natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A nemzetközi nőnap kihirdetésének éve (1910) és az ENSZ általi intézményesítése között azonban sok évnek kellett eltelnie.
Many years were to pass, however, between the declaration of International Women’s Day (1910) and its official establishment by the UN.
1972 márciusában Hertta Kuusinen finn kommunista képviselő, a Nemzetközi Demokratikus Nőszövetség második elnöke javasolta a Nők helyzetével foglalkozó Bizottság (CSW) számára, hogy az ENSZ nyilvánítson egy napot „nemzetközi nőnapnak” annak érdekében, hogy felhívja az Egyesült Nemzetek és az egész világ figyelmét a nők helyzetére és sajátos problémáira.
In March 1972 Hertta Kuusinen, a Communist member of the Finnish Parliament and second chairperson of the Women’s International Democratic Federation (WIDF), proposed to the Commission on the Status of Women (CSW) that the UN declare an ‘International Women’s Year’ in order to draw the attention of the UN and the world to the situation of women and their specific problems.
A javaslatot más nőszervezetek is támogatták, a CSW pedig javasolta az ENSZ Közgyűlésének, hogy nyilvánítsa 1975-öt a nők nemzetközi évének; erről 1972 decemberében született határozat.
This proposal was supported by other women’s organisations, and the CSW recommended that the UN General Assembly declare 1975 International Women’s Year; the Assembly took a decision to that effect in December 1972.
A nők nemzetközi évéről (1975) és az ENSZ által meghirdetett Nők Évtizedéről (1975–1985) hozott határozatok világszerte számos fellépést indítottak el.
The decisions on the International Women’s Year and the UN Decade for Women (1975-1985) inspired action in every part of the world.
Az Európai Unióban a különböző Szerződések a nők és férfiak közötti egyenlőséget mint az Unió egyik alapelvét és egyetemes emberi jogot ismerték el, de még mindig jelentős egyenlőtlenségek vannak a politikai valóság és a nők életkörülményei terén, annak ellenére, hogy az évek során számos irányelv és állásfoglalás került elfogadásra a megkülönböztetés elleni küzdelem érdekében.
In the EU, the Treaties have recognised gender equality as one of the EU’s fundamental principles and a universal human right, but substantial inequalities can still be seen in political reality and women’s everyday lives, even though several directives and many resolutions have been adopted over the years with the aim of combating discrimination.
A nők és férfiak közötti egyenlőségre vonatkozó ütemterv és a jelenlegi helyzet
The 2006-2010 Roadmap and the current situation
Bár a nők és férfiak közötti egyenlőségre vonatkozó 2006–2010-es ütemterv bizonyos mértékben rámutatott a nők és férfiak közötti egyenlőség alapvető szempontjaira, hiányzott belőle a gyakorlati megvalósításához szükséges politikai erő, és emiatt csupán szerény eredményeket ért el.
Although it has served to some extent to highlight key aspects of gender equality, the 2006-2010 Roadmap for equality has lacked the political force required to translate it into practice, and the progress actually achieved has thus been modest.
Ehhez hozzájárultak a közösségi szakpolitikákban meglévő ellentmondások is, amelyek miatt több mint 85 millió ember – nagyrészt nő és gyermek – él szegénységben a munkanélküliség, a bizonytalan foglalkoztatási formák, az alacsony jövedelmek és a létminimum szintjét el nem érő nyugdíjak, valamint a minőségi közszolgáltatásokhoz való hozzáférés nehézségei miatt.
Another factor involved in this outcome is the inconsistencies of Community policies, which have produced a situation in which more than 85 million people, mostly women and children, have been reduced to poverty by a combination of unemployment, casual labour, low wages, pensions below the minimum subsistence level, and the difficulties of obtaining access to good public services.
Másrészt a jelenlegi gazdasági és társadalmi válság különösen súlyos következményekkel jár a nőkre nézve, mivel fokozza az egyenlőtlenségeket és a megkülönböztetést.
Furthermore, the current economic and social crisis is having a particularly severe impact on women, exacerbating inequalities and discrimination.
Uniós szinten folyamatosan nőnek a jövedelmi egyenlőtlenségek a nők és a férfiak átlagbérét tekintve (átlagos mértékük meghaladja a 17%-ot), a közvetett megkülönböztetés pedig a nőket és fiatal lányokat érintő munkanélküliség emelkedésével egyre inkább fokozódik.
In terms of men’s and women’s average wages, the disparities are widening, amounting on average to more than 17%, and indirect forms of discrimination tend to increase when unemployment is rising and affecting women and girls.
Még az elmúlt években létrejött munkahelyek is – különösen a fiatalok és a nők számára létrehozottak – nagyrészt bizonytalanok és rosszul fizetettek voltak, és nem tartották tiszteletben az alapvető emberi jogokat, különösen az anyaság tekintetében, hozzájárulva ezzel ahhoz is, hogy a születések száma alacsony.
Even the employment generated in recent years, especially jobs for young people and women, has mainly been insecure and poorly paid and failed to respect fundamental rights, not least where motherhood is concerned, a fact which has also contributed to the low birth rate.
Különösen súlyosak azok a halmozott megkülönböztetések, amelyek a nők bizonyos csoportjait, így például az idős, az eltartottakért felelős, a bevándorló vagy kisebbségekhez tartozó, illetve a fogyatékkal élő nőket érintik.
Among the most serious forms of discrimination are those inflicted in numerous instances on specific categories of women, including older women, women with dependants, women who are migrants or belong to minorities, and women with disabilities.
Intézményi szintű intézkedések
Measures at institutional level
Bár az egyenlőségi politikák fejlettségi szintje a különböző tagállamokban eltérő, alapvető fontosságú a forrásokhoz, a jogokhoz és a hatalomhoz való egyenlő hozzáférés biztosítása, amihez strukturális és kulturális változásokra van szükség, fel kell számolni a sztereotípiákat, és elő kell mozdítani az egyenlőséget, hogy e téren előrelépés és ne visszalépés történjen.
Although the Member States’ equality policies have reached different stages of development, what is essential in every case is to guarantee equal access to resources, rights, and power, implying a need to bring about structural and cultural change, eliminate stereotypes, and promote equality with a view to achieving it in a context of progress as opposed to retrogression.
A meglévő kihívások és az eddig szerzett tapasztalatok azt mutatják, hogy fokozni kell a nők jogainak összehangolását, terjesztését és előmozdítását, bevonva a nőszervezeteket a megkülönböztetés és az egyenlőtlenségek elleni harcba.
Existing challenges and the experience acquired suggest that women’s rights need to be coordinated more closely, publicised more widely, and promoted more effectively, and that women’s organisations need to play a role in combating discrimination and inequalities.
Ezért fontos, hogy a nők és férfiak közötti egyenlőségre vonatkozó új uniós stratégia cselekvési tervet és politikai kötelezettségvállalást jelentsen a pekingi cselekvési platformra épülve, és hogy azt az Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követően a Tanács fogadja el annak érdekében, hogy nagyobb politikai erőt kölcsönözzön neki és új lendületet adjon az egyenlőségi politikának, figyelembe véve, hogy a nők és a fiatal lányok emberi jogai az egyetemes emberi jogok elidegeníthetetlen, elválaszthatatlan és szerves részét képezik.
That is why the EU’s new gender equality strategy needs to be an agenda for action and a political commitment based on the Beijing Platform for Action; after consulting Parliament, the Council should adopt the strategy in order to lend greater political weight and provide fresh impetus for gender equality policy, bearing in mind that the human rights of women and girls form an inalienable and indivisible integral part of universal human rights.
Az előadó emellett javasolja, hogy évente háromoldalú egyeztetésre kerüljön sor a Tanács, a Bizottság és az Európai Parlament között a nők és férfiak közötti egyenlőségre vonatkozó uniós stratégia előrehaladásáról.
In addition, the Council, the Commission, and Parliament should hold an annual tripartite meeting to review the progress of the strategy.
Ugyanakkor tekintettel arra, hogy ebbe a folyamatba a nőket és a nőszervezeteket is be kell vonni, javasoljuk a nők és férfiak közötti egyenlőségről szóló évenkénti konferencia megrendezését is, amelyen a különböző tagállamok nőszervezetei és szakszervezetei, európai parlamenti képviselők, az Európai Bizottság és a Tanács tagjai, valamint a nemzeti parlamentek képviselői vennének részt, és amely minden évben más témának szentelne különös figyelmet.
Given that women and the organisations representing them need to be involved in the whole process, a conference on gender equality, attended by women’s organisations and trade unions from the Member States and Members of Parliament, the Commission, the Council, and the national parliaments should be held annually, focusing each year on a predetermined theme.
A Nemek Közötti Egyenlőség Európai Intézetének haladéktalanul meg kell kezdenie teljes körű működését, és ki kell dolgozni azokat a mutatókat, amelyek alapján minden területen követni lehet a nők és férfiak közötti egyenlőség kérdésének alakulását.
The European Institute for Gender Equality should become fully operational without delay, and all the necessary indicators should be devised to enable equality issues to be kept under review wherever they arise.
Az Európai Bizottság főigazgatóságainak koordinációs mechanizmusokat kell kidolgozniuk, amelyek segítségével folyamatosan nyomon követhetőek a nők és férfiak jog- és esélyegyenlőségét célzó politikák.
The Commission’s directorates-general should set up coordinating machinery to provide permanent follow-up to gender equality and equal opportunities policies.
A nők és férfiak közötti egyenlőségét célzó politikákat integrált módon kell alkalmazni a különböző területeken, így a gazdasági-, a pénzügy-, a kereskedelem-, a társadalom- és a költségvetési politika terén.
The gender equality policies applying in various fields of activity, including the economic, financial, commercial, social, and budgetary spheres, have to based on an integrated approach.
A Bizottságnak és a tagállamoknak terjeszteniük kell a bevált gyakorlatokat, és szóvá kell tenniük azokat az eseteket, amelyekben szisztematikusan megsértik a nők, elsősorban a dolgozó nők jogait, különös tekintettel a „termelési”, „minőségi”, „termelékenységi” és „jelenléti” prémiumok alkalmazására, ami minden esetben az anyasági és apasági jogok feltételekhez kötését, valamint a gyermekek vagy más gondozásra szoruló személyek segítésének, illetve a szakszervezeti és politikai jogok gyakorlásának megnehezítését célozzák.
The Commission and the Member States should publicise examples of good practice and speak out against those cases in which women’s rights, and especially those of working women, are systemically violated; one matter to which particular attention should be drawn is the use of bonuses for ‘production’, ‘quality’, ‘productivity’, or ‘regular attendance’, the invariable purpose of which is to make maternity and paternity rights subject to conditions and create difficulties in terms of supporting children or other dependants, as well as limiting trade union and political rights.
A nők és férfiak közötti egyenlőséggel kapcsolatos kérdésekre az Európai Parlamentben is megkülönböztetett figyelmet kell fordítani a legkülönbözőbb területeken, a bizottságokban és a parlamenti küldöttségekben is.
In Parliament too, across its varied range of activities, extending to committees and parliamentary delegations, particular importance should be assigned to equality issues.
A nők és férfiak közötti jog- és esélyegyenlőséget a mindenkire kiterjedő társadalmi előrehaladás keretében és nem visszalépve kell megvalósítani.
Gender equality and equal opportunities should be achieved in a context of social progress for all and not of retrogression.
Ezért az előadó fontosnak tartja, hogy folytatódjék a pekingi platform (Peking +15) svéd elnökség által elvégzett elemzése annak érdekében, hogy ennek alapján ne csak megfelelő mutatók kerüljenek kidolgozásra, hanem az abban szereplő 12 terület mindegyikére vonatkozóan célokat lehessen kitűzni és el lehessen fogadni a szükséges szakpolitikai intézkedéseket.
It is therefore important to build on the analysis of the Beijing Platform (Beijing + 15) with a view not just to developing appropriate indicators, but also to defining goals and adopting the necessary policies in all of the 12 areas covered.
E válságos időkben kiemelt jelentőséget kell tulajdonítani a szegénység elleni küzdelemnek, az annak hátterében álló makrogazdasági, monetáris, munkaügyi és szociálpolitikák felülvizsgálatán keresztül, hogy biztosítani lehessen a nők számára a gazdasági és társadalmi igazságosságot, és stratégiákat lehessen kidolgozni, amelyek előmozdítják a jövedelmek igazságos elosztását, tisztességes minimálbéreket, fizetéseket és nyugdíjakat biztosítanak, több – a munkavállalói jogokat tiszteletben tartó – munkahelyet hoznak létre a nők számára, biztosítják a minőségi közszolgáltatásokhoz való hozzáférést minden nő és fiatal lány számára, valamint javítják a szociális védelmet és az ehhez kapcsolódó, lakóhelyhez közeli szolgáltatásokat, így a bölcsődéket, óvodákat, napköziket, közösségi szabadidő-központokat és a családsegítő szolgálatokat, lehetővé téve, hogy ezekhez valamennyi nő, gyermek és idős ember hozzáférhessen, különösen támogatva az egyedül élő idős nőket.
In this time of crisis, one priority has to be to fight poverty by reforming the macroeconomic, monetary, social, and labour market policies lying at its roots with a view to guaranteeing economic and social justice for women and pursuing strategies to promote fair distribution of income, guarantee a minimum income and decent wages and pensions, create more jobs with rights for women, enable all women and girls to benefit from public services of a high standard, and improve welfare provision and neighbourhood services, for example crèches, nursery schools, kindergartens, day centres, and community leisure and family support centres, making them accessible to women, children, and older people as a whole.
Ezáltal lehetővé válik a munkavállalói jogokat tiszteletben tartó munkahelyek létrehozása a nők számára, és a társadalmi beilleszkedés előmozdítása.
This could afford an opportunity to create jobs with rights for women and help to foster social inclusion.
Sürgős intézkedésekre van szükség a jövedelmek terén tapasztalható megkülönböztetés elleni küzdelem és a munka megbecsülése érdekében, akár a meglévő irányelv felülvizsgálatával, akár a közvetlen és a közvetett megkülönböztetés felszámolására irányuló, pontos célokat követő, fokozatos ágazati tervek kidolgozásával, akár a kollektív tárgyalások, illetve a nők és férfiak egyenlőségével foglalkozó tanácsadók képzésének ösztönzésével és egyenlőségi tervek kidolgozásával a vállalatoknál és más munkahelyeken.
Steps need to be taken as a matter of urgency to combat discrimination in terms of wages and the value to be assigned to work, whether by revising the existing directive or by drawing up phased industry-wide plans, with clear-cut goals, aimed at doing away with direct and indirect forms of discrimination or by encouraging collective bargaining and the training of equality advisers and laying down equality plans for factories and other workplaces.
Nem elég közleményeket kiadni, ahogyan azt az Európai Bizottság tette 2007 júliusában „A nemek közötti bérszakadék elleni küzdelem” című dokumentumával.
It is not enough to submit a communication, as the Commission did in July 2007, on the subject of reducing the gender pay gap.
Az sem elég, hogy csupán elemezzük a jövedelmi különbségek okait.
Nor is it enough to examine the reasons for wage disparities.
Haladéktalanul közzé kell tenni ennek az elemzésnek az eredményeit, remélve, hogy az Európai Bizottság levonja a következtetéseket, és sürgősen lépéseket tesz a nők és férfiak közötti jövedelmi különbségek csökkentése érdekében.
It is essential to reveal the findings, and it is to be hoped that the Commission will draw conclusions and, without fail, put forward measures aimed at narrowing the gender pay gap.
Több intézkedésre van szükség, növelni kell a tudatosságot és több ellenőrzést kell végezni a munkahelyeken annak érdekében, hogy jobb munkakörülményeket biztosítsanak a nők számára, figyelmet fordítva a munkaidőterhekre, az anyasággal és az apasággal kapcsolatos jogok tiszteletben tartására, valamint a munka és a családi élet, illetve a magánélet összeegyeztethetőségére, továbbá szorgalmazva a szülési és a szülői szabadság meghosszabbítását és teljes egészében fizetetté tételét, a fizetett apasági szabadság bevezetését és az e jogokat megkérdőjelező gyakorlatokkal szembeni küzdelmet.
Greater action, awareness-raising, and supervision are needed at the workplace in order to create better working conditions for women, taking into account working times, compliance with maternity and paternity rights and their social function in terms of work-life balance and calling for wider uptake of maternity and parental leave, with full pay, the establishment of paid paternity leave, and remedies where the above rights are challenged.
Olyan szakpolitikákra és fellépésekre van szükség, amelyek minden területen felszámolják a nők elleni erőszakot, előmozdítják a nők emberi jogait, küzdenek a nemi sztereotípiákkal és a társadalmon és a családon belüli megkülönböztetés minden formájával szemben, ideértve a nevelés, az oktatás, a média és a politikai élet terén meglévő megkülönböztetést, valamint síkra szállnak az oktatást és az egyenlőség előmozdítását célzó politikák mellett.
It is necessary to adopt the policies and actions required to eradicate violence against women in every walk of life, promoting women’s human rights, combating gender stereotypes and all forms of discrimination in society and the family, not least in education, training, the media, and politics; policies must serve to educate and to promote equality.
A legnagyobb figyelemmel kell kísérni azon nők helyzetét, akik házastársukkal a mezőgazdaság, a kisipar, a kereskedelem és a halászat területén, illetve kis családi vállalkozásokban dolgoznak, ahol a nők kiszolgáltatottabb helyzetben vannak, mint a férfiak, és újabb intézkedéseket kell előirányozni, amelyek védelmezik az anyaságot, megszüntetik a közvetlen megkülönböztetést, biztosítják a szociális védelmet és biztonságot, továbbá a nőket, köztük az önálló vállalkozói státuszú nőket megillető további jogokat.
Every attention should be brought to bear on the situation of women working with their spouses in agriculture, craft industries, commerce, or fisheries and on that of small family businesses, in which women are in a more vulnerable position than men; new measures should be taken to protect mothers, eliminate indirect discrimination, safeguard welfare provision, social security, and other entitlements accorded to women, including those working in a self-employed capacity.
A szexuális és reproduktív egészség területén tett előrelépések ellenére sok probléma továbbra is fennáll, ezért biztosítani kell, hogy a nők rendelkezhessenek szexuális és reproduktív jogaik felett.
In spite of the progress in the area of sexual and reproductive health, there are still many unresolved problems, and women therefore have to be given control over their sexual and reproductive rights.
Tiszteletben kell tartani az Európai Parlament fontos állásfoglalásait, különösen 2010. február 10-i állásfoglalását az emberkereskedelem megakadályozásáról ( P7_TA(2010)0018 ), illetve „A nők és a férfiak közötti egyenlőségről az Európai Unióban” című állásfoglalását ( P7_TA(2010)0021 ).
It is essential to ensure compliance with a number of important EU resolutions, not least those of 10 February 2010 on preventing trafficking in human beings ( P7_TA(2010)0018 ) and equality between women and men in the EU ( P7_TA(2010)0021 ).
az emberi jogi jogvédőket támogató uniós politikákról
on EU policies in favour of human rights defenders
Előadó: Heidi Hautala
Rapporteur: Heidi Hautala
az emberi jogi jogvédőket támogató uniós politikákról
on EU Policies in favour of human rights defenders
– tekintettel az Egyesült Nemzetek Alapokmányára, az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatára, az Emberi Jogok Nemzetközi Egyezségokmányaira és a Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmányára (IOCPR), valamint a Gazdasági, Szociális és Kulturális Jogok Nemzetközi Egyezségokmányára (ICESCR);
– having regard to the Charter of the United Nations, the Universal Declaration of Human Rights, the International Covenants on Human Rights, the International Covenant on Civil and Political Rights (IOCPR) and the International Covenant on Economic, Social and Cultural Rights (ICESCR);
– tekintettel az Egyesült Nemzeteknek az emberi jogi jogvédőkről szóló nyilatkozatára, valamint az emberi jogi jogvédők helyzetével foglalkozó különmegbízottjának tevékenységére,
– having regard to the United Nations Declaration on Human Rights Defenders and the activities of the United Nation Special Rapporteur on the Situation of Human Rights Defenders,
– tekintettel a Lisszaboni Szerződésre, különösen annak 3. és 21. cikkére, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájára,
– having regard to the Lisbon Treaty, notably Articles 3 and 21 thereof, and to the Charter of Fundamental Rights of the European Union,
– tekintettel az Európai Unió emberi jogi iránymutatásaira, különösen az emberi jogi jogvédőkről szóló, 2004 júniusában elfogadott és 2008-ban felülvizsgált uniós iránymutatásokra; valamint az emberi jogi párbeszédekre vonatkozó, 2001 decemberében elfogadott és 2009-ben felülvizsgált iránymutatásokra,
– having regard to the European Union Guidelines on Human Rights, and in particular to the European Union Guidelines on Human Rights Defenders, adopted in June 2004, and reviewed in 2008; having regard also to the Guidelines on Human Rights Dialogues, adopted in December 2001 and reviewed in 2009,
– tekintettel a harmadik országokkal folytatott emberi jogi párbeszédek és emberi jogokkal kapcsolatos konzultációk működéséről szóló 2007. szeptember 6-i állásfoglalására
– having regard to its resolution of 6 September 2007 on the functioning of the human rights dialogues and consultations on human rights with third countries
– tekintettel az EU külső megállapodásaiban szereplő emberi jogi záradékokra,
– having regard to human rights clauses in the EU’s external agreements;
– tekintettel az európai parlamenti képviselők harmadik országbeli látogatásai során az emberi jogok és a demokrácia védelmében tett fellépéseire vonatkozó külön iránymutatásaira,
– having regard to its specific guidelines for human rights and democracy actions of MEPs in their visits to third countries,
– tekintettel a Szaharov-díj a gondolatszabadságáért alapokmányára, amelyet az Európai Parlament Elnökök Értekezlete 2003. május 15-én fogadott el, és 2006. június 14-én módosított,
– having regard to the Statute of the Sakharov Prize for Freedom of Thought, adopted by the European Parliament Conference of Presidents on 15 May 2003, and modified on 14 June 2006,
– tekintettel a világban fennálló emberi jogi helyzetről szóló korábbi állásfoglalásaira, különösen azok egyes esetekről szóló mellékleteire,
– having regard to its previous resolutions on the situation with regard to human rights in the world, and especially to its annexes on individual cases,
– tekintettel az emberi jogok, a demokrácia és a jogállamiság megsértésével kapcsolatos rendszeres vitákra és sürgős állásfoglalásokra,
– having regard to the regular debates and urgency resolutions on cases of breaches of human rights, democracy and the rule of law,
– tekintettel az Európa Tanács Miniszteri Bizottságának az emberi jogi jogvédők védelmének erősítéséről és tevékenységeik előmozdításáról szóló, 2008. február 6-án elfogadott nyilatkozatára,
– having regard to the Declaration of the Committee of Ministers on Council of Europe action to improve the protection of human rights defenders and promote their activities, adopted on 6 February 2008,