natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ezért – amint korábban is – az EU szabályozási menetrendjének megfelelően reagálnia kell a nemzetközi szinten – így különösen a pénzügyi válság idején fontossá vált G20-csoportban – tett kezdeményezésekre és ajánlásokra.
Therefore, as it has been already the case, the regulatory agenda for the EU should properly respond to the initiatives and recommendations being put forward at international level, and in particular by the G20, whose importance has emerged during the financial crisis.
A G20-csoport cselekvési tervei és ajánlásai már jelentős érdemi munkát váltottak ki a nemzetközi szervezetek – így a Pénzügyi Stabilitási Testület és az uniós összefüggésekben különösen jelentős Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság – szabályozói felügyeleti és pénzügyi stabilitási szabályozása tekintetében.
The action plans and recommendations by the G20 have already triggered a substantive amount of important work on the regulatory supervisory and financial stability arrangements from international bodies such as the Financial Stability Board and the Basel Committee on Banking Supervision for the banking sector which is of particular relevance in the EU context.
A szabályozói kezdeményezéseken keresztül kezelendő fontosabb kérdések mérlegelésekor a következő két kérdéscsoportot különböztethetjük meg.
When considering the more important issues that should be addressed through regulatory initiatives we can distinguish between two main set of issues.
Elsőként a prudenciális keretrendszer nemzetközi kezdeményezésekből eredő erősítéséhez kapcsolódó szabályozói kezdeményezések.
First, regulatory initiatives related to the enhancement of the prudential framework stemming from international initiatives.
A Bázel Bizottság reformprogramjának befejezése és annak későbbi európai végrehajtása kulcsfontosságú a rugalmasabb bankrendszer megvalósításában, amely képes a megalapozott gazdasági növekedés hosszabb távon történő támogatására, a piac működésének és a gazdasági fellendülésnek a befolyásolása nélkül.
The completion of the Basel Committee reform programme, and the subsequent implementation in Europe, is critical to achieving a more resilient banking system that can support sound economic growth over the longer term, without impinging on the functioning of the market and economic recovery.
Emellett, a nemzetközi reformokkal összefüggésben négy kérdés jelentőségét szeretném kiemelni:
Moreover, within the context of international reforms I wish to underline the importance of four issues:
a) A rendszerszempontból fontos pénzügyi intézmények által keltett problémák megoldása tekintetében nemzetközi konszenzus elérésének szükségessége.
a) The need to reach an international consensus related to the solutions to the problems created by the systemically important financial institutions (SIFIs).
Meg kell egyezni a rendszerszempontból fontos pénzügyi intézmények tekintetében elfogadandó, különös szabályozói megközelítésről, valamint arról, hogy melyek legyenek a tevékenységük és kockázataik eredményes figyelemmel kísérését biztosító további felügyeleti eljárások.
There is a need to agree on the specific regulatory approach that should be adopted for the SIFIs and what should be the additional supervisory procedures in order to ensure an effective monitoring of their activities and risks.
A rendszerszempontból fontos pénzügyi intézményekről szóló közelmúltbeli, a pénzügyi szolgáltatásokkal foglalkozó bizottság számára készült EKB-jegyzet átfogóan foglalkozik a rendszerszempontból fontos pénzügyi intézmények szabályozásának fő célkitűzéseivel és azokkal az intézkedésekkel, amelyeket a rendszerszempontból fontos pénzügyi intézmények csődkockázatának csökkentésére, és ilyen csőd következményeinek mérésére lehetne elfogadni: „A szabályozásnak két célja van: i. az intézmények sokkelnyelő képességének fokozása és a rendszerszempontból fontos pénzügyi intézmények rendszerkockázatokhoz való hozzájárulásának csökkentése, különös tekintettel a tovagyűrűzési és átterjedési hatásokra; ii. az erkölcsi kockázat problémájának és a kapcsolódó megmentési garanciának a mérséklése.
A recent ECB note on SIFIs, elaborated as a contribution to the Financial Services Committee, addresses comprehensively the main objectives for the regulation on SIFIs and the measures that could be adopted to reduces the risk of failure of a SIFI and to measure the consequence of such failures: “There are two objectives of regulation: (i) increasing the shock-absorbing capacity of institutions and lowering a SIFI’s contribution to systemic risk, with special reference to the potential for contagion and spill-over effects; (ii) mitigating the moral hazard problem and the associated bail-out guarantee.
Valóban lehet azzal érvelni, hogy az egyik célkitűzésre irányuló intézkedések elengedhetetlenek-e a másik elérésében is.”
Indeed, it can be argued that actions addressing one objective are instrumental in achieving the other as well.»
b) Az offshore pénzügyi központok és nem együttműködő országok által keltett prudenciális kockázatok kezelése.
b) Addressing prudential risks presented by offshore financial centres and non-cooperative jurisdictions.
Az Európai Unión belül a 3L3 felügyeleti bizottságok kiegészítő feltérképezést végeztek, azonosítva azon, nem együttműködő országok konszolidált listáját, amelyekről több uniós felügyelő jelentette tartós problémák fennállását.
Within the European Union, the 3L3 supervisory committees have carried out complementary mapping, identifying a consolidated list of non-cooperative jurisdictions, on which several EU supervisors have reported the existence of persistent problems.
Mindazonáltal az EU jogi keretrendszerének foglalkoznia kell a nem együttműködő országok keltette prudenciális kockázatokkal annak biztosítása érdekében, hogy a tagállamok ezzel a kérdéssel harmonizáltan és egységesen foglalkozzanak, elkerülve a szabályozói arbitrázst és fenntartva a pénzügyi intézmények közötti egyenlő versenyfeltételeket.
Nevertheless, the EU legal framework should address prudential risks presented by non-cooperative jurisdictions, in order to ensure all Member States deal with this issue in a harmonised and consistent way, in order to avoid regulatory arbitrage and to maintain the level playing field between financial institutions.
A tőkemegfelelésről szóló irányelvnek, a MiFID-nek és a Szolvencia-II. irányelvnek is tartalmaznia kellene elveket a nem együttműködő országokban folytatott tevékenységekre, korlátozva (vagy akár megtiltva) ezeket a tevékenységeket, ha az adott ország nem működik együtt a tagállamok illetékes hatóságaival, vagy ha megtagadják az offshore leányvállalatokra vonatkozó, a konszolidált felügyelet céljait szolgáló információk megosztását.
The Capital Requirement Directive, the MiFID, as well as the Solvency II Directive, should include principles concerning activities in non-cooperative jurisdictions, restricting (or even forbidding) such activities whenever a jurisdiction does not cooperate with Member States competent authorities or if they obstruct the sharing of information on off-shores subsidiaries for consolidated supervision purposes.
A bázeli, az IOSCO és az IAIS standardok mellett érdemes megemlíteni e tekintetben a Bázel Bizottság által 2004 októberében kiadott „Konszolidált ügyfélismereti kockázatkezelést” illető ajánlásokat az olyan szigorú banktitok vagy adatvédelmi jogszabályokkal rendelkező országokkal való bánásmód tekintetében, amelyek a kockázatkezelési szempontból jelentős információk átadását meggátolják, vagy ekként értelmezhetőek.
Besides the Basel, IOSCO and IAIS Standards, it is also worth mentioning in this regard the recommendations concerning 'Consolidated know-your-customer (KYC) risk management', issued by the Basel Committee on October 2004, which establishes a comprehensive set of recommendations to deal with jurisdictions that have rigorous bank secrecy or data protection laws that prevent, or can be interpreted as preventing, the transfer of relevant information for risk management purposes.
Ezekben az ajánlásokban szerepel, hogy ha az információmegosztás akadályai leküzdhetetlenek és nincsenek megfelelő alternatív eljárások, a székhely szerinti felügyelőnek kell a fogadó állam számára egyértelművé tennie, hogy a bank dönthet az illető részleg bezárásáról, vagy ezt a székhelye szerinti felügyelet is előírhatja számára.
These recommendations foresee that if impediments to information sharing prove to be insurmountable, and there are no satisfactory alternative arrangements, the home supervisor should make it clear to the host that the bank may decide for itself, or be required by its home supervisor, to close down the operation in question.
Emellett fontos annak biztosítása, hogy ha a jogszabályok gátolják az információ „harmadik személyek” számára történő átadását, a központ vagy az anyavállalat nem minősül harmadik személynek e fogalommeghatározás értelmében.
Furthermore, it is important to ensure that if the law restricts disclosure of information to “third parties”, the head office or parent bank is excluded from the definition of a third party.
Mindezen nemzetközi standardokon és az FSB, valamint az EU szintjén végzett munkán alapuló elvek közé kell tartoznia a prudenciális jogalkalmazás eszközrendszere megteremtésének.
All these principles grounded on international standards and on work being developed at the FSB and EU levels, should include the establishment of a toolbox for prudential enforcement.
Ennek az eszközrendszernek része lehet a fokozatos megközelítés – a problémás országokkal folyó párbeszéd élénkítésétől az ezen országokban működő intézmények átvilágításának fokozásáig és/vagy magasabb sajáttőke-követelmény előírásáig és/vagy a működés korlátozásáig vagy akár a kirendeltségek bezárásáig.
This toolbox could include a step-by-step approach, going from the intensification of dialogue and negotiations with problematic jurisdictions to the intensification of due diligence by institutions operating in those jurisdictions and/or requirements for higher own funds and/or restriction on activities or even closure of operations.
c) Harmonizáltabb európai szankciórendszerek kialakítása, figyelemmel a „de Larosière – jelentés” ajánlásaira (20. ajánlás): „Az európai intézményeknek be kell indítaniuk egy olyan folyamatot is, amely sokkal egységesebb tagállami szankciórendszereket eredményez.
c) The development of more harmonised sanctioning regimes at the European level, in the light of recommendations of the “de Larosière Report” (recommendation 20): “The European Institutions should also set in motion a process which will lead to far more consistent sanctioning regimes across the Single Market.
A felügyelet nem lehet hathatós gyenge, rendkívül eltérő szankcionálási rendszerekkel.
Supervision cannot be effective with weak, highly variant sanctioning regimes.
Alapvető, hogy az unión belül és máshol is minden felügyelő olyan szankcionálási rendszereket alkalmazhasson, amelyek kellően konvergensek, szigorúak és visszatartó hatásúak.
It is essential that within the EU and elsewhere, all supervisors are able to deploy sanctions regimes that are sufficiently convergent, strict, resulting in deterrence.
Ez jelenleg koránt sincs így.
This is far from being the case now.
Ugyanezt el kellene indítani a felügyeleti hatáskörök tekintetében is, az egységes piacon belüli egységes és hathatós felügyelet támogatása érdekében.”
The same exercise should be initiated with respect to supervisory powers in order to foster a coherent and effective supervision in the Single Market.”
d) A származékos értékpapírok szabványosítását és a származékos ügyletek elszámolásához – különösen a hitelkockázatok átruházása révén a nem teljesítés ellen védelmet adó derivatívákat illetően – központi partnerek igénybe vételét előmozdító további munka szükségessége.
d) The need to conduct further work to promote standardisation of derivatives and support the use of central counterparties to clear derivative transactions, in particular in what regards credit default swaps.
Másodszor, az EU intézményi keretrendszerének a jövőbeli válságok megelőzési és kezelési képességének fokozását szolgáló szabályozói kezdeményezések
Second, regulatory initiatives aimed to enhance the capability of the EU institutional framework for preventing and managing future crises.
A nemzeti pénzügyi rendszerek közötti nagyobb összefonódás és az EU pénzügyi integrációja folyamatának védelme megfelelő uniós szintű fellépést tesz szükségessé a csőbe menő, határon átnyúló pénzügyi intézmények esetleges rendszerhatásainak kezelésére.
The greater interdependencies between national financial systems and the need to safeguard the process of EU financial integration require appropriate action at EU level to address the possible systemic impact of failing cross-border financial institutions.
Ezért támogatni kell a Bizottság közelmúltbeli válaszlépéseit az uniós válságfeloldási keretrendszer kialakítása és az uniós határon átnyúló pénzügyi intézmények hathatós kockázatkezelése akadályainak kezelése tekintetében.
Therefore, the current reflections of the Commission for developing an EU resolution framework and addressing obstacles to the effective crisis management of EU cross-border financial institutions should be supported.
A munkának a következő prioritásokat kell célul tűznie: i. a nemzeti illetékes hatóságok számára minimális eszköztár kialakítása a nehéz helyzetben lévő bankok problémáinak nem szükségszerűen állami támogatással történő kezelésére, és ha szükséges, a bank pénzügyi stabilitás kedvezőtlen befolyásolása nélküli felszámolására; ii. a nemzeti hatóságok között fokozott koordináció és együttműködés, különösen a határon átnyúló csoportokkal kapcsolatosan.
The work should aim at the following priorities: (i) the development of a minimum toolkit for national competent authorities to address problems in an ailing bank, without necessarily resorting to public support, and when deemed appropriate, liquidate the bank without negative effects on financial stability; (ii) enhanced coordination and cooperation among national authorities, in particular when dealing with cross-border groups.
Rövid távon a jogalkotási fejlemények között kell lennie a betétgarancia-rendszerek harmonizálásának, előírva egyebek között az előzetes és kockázati alapú finanszírozást, amelyet hiteles, szükség szerint lehívható utólagos finanszírozás egészít ki.
In the shorter term, the legislative developments should include the harmonisation of Deposit Guarantee Schemes, foreseeing, inter alia, ex-ante and risked-based funding, complemented by credible ex-post funding to be activated when necessary.
A perselyfunkció kiegészítéseként a betétgarancia-rendszerek helyreállítási szakaszban betöltött szerepét is meg kell fontolni.
In complement to the pay-box function, the role of Deposit Guarantee Schemes in the resolution phase should also be considered.
A válságkezelés és -feloldás átfogóbb uniós keretrendszerének létrehozása alapvető lenne a pénzügyi szolgáltatások egységes piacának erősítésében, mivel ez korlátozza a nemzeti hatóságok számára a gyengélkedő pénzügyi intézmények belföldi elemeinek körbebástyázására fennálló ösztönzőit.
The establishment of a more comprehensive EU framework for crisis management and resolution would be essential to strengthen the single market for financial services as it will limit the incentives of national authorities to ring-fence the domestic components of an ailing financial institutions.
Ennek a munkának azonban hatalmas kihívásokat kell kezelnie, úgymint a tagállamokban a válságfeloldásra vonatkozó jogi rendszerek jelenlegi eltérései.
However, this work would have to address tremendous challenges, such as the current differences in the legal regimes applicable to crisis resolution across Member States.
Emlékeztetni szeretnék arra, hogy az ECOFIN 2009. december 2-án felkérte a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságot arra, hogy folytassa az EU kockázatkezelési keretrendszerének politikai összehangolására vonatkozó munkáját, ideértve a terhek elosztásának kérdését, és 2010 tavaszán nyújtson be a Tanácsnak konkrét javaslatokat.
I recall that the ECOFIN on 2 December 2009 invited the Economic and Financial Committee to continue its work on an EU policy coordination framework for crisis management, including the issue of burden sharing, and present concrete proposals to the Council in spring 2010.
Meggyőződésem, hogy az eurórendszer hozzá fog szólni ehhez a vitához annak érdekében, hogy olyan teherelosztási megközelítést határozzon meg, amely hozzájárul az erkölcsi kockázat csökkentéséhez.
I am sure the Eurosystem will contribute to such discussions in order to define an approach to burden sharing that would contribute to reducing moral hazard.
Kulcsfontosságú lenne konszenzusra jutni az elérendő célkitűzésekről, és az elérésükhöz szükséges intézkedések menetrendjéről.
It would be crucial to set out a consensus about the objectives to be reached and a roadmap of actions to be undertaken to achieve them.
Miként értékeli az uniós pénzügyi szolgáltatások terén a konszolidáció jelenlegi fokát és mi a véleménye az ezzel kapcsolatos jövőbeli kilátásokról?
How do you assess the current level of consolidation in financial services in the EU and what is your view on future prospects in this regard?
Az EU bankszektorának legfrissebb (azaz 2008-as) rendelkezésre álló strukturális mutatói szerint folytatódik a bankrendszer konszolidációja.
According to latest available structural indicators for the EU banking sector (i.e. 2008 figures), consolidation in the banking sector is continuing.
Ez azonban a piaci koncentráció növekedését is jelenti, azzal, hogy a kisebb országok piacai kevésbé koncentráltak, mint a nagyokéi.
However, this has also meant that market concentration is increasing, with the smaller countries generally having more concentrated markets than the larger ones.
Továbbra is a belföldi hitelintézetek uralják az EU bankszínterét, és még növelték is piaci részesedésüket külföldi leányvállalataik kárára.
Domestic credit institutions continued to dominate the EU banking landscape and even increased their market share at the expense of foreign branches.
A külföldi jogalanyok fontossága tekintetében továbbra is jelentősek a különbségek az egyes országok között, azzal, hogy az új tagállamokban uralkodóak az euróövezeti anyavállalattal rendelkező leányvállalatok.
Significant differences between countries continued with regard to the importance of foreign entities, with subsidiaries having a euro area parent being prevalent in the new EU Member States.
2009 folyamán fokozódott az összeolvadási és felvásárlási tevékenység, noha az elmúlt 10 évhez képest alacsony szinten maradt.
Merger and acquisition (M&A) activities increased in 2009 while remaining at low levels compared to the preceding ten years.
A belföldi és a határon átnyúló ügyleteknél volt a legjelentősebb az emelkedés.
Domestic and cross-border deals recorded the strongest increase.
Míg a múltban az összeolvadási és felvásárlási ügyleteket főként stratégiai megfontolások vezérelték, úgymint a méretgazdaságosság megvalósítása és új piacok meghódítása, a 2008-2009-ben lezajlott ügyletek közül sok olyan jogalanyokat érintett, amelyek jelentős veszteséget szenvedtek el vagy likviditási megszorításokkal szembesültek.
While in the past M&A deals were mainly driven by strategic considerations, such as realising economies of scale and entering new markets, many of the transactions completed in 2008 and in 2009 involved entities that had incurred significant losses or faced liquidity strains.
Ugyanakkor egyes hitelintézetek tőkepozíciók és készpénztartalékok fokozására irányuló törekvései egyes nem kulcstevékenységek kiteljesedéséhez vezettek, vagy üzleti vagy földrajzi értelemben.
At the same time, efforts to boost the capital position and cash reserves of certain credit institutions led to the spin-off of certain non-core activities, either in terms of business or geographical location.
Az egyesülési és felvásárlási tranzakciók összértéke vonatkozásában 2009-ben jelentősen csökkent a részesedésszerzések értéke, csak a belföldi ügyletek terén volt növekedés.
In terms of the total value of M&A transactions, acquisitions considerably declined in 2009, with only domestic deals recording an increase.
Meg kell még jegyezni, hogy a hitelintézetekben való kormányzati részesedés jelentős változást hozott az Unió egyes főbb hitelintézeteinek tulajdonosi struktúrájában.
It should also be noted that the participation of governments in credit institutions has constituted a significant shift in the ownership structure of some major credit institutions in the EU.
A kormányzati újratőkésítési intézkedések korlátozott időtartama miatt azonban várható, hogy ezek a változások időlegesek lesznek és megfordulnak, amint a hitelintézetek pénzügyi viszonyai önerőből helyreállnak.
However, due to the limited duration of government recapitalisation measures, it is expected that this shift in ownership will be temporary and that it will be reversed as the financial condition of these institutions, on a stand-alone basis, recovers.
A konszolidációs trendek alakulását illetően: ezt az egyes bankok hatékonyságára és stabilitására, a bankszektoron belüli versenyre és általánosabban a pénzügyi szektor pénzügyi stabilitására kifejtett hatások alapján kell értékelni.
As to the assessment of consolidation patterns, this has to be viewed in terms of its impact on the efficiency and soundness of individual banks, on competition in the banking sector and on financial stability in the financial sector more generally.
Pozitívnak tekinthető a bankszektoron belül konszolidációs tevékenység annyiban, amennyiben az hozzájárult a bankok nyereségességének növeléséhez és sokkokkal szembeni rugalmasságuk növeléséhez.
To the extent that recent consolidation activities in the banking sector have contributed to increasing the profitability of banks and strengthening their resilience to shocks, they can be viewed as positive.
A jövőbeli konszolidációs kilátások értékelésekor fontos megfontolás az az általános egyetértés, miszerint túlzott volt a bankszektor válságot megelőző tőkeáttétele.
In assessing the future prospects for consolidation, an important consideration is the widespread consensus that the pre-crisis levels of banking sector leverage were excessive.
Ezért várható, hogy a tőkeáttétel felszámolásának előrehaladtával a bankszektor (tőkére vetített hozamban vizsgált) jövedelmezősége a közelmúltbélinél alacsonyabb lesz, legalábbis középtávon.
Hence, it can be expected that as de-leveraging proceeds the profitability of the banking system (in terms of return on equity) will be lower return than in the recent past, at least at the medium term.
A bankok ezért valószínűleg új nyereségességforrások után fognak nézni.
Banks are therefore likely to look for new drivers of profitability.
A konszolidáció vonzó módot jelenthet e cél elérésére azon bankok esetében, amelyek a válságból a legerősebben kerültek ki, mivel a viszonylag megfizethető árú részesedésszerzések valószínűleg a hosszabb távon magasabb nyereségesség elérésnek forrásai lesznek – a méretgazdaságosságnak köszönhetően.
Consolidation may represent an attractive way to accomplish this objective for those banks which are emerging as the strongest players from the crisis, as acquisitions at relatively affordable prices will potentially be a way to achieve higher profitability in the long term – thanks to economies of scale.
E tekintetben az egyesülések és felvásárlások tendenciájának folytatódása a válság után is várható.
In that respect, M&A trends may be expected to continue after the crisis too.
Az elkövetkező években egyesülésekre a bajban lévő bankok megmentésére irányuló intézkedésként is sor kerülhet.
Mergers can also occur in the next few years as a rescue measure of troubled banks.
Amint már jeleztem, sok azon előrejelzést alátámasztó ok, miszerint a közeljövőben további konszolidációnak lehetünk tanúi, indokolják azt a következtetést is, hogy ez egy eredményesebb és rugalmasabb bankrendszerhez fog elvezetni.
As indicated, many of the reasons that validate the prediction that we will see further consolidation in the near future justify also the conclusion that this will lead to a more efficient and resilient banking system.