azon új formáira, amelyek a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése és a stockholmi program elfogadása révén jöttek létre;
Emphasises the significance of the ECHR and the case law of the European Court of Human Rights in providing a legal framework and guiding principles for current and future EU action in the domain of civil liberties, justice and home affairs, especially in the light of the new forms of integration and harmonisation in civil liberties, justice and home affairs initiated by the entry into force of the Treaty of Lisbon and the adoption of the Stockholm Programme;
kiemeli, hogy a csatlakozás mindenekelőtt elősegíti egy egységesebb emberi jogi rendszer létrejöttét az Európai Unióban; véleménye szerint a csatlakozás az emberi jogok védelme terén megerősíti az Európai Unió hitelességét saját polgárai szemében, és így biztosítja az alapvető jogok teljes körű és hatékony tiszteletben tartását minden olyan esetben, amikor az uniós jog alkalmazandó;
Stresses that the accession will, first and foremost, contribute to a more coherent human rights system within the EU; takes the view that the accession will strengthen the EU's credibility in the eyes of its own citizens in the field of human rights protection, ensuring full and effective respect for fundamental rights whenever EU law is in play;
hangsúlyozza, hogy a csatlakozást követően az uniós jog belső szerkezetére hivatkozva nem lehet többé megkérdőjelezni az Emberi Jogok Európai Bíróságának illetékességét az emberi jogi egyezmény hatálya alá tartozó kérdések vizsgálata tekintetében; hangsúlyozza továbbá, hogy az Emberi Jogok Európai Bíróságának illetékessége nem korlátozódhat az európai polgárokra és az Európai Unió földrajzi területére (például hivatalos utak és küldöttségek esetében);
Underlines that, after the accession, the competence of the European Court of Human Rights when judging matters coming under the ECHR may not be contested on the basis of the internal structure of EU law; underlines also that the competence of the European Court of Human Rights must not be limited to European citizens or to the geographical area of the European Union (for example in the case of missions or delegations);