natgillin/translations-raw huggingface dataset:
a globális gazdasági és pénzügyi irányítás nagyratörő reformjára szólít fel az egyenlőtlenség, a rossz irányítás és a globális egyensúlytalanság problémáinak kezelése érdekében, amelyek miatt létrejött az elégtelen kereslettel párosuló hatalmas kielégítetlen szükségletek jellemezte válság; úgy véli, hogy a reformnak elő kell mozdítania a demokráciát, az átláthatóságot, az elszámoltathatóságot és a hatékonyságot, biztosítania kell a nemzetközi gazdasági és pénzügyi intézmények politikái és eljárásai közti összhangot és felül kell vizsgálnia a washingtoni konszenzust, valamint az IMF és a Világbank politikáinak szellemi támaszait, a piacok önszabályozó jellegébe vetett hitelét vesztett bizalmat a hatóságok felelősségének elismerésével és a tág értelemben vett közérdek védelmével helyettesítve;
Calls for a far-reaching reform of global economic and financial governance in order to tackle the problems of inequality, mismanagement and global imbalances, which have generated a crisis of inadequate demand in a world of vast unmet needs; believes that this reform must promote democracy, transparency, accountability and effectiveness, ensure coherence between the policies and procedures of the international economic and financial institutions and revise the Washington consensus and the intellectual underpinnings of IMF and World Bank policies, replacing their discredited reliance on the self-correcting character of markets with a recognition of the responsibility of public authorities to protect the wider public interest;
Ellenállás a protekcionizmusnak, a globális kereskedelem és befektetések támogatása
Resisting protectionism and promoting global trade and investment
üdvözli a kötelezettségvállalást, hogy tovább támogatják a globális kereskedelmet és befektetéseket, elutasítják a protekcionizmust, és kitartanak a millenniumi fejlesztési célok és az ODA kötelezettségvállalásai mellett – beleértve az Aid for Trade-et, az adósságkönnyítést és a gleneagles-i kötelezettségvállalásokat is – különösen a szubszaharai Afrika tekintetében, azonban sajnálja, hogy nem kötelezték el magukat a támogatások további növelésére az Aid for Trade területén; felhívja a következő G20-as csúcstalálkozót, hogy foglalkozzon a világkereskedelmi rendszer és a WTO vezetésének reformjával is a tisztességes kereskedelem támogatása, az észak és dél közötti fokozódó egyenlőtlenségek visszafordítása, a kereskedelmi, szociális és környezetvédelmi politikák közötti összhang növelése és a WTO demokratikusabbá, átláthatóbbá és elszámoltathatóbbá tétele érdekében;
Welcomes the pledge to further promote global trade and investment, reject protectionism and remain committed to meeting the Millennium Development Goals and to achieving the ODA pledges, including commitments on Aid for Trade and debt relief and the Gleneagles commitments, especially to Sub-Saharan Africa, but regrets that there are no commitments on additional funding in the field of Aid for Trade; calls on the next G20 summit to address also the reform of the world trading system and the governance of the WTO to promote fair trade, reverse the growing inequalities between North and South, improve coherence between commercial, social and environmental policies and make the WTO more democratic, transparent and accountable;
üdvözli, hogy 250 milliárd dollárt biztosítottak a kereskedelem finanszírozására, ami megfelelő hozzáférést biztosít a rövidtávú hitelekhez; aggodalommal tölti el azonban a világkereskedelem zuhanása, amely a globális recesszió elmélyülésének veszélyét hordozza magában; hangsúlyozza a dohai forduló gyors és sikeres lezárásának fontosságát; úgy véli, hogy ennek érdekében az iparosodott világ tárgyalóit állam- és kormányfőiknek utasítaniuk kellene a dohai fejlesztési forduló fő céljának tiszteletben tartására, amely a világkereskedelmi rendszer fejlődő országokat sújtó egyensúlytalanságainak kiigazítása;
Welcomes the $250 bn made available for trade finance, which will enable affordable access to short-term credit; is alarmed however by the fall in world trade, which threatens a further deepening of the global recession; stresses the importance of concluding the Doha Round rapidly and successfully; believes that, to achieve that end, the negotiators from the industrialised world must be mandated by their Heads of State and Government to respect the central purpose of the Doha Development Round, which is to redress the imbalances in the world trading system which have worked to the detriment of developing countries;
felhívja az EU tagállamait, hogy tegyenek lépéseket és dolgozzanak ki eszközöket a fejlődő országok válságának leküzdésére, hogy az EU összehangolt választ tudjon adni; kéri, hogy a fejlődés finanszírozásáról szóló következő Monterrey-jelentés értékelje az ekként meghatározott lépések végrehajtását;
Calls on the EU Member States to present actions and instruments introduced in response to the crisis in developing countries in order for the EU to make a coordinated response; calls for the implementation of the actions thus identified to be assessed in the next Monterrey report on financing development;
üdvözli, hogy a G20-ak kötelezettséget vállaltak adóösztönző csomagok által támogatott befektetésekre a zöld és fenntartható gazdaság felé való elmozdulás érdekében, egy globális környezetbarát társadalom építése céljával; támogatja az arra irányuló ismételt kötelezettségvállalást, hogy 2009. decemberi koppenhágai ENSZ éghajlat-változási konferencián megegyezés születik; felhívja a Bizottságot, hogy fogalmazzon meg javaslatokat a teljesítmény fokozására ezen a területen, és hogy nevezze meg és szégyenítse meg azokat a tagállamokat, amelyek nem tesznek ennek eleget;
Welcomes the G20 commitment to use investment funded by fiscal stimulus packages to evolve towards a green and sustainable global economy, with the goal of building a global eco-friendly society; supports the renewed commitment given to reach agreement at the UN Climate Change Conference in Copenhagen in December 2009; calls on the Commission to draw up proposals to improve performance in this regard and to name and shame those Member States which fall short;
felhívja a G20-csúcstalálkozót, hogy fogadjon el megfelelő munkatervet, amely magában foglalja az emberi jogok univerzális tiszteletben tartására irányuló kötelezettségvállalást a munkahelyeken, az alapvető munkaügyi szabályozást és a gyermekmunka felszámolását, valamint a munkahelyteremtést, a munkához és jövedelemhez való hozzáférését, az oktatási, képzési és aktív munkaerő-piaci politikákat, a szociális gondoskodás és a társadalmi párbeszéd megfelelő szintjét, amely a konfliktusok megoldásának és a haladás ösztönzésének eszköze, és úgy véli, hogy a Világbank és az IMF segítségnyújtásának feltételeit felül kell vizsgálni e munkaterv alapján, és a fenntarthatóságot, a társadalmi igazságosságot és a megfelelő munkát kell e nemzetközi együttműködés középpontjába állítani;
Calls on the next G20 summit to adopt a 'Decent work agenda', which should combine a commitment to universal respect for human rights at work, core labour standards and the elimination of child labour, to job creation and access to jobs and incomes, to education, training and active labour market policies, to adequate levels of social protection and to social dialogue as the means of resolving conflicts and stimulating progress, and believes that the conditions attached to WB and IMF assistance should be revised to take account of this agenda and to put sustainability, social justice and decent work at the heart of international cooperation;
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, a G20-ak vezetőinek, az Eurogoup-nak, az Európai Központi Banknak, a tagállamok parlamentjeinek, a Régiók Bizottságának, valamint az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the G20 Leaders, the Eurogroup, the European Central Bank, the Parliaments of the Member States, the Committee of the Regions and the European Economic and Social Committee.
előterjesztette: Francis Wurtz és Sahra Wagenknecht
by Francis Wurtz and Sahra Wagenknecht
a G20-ak találkozójának következtetéseiről
on the conclusions of the G20 summit
Az Európai Parlament állásfoglalása a G20-ak találkozójának következtetéseiről
European Parliament resolution on the conclusions of the G20 summit
tekintettel a 2009. április 2-án és 3-án Londonban tartott G20-csúcstalálkozó következtetéseire,
having regard to the conclusions of the G20 summit held in placeCityLondon on 2 and 3 April 2009,
mivel a pénzügyi és gazdasági válság cáfolta a politikai és üzleti vezetők, valamint elismert közgazdászok közös meggyőződését, mely szerint a „szabad piac jobban tudja” és a szabad piac kikényszeríti a források hatékony és eredményes elhelyezését;
whereas the commonly shared belief of political and business leaders and mainstream economists that 'free markets know better' and that the free interplay of market forces guarantees an efficient and effective allocation of resources has been strongly disproved by the financial and economic crisis,
mivel az utóbbi harminc évben a pénzügyi piacokon tett befektetések hatalmas növekedése és az eszközök árainak „felfúvódása” mögötti legfőbb mozgatóerő az volt, hogy a jövedelmek és vagyoni helyzet közötti egyenlőtlenség nőtt (a jövedelmek és a vagyonok gyarapodtak, a munkavégzésből szerzett jövedelmek részaránya pedig zuhanásszerűen csökkent a nemzeti jövedelem megoszlásában);
whereas the increasing inequality in the distribution of income and wealth (rising profits and wealth, steep decline of labour's share in national income) in the last 30 years was the major driving force behind the giant growth of investment in financial markets and the creation of asset price bubbles,
mivel a pénzpiacok globalizálódása, liberalizációja és deregulációja a pénzügyi innováció (derivatívok, fedezeti alapok, magántőke-alapok, értékpapírok-befektetések, strukturált befektetési eszközök, stb.) előtt egyengette az utat, ami viszont túlzó és túlzottan ciklusgerjesztő multiplikátorhatást okozott és rövid távú viselkedéshez vezetett, a magas megtérülési ráták formájában tarthatatlan elvárásokat kényszerítve a vállalkozásokra a termelés és a szolgáltatások tekintetében (részvényérték-orientáltság), valamint a kockázatok gyors és széles körű elterjedését okozta; mivel ennek következtében teljes csődbe torkollott mind a pénzpiacok liberalizálására irányuló neoliberális politika, mind pedig a bármi áron a részvényérték növekedését célzó rövidtávú törekvés;
whereas the globalisation, liberalisation and deregulation of financial markets have paved the way for financial innovation (derivatives, hedge funds, private equity, securitisation, structured investment vehicles, etc), which in turn has led to excessive and excessively pro-cyclical leverage, short-term behaviour, imposing untenable targets for high rates of return on enterprises in the context of production and services ('shareholder value orientation'), and fast and widespread contagion of risks; whereas, therefore, both the neo-liberal policies of financial market liberalisation and the short-term orientation of increasing shareholder value at any cost have proved to be entirely bankrupt,
mivel a válságért nem csupán a pénzügyi világ kapzsi vezetői tehetők felelőssé, hanem éppúgy az Egyesült Államok kormánya és az Európai Unió csaknem valamennyi tagállama, valamint az uniós intézmények is, amelyek valamennyien elősegítették a pénzpiacok liberalizálását, az EU-ban különösen az EU pénzpiaci cselekvési terve és a Lamfalussy-csomag révén, ugyanis mindkettő a pénzügyi ágazat „önszabályozásán” alapult;
whereas the blame for the crisis lies not only with greedy managers in the financial industry but, equally, with the governments of the US and of nearly all the EU Member States as well as with the EU institutions, all of which have promoted the liberalisation of financial markets, in the EU notably with the EU Financial Market Action Plan and the Lamfalussy package, which were based on 'self-regulation' by the financial sector,
mivel a jelenlegi válság egyértelművé tette, hogy a világ gazdasági és politikai erőinek össze kell fogniuk annak érdekében, hogy a válság összehangolt adópolitikák révén kezelhető legyén, és sikerüljön a pénzpiacok megzabolázása; mivel a hagyományos „nyugati világ”, különösen az USA, Japán és az EU már nem képes egymagában megoldani a problémákat; mivel a G20-ak ezért új gazdasági világrend kialakítását vették tervbe, amelyben jelentős szerepet kapnak a feltörekvő országok;
whereas the current crisis underlines the need to combine the economic and political power of the entire world in order to tackle the crisis by means of coordinated fiscal policies and to curb the financial markets; whereas the traditional 'western world', especially the US, Japan and the EU, is no longer able to solve the problems single-handedly; whereas the G20 summit was therefore expected to launch a new world economic order, with an important role for the emerging countries,
rámutat, hogy a világnak sürgető szüksége van összehangolt politikákra annak érdekében, hogy a gazdaságot stabilizálják a recesszióval és a klímaváltozással folytatott küzdelem körülményei között, támogassák a környezetvédelmi és szociális szempontból is fenntartható fejlődést, megerősítsék a közszolgáltatásokat, valamint előmozdítsák a minőségi munkát és szociális jogokat biztosító teljes foglalkoztatottságot; mély sajnálatát fejezi ki ezért amiatt, hogy a G20-ak – az IMF számára biztosítandó források növelésére vonatkozó ígéretüktől eltekintve – nem voltak képesek az általuk kinyilvánított cél, az „új gazdasági rend” számára szabályokat is létrehozó ütemterv kialakítására;
Points out that the world urgently needs coordinated policies to stabilise the economy against recession, counter climate change, enhance environmentally and socially sustainable development, strengthen public services, and promote full employment with quality jobs and social rights; strongly regrets, therefore, the fact that, except for promises of more resources for the IMF, the G20 summit has not succeeded in moving the agenda forward towards the self-declared goal of establishing rules for a 'new economic order';
rámutat, hogy kizárólag az USA, Kína és Japán vezetett be jelentősebb nagyságrendű költségvetési ösztönző csomagokat a gazdasági hanyatlás jelenleg megfigyelhető folyamatának leküzdése érdekében; sajnálja, hogy az EU és tagállamai e téren erőteljesen lemaradtak, hogy az európai gazdaságélénkítési terv nem rendelkezik megfelelő erőforrással és hogy jobbára rendkívül eltérő irányultságú, és egymással nem összehangolt nemzeti ösztönző csomagokból áll; kéri olyan költségvetési ösztönző csomagok kialakítását, amelyek a jó minőségű munkahelyek biztosítása és teremtése érdekében a beruházókat szociális és környezetvédelmi szempontból egyaránt hasznos beruházás felé terelik;
Points out that only the US, China and Japan have launched budgetary stimulus packages of a more significant magnitude to counter the downward trend in the economy; regrets that the EU and its Member States are far behind and that the European Economic Recovery Programme is underfunded and consists merely of uncoordinated national stimulus packages of very different orientations; calls for budgetary stimulus packages which will steer funding towards socially and environmentally useful investment, in order to secure and create good-quality employment;
rámutat, hogy a G20-ak azért vallottak kudarcot egy összehangolt adóügyi ösztönző csomag kialakítása tekintetében, mert az Európai Unió egy ilyen lépéssel szemben foglalt állást; hangsúlyozza, hogy a csúcstalálkozó által (IMF-kötvények, kereskedelemfinanszírozás, a szegényebb országok támogatása, különleges lehívási jogok odaítélése formájában) elfogadott 1 100 milliárd USD összegű „általános gazdaságélénkítő csomag” zömmel korábban már odaítélt pénzekből áll, és hogy csupán mintegy 100 milliárd USD jelent eredeti, új kötelezettségvállalást; sajnálja, hogy a szegényebb gazdaságok – amelyeket a legkeményebben sújt a globális visszaesés – ily módon nem kapják majd meg a válság leküzdéséhez szükséges támogatást;
Points out that the G20 summit failed to deliver on a global coordinated fiscal stimulus package, thanks to the EU's opposition to such a move; stresses that the summit's alleged $ 1,100 billion 'global boost package' (IMF funding, trade finance, aid for the poorest countries, allocation of special drawing rights) consists mainly of monies already committed earlier and that only about $ 100 billion correspond to genuinely new commitments; deplores the fact that the poorer economies, as those hit hardest by the global recession, will therefore not receive the necessary assistance for overcoming the crisis;
erőteljes bírálattal illeti, hogy a 250 milliárd USD értékben odaítélt különleges lehívási jogokat nem kötötték a szavazati jogosultságok átszervezéséhez, így ennek az összegnek 44%-a G7 országokba, azaz a legnagyobb gazdaságokba folyik majd be, és mindössze 80 milliárd USD jut majd a közepes jövedelmű és a szegény országoknak együttvéve; mélyen sajnálja, hogy a G20-ak nem vitatták meg a Kínai Központi Bank elnökének javaslatát a különleges lehívási jogok rendszerének globális erőforrások alapján végrehajtandó reformjáról; rámutat, hogy a G20-ak elmulasztották az új „Bretton Woods” rendszer felé történő elmozdulás lehetőségét;
Strongly criticises the fact that the $ 250 billion allocation of special drawing rights was not linked to a reshuffling of voting rights, so that 44% of this sum will go to the G7, i.e. the largest economies, and only about $ 80 billion will go to all the middle-income and poor countries combined; strongly regrets that the G20 summit did not discuss the proposal of the President of the Chinese Central Bank to reform the system of special drawing rights on a basis of global resources; points out that thus the opportunity to move towards a 'new Bretton Woods system' was missed;
bírálattal illeti, hogy a G20-ak a világgazdasági hitel, növekedés és foglalkoztatottság helyreállítása tekintetében a Nemzetközi Valutaalap szerepét kívánják megerősíteni; hangsúlyozza, hogy az IMF politikai döntéshozó eszközeinek reformjával kell kezdeni annak megelőzése érdekében, hogy a Valutaalap a „nyugati világ” eszközeként működjön; üdvözli a 2008 áprilisában elfogadott, az IMF kvóták és szavazatok reformjára vonatkozó csomag bevezetésével kapcsolatos körültekintő bejelentését, és kéri, hogy az IMF 2011 januárjáig végezze el a kvóták új felülvizsgálatát;
Criticises the intention of the G20 summit to strengthen the role of the International Monetary Fund (IMF) in restoring credit, growth and jobs in the world economy; underlines the need to start with reform of the political decision-making instruments of the IMF in order to prevent the funds functioning as a tool of the 'western world'; welcomes the cautious announcements regarding implementing the package of IMF quota and voting reforms agreed in April 2008 and the call on the IMF to complete the next review of quotas by January 2011;
mélyreható reformra szólít fel az IMF hitelfelvételi politikája tekintetében, amely például Lettország, Magyarország és más országok esetében a hitelnyújtás feltételéül a bérek és a nyugdíjak, a közszféra szerepe, az egészségügyi ellátás stb. csökkentését írja elő; rámutat, hogy az ilyen típusú feltételek nem csupán a társadalom legszegényebb rétegeit érintik majd a legsúlyosabban, de egyúttal elmélyítik a gazdasági visszaesést is, mert nagymértékben csökkentik a keresletet; rámutat, hogy e politika támogatása az EU részéről nem nevezhető a válság idején megnyilvánuló "európai szolidaritásnak";
Calls for a thorough reform of the lending policy of the IMF, which, for example, for Latvia, Hungary and other countries is making loans conditional on cuts in wages and pensions, downsizing of the public sector, curbing healthcare, etc; points out that these types of conditionality will not only hit the poorest strata of society worst but also deepen the economic recession since they heavily curb demand; points out that support for this policy by the EU cannot be considered as 'European solidarity' in the crisis;
támogatja a Joseph Stiglitz közgazdász által vezetett ENSZ tanácsadó testület javaslatát, amely szerint a G20-ak intézményét váltsa fel egy új „Általános Gazdasági Tanács; hangsúlyozza, hogy egy ilyen ENSZ-szervezet sokkal jobb fórum volna egy világszintű gazdasági és pénzügyi politika ütemtervének kidolgozására, mert biztosítaná a G20-ak köréből jelenleg kirekesztett kevésbé és legkevésbé fejlett országok képviseletét; támogatja azt a javaslatot, hogy hozzanak létre egy új, általános tartalékrendszert, amely rendszeres jelleggel támogatást nyújtana a fejlődő országok számára, és amelyre nem lenne érvényes az iparilag fejlett országoknak szinte minden nemzetközi pénzügyi intézményben, így az IMF-nél is fennálló vétójoga;
Supports the proposal of the UN advisory panel headed by the economist Joseph Stiglitz for replacing the institution of the G20 with a new Global Economic Council; underlines that such a UN body would be a much better forum for setting the agenda for worldwide economic and financial policy, since it would ensure the representation of the less and least developed countries now excluded from the G20 process; endorses the proposal for creating a new global reserve system which would provide support to developing countries on a regular basis and would not be subject to veto by the industrialised countries that dominate existing international financial institutions such as the IMF;
üdvözli a G20-ak vezetőinek egyetértését abban a tekintetben, hogy a válság alapvető oka a pénzügyi ágazat, valamint a pénzügyi szabályozás és felügyelet nagyszabású csődje volt; bírálattal illeti ugyanakkor a csúcstalálkozó kudarcát a bankok és a pénzügyi rendszer stabilizálásának szükségességével kapcsolatban, a hitelrendszer működésképességének visszaállítása érdekében; hangsúlyozza annak sürgető szükségességét, hogy a jövő pénzügyi rendszerét egy erősebb és általánosabb érvényű rendszer felügyelje és szabályozza, amely támogatja a globális fenntartható fejlődést; hangsúlyozza, hogy a pénzügyi szabályozás érdekében a csúcstalálkozón sokkal erőteljesebb rendszeres együttműködést kellett volna elfogadni az országok között; hangsúlyozza, hogy a pénzügyi ágazatnak alacsonyabb megtérülési rátákat és a kockázatkerülésre épülő bónuszfizetési rendszereket kell elfogadnia, valamint hosszú távú célokat kell kitűznie a rövid távú haszon helyett;
Welcomes the agreement by the G20 leaders that major failures in the financial sector and in financial regulation and supervision were fundamental causes of the crisis; criticises, however, the summit's failure to address the need for stabilisation of banks and the financial system in order to get the credit system working again; points out the urgent need to build a stronger and more globally consistent supervisory and regulatory framework for the future financial sector, which will support global sustainable development; underlines that the summit should also have agreed to establish much greater systematic cooperation between countries to regulate finance; stresses that the financial sector must accept lower returns and agree to bonus payment systems geared to risk aversion and long-term targets instead of short-term profits;