natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A közösségi joghoz való hozzáférés ismerete hiányosabb volt a „régi” tagállamokban (10%), mint az „újakban” (5%).
Knowledge of access to Community law was more likely to be unknown in "old" Member States (10%) than in "new" ones (5%).
A közösségi jog hozzáférési módjait ismerő bírók körében azonban a „régi” tagállamokat képviselő bírók rendszeresebben tanulmányozták az EB ítélkezési gyakorlatát (lásd az alábbi grafikont).
However, amongst those judges who did know how to access Community law, judges from the "old" Member States consulted ECJ case-law more regularly (see chart below).
A válaszok a nemzeti bíróság szakterületének megfelelően is különböztek.
The answers varied also widely in relation to the subject area of the national court.
Például a szellemi tulajdonjoggal foglalkozó bírók, a főleg pénzügyii és adóügyekkel foglalkozó bírók, továbbá a közigazgatási bírók (75%, 60%, illetve 46%) hajlamosabbak voltak az EB ítélkezési gyakorlatának rendszeresebb tanulmányozására, mint a munkaügyi/foglalkoztatási vagy szociális jogi kérdésekkel foglalkozó bíróságokon dolgozó kollégáik (20%, illetve 25%).
For example, intellectual property judges, judges dealing mainly with financial or taxation matters, and administrative judges (75%, 60% and 46% respectively) were much more likely to consult ECJ case-law regularly than their colleagues in courts dealing with labour/employment issues or social law (20% and 25% respectively).
Végül egyetlen családjoggal vagy büntetőjoggal foglalkozó válaszadó bíró sem állította, hogy rendszeresen tanulmányozza az EB ítélkezési gyakorlatát.
Finally, not a single responding judge dealing with family or criminal law claimed to consult ECJ case-law regularly.
A válaszadók 39%-a szerint jelent az idegen nyelv akadályt a közösségi joggal kapcsolatos megfelelő tájékozódásban.
39% of respondents considered that foreign languages constituted a barrier to adequate information on Community law.
A fő panasz a külföldi ítéletekhez való hozzáféréshez kapcsolódott, ideértve például az egyes tagállamok legfelsőbb bíróságai által hozottakat.
The main complaint concerned access to foreign judgments, including for example those of the supreme courts of each Member State.
Több bíró említette azt a tényt, hogy a szakkifejezéseket különösen nehéz idegen nyelven értelmezni.
Several judges mentioned the fact that technical terms were particularly difficult to understand in a foreign language.
Egy pénzügyekre szakosodott német bíró azt állította, hogy a más tagállami bíróságok határozatainak tanulmányozása fontos, azonban olyan időigényes, hogy az ítélkezési határidők miatt szinte lehetetlen vállalkozás.
One German judge specialised in financial matters considered that reading the decisions of courts in other Member States was important but so time-consuming it was almost impossible, given judicial time-constraints.
Egy francia bíró sohasem hivatkozna külföldi joggyakorlatra vagy kommentárra, a pontatlanság vagy a félreértés veszélye miatt, mivel ez igen komoly következményekkel járhatna az egyénekre nézve.
A French judge would not refer to foreign jurisprudence or commentary because of the risk of imprecision or misunderstanding which could have very serious consequences for individuals.
Végül egy másik bíró valóban nehézségekbe ütközött a külföldi jog alkalmazását illetően, amikor az említett jogot jelölték ki a megfelelő kollíziós szabályok.
Finally, another judge had real difficulties in applying foreign law when that law was designated by the relevant conflict rules.
Számos, „új" tagállambeli bíró – főleg Lengyelországból, Szlovéniából és Magyarországról – arra panaszkodott, hogy az EB ítélkezési gyakorlatának a csatlakozást megelőző szövegeit nem fordították le teljes egészében nyelveikre.
Many judges from "new" Member States, in particular Poland, Slovenia and Hungary, complained that not all ECJ case-law prior to accession had been translated into their language.
Több, „új" tagállambeli bíró nem is tudta, hogy a közösségi joganyag és különösen EB ítélkezési gyakorlat legalább részben megvan az anyanyelvén.
Several judges from "new" Member States were not aware that any of the acquis , and in particular that ECJ case-law existed in their own language.
Sok tagállam számos bírója tett észrevételt az ítéletek fordításának kérdését illetően.
A substantial number of judges from a wide variety of Member States commented on the question of translation of judgments.
Sok bíró abbéli aggodalmának adott hangot, hogy sok időt vesz igénybe, mire az EB ítéleteinek vagy a főtanácsnok indítványainak valamennyi nyelvi változata elérhetővé válik.
Many judges expressed concern at the time it took for all linguistic versions of an ECJ judgment or Advocate General Opinion to be available.
Sok bíró szerint a közösségi jogi aktusok vagy az ítélkezési gyakorlat saját nyelvükön meglévő fordításainak minősége vagy megbízhatósága nem megfelelő.
Numerous judges considered the quality or reliability of translations of Community acts or case-law into their language to be inadequate.
Egy német bíró megjegyezte továbbá, hogy ugyanazon közösségi jogi aktus eltérő nyelvi változatai között különbségek lehetnek.
A German judge also noted certain discrepancies between linguistic versions of a same Community act.
Több bíró számára komoly nehézséget jelentett a közösségi jogi aktusok eltérő nyelvi változatainak értelmezési célból történő összevetése, amikor azt kívánták megvizsgálni, hogy szükséges-e az előzetes döntéshozatalra való előterjesztés.
Several judges had substantial difficulties in comparing different language versions of a Community act for interpretation purposes, to see whether there existed a need to make a preliminary reference.
Az összehasonlítás köre és minősége a bíró nyelvtudásától függ.
The breadth and quality of this comparative exercise will depend on the judge's linguistic capacity.
Számos bíró említette ezt a módszert, arra jutva, hogy az igazából érdemi eredménnyel nem járt (lásd még hasonló témában a 4. szakasz (g) pontjának (ix) alpontját).
Several judges referred to this exercise, concluding that they were unable to carry it out meaningfully (see also section 4(g)( ix ) on a related point).
Néhány bíró említést tett arról, hogy problémát jelent, hogy a közösségi jogra vonatkozóan saját nyelvükön nem sok tudományos kommentár áll rendelkezésre.
A few judges mentioned the unavailability of academic commentaries on Community law in their language to be problematic.
Végezetül több konkrét információforrásra utaltak, például egy uniós ügynökség (az OHMI
Several specific items of information were finally referred to, such as the newsletter of an EU agency (the OHMI
A hírlevél elérhető a
The newsletter is available at
http://oami.europa.eu/en/office/press/default.htm honlapon. ) hírlevelére vagy a Bizottság jogalkotási javaslataival kapcsolatos indokolásokra.
http://oami.europa.eu/en/office/press/default.htm . ) or certain explanations provided by the Commission of legislative proposals.
A fordítás kérdésétől eltekintve a bírók közül sokan vélték úgy, hogy a közösségi joghoz való hozzáférést annak szövegezési módja nehezíti meg.
Setting aside the issue of translation, many judges considered that what made access to Community law the most difficult was the way it was framed.
Egy bíró szerint a közösségi jog általános homályossága teszi azt nehezen alkalmazhatóvá a nemzeti bíróságokon.
One judge commented that the obscurity of Community law in general made it difficult to apply in national courts.
Hasonló határozott észrevételt tettek az EB ítéleteinek stílusa tekintetében, különösen az indokolást illetően, ami a nemzeti bírók számára nem mindig érthető egyértelműen (lásd az alábbi 7. szakaszt).
A similar comment was made more insistently in respect of the style of the ECJ's judgments, and in particular the reasoning or justification which was not always clearly understood by national judges (see section 7 below).
A válaszadóknak átlagosan csak 20%-a vett részt legalább egy, jogi kérdésekkel foglalkozó nyelvkurzuson.
On average, only 20% of respondents had participated in at least one language course covering legal issues.
Ez a számadat elrejtheti a tagállamok között fennálló egyes eltéréseket, amint azt az alábbi ábra is mutatja.
This figure would seem to hide certain discrepancies between Member States, as can be seen in the chart below.
Tizenegy tagállamot vetettek össze a fenti grafikonban, mivel a fennmaradó tagállamokból érkező válaszok számát nem tekintették elegendőnek az adatok számának megbízhatóságához.
Eleven Member States were taken into account in the above chart, as the number of responses from the remaining Member States was not considered sufficient to provide reliable data.
A rendelkezésre álló adatok szerint az ilyen nyelvtanfolyamokon való részvétel aránya meglehetősen korlátozott valamennyi tagállamban (40% alatti), vagyis alacsony a legtöbb, 2004-ben csatlakozó tagállamban, de nem mindegyikben, és igen alacsony (kevesebb mint 10%) Románia és Bulgária esetében.
It appears from the data available that participation rates at such legal linguistic courses remains relatively limited in all Member States (below 40%), that it is low for most but not all Member States having acceded in 2004, and that it is very low (less than 10%) for Romania and Bulgaria.
A fenti grafikon szerint a válaszadók külföldi jogi terminológiát tanulmányozó nagy százaléka ezt az egyetemen tette, általában jogi tanulmányainak keretében.
The above chart shows that a large majority of respondents who studied foreign legal terminology did so at university, generally during their law studies.
Az említettek jelentős százaléka ilyen kurzusokat a saját tagállamától eltérő tagállamban vett fel, például Erasmus vagy LLM program keretében.
A substantial proportion of these people studied such courses whilst at a university in a Member State other than their own, for example, as part of the Erasmus programme or on an LLM programme.
Igen kis részük (6%) járt olyan kurzusokra, amelyeket nem egyetem, nemzeti minisztérium vagy igazságügyi képzőhely szervezett.
A small minority (6%) attended courses which were not provided by a University, their national ministry or a judicial training body.
Ilyen „egyéb” kurzust szervezett a British Council, a Goethe Intézet, az Európai Jogi Akadémia, az Európai Igazságügyi Képzési Hálózat, a PHARE, egy esetben pedig magántanár.
Such "other" courses were provided by the British Council, the Goethe Institute, the European Law Academy, the European Judicial Training Network, PHARE, and in one case, by a private teacher.
A legkeresettebb nyelv az angol (53%), a második pedig a francia (37%).
English was the most sought-after language (53%), with French being the other major language (37%).
Több bíró vett spanyol és német nyelvórákat (mindkettőt 4%), más nyelvek előfordulása viszont igen ritka (lásd alább).
Some judges took courses in Spanish and German (4% each), with other languages appearing only very rarely (see below).
Közösségi jogi képzés
Training in Community law
A válaszadók 61%-a sohasem vett részt európai képzési programon vagy bármilyen közösségi joggal kapcsolatos nemzeti képzési programon.
61% of respondents had never attended a European training programme or any national training programme concerning Community law.
A válaszadók 33%-a vett részt a közösségi jogi témájú nemzeti képzési programon.
33% of respondents had attended a national training programme concerning Community law.
A válaszadók 14%-a vett részt egy európai szerv által szervezett programon.
14% of respondents had attended a programme organised by a European body.
Végül a válaszadók 10%-a vett részt egyaránt a nemzeti hatóságok szervezte kurzusokon és az európai szervek kurzusain.
Finally, 10% of respondents had attended courses organised both by national authorities and courses organised by a European body.
Egyértelmű a kapcsolat a nemzeti és európai képzési kurzusokon való részvétel között.
A clear link existed between the attendance of national and European training courses.
A nemzeti hatóságok szervezte kurzuson részt vevő bírók nagyobb valószínűséggel vettek részt európai szervek által szervezett kurzusokon is.
Judges that had attended a course organised by a national authority were more likely to also have attended courses organised by European bodies.
A legtöbb esetben a trieri Európai Jogi Akadémia (ERA) által szervezett szemináriumokat és képzési kurzusokat említették.
Seminars and training courses organised by the European Law Academy in Trier were most cited.
Az Európai Igazságügyi Képzési Hálózat (EJTN) és bírói csereprogramjai gyakoriak, míg számos „új" tagállambeli bíró vett részt TAIEX és PHARE programokon (lásd alább).
The European Judicial Training Network and its exchange programme for judges came up often, whilst several judges from "new" Member States attended TAIEX and PHARE programmes (see below).
Több bíró is felvetette a költségek kérdését, és nagy részük úgy ítélte meg, hogy az ilyen kurzusok nem jelenthetnek személyes pénzügyi terhet az érintett bírók számára.
Several judges raised the question of cost, and a large majority considered that such courses must not entail any personal financial burden for the judges concerned.
Egy német bíró szerint az úti- és szállásköltségek fedezése még nem elég, mivel maga a képzési kurzus is drága.
One German judge considered that covering travel and accommodation costs alone was insufficient as the training course itself was expensive.
Megjegyzés: ez az osztályozás teljesen indikatív jellegű, mivel az Európai Jogi Akadémia (ERA) számos szemináriumot szervezett a TAIEX és a PHARE nevében az „új” tagállamok számára például.
Note: this classification is purely indicative, given that ERA has organised a large number of seminars on behalf of TAIEX and PHARE for the “new” Member States, for example.
A válaszadó bírók túlnyomó többsége (54%) úgy ítélte meg, hogy ismeri az Európai Bíróság elé történő utalással kapcsolatos eljárást.
A clear majority of responding judges (54%) considered themselves familiar with the procedure to refer to the European Court of Justice.
A jelek szerint ugyanakkor a válaszadók kétszer akkora valószínűséggel tekintik úgy, hogy nem ismerik az eljárást (32%), mint amekkora valószínűséggel tekintik magukat az eljárás alapos ismerőinek (14%).
However, it also appears that respondents were twice as likely to consider themselves unfamiliar with the procedure (32%), as they were to consider themselves very familiar with it (14%).
Láthatólag komoly eltérések vannak az egyes tagállamok között.
There would appear to exist wide discrepancies between the different Member States.
Bulgáriában, Belgiumban és Franciaországban például a válaszadók jelentős többsége (84%, 87%, illetve 94%) úgy ítélte meg, hogy nem ismeri az előzetes döntéshozatali eljárást.
In Bulgaria, Belgium and France for instance, the vast majority of respondents (84%, 87% and 94% respectively) considered themselves unfamiliar with the preliminary ruling procedure.
Az osztrák, cseh és német válaszadók állították a legkevesebben, hogy nem ismerik az eljárást (a „nem ismeri” válaszok 12%, 13%, illetve 18%-a).
Austrian, Czech and German respondents considered themselves the least unfamiliar with the procedure (12%, 13% and 18% of "unfamiliar" responses respectively).
123 válaszadó bíró állította azt, hogy szakmai pályafutása során legalább egyszer igénybe vette az előzetes döntéshozatali eljárást.
123 responding judges claimed to have made at least one reference for a preliminary ruling in the course of their professional career.
Ez a válaszok összes számának alig több mint 5%-a.
This equates to slightly more than 5% of the total number of responses.
Ez a számadat egyenlőtlenül oszlik meg a tagállamok között, és Magyarország az egyetlen „új" tagállam ebben a körben, hat ilyen esettel.
This figure was divided unequally amongst the Member States, with Hungary being the only "new" Member State represented, with six references.
Több bíró mérlegelte az eljárásra való előterjesztés lehetőségét, egy szociális bíróságon dolgozó bíró pedig tartózkodott ettől, mivel a felek aggódtak amiatt, hogy ez szükségtelen késedelmet jelentene az eljárásban.
Several judges had considered making a reference, and one judge in a social court had refrained from doing so because the parties were concerned that this would unduly lengthen the proceedings.
Egy elsőfokú bíróság két másik bírója szeretett volna az EB-hez fordulni, ezt azonban nem tehette, mivel az EK IV. címe korlátozza az EB joghatóságát, különösen bevándorlási ügyekben.
Two other judges in a first instance court were keen to make a reference to the ECJ, but could not do so because of the limitations on the ECJ's jurisdiction under Title IV EC, in particular concerning questions of immigration.
A legtöbb válaszadó viszonylag részletes válaszokat adott ezen a ponton, amint az az alábbi grafikonból látható.
Most respondents were relatively detailed in their answers on this point, as can be seen in the chart below.
Az előzetes döntéshozatali eljárás átlagos hossza 18,5 hónap volt.
The average length of the preliminary ruling procedure was 18,5 months.
Ez a számadat nem hasonlítható össze az EB éves jelentéseiben szereplő saját statisztikáival, mivel a bírók által erre a felmérésre adott válaszaikban figyelembe vett néhány döntéshozatalra való előterjesztés az 1980-as évekre vagy még régebbi időre nyúlik vissza.
This figure is impossible to compare to the ECJ's own statistics, as contained in its annual reports, because some of the references taken into account by judges in their responses to the present survey date back to the 1980s and beyond.
Az itt kapott átlag kb. másfél hónappal rövidebb az EB lezárt ügyeinek legutóbbi elérhető átlagánál (19,8 hónap 2006-ban)
The average obtained here is about one and a half months less than the latest available average for completed cases from the ECJ (19,8 months in 2006).
Európai Bíróság, 2006. évi jelentés, 8. táblázat, 87. o. .
Court of Justice, Annual report 2006, table 8 at p.87.
Egy ilyen eljárás több mint 35 hónapig tartott, nyolc eset viszont egy éven belül lezárult.
One referral lasted more than 35 months, whereas in eight cases was completed within a year.
Arra a válaszra, hogy szerintük az előzetes döntéshozatalra való előterjesztési eljárás egyes részei túl hosszúak-e, a legtöbb bíró (43%) nemleges választ adott.
When asked whether they considered any specific part of the preliminary reference procedure to be excessively long, most judges (43%) responded negatively.
A bírók jelentős számban (36%) tekintették úgy, hogy az eljárás egésze túl hosszú, egy egyesült királyságbeli bíró pedig közölte, hogy ennek oka az EB túlterheltsége.
A substantial number of judges (36%) considered that the procedure as a whole was too lengthy, one judge from the United Kingdom stating that this could be explained by the fact that the ECJ was overworked.
Egy svéd és egy német bíró is úgy vélte, hogy az eljárás azért hosszadalmas, mert maguk a feltett kérdések hosszúak és összetettek.
Both a Swedish and a German judge expected the reference to be lengthy because the questions asked were themselves very long and complex.
Végül két bíró vélte úgy, hogy esetükben az eljárás gyors volt, és az egyik ítéletet az EB szóbeli eljárás vagy főtanácsnoki indítvány nélkül hozta.
Finally, two judges considered the procedure in their case to be fast, one of the judgments having been handed down by the ECJ without oral proceedings or an Advocate General Opinion.
Az eljárás egyes részeivel kapcsolatos válaszokat illetően leginkább a szóbeli eljárást érte kritika, ezt egy finn és egy német bíró egyaránt kiemelte.
Turning to the answers relating to specific parts of the procedure, the most criticised part was the oral procedure, highlighted both by a Finnish and by a German judge.
Egy német közigazgatási bíró kritikával illette azt az időszakot, amely a tagállamok rendelkezésére áll írásbeli észrevételeik benyújtására.
One German administrative judge criticised the length of the period within which Member States can present their written observations.
Végül egy válaszadó eljárása azért szenvedett késedelmet, mert a Bíróság tanácsainak szerkezetén belül ügyének kiosztásán két egymást követő alkalommal is változtattak.
Finally, one respondent's reference was delayed by two successive changes in the allocation of his case within the Court of Justice's chamber structure.
A előzetes döntéshozatali eljárásban részt vevő bíróknak csak kis százaléka (11%) állította azt, hogy kérdéseiket a Bíróság bizonyos mértékben átfogalmazta.
Only a small minority of judges (11%) who had experienced a preliminary ruling procedure stated that their questions were reformulated to some extent by the Court of Justice.
Két bíró kérdéseit teljesen átfogalmazták, egy egyesült királyságbeli bíró pedig úgy vélte, hogy az átfogalmazás túlzott volt.
Two judges' questions were completely reformulated, and one judge from the United Kingdom considered this reformulation excessive.
Négy további eljárás során csak kismértékű átfogalmazás történt.
Four further references were only slightly reformulated.
Egy esetben a bíró úgy találta, hogy kérdésének érdemét az EB átfogalmazása jobban kiemelte.
In one case, the judge considered that the meaning of the question was further highlighted by the ECJ's reformulation.
Az EB egy másik esetben két kérdést egybevett.
In another case, the ECJ combined two questions into one.
Az eljárásra előterjesztő bírók 60% szerint kaptak iránymutatást az eljáráshoz, 40% szerint viszont nem kaptak.
60% of referring judges considered that they had guidance to formulate their reference whereas 40% did not.
Az iránymutatást nélkülöző bírók közül négyen állították azt, hogy az iránymutatás szükségtelen és nem megfelelő volt.
Among those who had no guidance, four judges considered that guidance was neither necessary nor appropriate.
Az iránymutatást kereső válaszadók ezt számtalan módon tették.
Those respondents who did seek guidance did so in a number of ways.
Az iránymutatás legnépszerűbb forrása az adott bíróságán belül a többi kolléga volt (29%).
The most popular source of guidance was other colleagues within the judge's court (29%).
Az Európai Bíróság honlapja és az EB e témával kapcsolatos közleménye (15%), a képzés (13%), a tankönyvek és a tudományos írások (13%) szintén viszonylag népszerűek voltak.
The Court of Justice's website and the Court's notice on the matter (15%), training (13%), textbooks and academic writings (13%) were all relatively popular.
További forrásokként említették az EB saját ítélkezési gyakorlatát (10%), a felek beadványait (6%), a nemzeti legfelsőbb bíróságok ítélkezési gyakorlatát (4%), a korábbi személyes tapasztalatokat (4%), a bíróságon egy szakosodott bírót vagy konzulenst (4%), végül pedig az igazságügyi minisztériumot (2%).
Further sources cited were the ECJ's own case-law (10%), the parties' submissions (6%), case-law from national supreme courts (4%), past personal experience (4%), a specialised judge or advisor in the court (4%), and finally the justice ministry (2%).
Számos bíró számára jelentett iránymutatást a fenti források kombinációja.
A substantial number of judges sought guidance from a combination of the above sources.
A válaszadók túlnyomó többsége (89%) szerint az EB ítélete azonnal alkalmazható volt az ügy tényállására, és ilyen módon gyakorlatilag problémamentesen le lehetett zárni az előzetes döntéshozatalra való előterjesztéssel kapcsolatos eljárást.
A large majority of respondents (89%) found the ECJ's ruling readily applicable to the facts of the case, thus enabling a reasonably unproblematic conclusion to the preliminary reference procedure.
Egy bíró szerint az ítélet annyira egyértelmű volt, hogy nemzeti szinten csak a költségekről kellett határozni.
One judge considered that the judgment was so clear that only the costs were left to be decided at national level.
A válaszadók kisebb része (11%) nem vélte úgy, hogy az ítélet egyértelmű döntést tett lehetővé nemzeti szinten.
A minority (11%) did not feel that the judgment enabled a clear decision at national level.