natgillin/translations-raw huggingface dataset:
36. úgy véli, hogy az EU-nak az emberi jogokat súlyosan megsértő harmadik országokkal szemben világosan meg kell határoznia a megfelelő szankciókat, és azokat adott esetben alkalmaznia is kell; újra megfogalmazza kérését a Bizottság és a Tanács, valamint különösen a főképviselő/alelnök felé, hogy érvényesítsék a kereskedelmi megállapodásokban szereplő emberi jogi záradékot, beindítva így a záradékot valóban alkalmazó mechanizmust a Cotonoui Megállapodás 8., 9. és 96. cikkében foglaltak szellemében;
36) Considers that the EU should clearly indicate the appropriate sanctions which could be applied to third countries which perpetrate serious human rights violations, and apply them; reiterates once again its request to the Commission and the Council and in particular to the VP/HR to make the human rights clause in international agreements effective and thus to set up a genuine enforcement mechanism of that clause in the spirit of Articles 8, 9 and 96 of the Cotonou Agreements;
37. úgy véli, hogy az eredményközpontúbb fellépés kidolgozása érdekében az Európai Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének rendszeresen fel kellene mérnie, hogy az Unió harmadik országokban működő küldöttségei hogyan hajtják végre az emberi jogi jogvédőkre vonatkozó uniós iránymutatásokat, és ezt a munkát kiemelten kellene kezelnie és nyomon követnie, valamint ajánlásokat kellene megfogalmaznia azon missziók számára, amelyekben a végrehajtás szemmel láthatóan gyengébbnek mutatkozik;
37) Considers, in order to develop more result-oriented action, that the High Representative of the European Union for Foreign Affairs and Security Policy should regularly evaluate the implementation of the EU Guidelines on Human Rights Defenders by each EU delegation in third countries and should prioritise and closely follow up this work, and make recommendations to those missions for enhanced action where the implementation has been noticeably weak;
38. felszólítja a Tanácsot, hogy tegye Európát elérhetőbbé azon emberi jogi jogvédők számára, akik nem maradhatnak hazájukban; felszólítja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy alkosson és hajtson végre egyedi intézkedéseket annak érdekében, hogy az ilyen emberi jogi jogvédők számára megkönnyítsék az Európába való bejutást;
38) Calls on the Council to make Europe more accessible for human rights defenders who are unable to stay in their home countries; calls on the Council and Commission to prepare and execute specific measures to ease access to Europe for such human rights defenders;
39. emlékeztet arra, hogy – sürgősségi intézkedések és kezdeményezések rövid és hosszú távú, rendszeres végrehajtása révén – meg kell oldani a következetes védelmi és menedékjogi stratégia hiányából adódó problémát; arra kéri a főképviselőt, hogy 2010 végéig nyújtson be jelentést az Európai Parlamentnek az ennek érdekében megtett intézkedésekről;
39) Recalls the need to overcome the lack of a coherent protection and asylum strategy by the systematic implementation of emergency measures and initiatives on a short- and long-term basis; requests the High Representative to report to the European Parliament by the end of 2010 on the measures taken to that end;
40. ismételten felkéri a tagállamokat, hogy sürgősen dolgozzanak ki összehangolt politikát az emberi jogi jogvédők és családtagjaik számára kibocsátandó sürgősségi vízumok tekintetében, alapul véve a sajátos spanyolországi és írországi rendszer példáját; határozott véleménye, hogy óriási előrelépést jelentene az Unió emberi jogi politikája terén, ha az új európai uniós küldöttségek felhatalmazást kapnának arra, hogy ajánlásokat tegyenek a tagállamok számára a sürgősségi vízumok kibocsátása kérdésében; úgy véli, hogy a fenti lehetőségre vonatkozó, a vízumkérelmek feldolgozásáról és a kibocsátott vízumok módosításáról szóló kézikönyvtervezetbe foglalt egyértelmű utalás nagymértékben hozzájárulna e közös megközelítés megvalósításához, ahogyan azt az Európai Parlament a fent említett intézkedésre vonatkozó jogi ellenőrzés során már kifejtette;
40) Reiterates its request for Member States to develop as a matter of priority a coordinated policy on the issuing of emergency visas for human rights defenders and members of their families, for which special schemes in Spain and Ireland can serve as example; strongly believes that giving the new European Union delegations the power to make recommendations to Member States on the issuing of emergency visas would be a great step forward for the human rights policy of the Union; takes the view that a clear reference to this possibility in the Draft Handbook for the processing of visa applications and the modification of issued visas would be of great help to achieve this common approach, as has already been expressed by the European Parliament during the process of legal scrutiny for the above-mentioned measure;
41. sürgeti a 27 tagállamot, hogy a vízumoknak az emberi jogi jogvédők számára történő kibocsátása tekintetében egységes álláspontot kövessen;
41) Urges the 27 Member States to follow the same line with regard to the issuing of visas for human rights defenders;
42. hangsúlyozza, hogy az emberi jogi jogvédők számára e sürgősségi vízumok mellett ideiglenes védelmi és menedéket nyújtó intézkedéseket kell biztosítani Európában, lehetőség szerint pénzügyi forrásokat és lakhatást nyújtva, hogy az emberi jogi jogvédők menedékhez jussanak, továbbá kiegészítő programokról (emberi jogi tevékenységek, előadások európai egyetemeken, nyelvtanfolyamok stb.) is gondoskodni kell; üdvözli a cseh elnökség által felkarolt „menedékváros” kezdeményezést és a spanyol kormány által 2008-ban indított, a védelemre és befogadásra irányuló programot, és felszólítja a főképviselőt/alelnököt, hogy az Európai Külügyi Szolgálat keretében 2010 végéig végleges formában hozzon létre egy 2011-ben végrehajtandó európai védelmi és befogadási programot anélkül, hogy a többi várostól elvenné a feladatot; ezért arra kéri a főképviselőt, hogy nyújtson be az Európai Parlamentnek kézikönyvet arról, hogyan lehet menedékvárost létrehozni, valamint egy keretjavaslatot az ilyen városok közötti hálózatépítés támogatásáról; szorgalmazza az e téren már létező egyéb kezdeményezések további támogatását;
42) Emphasises the need to accompany these emergency visas with measures of temporary protection and shelter in Europe for human rights defenders, possibly providing for financial resources and housing to shelter human rights defenders, as well as accompanying programmes (human rights activities, lecturing in European universities, language courses, etc.); welcomes the Shelter Cities initiative promoted by the Czech Presidency as well as the Protection and Shelter Programme implemented by the Spanish Government since 2008, and calls on the VP/HR within the EEAS to finalise a European Protection and Shelter programme by the end of 2010 to be implemented in 2011 while not, however, taking responsibility away from other cities; therefore invites the High Representative to present to the European Parliament a manual on how to set up a shelter city as well as a framework proposal supporting networking between such cities; calls for further support to other existing initiatives in this regard;
43. továbbá hangsúlyozza, hogy azokban esetekben, amikor egy emberi jogi jogvédő élete vagy testi és szellemi egészsége veszélyben forog, a tagállamoknak és az uniós küldöttségeknek az egyéb védelmi eszközöket és sürgős válaszmechanizmusokat is támogatniuk kell, illetve ki kell dolgozniuk ilyeneket; úgy véli, hogy ezt a helyi emberi jogi jogvédőkkel és a civil társadalommal szoros együttműködésben kell végrehajtani;
43) Further emphasises that in situations where the life or physical and mental health of a human rights defender might be at risk, Member States and EU delegations should also support and develop other protection tools and urgent response mechanisms; considers that this should be done in close cooperation with local human rights defenders and civil society;
44. üdvözli az európai és nemzetközi szinten létező védelmi mechanizmusok közötti jelenlegi együttműködést, amelyet az információk és a stratégiák rendszeres megosztásával tovább lehetne erősíteni annak érdekében, hogy egyrészt a vészhelyzetekre vonatkozó információmegosztás, másrészt a hosszú távú támogatást célzó tevékenységek összehangolása tekintetében jobban kiegészítsék egymást, például egy biztonságos, minden hivatalos érdekelt fél számára elérhető internetes platform alkalmazásával; ezzel kapcsolatban üdvözli az Európa Tanács által szervezett éves üléseket, valamint az emberi jogi jogvédők védelmére létrehozott megfigyelőközpont – az Emberi Jogi Szervezetek Nemzetközi Szövetsége (FIDH) és a Kínzás Elleni Világszervezet (OMCT) közös programja – által rendezett, „inter-mechanisms” elnevezésű éves üléseket, amelyek célja a nemzetközi és regionális mechanizmusok, valamint az emberi jogi jogvédők védelmével foglalkozó intézmények közötti kapcsolat megerősítése; felhívja a Tanács Emberi Jogi Munkacsoportja és – az Európa Tanács emberi jogi biztosának kezdeményezésére – az Európa Tanács keretein belül működő, az emberi jogi jogvédőkkel foglalkozó európai munkacsoportokat, hogy vizsgálják meg a szorosabb együttműködés lehetőségeit;
44) Welcomes current cooperation between the existing protection mechanisms at European and international level, which could be further strengthened through systematic exchange of information and strategy, so as to ensure a better complementarity between all of them in terms of both sharing information for emergency cases and coordination for long-term support actions, e.g. through the use of a secure online platform accessible to all official stakeholders; welcomes in this respect the annual meetings organised by the Council of Europe as well as the ‘inter-mechanisms’ annual meetings organised by the Observatory for the Protection of Human Rights Defenders, a joint programme of the International Federation for Human Rights (FIDH) and the World Organisation Against Torture (OMCT), with the aim of strengthening the interaction between international and regional mechanisms and institutions for the protection of human rights defenders; invites the existing taskforces on human rights defenders in Europe, within the framework of the Council Working Party on Human Rights and the Council of Europe - the latter being an initiative of the Council of Europe’s Commissioner for Human Rights - to explore ways to work more closely together;
45. kéri, hogy a Lisszaboni Szerződés végrehajtásával összefüggésben az uniós intézmények dolgozzanak ki az emberi jogi jogvédőkre vonatkozó intézményközi együttműködési mechanizmust; feltételezi, hogy egy ilyen mechanizmus kidolgozását segíthetné az, ha valamennyi uniós intézményben és szervben tájékoztatási központot állítanának fel az emberi jogi jogvédőkkel kapcsolatban, amely tájékoztatási központ szoros együttműködésben dolgozna az uniós missziók és küldöttségek emberi jogokkal és demokráciával foglalkozó megbízottaival;
45) Calls, in the context of the implementation of the Treaty of Lisbon, for the EU institutions to establish an inter-institutional cooperation mechanism on human rights defenders; understands that the creation of such a mechanism could be eased by the setting up of focal points for human rights defenders in all the EU institutions and organs, with such focal points working in close cooperation with those responsible for human rights and democracy in EU missions and delegations;
46. felszólítja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy vizsgálja meg az uniós intézmények és az egyéb védelmi mechanizmusok közötti riasztási rendszer kialakításának lehetőségeit;
46) Invites the Council and Commission to explore the possibilities of creating an alert system mechanism to be shared between EU institutions and all other protection mechanisms;
47. meggyőződése, hogy segítené az információátadást, ha létrehoznának olyan adatbázisokat vagy „munkanaplókat”, amelyekben nyomon követnék a megtett lépéseket, elsősorban az egyes személyek vonatkozásában, mindeközben teljes titoktartást garantálva;
47) Believes that information sharing would also be facilitated by the creation of specific data bases, or ‘log books’, in order to keep track of activities undertaken, especially in regard to individuals, while guaranteeing full respect for confidentiality;
48. felszólítja az Európai Bizottságot, hogy kövesse figyelemmel és rendszeresen ellenőrizze az emberi jogi jogvédőkre vonatkozó uniós iránymutatások rövid és hosszú távú végrehajtását, és erről nyújtson be jelentést az Európai Parlament Emberi Jogi Albizottságának;
48) Calls on the Commission to follow and monitor regularly the short- and long term implementation of the EU Guidelines on Human Rights Defenders and report back to the Human Rights Subcommittee of the European Parliament;
49. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak és az Unió tagállamainak.
49) Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, and to EU Member States.
Az emberi jogi jogvédők, akik gyakran saját életüket veszélyeztetve nap mint nap elkötelezetten tevékenykednek, a világ minden táján kulcsfontosságú szerepet játszanak az alapvető emberi jogok védelmezésében és előmozdításában.
Human rights defenders all over the world are crucial actors when it comes to the protection and promotion of basic human rights, through a day to day commitment, many times at the risk of their own lives.
Az emberi jogi jogvédők ezen kívül a változásnak, illetve országuk demokratikus folyamatainak motorjai is, így kapcsolva össze a demokráciát és az emberi jogok tiszteletben tartását.
Human rights defenders are also crucial actors of change, and key players of democratic processes of their countries, thereby constituting the human link between democracy and respect for human rights.
Az emberi jogi jogvédők támogatása régóta szilárd eleme az Európai Unió emberi jogokkal kapcsolatos külkapcsolati politikájának.
Support for human rights defenders is also a long-established element of the European Union's human rights external relations policy.
Eljött az idő, hogy közelebbről megvizsgáljuk az emberi jogi jogvédőket támogató uniós politikákat, hogy értékeljük a már létező mechanizmusokat, valamint hogy további lépéseket javasoljunk a jövőre vonatkozóan annak érdekében, hogy egy részvételt elősegítő stratégia révén megerősítsük az emberi jogi jogvédők munkáját, valamint egyrészt azonnali, másrészt hosszú távú intézkedések segítségével biztosítsuk védelmüket.
Time has now come to have a closer look at the EU Policies in support of human rights defenders, to evaluate existing mechanisms, and to propose further steps for the future, so as to strengthen the work of human rights defenders through a participative strategy and to ensure protection through both urgent and long term measures.
Ki lehet emberi jogi jogvédő?
Who can be a human rights defender ?
Ma az ENSZ 1998-ban elfogadott emberi jogi jogvédőkről szóló nyilatkozata tekinthető valamennyi nemzetközi és regionális mechanizmus referenciadokumentumának, mivel ismerteti az egyéneknek és a szervezeteknek az emberi jogi jogvédők védelméhez elengedhetetlen jogait, valamint az államnak az ilyen tevékenység támogatására és védelmére irányuló kötelességeit.
The UN Declaration on human rights defenders adopted in 1998 constitutes today the document of reference for all international and regional mechanisms, as it outlines the rights of individuals and organizations essential for the defence of human rights and the obligations of state to provide support and protection for such activity.
A nyilatkozat szerint az „emberi jogi jogvédő” kifejezés olyan személyekre vonatkozik, akik egyénileg vagy másokkal együttműködve az emberi jogok előmozdítása és védelme érdekében tevékenykednek.
According to the declaration, "human rights defender” is a term used to describe persons who, individually or with others, act to promote or protect human rights.
Az emberi jogi jogvédő azonban csak békés eszközök segítségével cselekedhet.
But a human rights defender must work through peaceful means.
A fogalommeghatározás nem terjed ki azon egyénekre vagy csoportokra, akik erőszakos cselekményeket követnek el vagy erőszakot hirdetnek.
The definition does not include individuals or groups who commit or propagate violence.
E tág meghatározás értelmében az emberi jogi jogvédő az emberi jogok előmozdításáért tevékenykedő bármely személy vagy csoport lehet, a világ legnagyobb városaiban székelő kormányközi szervezetektől egészen a helyi közösségükben működő egyénekig.
In accordance with this broad categorization, human rights defenders can be any person or group of persons working to promote human rights, ranging from intergovernmental organizations based in the world’s largest cities to individuals working within their local communities.
Bármilyen nemű, életkorú, származású, hivatású vagy hátterű egyén lehet jogvédő.
Defenders can be of any gender, of varying ages, from any part of the world and from all sorts of professional or other backgrounds.
Különösen fontos megjegyezni, hogy az emberi jogi jogvédők nemcsak a nem kormányzati szervezetek és a kormányközi szervezetek soraiból kerülhetnek ki, hanem bizonyos esetekben kormánytisztviselők, köztisztviselők vagy a magánszektor tagjai is lehetnek.
In particular, it is important to note that human rights defenders are not only found within NGOs and intergovernmental organizations but might also, in some instances, be government officials, civil servants or members of the private sector.
Mivel foglalkoznak az emberi jogi jogvédők?
What do human rights defenders do?
Az emberi jogi jogvédőket mindenekelőtt tevékenységük határozza meg, és a fogalmat legjobban úgy lehet definiálni, ha jellemezzük munkájukat, valamint azt, hogy milyen körülmények között dolgoznak.
Human rights defenders are identified above all by what they do and it is through a description of their actions and of some of the contexts in which they work that the term can best be explained.
Az emberi jogi jogvédők az 1948-ban elfogadott Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatában és az egyéb nemzetközi emberi jogi okmányokban rögzített valamely jog vagy jogok érvényesítése érdekében munkálkodnak.
Human rights defenders work towards the realisation of any or all of the rights enshrined in the 1948 Universal Declaration of Human Rights and other international human rights instruments.
Ebből következően a polgári és politikai jogok előmozdítására és védelmére, valamint a gazdasági, társadalmi és kulturális jogok előmozdítására, védelmére és érvényesítésére törekednek.
Consequently, they seek the promotion and protection of civil and political rights as well as the promotion, protection and realisation of economic, social and cultural rights.
Az emberi jogi jogvédők kezdeményező szerepet játszanak a demokrácia elveinek megszilárdításában, tevékenységi körükbe tartozik az emberi jogok megsértéséről szóló információk összegyűjtése és terjesztése, az emberi jogi jogsértések áldozatainak nyújtott támogatás, az emberi jogi egyezmények végrehajtásában történő közreműködés, az elszámoltathatóság biztosítása és a büntetlenség felszámolása, valamint a felelősségteljes kormányzás támogatása, és gyakran kulcsszereplők az emberi jogi oktatás és képzés kidolgozásában.
Human rights defenders play a pro-active role in the consolidation of democratic principles, and their activities include collection and dissemination of information on violations of human rights, support to victims of human rights violations, contributions to the implementation of human rights conventions, actions to secure accountability and to end impunity, support for good governance, and they are often key partners for the development of human rights education and training.
Az emberi jogi jogvédők ellen elkövetett jogsértések
Violations committed against human rights defenders
Az emberi jogi jogvédők munkájuk során gyakran maguk is szembesülnek emberi jogaik megsértésével.
Human rights defenders often face human rights violations themselves in the course of their work.
Az ilyen esetek között előfordulhat gyilkosság, halálos fenyegetés, elhurcolás, emberrablás, önkényes letartóztatás és fogva tartás, valamint esetenként kínzás.
This includes killings, death threats, abductions and kidnappings, arbitrary arrest and detention, sometimes tortured.
Az emberi jogi jogvédőket gyakran zaklatják, és sokan rágalomhadjárat áldozataivá váltak.
HRDs are often subject to harassment, and many have been the victims of defamation campaigns.
Munkájuk ellehetetlenítésének egy másik eszköze az ellenük indított büntetőjogi vagy egyéb eljárás.
Sometimes criminal or other charges are another way to try to stop their work.
A békés tüntetések és a panasztételek esetenként a közrend megzavarásáért és huliganizmusért indított eljárásokhoz, majd súlyos bírósági ítélethez vezetnek.
Peaceful demonstrations, lodging of complaints have led to charges as public disturbance and hooliganism, with severe court sentences.
Esetenként „biztonsági intézkedésként” bejelentett politikákat, jogszabályokat és eljárásokat – például terrorizmus elleni törvényeket – alkalmaznak oly módon, hogy azokkal korlátozzák az emberi jogi jogvédők munkáját, vagy közvetlenül őket célozzák.
Policies, legislation and procedures described as "security measures", for example the antiterrorism laws, are sometimes applied in such a way as to restrict the work of human rights defenders or to directly target the defenders themselves.
Az emberi jogi jogvédőnők és az egyéb, különös veszélynek kitett csoportok
Women Human Rights defenders and other groups particularly at risk
Az emberi jogi jogvédőnőknek jól megkülönböztethető veszélyekkel és akadályokkal kell megküzdeniük, ha hatékonyan akarják végezni emberi jogi munkájukat.
Women human rights defenders face distinct risks and obstacles with regard to effectively carrying out their human rights work.
Nemcsak a tevékenységük miatt vannak veszélyben, hanem kilétük miatt is.
They are at risk because both of whom they are and what they do.
Az ellenük elkövetett erőszak gyakran szexuális jellegű, illetve nemük miatt szembesülniük kell munkájuk korlátozásával.
Frequently, the violence or threat against them is sexual in nature, or they face restrictions in their work on account of their gender.
Életüket ezen kívül egyrészt az állam, másrészt a társadalmi szereplők részéről előítéletek, kirekesztés és általános elutasítás nehezíti.
Furthermore, prejudice, exclusion and public repudiation by both state forces and social actors weigh heavily in their lives.
Számos emberi jogi jogvédőnőnek kiskorú gyermekei vagy idős szülei napi szintű ellátásáról is gondoskodnia kell, és tudva azt, hogy letartóztatásuk vagy fogva tartásuk lehetetlenné tenné, hogy a családjukban elfoglalt szerepüket betölthessék, gyakran nehezükre esik az emberi jogi tevékenység folytatása.
Many women human rights defenders have also a day-to-day responsibility for the care of young children or elderly parents and often find it very hard to continue their human rights work knowing that arrest and detention would prevent them from fulfilling that role in the family.
Ezt a sajátos helyzetet az uniós iránymutatások is elismerik, és hangsúlyozzák, hogy az emberi jogi jogvédők ügyének kezelésekor számításba kell venni a nemek közötti különbségeket, és arra kéri a missziókat, hogy fordítsanak különös figyelmet az emberi jogi jogvédőnőket fenyegető sajátos veszélyekre.
This particular situation is recognised in the EU Guidelines, which underline that it is important to apply a gender perspective when approaching the issue of human rights defenders and ask missions to pay particular attention to the specific risks faced by women human rights defenders.
Uniós szintű, több elnökséget átívelő külön kampány indult az emberi jogi jogvédőnőkkel kapcsolatos erőfeszítések fokozására és a nekik nyújtott támogatás javítására.
Special campaigns to increase efforts and better reach out to women human rights defenders have been carried out at EU-level, during several Presidencies.