natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A DAC-kritériumok értelmében a támogatások és a beruházások tekintetében a kínai segítség nem minden esetben minősülne támogatásnak.
On aid and investment, Chinese assistance would often not qualify as aid according to DAC criteria.
A sokat hangoztatott 5 milliárd USD összegű Kína–Afrika Fejlesztési Alap elsősorban a kínai vállalkozások és azok afrikai projektjeinek támogatását célozza.
The much trumpeted 5 billion USD China-Africa Development Fund is indeed mostly aimed at supporting Chinese enterprises and their projects in the continent.
A kínai támogatások és beruházások gyakran megkötéseket tartalmaznak, és rendszerint kínai munkaerő bevonásával folynak.
Chinese aid and investments are often tied and normally involve Chinese workers.
A kínai kölcsönök – hiábavaló próbálkozások arra, hogy a támogatást összekapcsolják az emberi jogokkal, a demokráciával és a felelősségteljes kormányzással – szintén nehézségeket okozhatnak az afrikai kormányoknak, mivel hosszú távra lekötik erőforrásaikat és csökkentik az IFI-finanszírozásra való jogosultságot.
Chinese loans, frustrating efforts to link aid to human rights, democracy, and good governance, can also create difficulties for African governments, by tying up resources in the long term and reducing eligibility for IFI financing.
A kínai beruházási és támogatási tervek kétségkívül vonzók az afrikai partnerek számára.
China’s investments and aid plans are obviously attractive to African partners.
Csakúgy, mint Kína vétójoga az ENSZ Biztonsági Tanácsában.
So is China’s veto power at the UNSC.
Ez a partnerség azonban sokkal előnyösebb is lehet, ha Afrika határozhatja meg a feltételeket – ez pedig tisztességes üzleteket és a termelt tőke megfelelő kezelését jelenti.
But this partnership can be much more beneficial if Africa is able to determine conditions: fair deals and proper management of the capital generated.
Az afrikai országok növelhetik alkupozíciójukat, ha közösen tárgyalnak, és ebből adódóan jelentős szereppel bírnak az olyan szervezetek, mint az Afrikai Unió vagy a NEPAD.
African countries can increase their bargaining power by negotiating jointly, hence the importance of organisations such as the AU or NEPAD.
Az erőforrások kiaknázásának illegális gyakorlatai, amelyeket tovább súlyosbít az afrikai kormányok azok képességének hiánya, hogy felügyeljék a kitermelési tevékenységeket, nagyobb átláthatóságot és elszámoltathatóságot kívánnak meg.
Illegal practices in resource exploitation, aggravated by the lack of capacity of African governments to supervise extractive activities, require greater transparency and accountability.
Afrikának támogatnia kell az EITI hatályának kiterjesztését, a „tedd közzé, amit fizetsz” elvtől a „tedd közzé, hogy milyen károkat okozol” elv felé való elmozdulással.
Africa should support the expansion of the scope of the EITI, moving from ‘publish what you pay’ to ‘publish what you damage’.
Ami a környezeti hatást illeti, Kína folytatja az afrikai országokból származó fa és elefántcsont illegális behozatalát, és több kínai projekt – mint például a szudáni Merowe duzzasztógát – súlyos környezeti károkat okoz.
As for environmental impact, China continues to import illegal timber and ivory from African countries, and serious environmental damage is caused by Chinese projects, such as the Merowe dam in Sudan.
A béke és a biztonság terén Kína számos afrikai rezsimre kiterjesztette katonai együttműködését.
In the field of security and peace, China has extended military cooperation to several African regimes.
Szudánba és Zimbabwéba érkezik a legtöbb kínai fegyver.
Sudan and Zimbabwe are major recipients of Chinese arms.
Az ENSZ Biztonsági Tanácsa állandó tagjaként fennálló felelősségeire tekintettel sürgetni kell Kínát, hogy az állam-központú biztonság előnyben részesítése helyett támogassa az „emberi biztonságot”.
In view of its responsibilities as a permanent member of the UN Security Council, China must be urged to move from favouring state-centred security to supporting “human security”.
Több csapattal a térségben Kína jobban megértheti, hogy miért szükséges a „védelmi felelősség” vállalása.
With more troops on the ground, China may better understand why it is necessary to assume the "responsibility to protect".
Sok esetben a Kínával szemben felhozott bírálatok bizonyos mértékig a nyugat múltbéli és a jelenben elkövetett hibáit tükrözik: kereskedelmi szabályok és szubvenciók, fegyverszállítás, kettős mérce stb.
Many of the criticisms made against China mirror, to a certain extent, Western mistakes, past and present: trade rules and protective subsidies, supplying weapons, double standards, etc.
Ezenkívül az olcsó, Kínában gyártott („made in China”) termékek iránti nyugati étvágy szintén hozzájárul Kína – azaz a jelenkor világának gyára – természeti erőforrások iránti csillapíthatatlan éhségéhez.
Moreover, the Western appetite for cheap “made in China” products also contributes to China’s - today’s world factory - bulimia for natural resources.
Az európaiak ne tegyenek úgy, mintha a „jó szereplők” lennének e háromszögben, mivel az afrikai országok okkal éreznek csalódottságot és bizalmatlanságot velük szemben, amennyire Kínával szemben is.
Europeans should not pretend to be the “good player” in this triangular relationship, for African countries have reasons to be frustrated and suspicious of them, as much as of China.
Az afrikai vezetők élnek azon jogukkal, hogy utolérjék a jelen iparosodási szintjét, vállalva az ezzel járó szennyezést.
African leaders invoke the right to catch up with industrialisation, with the inherent pollution costs.
Az afrikaiak további érve, hogy Afrika megsegítése az igazság kérdése, nem pedig jótékonykodás.
Africans also argue that assisting Africa is a matter of justice, not charity.
A vádaskodás helyett az EU-nak, Afrikának és Kínának kötelezettséget kell vállalnia és együtt kell működnie Afrika fenntartható fejlődése érdekében.
Instead of entering the blame game, the EU, Africa and China should engage and cooperate for the sustainable development of Africa.
Kína korábban érzékenynek mutatkozott a nemzetközi elvárásokra.
China has shown itself to be sensitive to international expectations.
Kína külpolitikája: az „üzlet az üzlet” elvtől a „csendes forradalomig”
China ’s foreign policy: From ‘business is business’ to ‘quiet revolution’
Kína a „szuverenitás és a nem beavatkozás” elvén alapuló „független külpolitikát” hirdet és afrikai jelenlétét szigorúan üzleti jellegűnek állítja be.
China proclaims an “independent foreign policy”, based on the principles of “sovereignty and non-interference ” and presents its involvement in Africa as strictly business.
Ez azt jelenti, hogy az afrikai kormányoknak támogatásokat és kölcsönöket nyújt, állítólag mindenféle kikötés nélkül – de természetesen mindig ott van egy „Tajvan-záradék” vagy a nyomás a dalai láma elutasítására.
This means that aid and loans are provided to African governments on a supposedly "no-strings attached" basis - but, of course, there is always a “Taiwan clause” and pressure to shun the Dalai Lama.
Valójában Kína afrikai jelenléte politikai hatást gyakorol.
In fact, China’s presence in Africa does have political impact.
Kína „csak kereskedelem, semmi politika” megközelítése – a semlegesség biztosítása helyett – egyes afrikai diktátoroknak politikai és pénzügyi támogatást jelent a hatalom megőrzéséhez.
Its ‘trade only, no politics’ approach, rather than ensuring neutrality, provides some African dictators with political and financial support to stay in power.
Például Szudán és Zimbabwe akkor fordult Kínához, amikor fokozódtak a rendszerüket érő nemzetközi bírálatok.
For instance, Sudan and Zimbabwe turned to China when international criticism increased on the regimes.
2004-ben Angola megszakította tárgyalásait az IMF-fel, amikor Kína 2 milliárd USD összegű kölcsönt ajánlott fel számára, a korrupcióra vagy az átláthatóságra vonatkozó feltételek nélkül: ez készpénzt jelent, amely lendületet ad a kormányzó pártnak a közelgő választások küszöbén.
In 2004, Angola broke off negotiations with the IMF, when China offered a 2 billion USD loan, without conditions on corruption or transparency: a cash flow which represents a financial boost to the ruling party in the run up to forthcoming elections.
Tehát egyre erősödnek a Kína afrikai beavatkozását érő bírálatok.
Criticism of Chinese ‘intervention’ in Africa is thus becoming stronger.
Kínai ügynököket támadtak meg Nigériában, Etiópiában és Nigerben.
Chinese agents have been attacked in Nigeria, Ethiopia and Niger.
Az eddigi legsúlyosabb incidensben, 2007 áprilisában kilenc kínai dolgozó és legalább 65 etiópiai vesztette életét, amikor ogadeni gerillák Kelet-Etiópiában megtámadtak egy olajipari létesítményt; a külföldi vállalatokat óvták attól, hogy az etióp kormánnyal együttműködve kitermeljék a régió természeti erőforrásait.
In the worst case to date, nine Chinese workers and at least 65 Ethiopians were killed in April 2007, when Ogaden guerrillas attacked an oil installation in Eastern Ethiopia; foreign companies were warned against working with the Ethiopian government to exploit the region's natural resources.
Számos egyéb incidens okán Kína kénytelen felismerni, hogy nem létezik olyan, hogy „politikamentes” kőolaj- vagy ásványianyag-kitermelési szerződés.
Various other incidents are making China realise that there is no such thing as “politics-free” oil or mineral contracts.
Számos Kína-ellenes felkelés is történt Afrikában.
A number of anti-Chinese riots have also occurred in Africa.
A növekvő problémák miatt Kína kezdi megérteni, hogy alkalmazkodnia kell.
Due to such mounting problems, China is understanding that it must adapt.
Erre Szudán a legjobb példa: Kína vétóval fenyegette az ENSZ Biztonsági Tanácsának Darfúrról szóló határozatát, hogy gazdasági érdekeit védje Khartoumban; de az olimpiai játékok bojkottálására vonatkozó nemzetközi fenyegetések hallatán Peking különleges képviselőt nevezett ki (2007. április), és a kínai nyomás miatt Khartoum elfogadta az Annan-tervet.
The best example is Sudan: China threatened to veto UNSC resolutions on Darfur, in order to protect its economic interests in Khartoum; but, when international threats to boycott the Olympic Games were heard, Beijing named a special representative (April 2007) and Chinese pressure led to Khartoum's acceptance of the Annan plan.
Peking emellett leépíti Zimbabwéval fennálló kapcsolatait: 2007-ben Harare nem szerepelt Hu elnök afrikai körútjának állomásai között, és időközben Peking bejelentette, hogy a humanitárius segély kivételével visszavon minden támogatást.
Beijing is also scaling down relations with Zimbabwe: in 2007, Harare was not included in the African tour of President Hu and, in the meantime, Beijing announced withdrawal of all assistance except humanitarian aid.
A darfúri válság által kiváltott nemzetközi reakciókat és a közelmúltban Burmában történt brutális elnyomási kísérletet látva Kína felismerheti, hogy az elnyomó rendszereknek nyújtott feltétel nélküli támogatás és a nemzetközi elszigeteltség nem szolgálja érdekeit.
International reactions to the Darfur crisis and the recent brutal repression in Burma may be making China realise that unconditional support to oppressive regimes and international isolation are not in its best interest.
Emellett a hanyatló gazdaságokba és a törékeny államokba való befektetéssel járó kockázatok egyre világosabbá válnak Peking számára: a szudáni olajmezők, amelyek egybeesnek a konfliktusövezetekkel, azt mutatják, hogy a csővezetékekbe történő beruházások csak akkor nyereségesek és fenntarthatók, ha garantált a biztonság.
Also the risks of investing in failing economies and fragile states may be becoming clearer to Beijing: oil fields in Sudan coinciding with conflict zones show that investing in pipelines is only profitable and sustainable if security is ensured.
A biztonság pedig nem hosszú életű ott, ahol emberi jogi visszaélésekkel vagy tisztességtelen kormányzással kapcsolatos konfliktusok vannak jelen.
And security is not long-lasting where there is conflict associated either with human rights violations or bad governance.
A néhányak által Kína külpolitikájában „csendes forradalomnak” nevezett irány ellenére Peking várhatóan nem fog korlátlanul alkalmazkodni: e korlátokat az alapvető jogok, szabadságok és az elszámoltathatóság érvényesülésének otthoni alacsony szintje határozza meg.
Despite what some already call a “quiet revolution” in China’s foreign policy, limits are to be expected on how much Beijing will be willing to adapt: limits determined by the poor level of basic rights, freedoms and accountability enacted at home.
Ezért az EU-nak nem csak azt kell mérlegelnie, hogy miként ösztönözze Kínát egy felelősségteljesebb afrikai jelenlétre, hanem azt is számba kell vennie, hogy mit tegyen akkor, ha Kína nem reagál a nemzetközi felhívásokra.
The EU should, therefore, not only consider how to encourage China to assume a more responsible engagement in Africa, but also what to do in case China does not respond to international demands.
Verseny vagy mindenki számára előnyös partnerség?
Competition or win-win partnership?
Az EU előtt álló kihívások
Challenges for the EU
Az Európai Uniónak közös megközelítést kell kidolgoznia Kínára vonatkozóan, felülkerekedve a nemzeti érdekekből adódó széthúzáson, ami aláássa Európa azon képességét, hogy befolyásolhassa a kínai külpolitikát.
The EU needs to develop a common approach towards China, overcoming divergences caused by national interests, which undermine Europe's ability to influence Chinese foreign policy.
A közös uniós megközelítésnek a kötelezettségvállaláson kell alapulnia.
A common EU approach should be based on engagement.
Az EU-nak ösztönöznie kell Kínát, hogy vállaljon hangsúlyosabb szerepet a válságrendezésben, a békefenntartásban és az adományozói kerekasztal-megbeszéléseken.
The EU should encourage China to play a bigger role in conflict mediation, peace-keeping and donor roundtables.
Ha a kötelezettségvállalás nem működik, az EU-nak nem szabad alábecsülni azt az erőt, amit Kína csendes és nyilvános bírálása képvisel.
When engagement does not work, the EU should not underestimate the power of privately and publicly criticising China.
Az EU tagállamai és az ENSZ Biztonsági Tanácsának tagjai nem riadhatnak vissza attól, hogy hagyják Kínát, hogy egyedül megvétózza az ENSZ Biztonsági Tanácsa határozatait, ezzel nyilvánvalóvá téve az ország elszigeteltségét.
EU Member States and UNSC members should also not hesitate, if necessary, to let China veto UNSC resolutions alone, putting in evidence its isolation.
Az Európai Uniónak szakítania kell az Afrikával való kapcsolatát körüllengő, a történelmi és kulturális kapcsolatokon és a közös nyelveken alapuló ábrándképpel.
The EU should also stop romanticising its relationship with Africa, based on historic or cultural links and common languages.
Európának az Afrikában meglévő jelentős potenciális befolyását valódi politikai és diplomáciai célra kell irányítania, az afrikai fenntartható fejlődés megvalósítása érdekében.
Europe needs to turn its huge potential of influence in Africa into real political and diplomatic clout working for sustainable development in Africa.
Az EU-nak mindenképpen ragaszkodnia kell a feltételekkel történő kötelezettségvállalás politikájához, ugyanakkor ki kell terjesztenie a „pozitív feltételrendszert” az azon kormányoknak, intézményeknek, civil szervezeteknek és médiának nyújtott támogatás növelése által, amelyek előmozdítják az emberi jogokat, a demokráciát és az elszámoltatható kormányzást az afrikai országokban.
It is vital that the EU sticks to its policy of conditional engagement, while also expanding "positive conditionality" by increasing support to governments, institutions, civil society organisations and media that promote human rights, democracy and accountable governance in African countries.
Az EU pedig, mialatt Kína afrikai jelenlétével foglalkozik, nem feledkezhet meg más komoly vagy felemelkedőben lévő szereplőkről sem, úgymint az USA-ról, Brazíliáról és Indiáról.
While engaging with China on Africa, the EU should not overlook relations with other major and emerging players, namely the USA, Brazil and India.
Semmiképpen sem feledkezhetünk meg arról, hogy a Afrika legjobb erőforrásai maguk az afrikai emberek.
It is absolutely crucial to bear in mind that the best African resource is the African people.
A nők, a civil szervezetek, a szabad és a plurális média részvételének elősegítését az EU-nak és az Afrika fejlődéséért dolgozó egyéb partnereknek kiemelten kell kezelniük.
Empowering women, civil society organisations, free and plural media must be priorities of the EU and other partners working for the development of Africa.
Az Európai Parlamentnek prioritásként kell tekintenie a Pánafrikai Parlament és az afrikai nemzeti parlamentek ellenőrzési kapacitásának kiépítésére, valamint arra, hogy Kína Nemzeti Népi Kongresszusával párbeszédet folytasson az Európai Unió és Kína Afrikában folytatott politikájának hatásáról.
Helping to build scrutinising capacities of the Pan African Parliament and African national parliaments should be a priority for the European Parliament, as well as in engaging with China’s NPC on the impact of the EU’s and China’s policies in Africa.
a kínai politikáról és annak Afrikára gyakorolt hatásairól
on China's policy and its effects on Africa
7. szükségesnek tartja, hogy Kína afrikai elkötelezettsége ne csak az energiapolitikai szempontból érdekelt nemzeteket vonja be, hanem vegye fontolóra az együttműködést Afrika minden államával;
Considers it desirable for China's engagement in Africa to include not only nations that are of interest from the point of view of energy policy but for consideration to be given to cooperation with all the African states;
12. úgy véli, hogy az Afrikában megjelenő új külső szereplők és politikai erők – különösen Kína – szerepe szükségessé tette az EU-Afrika „stratégiai partnerség” újraértékelését;
Considers that the role of new external players and political powers emerging in Africa, particularly China, has also forced a re-evaluation of the EU-Africa "strategic partnership";
A. tekintettel az Afrika–EU stratégiai partnerségre, a közös Afrika–EU stratégia és cselekvési tervre (2007) és a kereskedelemről és a regionális integrációról, valamint a tudományról, az információs társadalomról és az űrkutatásról szóló Afrika–EU partnerségre,
A. having regard to the Africa-EU Strategic Partnership, and the Joint Africa-EU Strategy and Action Plan (2007) and to the Africa-EU Partnership on Trade and Regional Integration as well as on Science, Information Society and Space,
B. tekintettel az „EU–Afrika partnerség az infrastruktúra területén”(2007) elindítására, amely tükrözi az infrastrukturális összeköttetések (közlekedés, energia, víz és IKT) terén való beruházások szükségességét a fenntartható fejlődés előmozdítása érdekében,
B. having regard to the launch of the EU-Africa Partnership on Infrastructure (2007), which reflects the need to invest in infrastructure connections (transport, energy, water and ICT) to facilitate sustainable development,
2. rámutat, hogy Kína gyors gazdasági fejlődése az elmúlt húsz évben általában véve jelentős hatással volt az EU és Kína közötti kereskedelmi és gazdasági kapcsolatokra: az EU és Kína közötti teljes kétoldalú kereskedelem 1978 óta több mint hatvanszorosára nőtt, és 2005-ben 210 milliárd eurót tett ki; az EU 1980-as évek elején tapasztalható kereskedelmi többlete 2005-re 106 milliárd eurós deficitre esett vissza, ami az EU legnagyobb kereskedelmi deficitje bárminemű partnerrel, továbbá mára Kína vált az EU második legnagyobb kereskedelmi partnerévé az Egyesült Államok után; 2000-ben az EU kétoldalú piaci hozzáférési megállapodást kötött Kínával, ami lényeges tényezőként játszott szerepet Kínának a WTO-hoz való csatlakozási folyamatában, és ez a csatlakozás több szempontból is megváltoztatta a globális kereskedelmi gyakorlatokat;
Points out that China’s rapid economic development in the past twenty years has had a significant impact on EU-China trade and economic relations in general: total two-way trade has increased more than sixty-fold since 1978 and was worth EUR 210 billion in 2005; the EU has gone from a trade surplus at the beginning of the 1980s to a deficit of EUR 106 billion in 2005, its largest trade deficit with any partner, and China is now the EU’s second largest trading partner after the US; in 2000 the EU concluded a bilateral market access agreement with China, which was an essential milestone in China's WTO accession process, and its accession changed global trade patterns in many different ways;
12. torzulást érzékel a nemzetközi versenyben, mivel a feltörekvő piacokról érkező új versenytársakra nem vonatkoznak az OECD környezetvédelmi, társadalmi és etikai normákra irányuló szigorú szabályai, amelyeket az OECD-tagok nemzeti jogrendjükbe átültettek; ajánlja a Bizottságnak, hogy e normák tekintetében mozgósítson nemzetközi támogatást;
Sees a distortion of international competition, since the new competitors from emerging markets are not subject to the strict OECD regulations on environmental, social and ethical standards, which have subsequently been transposed into the national laws of OECD members; recommends that the Commission muster international support for those standards;
17. felhívja a Bizottságot és a tagállamokat arra, hogy rövid távon alakítsanak ki az afrikai államokkal együtt a nyersanyagaik kitermelésére irányuló stratégiát, mivel hosszú távon érdekükben áll saját nyersanyagaik kitermelésének ellenőrzése, valamint saját nyersanyagaik és feldolgozott termékeik világpiaci forgalmazása;
Calls on the Commission and the Member States to develop in the short term with the African States a strategy for the exploitation of their raw materials, since it is in their own long-term interests to control the extraction of their own raw materials and to market their own raw materials and processed products on the world markets;
19. ajánlja a Bizottság és a tagállamok számára, hogy állapodjanak meg Kínával közös afrikai normák létrehozásáról a helyi munkaerő foglalkoztatása és képzése tekintetében, a nemzetközileg elismert munkaügyi normákkal összhangban; ajánlja a helyi vállalkozókkal és szállítókkal való együttműködést és a technikai know-how átadását; ajánlja a környezetnek a hulladék és a felhasznált anyagok újrafeldolgozása, valamint az energiahatékonysági intézkedések útján történő tiszteletben tartását és védelmét;
Recommends that the Commission and the Member States find an agreement with China to establish common standards in Africa with regard to the employment and training of the local workforce in accordance with internationally recognised labour standards; recommends cooperation with local contractors and suppliers and the transfer of technical know-how; recommends respect for and protection of the environment through the recycling of waste and used materials and energy efficiency measures;
26. elismeri, hogy Afrikában az európai gazdasági beruházások versenyhátrányt szenvednek a kínai projektek és a kínai kormány (vagy teljesen állami tulajdonban lévő vállalatok) által tett ajánlatok nyílt vagy rejtett támogatása miatt, a társadalmi és gazdasági normákból eredő magasabb költségeknek köszönhetően, amely normák alkalmazását a kínai versenytársak elmulasztják, továbbá a kötött kínai támogatásnak köszönhetően, amely megakadályozza, hogy a kínai támogatásból finanszírozott projektekhez európai vállalkozások is csatlakozzanak, valamint az európai vállalatok részéről a finanszírozási és beruházási kockázatfedezési eszközökhöz való korlátozott mértékű hozzáférésnek köszönhetően;
Recognises that European economic investment is at a competitive disadvantage in Africa due to open or hidden subsidising of Chinese projects and offers made by the Chinese government (or wholly State-owned companies), due to higher costs caused by social and economic standards which Chinese competitors do not apply, due to tied Chinese aid which prevents European companies from joining the projects financed by Chinese aid and due to limited access to financing and investment risk coverage instruments for European companies;