natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ösztönzi az elnökségeket, hogy közöljék, mely országokat kívánják megcélozni a halálbüntetésre vonatkozó EU-iránymutatások keretében a halálbüntetést illetően átalakuló politikával rendelkező államokat megcélzó, úgynevezett "élenjáró országok" kampány során; ösztönzi a Tanácsot és a Bizottságot, hogy igyekezzenek fokozottabb támogatást szerezni a jelenlegi ENSZ Közgyűlés által a halálbüntetésre vonatkozó, annak teljes eltörléséhez vezető egyetemes moratórium kimondására tett lépéseknek, ideértve az ítélethozatalt is; sürgeti a Tanácsot a még 1998-ban készült iránymutatások naprakésszé tételére annak érdekében, hogy az időközben kialakult új elemeket és stratégiákat figyelembe lehessen venni;
Encourages Presidencies to disclose which countries they intend to target in the context of the EU guidelines on the death penalty under the so-called "countries on the cusp" campaign aimed at states whose policy on the death penalty is in flux; encourages the Council and the Commission to seek greater support for moves by the current UN General Assembly to achieve a universal moratorium on capital punishment leading to its total abolition, including sentencing; urges the Council to update the guidelines, which date back to 1998, so that new elements and strategies which have developed since then can be taken into consideration;
javasolja, hogy a Tanács vizsgálja felül az iránymutatásokat, és hogy e felülvizsgálat során az EU beavatkozhasson, tekintettel a "különös aggodalomra okot adó egyes esetek" tekintetében, amelyek nem tartoznak az ENSZ minimumszabványainak hatálya alá az iránymutatásokban előírt módon;
Suggests that the Council undertake a review of the guidelines and that this review could provide for the EU to intervene with regard to individual cases of particular concern which do not fall under UN minimum standards as provided for in the guidelines;
felhívja az elnökséget, hogy ösztönözzék azokat az országokat, amelyek még nem írták alá és ratifikálták a polgári és politikai jogokról szóló nemzetközi egyezségokmányhoz (ICCPR) csatolt második opcionális jegyzőkönyvet, ennek megtételére, illetve az ECHR-hez csatolt, a halálbüntetés minden körülmények közötti eltörléséről szóló 13. jegyzőkönyvet 2007. február 7-én Franciaország, Olaszország, Lettország, Lengyelország és Spanyolország aláírta, de nem ratifikálta az ECHR-hez csatolt 13. jegyzőkönyvet.
Calls on the Presidency to encourage those remaining countries which have not signed up to and ratified the Second Optional Protocol to the International Covenant on Civil and Political Rights (ICCPR) to do so, as well as those Member States that have not signed Protocol No. 13 to the ECHR concerning the abolition of the death penalty in all circumstances As at 7 February 2007, France, Italy, Latvia, Poland and Spain had signed but not ratified Protocol No. 13.
alá nem író tagállamokat ennek megtételére; elismeri e tekintetben, hogy a halálbüntetésről szóló iránymutatásokat koherensebb módon lehetne végrehajtani, ha a tagállamok aláírnák és ratifikálnák az említett jegyzőkönyveket és egyezményeket;
; recognises, in that regard, that the guidelines on the death penalty could be implemented more coherently if Member States were to sign up to and ratify such protocols and conventions;
üdvözli a halálbüntetés elleni harmadik világkongresszus Párizsban (2007. február 1–3.) történő megszervezését, és csatlakozik annak zárónyilatkozatához; szándékában áll a kongresszusnak különösen a halálbüntetés elleni globális kampány parlamenti dimenziójának fejlesztése és az ügynek a parlamentközi delegációi és a közös parlamenti közgyűlésekben való részvétele útján való felvetése révén történő nyomon követése; felhívja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy ragadjanak meg minden kínálkozó lehetőséget a halálbüntetés elleni regionális koalíció létrehozására, különös tekintettel az arab országokra;
Welcomes the organisation in Paris (1-3 February 2007) of the third World Congress against the Death Penalty and associates itself with its final declaration; intends to follow up on the Congress, notably by developing the parliamentary dimension of the global campaign against the death penalty and raising the matter through its inter-parliamentary delegations and participations in joint parliamentary assemblies; calls on the Council and the Commission to take every possible opportunity to support the establishment of regional abolitionist coalitions, with a special focus on Arab countries;
üdvözli – a halálbüntetésről szóló EU-iránymutatások eredményes alkalmazásának jó példájaként – az EU-képviselői által a halálbüntetésnek a perui alkotmány és az emberi jogokról szóló amerikai egyezmény megsértésével az említett országban történő meghosszabbítására vonatkozó javaslatokra tett koordinált és nyilvános reakciót;
Welcomes – as a good example of the effective use of the EU guidelines on the death penalty – the coordinated and public reaction of EU representations in Peru to the proposals to extend the death penalty in that country in violation of the Peruvian constitution and the American Convention on Human Rights;
örömmel fogadja az Európai Parlament, a Bizottság, az érintett tagállamok és nem kormányzati szervezetek koordinált, eredményes fellépését – mind politikai, mind diplomáciai téren – a pakisztáni elnök által a halálbüntetés felváltására vonatkozó szuverén döntésének és Mirza Tahin Hussain – brit állampolgár, aki 18 évet töltött Pakisztánban siralomházban – végleges szabadon bocsátásának biztosítását illetően; sürgeti az EU-t, hogy továbbra is hívja fel a figyelmet egyes esetekre a halálbüntetésre vonatkozó iránymutatások alapján, és ajánlja a Tanács és a Bizottság számára, hogy e tekintetben vegye igénybe hatékony módon a parlamenti dimenziót, különösen a parlamentközi küldöttségek időben történő és hasznos beavatkozását;
Applauds the coordinated, effective action – both public and diplomatic – of the European Parliament, the Commission, concerned Member States and NGOs to secure the sovereign decision of the President of Pakistan to commute the death sentence imposed on, and ultimately release, Mirza Tahir Hussain, a British national who had served 18 years on death row in Pakistan; urges the EU to continue to raise individual cases under the death penalty guidelines and recommends that the Council and the Commission make effective use of the parliamentary dimension in this regard, having recourse, in particular, to timely and useful interventions by inter-parliamentary delegations;
üdvözli a kínzás elleni egyezmény opcionális jegyzőkönyvének (OPCAT) 2006. június 22-én történt hatálybalépését; megállapítja, hogy eddig mindössze 19 EU-tagállam írta alá és csak 9 ratifikálta a jegyzőkönyvet Aláírta, de nem ratifikálta (2007. januári állapot): Ausztria (2003), Belgium (2005), Ciprus (2004), Finnország (2003), Franciaország (2005), Németország (2006), Olaszország (2003), Luxemburg (2005), Hollandia (2005), Portugália (2006) és Románia (2007).
Welcomes the entry into force on 22 June 2006 of the Optional Protocol to the Convention Against Torture (OPCAT); notes that only 19 EU Member States have so far signed and only 9 ratified the Protocol Signed but not yet ratified (as of January 2007): Austria (2003), Belgium (2005), Cyprus (2004), Finland (2003), France (2005), Germany (2006), Italy (2003), Luxembourg (2005), the Netherlands (2005), Portugal (2006) and Romania (2007).
Vagyis Bulgária, Görögország, Magyarország, Írország, Lettország, Litvánia és Szlovákia nem írta alá és nem is ratifikálta az OPCAT-ot mostanáig.
Therefore, Bulgaria, Greece, Hungary, Ireland, Latvia, Lithuania and Slovakia have so far neither signed nor ratified the OPCAT.
; sürget valamennyi, az OPCAT-ot eddig még alá nem író és ratifikáló EU-tagállamot ennek megtételére az elkövetkező év során;
; urges all EU Member States which have not so far signed and ratified the OPCAT to do so in the coming year;
üdvözli a minden személy erőszakos eltűnés elleni védelméről szóló nemzetközi egyezmény megszületését; kéri, hogy ezt minden EU-tagállam haladéktalanul írja alá és ratifikálja;
Welcomes the launch of the International Convention for the Protection of All Persons from Enforced Disappearance; asks all EU Member States to sign and ratify it promptly;
ajánlja, hogy az EU továbbra is hasonló módon kezelje a kínzás egyes eseteit a kínzásról szóló iránymutatások értelmében, mint teszi azt a halálbüntetés egyes eseteivel a halálbüntetésről szóló iránymutatások értelmében;
Recommends that the EU continue to raise individual cases of torture under the torture guidelines in the same way as it has done with death penalty cases under the death penalty guideline;
támogatja a Tanács határozatát, amely szerint egyes diplomáciai megállapodások eredményeit nyilvánosságra hozzák, és ezt a lépést a nagyobb átláthatóság felé tett előrehaladásként értékeli; kéri a Tanácsot és a Bizottságot, hogy vegye különösen figyelembe a kínzásról és más kegyetlen, embertelen vagy megalázó bánásmódról vagy büntetésről szóló EU-iránymutatások végrehajtására vonatkozó parlamenti vizsgálat következtetéseit és ajánlásait;
Approves of the Council's decision to make the terms of certain demarches public, and recognises this step as progress towards greater transparency; asks the Council and the Commission to take into particular consideration the conclusions and recommendations of Parliament's study concerning implementation of the EU guidelines on torture and other cruel, inhuman or degrading treatment or punishment;
hangsúlyozza, hogy bár az említett iránymutatásokat már 2001-ben elfogadták, minimális volt a politikai párbeszédek, nyilatkozatok és diplomáciai lépések alkalmazása a kínzás tényleges gyakorlatával összefüggésben; ösztönzi a jövőbeli elnökségeket, hogy végezzék el a kínzásra vonatkozó iránymutatások értékelését, vizsgálatát és az ezekkel kapcsolatos tervezést; felhívja a Tanácsot, hogy vegye figyelembe a Külügyi Bizottság emberi jogi albizottsága által e tárgyban kért tanulmányban szereplő ajánlásokat az említett iránymutatások jövőbeli értékelési folyamata során; ösztönzi az EU-t, hogy bővítse a végrehajtás körét, különösen az egyes esetek megállapítására és az ezekkel kapcsolatos diplomáciai lépések megtételére vonatkozó eljárás kialakítása útján a kiválasztott országokban;
Underlines that, although those guidelines were adopted as long ago as 2001, the use of political dialogues, declarations and demarches in relation to the actual practice of torture has been minimal; encourages future Presidencies to carry out an assessment, evaluation and planning for the torture guidelines; calls on the Council to take into consideration the recommendations provided by the study on this matter requested by its Subcommittee on Human Rights within the Foreign Affairs Committee in the future process of evaluation of those guidelines; encourages the EU to broaden the scope of implementation, in particular by developing a procedure to identify and demarche on individual cases in selected countries;
ajánlja a német és a portugál elnökségeknek, hogy adott esetben folytassák a diplomáciai lépéseket a kínzásra vonatkozóan; hangsúlyozza azonban, hogy a diplomácia önmagában kevés, és más, konzisztens módon és a helyi helyzet alapos elemzését követően végrehajtott kiegészítő intézkedések is szükségesek, például a kínzás és a megalázó bánásmód területén működő civil társadalmi csoportokkal való kapcsolatok megerősítése útján, a kínzás és a megalázó bánásmód egyes eseteinek kezelésére vonatkozó hatékony módszerek kialakításával, a jól ismert emberi jogvédők bevonása és annak biztosítása mellett, hogy az EU-küldöttségek kínzás és megalázó bánásmód elleni küzdelmet célzó intézkedései harmadik országokban koherensek és folyamatosak legyenek;
Recommends to the German and Portuguese Presidencies that they continue the series of demarches on torture when and where relevant; underlines nevertheless that demarches alone are not enough and that other complementary actions should be carried out consistently and after thorough analysis of local situations, for example by strengthening relations with civil society groups working in the field of torture and ill-treatment, considering efficient ways to address individual cases of torture and ill-treatment in addition to those involving well-known human rights defenders and ensuring the coherence and continuity of action of EU missions committed to fighting torture and ill-treatment in third countries;
hangsúlyozza, hogy az elnökség vagy a Tanács titkárságának az adott ENSZ-bizottságokban való rendszeres jelenléte, illetve az Európa Tanáccsal és annak a kínzás megakadályozásával foglalkozó bizottságával folytatott további együttműködés lényeges, hasznos, tényleges hozzájárulás az egyes országokat érintő diplomáciai lépések tekintetében;
Emphasises that the regular presence of the Presidency or the Council Secretariat in the relevant UN Committees as well as further cooperation with the Council of Europe and its Committee for the Prevention of Torture can result in substantial and useful material input into decision-making concerning demarches towards certain countries;
sürgeti a Tanácsot és a Bizottságot, hogy folytassák a diplomáciai lépések gyakorlatát az EU valamennyi nemzetközi partnere tekintetében a kínzás és a megalázó bánásmód alkalmazását tiltó nemzetközi egyezmények ratifikálását illetően továbbá a kínzás túlélőinek rehabilitálására vonatkozó rendelkezések vonatkozásában; felhívja az EU-t, hogy tekintse a kínzás és a megalázó bánásmód elleni küzdelmet az emberi jogi politikája fő prioritásának, különösen az EU-iránymutatások és más EU-eszközök, mint pl. az EIDHR kibővített végrehajtása útján, valamint annak biztosításával, hogy az EU tagországok tartózkodjanak a diplomáciai biztosítékok alkalmazásától az olyan harmadik országok esetében, ahol ténylegesen fennáll annak a kockázata, hogy az embereket kínzásnak vetik alá vagy megalázó bánásmódban részesítik;
Urges the Council and the Commission to continue the practice of demarches in respect of all of the EU's international partners regarding the ratification of international conventions banning the use of torture and ill-treatment, as well as the provisions of rehabilitation to torture survivors; calls on the EU to regard the fight against torture and ill-treatment as a top priority of its human rights policy, in particular through enhanced implementation of the EU guidelines and all other EU instruments such as the EIDHR and by ensuring that EU Member States refrain from using diplomatic assurances with third countries where there is a real risk of people being subjected to torture or ill-treatment;
újólag megerősíti, hogy a nők nemi szervének megcsonkítása a testi integritáshoz fűződő emberi jog megsértése, és riasztónak találja azon kísérleteket, amelyek ilyen csonkítási cselekményeket a szokásos orvosi gyakorlatokkal egyazon kategóriába kívánnak helyezni;
Reaffirms that female genital mutilation is a violation of the human right to physical integrity and is alarmed at attempts to place such acts of mutilation in the same category as standard medical practices;
A gyermekek és a fegyveres konfliktusok (CAAC)
Children and armed conflict (CAAC)
üdvözli az ENSZ főtitkára gyermekekkel és fegyveres konfliktusokkal foglalkozó különleges képviselőjének, Radhika Coomaraswamy-nak 2006 áprilisában történt kinevezését, akinek feladata olyan stratégiák megállapítása, amelyek útján kézzelfogható védelemben részesíthetők a fegyveres konfliktusokban érintett gyermekek, illetve biztosítható a nemzetközi gyermekvédelmi szabványok és normák teljes körű végrehajtása;
Welcomes the appointment of Ms Radhika Coomaraswamy as Special Representative of the UN Secretary-General for Children and Armed Conflict in April 2006, with the mandate of defining strategies to deliver tangible protection for children affected by armed conflict and to ensure the full implementation of international child protection standards and norms;
üdvözli a "Háború Nélkül Élő Gyermekek" című konferenciának a francia külügyminiszter és az UNICEF által 2007 februárjában történő közös megszervezését, továbbá a fegyveres erőkkel vagy fegyveres csoportokkal kapcsolatba kerülő gyermekekről szóló párizsi elvek és iránymutatások elfogadását mint olyan fontos lépést, amely a nemzetközi közösséget a védelem előmozdítására, a tudatosság növelésére és a fegyveres konfliktusokban részt vevő gyermekek kérdése számára a békefenntartásban és a béke megteremtésében központi szerep biztosítására;
Welcomes the joint organisation by the French Foreign Minister and the UN Children's Fund (UNICEF) of the Conference entitled "Free Children from War" in February 2007, and the adoption of the Paris Principles and guidelines on children associated with armed forces or armed groups, as an important step in motivating the international community to promote protection, to raise awareness and to make the issue of children in armed conflicts central to peacekeeping and peace-building;
hangsúlyozza, hogy a katonalányok különös aggodalomra adnak okot, mivel leszerelésüket követően egyrészt szexuális kizsákmányolás, másrészt pedig nagyon gyakran kiközösítés áldozataivá válnak közösségeiken belül, és felhív olyan intézkedések meghozatalára, amelyek kifejezetten az ő problémáikkal foglalkoznak, és segítenek nekik abban, hogy leszerelésüket követően sikerüljön beilleszkedniük, és visszatérniük a civil életbe;
Stresses that girl soldiers give particular cause for concern, being victims of both sexual exploitation and all too frequent ostracism within their communities following their demobilisation, and calls for measures specifically addressing their problems and helping them to adapt following their demobilisation and return to civilian life;
felhívja a tagállamokat, hogy ratifikálják a gyermekek jogairól szóló egyezményhez csatolt, választható jegyzőkönyveket;
Calls on all the Member States to ratify the optional protocols to the Convention on the Rights of the Child;
megjegyzi, hogy számos országban – ideértve az EU egyes tagállamait is – folyik gyermekek fegyveres konfliktushelyzetekre történő kiképzése; felhívja mindezen országokat, hogy tegyenek intézkedéseket annak biztosítására, hogy 18 év alattiak ne kaphassanak fegyveres konfliktushelyzetre vonatkozó kiképzést;
Notes that many countries, including some EU Member States, train children for armed conflict; calls on all countries to take steps to ensure that persons under the age of 18 are not given training for armed conflict;
üdvözli a 2006 áprilisában az osztrák elnökség által elfogadott végrehajtási stratégiát (IS), amely egyedi ajánlásokat fogalmaz meg az intézkedéseket illetően, illetve az ebben szereplő azon megállapításokat, hogy az emberi jogok kérdését rendszerszerűen figyelembe kell venni az EBVP-műveletek tervezésének korai szakaszában; méltatja a finn elnökség az IS alkalmazására irányuló erőfeszítéseit, sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy az EU rendelkezésére álló politikai eszközöket (úgymint a diplomáciai lépéseket és a politikai párbeszédeket) nem alkalmazták az azokban rejlő teljes körű potenciál kihasználásával az iránymutatások 2003-ban történt elfogadása óta;
Welcomes the Implementation Strategy (IS) adopted in April 2006 by the Austrian Presidency, which identifies specific recommendations for action, and its indications that human rights issues should be considered systematically in the early stages of the planning of European Security and Defence Policy (ESDP) operations; praises the efforts made by the Finnish Presidency with a view to implementation of the IS; regrets that political tools available to the EU (such as demarches and political dialogues) have not been applied to their full potential since the adoption of the guidelines in 2003;
hangsúlyozza annak fontosságát, hogy az IS mellett továbbra is az iránymutatásokra összpontosítsanak, mivel az iránymutatások jóval teljesebb körűek; sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a finn elnökség csak kevés diplomáciai és egyéb lépést tett a CAAC tekintetében; ragaszkodik ahhoz, hogy az EU fenntartsa a magas minőségi és alapossági normákat a CAAC nyomon követése és az ezzel kapcsolatos jelentéstétel során;
Emphasises the importance of continuing to focus on the guidelines in addition to the IS, inasmuch as the guidelines are more holistic; regrets that the Finnish Presidency undertook only very few demarches and other steps regarding CAAC; insists that the EU maintain high standards of quality and depth when monitoring and reporting on CAAC; urges the Commission and the High Representative for the CFSP to ensure that future Presidencies are fully aware of the IS;
kéri a Bizottságot és a Tanácsot, hogy készítsen listát azon kérdésekről, amelyekről a delegációk vezetőinek jelentést kell tenniük, a rendszeres jelentéstételben való segítésük céljából; kéri a Bizottságot és a Tanácsot, hogy készítsen kritériumlistát annak meghatározása érdekében, hogy egy ország "prioritás"-e, és kéri, hogy a Bizottság és a Tanács konzultáljon többet az érintettekkel véleményük kikérésére tekintettel; sürgeti a Bizottságot és a Tanácsot az IS-ajánlásokban javasolt módon olyan dokumentum elkészítésére, amely javaslatokat tartalmaz az ENSZ Biztonsági Tanácsa által hozott 1612(2005) határozatot illetően;
Asks the Commission and the Council to draw up a list of questions for heads of mission to refer to in order to assist them in their regular reporting; asks the Commission and the Council to draw up a list of criteria determining whether or not a country is a "priority", and asks that the Commission and the Council consult more with stakeholders with a view to seeking their opinions; urges the Commission and the Council to produce a paper, as suggested in the IS recommendations, containing proposals as to how to implement UN Security Council Resolution 1612 (2005);
felhívja a Bizottságot, hogy a CAAC szempontjainak minden területen történő érvényesítésével megfelelőbben tükrözze az iránymutatások céljait, ideértve a fejlesztési együttműködést is;
Calls on the Commission to better reflect the aims of the guidelines by mainstreaming CAAC in all areas, including development cooperation;
üdvözli a Bizottság által 2006 elején olyan célból elindított ajánlattételi felhívást, hogy finanszírozásra válasszon ki olyan projekteket, amelyek a nők és gyermekek kereskedelme elleni küzdelemre, illetve fegyveres konfliktusokban a sérülékeny rétegek – különösen a gyermekek – jogainak védelmére irányulnak;
Welcomes the call for proposals launched by the Commission in early 2006 with a view to selecting for funding projects that fight against the trafficking of women and children and seek to protect the rights of vulnerable groups in armed conflicts, especially children's rights;
üdvözli továbbá a leszerelés, a demobilizáció és reintegráció támogatására irányuló EU-koncepció 2006. decemberi elfogadását, amely hangsúlyozottan és módszeresen utal a gyermekekre, üdvözli továbbá a gyermekek leszerelésére, demobilizációjára és reintegrációjára vonatkozó "fokvárosi elvek" felülvizsgálatára irányuló, az UNICEF által vezetett folyamatnak (az ECHO vagyis, a Bizottság humanitárius segítségnyújtásért felelős főigazgatósága útján) biztosított EK-támogatást;
Welcomes also the adoption in December 2006 of the EU Concept for support to Disarmament, Demobilisation and Reintegration, containing strong and systematic references to children, and EC support (via the Commission's Directorate-General for Humanitarian Aid, ECHO) to the UNICEF-led process of revision of the "Cape Town Principles" on the disarmament, demobilisation and reintegration of children;