natgillin/translations-raw huggingface dataset:
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, a KKBP főképviselőjének, a tagállamok kormányainak és parlamentjeinek, az ENSZ főtitkárának, a Kvartett közel-keleti megbízottjának, az Euromediterrán Parlamenti Közgyűlés elnökének, a Palesztin Hatóság elnökének, a Palesztin Jogalkotó Tanácsnak, az izraeli parlamentnek és kormánynak, valamint Egyiptom kormányának és parlamentjének.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the High Representative for the Common Foreign and Security Policy, the governments and parliaments of the Member States, the UN Secretary-General, the Quartet Envoy to the Middle East, the President of the Euro-Mediterranean Parliamentary Assembly, the President of the Palestinian Authority, the Palestinian Legislative Council, the Israeli Government, the Knesset, and the Egyptian Government and Parliament.
előterjesztette: Francis Wurtz, Ilda Figueiredo, Helmuth Markov, Gabriele Zimmer, Eva-Britt Svensson, Esko Seppanen és Roberto Musachio
by Francis Wurtz, Ilda Figueiredo, Helmuth Markov, Gabriele Zimmer, Eva-Britt Svensson, Esko Seppänen and Roberto Musacchio
a 2008. évi tavaszi Európai Tanácshoz való hozzájárulásról a lisszaboni stratégia kapcsán
on the input to the Spring 2008 European Council in relation to the Lisbon Strategy
az Európai Parlament állásfoglalása a 2008. évi tavaszi Európai Tanácshoz való hozzájárulásról a lisszaboni stratégia kapcsán
European Parliament resolution on the input to the Spring 2008 European Council in relation to the Lisbon Strategy
tekintettel a „Közös cselekvések a növekedésért és a foglalkoztatásért: A Közösség lisszaboni programja” című, 2005. július 20-i bizottsági közleményre (COM(2005)0330),
having regard to the Commission communication of 20 July 2005 entitled 'Common actions for growth and employment: the Community Lisbon Programme' (COM(2005)0330),
tekintettel a 27 nemzeti lisszaboni reformprogramra, azoknak a tagállamok által benyújtott formájában,
having regard to the 27 national Lisbon Reform Programmes as presented by the Member States,
tekintettel a Bizottság közösségi lisszaboni programjának 2007-es végrehajtására,
having regard to the 2007 implementation of the Commission's Community Lisbon Programme,
tekintettel a Bizottság 2007 novemberében publikált, 2007. évi őszi gazdasági előrejelzéseire,
having regard to the Commission's autumn 2007 economic forecasts of November 2007,
tekintettel a Bizottság „Stratégiai jelentés a növekedést és foglalkoztatást célzó megújult lisszaboni stratégiáról: új ciklus indítása (2008-2010)” című (COM(2007)0803) és „A 2008–2010-es lisszaboni közösségi programról szóló javaslat” című (COM(2007)0804), 2007. december 11-i közleményeire,
having regard to the Commission communication package of 11 December 2007: 'Strategic report on the renewed Lisbon strategy for growth and jobs: launching the new cycle (2008-2010)' (COM(2007)0803), and 'Proposal for a Community Lisbon Programme 2008 - 2010' (COM(2007)0804),
tekintettel az Európai Tanács elnökségének 2000. március 23–24-i lisszaboni, 2001. március 23–24-i stockholmi, 2002. március 15–16-i barcelonai, valamint a 2005. március 22–23-i, 2005. december 15–16-i, 2006. március 23–24-i és 2007. március8–9-i brüsszeli következtetéseire,
having regard to the Presidency conclusions of the Lisbon European Council of 23 and 24 March 2000, the Stockholm European Council of 23 and 24 March 2001, the Barcelona European Council of 15 and 16 March 2002, and the Brussels European Councils of 22 and 23 March 2005, 15 and 16 December 2005, 23 and 24 March 2006 and 8 and 9 March 2007,
tekintettel a lisszaboni stratégia félidős felülvizsgálatáról szóló, 2005. március 9-i, 2006. március 15-i és 2007. február 14-i állásfoglalására,
having regard to its resolutions of 9 March 2005, 15 March 2006 and 14 February 2007 on the mid-term review of the Lisbon Strategy,
tekintettel a GUE/NGL képviselőcsoport 2007. februári, a lisszaboni stratégia kapcsán a tavaszi Európai Tanácshoz való hozzájárulásról szóló állásfoglalásra irányuló indítványra,
having regard to the motion for a resolution tabled by the GUE/NGL Group on February 2007 on the input to the Spring 2007 European Council in relation to the Lisbon Strategy,
mivel az Európai Tanács 2000 márciusában, majd később 2005-ben 2010-ig a következő célokat határozta meg: átlagosan 3%-os gazdasági növekedés, teljes foglalkoztatottság, a szegénység és az egyenlőtlenségek visszaszorítása, illetve a K+F-fel kapcsolatos összes kiadásnak a közösségi GDP 3%-ára történő növelése,
whereas the European Council in March 2000 and than in 2005 set the targets of an average economic growth rate of 3%, full employment, reduction of poverty and inequalities, and an overall R&D expenditure of 3% of Community GDP, to be achieved by 2010,
mivel a lisszaboni stratégia végrehajtása után nyolc évvel elérkezett az idő arra, hogy a stratégia polgárok gazdasági és társadalmi életére gyakorolt hatását komolyan és teljes körűen értékeljük,
whereas after eight years of the implementation of the Lisbon Strategy it is time for a serious and complete analysis of its impact on the economic and social lives of the citizens,
A lisszaboni stratégia – valódi eredmények
The Lisbon Strategy - th e true results
hangsúlyozza, hogy a 2008–2010-es utolsó ciklus kezdetén a lisszaboni stratégia a meghatározott célok közül nem teljesítette az átlagosan 3%-os gazdasági növekedést, a teljes foglalkoztatottságot, a K+F-fel kapcsolatos összes költségeknek a közösségi GDP 3%-ára történő növelését, sem pedig a szegénység csökkentését és teljes felszámolását;
Stresses that as we enter this last cycle 2008-2010 the Lisbon Strategy has failed to meet its declared objectives of average economic growth of 3%, full employment, an overall R&D expenditure of 3% of Community GDP and reducing poverty aiming at its eradication;
megjegyzi, hogy az átlagos gazdasági növekedés az utóbbi évtizedekben az EU-15-ben mérséklődött; megjegyzi, hogy a Bizottság a közelmúltban felülvizsgálta előrejelzését, amely a gazdasági növekedés újabb lassulására utal; emlékeztet az EU 27 tagállamában 2000 és 2006 között egyre csökkenő (1,6%-os) átlagos növekedésre (1,3% az EU-15-ben) szemben az 1996 és 2000 közötti 2,9 és 2,8%-kal;
Notes that average economic growth in the EU-15 has decelerated decade after decade; notes that the Commission has recently reviewed its forecasts pointing to a new deceleration of economic growth; recalls the decreasing average annual growth rate of 1.6 % in the EU-27 (1.3 % in the EU-15) between 2000 and 2006, compared to, respectively, 2.9 and 2.8 % on average between 1996 and 2000;
rámutat a tagállamokon belül, illetve a tagállamok között tapasztalható, makacs és bizonyos esetekben súlyosbodó regionális különbségekre, illetve gazdasági és társadalmi egyenlőtlenségekre; rámutat arra, hogy léteznek olyan országok és régiók, amelyek ahelyett, hogy egyre közelebb kerülnének, egyre inkább eltávolodnak az uniós átlagtól;
Notes the persistence, and in some cases the increase, of regional disparities and economic and social inequalities between and within Member States; points out that currently there are countries and regions diverging from instead of converging with the EU average;
megjegyzi, hogy 2000–2005 között a munkanélküliek száma az EU-ban egymillióval nőtt, és 2006-ban több mint 18 millió embernek nem volt munkája az EU-ban; felhívja a figyelmet a foglalkoztatás lassú ütemére, amely 2010-re nem teszi lehetővé a kitűzött 70% elérését; kiemeli, hogy a foglalkoztatás növekedése az elmúlt évtizedben elsősorban annak volt köszönhető, hogy nőtt a bizonytalan munkaviszonyok száma, és a teljes növekedés több mint fele a részmunkaidőben dolgozóknak tulajdonítható;
Notes that from 2000 to 2005 the EU's number of unemployed increased by one million, and that in 2006 there were more than 18 million persons unemployed in the EU; notes the slow average employment growth, not sufficient to reach the objective of 70% by 2010; draws particular attention to the fact that the employment growth in the last decade is mostly due to the increase in insecure work, with part-time work accounting for over half the overall increase;
aggodalmát fejezi ki, hogy a munkaerőpiacon a férfiak és a nők közötti különbségek továbbra is jelentősek, mivel a munkanélküli nők aránya elfogadhatatlanul magasabb a férfiak és a teljes munkanélküliségi rátánál; elfogadhatatlannak tartja, hogy 2003 óta nem csökkent a férfiak és a nők jövedelme közötti szakadék, és a nők továbbra is átlagosan 15%-kal kevesebbet keresnek, mint a férfiak (a magánszférában e különbség 25%-os, míg az iparban 30%), valamint azt, hogy a karrierek tekintetében még mindig nem valósult meg a nemek közötti egyenlőség;
Notes with concern that the differences between men and women in the labour market remain significant, since the female unemployment rate remains unacceptably higher compared to the total and to the male unemployment rate; finds it unacceptable that since 2003 there has been no decrease in the gender pay gap, as women continue to earn on average 15% less than men (25% less in the private sector, and 30% in industry) and that gender equality in careers is still not a reality;
hangsúlyozza, hogy a fiatalkori munkanélküliség még mindig olyan alapvető probléma, amely ma a fiatalok 18%-át érinti, továbbá rámutat arra, hogy a fiatalkori munkanélküliség csökkentése tekintetében az elmúlt 25 év során nem sikerült igazi áttörést elérni; tudomásul veszi az Európai Foglalkoztatási Stratégia tíz évéről szóló bizottsági értékelést, amely szerint a fiatalok kétszer akkora eséllyel válnak munkanélkülivé, mint az életük teljében járó felnőttek;
Stresses that youth unemployment remains a key problem which today stands at around 18% and that over the last 25 years no real breakthrough has been achieved in reducing it; takes note of the Commission's evaluation of ten years of the European Employment Strategy where it states that 'young people are more than two times as likely to be unemployed than prime-age adults';
rámutat, hogy 2000 óta a jövedelmi egyenlőtlenségek emelkedtek, és 2006-ban a leggazdagabb 20% és a legszegényebb 20% közötti arány 4,5-szörösről 4,8-szorosra szökött fel, ami a gazdagság koncentrációjának jelentős növekedését jelzi az EU-ban;
Points out that income inequalities have risen since 2000, with the ratio between the 20% richest and the 20% poorest having increased from 4.5:1 to 4.8:1 in 2006, reflecting a substantial increase in the concentration of wealth in the EU;
elfogadhatatlannak tartja, hogy az EU-ban nőnek a társadalmi egyenlőtlenségek és a szegénység, és 78 millió embert, különösen nőket és gyermekeket fenyeget a szegénység; hangsúlyozza, hogy az EU-ban a kereső tevékenység ellenére kialakult szegénység a szegénység több mint harmadáért felelős;
Finds it unacceptable that social inequalities and poverty are increasing in the EU, with 78 million people living in or at risk of poverty, especially women and children; stresses that in-work poverty accounts for more than a third of the overall poverty risk in the EU;
rámutat arra, hogy a kutatásra és fejlesztésre fordított befektetések 2000 és 2005 között a GDP arányában kifejezve stagnáltak: 2005-ben az EU-15-ben 1,9%-ot, míg az EU-25-ben 1,4%-ot mutatattak, ami messze elmarad a 2010-re a GDP 3%-ában meghatározott céltól;
Points out that investment in research and development in terms of percentage of GDP stagnated between 2000 and 2005, standing at 1.9 % in 2005 in the EU-15 and 1.4 % in the EU-25, a long way from the EU target of 3% of GDP by 2010;
Lisszaboni stratégia – a kitűzött célok és a neoliberális politikák ellentmon dásai
The L isbon Strategy - t he contradiction between proclaimed objectives and neo-liberal policies
felhívja a figyelmet az úgynevezett „lisszaboni célkitűzések” – azaz hogy az „EU-t a világ legversenyképesebb és legdinamikusabb tudásalapú gazdaságává tegyék, mely képes a több és jobb munkahely létrehozásával és nagyobb társadalmi kohézióval járó fenntartható gazdasági növekedésre” – és a megvalósított neoliberális politikák között feszülő ellentmondásra;
Draws attention to the contradiction between the so-called 'Lisbon Objectives' - to make Europe 'the most competitive and dynamic knowledge-based economy in the world, capable of sustainable economic growth with more and better jobs and greater social cohesion'- and the neo-liberal policies applied;
sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a Bizottság a Tanács 2008. tavaszi ülésszakának címzett közleményében nem foglalkozott a lisszaboni stratégia elmúlt nyolc évének köszönhető súlyos társadalmi és gazdasági következményekkel;
Regrets that the Commission, in its Communication to the 2008 Spring Council, has failed to address the deep social and economic consequences of eight years of the Lisbon Strategy;
sajnálja, hogy a Bizottság, éppen ellenkezőleg, inkább neoliberális programja folytatását erőlteti, ami további liberalizációt, növekvő bizonytalanságot és a lisszaboni menetrend externalizálódásának támogatását jelenti;
Deplores the fact that the Commission, on the contrary, is pushing for a deepening of its neo-liberal programme. with further liberalisations and increased insecurity, and is promoting the 'externalization' of the Lisbon Agenda;
megjegyzi, hogy az Európai Uniót 2000 óta sújtja a gazdaság és a munkahelyek lassú növekedése, a termelékenységből származó nyereségszerzés eltolódása a munkavállalóktól a részvényesek felé, valamint a munkanélküliség, a szegénység, a társadalmi kirekesztés, a munkahelyek bizonytalanságának és a jövedelmi egyenlőtlenségek folyamatosan magas szintje;
Notes that since 2000 the EU has been plagued by sluggish economic and employment growth, a transfer of productivity gains from workers to shareholders, and the persistence of high levels of unemployment, poverty, social exclusion, insecure work and income inequality;
megerősíti, hogy a 2000. és 2005. márciusi Európai Tanács által meghatározott lisszaboni stratégia, – amelyet a legnagyobb európai munkavállalói szervezetek egyértelműen támogattak – az Európai Unió számára a legfőbb eszközként szolgált annak elősegítéséhez, hogy liberalizálják és privatizálják a közüzemeket és közszolgáltatásokat, rugalmasabbá és alkalmazkodóbbá tegyék a munkaerőpiacokat, csökkentsék a béreket, valamint hogy a társadalombiztosítási szolgáltatások nagy részét, beleértve a nyugdíjakat és az egészségügyet megnyissák a magánérdekek számára;
Reaffirms that the Lisbon Strategy, as defined by the European Councils of March 2000 and 2005 (with the clear support of the major European employers' organisations), has been the main tool within the EU to promote the liberalisation and privatisation of public utilities and services, flexibility and adaptability of labour markets, wage restraint, and the opening-up to private interests of the bulk of social security provisions, including pensions and health;
sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a lisszaboni stratégia 2005. évi úgynevezett újjászületése még inkább hangsúlyozza a neoliberális tartalmat és rámutat, hogy ezt a tartalmat mindegyik tagállam konkrét nemzeti reformprogramokba ültette át, kockára téve a szociális dimenziót és figyelmen kívül hagyva az EU különböző tagállamaiban tapasztalható gazdasági, szociális és környezetvédelmi problémákat;
Regrets the fact that the so-called revival of the Lisbon Strategy in 2005 has accentuated even more the neo-liberal content, and recalls that this content has been translated into concrete national reform programmes by all Member States, putting at risk the social dimension and disregarding the economic, social and environmental problems faced by the different EU Member States;
hangsúlyozza, hogy a közösségi lisszaboni program és a nemzeti reformprogramok a felülvizsgált lisszaboni stratégia keretében arra szolgálnak, hogy – különösen a munkaerőpiac és a szociális biztonság terén – valamennyi tagállamban ugyanazokat a strukturális reformokat mozdítsák elő, illetve ezeket nemzeti szinten megindokolják, valamint azt, hogy e reformoknak jelentős gazdasági és társadalmi következményei lesznek, amit tovább fokoznak az integrált iránymutatások és a stabilitási és növekedési paktum; úgy véli, hogy ezek a reformok a munkavállalók, nyugdíjasok, közszolgáltatást igénybe vevők, valamint a fogyasztók jogait teszik kockára;
Stresses that the Community's Lisbon Programme and the national reform programmes in the framework of the revised Lisbon Strategy are a tool to provide national justification for and push forward the same structural reforms in all the Member States, in particular as regards the labour market and social security, and that this will have serious economic and social consequences, intensified by the integrated guidelines and the Stability and Growth Pact; considers that these reforms will jeopardise the rights of workers, pensioners, public service users and consumers;
hangsúlyozza, hogy a piacok liberalizálásának és a közüzemek privatizálásának jelenlegi folyamata nem hozott látható előnyöket sem az árakban, sem a szolgáltatások minőségében vagy a közkiadások csökkenésében; megjegyzi, hogy ezzel ellentétben a fogyasztók és közszolgáltatást igénybe vevők szervezetei áremelkedésekről, a szolgáltatások minőségének romlásáról és az élelmiszerárak növekedéséről számoltak be; megjegyzi továbbá, hogy a liberalizáció hozzájárult az érintett ágazatokon belül a munkahelyek megszűnéséhez és olyan magánmonopóliumok létrejöttéhez, amelyek veszélyeztetik a munkavállalók, a közszolgáltatások felhasználói és a fogyasztók jogait;
Stresses that the ongoing process of liberalising markets and privatising public utilities has not brought any visible gains in terms of prices, service quality or a reduction in public expenditure; notes, on the contrary, that consumers' and public service users' associations have reported price increases, a drop in the level of service quality and increases in the costs of provision; notes, furthermore, that liberalisation has contributed to the destruction of jobs in the sectors affected and the creation of private monopolies that put the rights of workers, public service users and consumers at risk;
ellenzi ezért a tömegközlekedés, valamint az energia- és kommunikációs rendszerek liberalizálását, konkrétan a nemzetközi vasúti utasszállítás és a postai szolgáltatások liberalizálásáról szóló, nemrégiben aláírt megállapodásokat;
Rejects, therefore, the liberalisation of public transport, energy and communications systems and, in particular, the recent agreements on liberalisation of international passenger rail particular traffic and postal services;
hangsúlyozza a közszolgáltatásoknak az EU társadalmi, gazdasági és területi kohéziójának előmozdításában betöltött szerepét; rámutat, hogy a strukturális közüzemi ágazatokat nem szabad megnyitni a verseny előtt, hanem ezen ágazatoknak a közhatóságok tulajdonában és a közhatóságok irányítása alatt kell állniuk a nyújtott szolgáltatás minőségének, hozzáférhetőségének és megfizethetőségének egyedüli biztosítási módjaként és ezáltal szavatolva a felhasználók jogait;
Highlights the importance of public services for the promotion of social, economic and territorial cohesion in the EU; stresses that public structural sectors should not be open to competition but, rather, should be owned and managed by public authorities, as the only way to ensure the quality, availability and affordability of the service provided and so guarantee the users' rights;
hangsúlyozza, hogy az Európai Foglalkoztatási Stratégia hozzájárult a munkaerőpiac deregulációjához, az állandó munkahelyek bizonytalanná váláshoz, valamint a munkavállalói jogok és a kollektív szerződések gyengüléséhez, mivel a munkavállalók foglalkoztathatóságát és átképezhetőségét állítja előtérbe;
Stresses that the European Employment Strategy has provided the tools for the deregulation of labour markets, the transition from stable to insecure jobs and the weakening of workers' rights and collective bargaining as it promotes the employability and adaptability of workers;
úgy véli, hogy az Európai Bíróságnak a Vaxholm-Laval és a Viking Line ügyekben nemrégiben hozott ítélete rávilágít a Szerződések által kijelölt irányvonalra, amelyet egyébként a Lisszaboni Szerződés is tovább visz; mélységesen sajnálja, hogy az Európai Bíróság mindenek feletti elsőbbséget tulajdonít a versenyjogok uniós érvényesülésének, ezzel indokolttá téve a szociális dömpinget és a munkavállalói jogok aláásását;
Considers that the recent rulings of the European Court of Justice (ECJ) on the Vaxholm-Laval and Viking Line cases show where the orientation of the current Treaties, which remains in the Treaty of Lisbon, leads to; deeply regrets the way the ECJ has prioritised competition rules in the EU above all else, legitimating social dumping and undermining workers' rights;
határozottan elutasítja a „rugalmas biztonság” fogalmát és azt a törekvést, amelynek célja e fogalom átívelő megközelítésként való felhasználása az európai foglalkoztatási stratégia, illetve a növekedésre és foglalkoztatásra vonatkozó integrált iránymutatások következő hároméves ciklusa során;
Strongly rejects the new concept of 'flexicurity' and the attempt to make it the overarching approach for the next three-year cycle of the European Employment Strategy and the Integrated Guidelines for Growth and Jobs;
úgy véli, hogy e fogalom az elbocsátások egyszerűbbé tételét, a munkaerő (és a bérek) az üzleti ciklushoz való – a munkaerőpiaci visszaforgatás költségét a tagállamok közfoglalkoztatási szolgálataira hárító – igazítását, és a munkaszerződések szabályozásának a társadalmi kohéziót és a munkaminőséget veszélyeztető felszabadítását hirdeti; figyelmeztet arra, hogy e stratégia mögött az a cél is megbújik, hogy felülvizsgálják a munkanélküliségi juttatási rendszereket a juttatások és időtartamuk csökkentése végett;
Considers that this concept promotes the liberalisation of firing, the adjustment of labour (and wages) to the business cycle with the public employment services of the Member States assuming the costs of labour recycling and rotation, and the deregulation of work contracts, jeopardising social cohesion and the quality of work; warns that behind this strategy there also lies the purpose of reviewing unemployment benefit schemes with the aim of reducing benefits and their duration;
felhívja a figyelmet a tanulmányaikat idejekorán megszakító fiatalok különösen bizonyos tagállamokban előforduló nagy számára;
Draws attention to the still high rate of early school leavers, particularly in some Member States;
úgy véli, hogy ahhoz, hogy az EU a világ legversenyképesebb és legdinamikusabb tudásalapú gazdasága legyen, szakítani kell a jelenlegi oktatási és képzési politikákkal, amelyek a kutatás-fejlesztési beruházásokat és az oktatást a szabad piaci pillanatnyi igényeihez kötik, és ezáltal igazolják a tudás, az oktatás és a kutatás áruvá alakítását (bolognai folyamat);
Considers that in order to make the EU 'the most competitive and dynamic knowledge-based economy in the world' a break is needed with the current education and training policies tying investment in research and development and education to the whims of the free market and thus justifying the commodification of knowledge, education and research (the Bologna process);