natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Megdöbbentő azzal szembesülni, hogy a szegénység miatt több afgán veszíti életét, mint a fegyveres konfliktusok következtében: az anyák halálozása évente több mint 25 000 áldozatot követel, szemben a „csupán” 2 186 civillel, akik 2009 januárja és novembere között vesztették életüket, továbbá az ország lakosságának több mint fele a szegénységi küszöb alatt él – s történik mindez az Afganisztánba érkező igen jelentős nemzetközi segély ellenére.
It is startling to realise that many more Afghans are dying because of poverty than as a result of the armed conflict: maternal mortality claims over 25 000 lives per year, as opposed to "only" 2 186 civilians killed between January and November 2009, and more than half of the country's population lives below the poverty threshold, and all this against the backdrop of the large amounts of international aid pouring into Afghanistan.
De hol a hiba tulajdonképpen?
So what exactly is going wrong?
Először is, rendkívül nehéz volt megbízható adatokra szert tenni a nemzetközi és katonai beavatkozások módjairól és eddigi hatásairól, márpedig ez komoly akadályt gördít az elé, hogy megérthessük, mi történik napjainkban Afganisztánban.
First of all, it has been extraordinarily difficult to obtain reliable data on the modalities and impact of the international civilian and military intervention so far, and this remains a major stumbling block to understanding what is going on in Afghanistan today.
Ugyanígy, feltűnően hiányzik az együttműködés és a párbeszéd az adományozók között, nem is beszélve az adományozók és azok címzettjei, az afgánok közötti kapcsolat hiányáról.
Equally, there is a marked absence of co-ordination and communication among donors let alone between donors and the supposed beneficiaries, the Afghans.
A közelmúltbeli kabuli találkozójuk alkalmával a pénzügyminiszter arról panaszkodott az előadónak, hogy az Afganisztánban 2001 óta elköltött nemzetközi segély mintegy harmadáról tudomása sem volt.
In a recent meeting in Kabul, the Minister of Finance lamented to your rapporteur that the Government has received no information whatsoever on around one third of the international assistance spent in Afghanistan since 2001.
Más partnerek részéről szintén hasonló panaszok hangzottak el.
Other interlocutors have voiced similar complaints.
Az Egyesült Államok, még ha megkésve is, az afganisztáni újjáépítés (SIGAR) amerikai főfelügyelője közreműködésével megkezdte a segélyekkel és azok hatásával kapcsolatos mérvadó adatok gyűjtését.
The United States has started to collect, if belatedly, relevant data on aid and its impact through its Special Inspector General for Afghanistan Reconstruction (SIGAR), and this is to be welcomed.
Az EU-nak a maga részéről sürgősen átfogó adatbázist kell készítenie az Afganisztánnak folyósított segélyekről, és elemeznie kell azokat, a jobb átláthatóság, valamint annak céljából, hogy mechanizmusok álljanak rendelkezésre az adományozók teljes elszámoltathatóságához.
The EU, for its part, is urged to set up a comprehensive database on and analysis of all EU aid to Afghanistan, with a view to having in place greater transparency and mechanisms for holding donors fully accountable.
Számos tanulmány, köztük a „Peace Dividend Trust” közhasznú szervezet „Az Afganisztánnal kötött együttműködési megállapodás (Afghanistan Compact) és a közbeszerzések nyomon követésére irányuló projekt”című, 2007. évi jelentése is arra a következtetésre jutott, hogy akkor lehet elérni messze a legnagyobb gazdasági hatást (körülbelül 80%-ot), ha a forrásokat közvetlenül a kormánynak utalják, szemben a nemzetközi vállalatok vagy nem kormányzati szervek támogatásának (20% alatti hatást mutató) gyakorlatával.
Numerous studies, including a 2007 report by the Peace Dividend Trust, "Afghanistan Compact Procurement Monitoring Project", have concluded that by far the greatest local economic impact (around 80%) is achieved when resources are provided directly to the government as opposed to funding to (intermediaries such as) international companies or NGOs (less than 20%).
Ennek ellenére fenntartja magát az a széles körben elterjedt szokás, hogy a segély legnagyobb részét a túlburjánzó nemzetközi szervezeteken, nemzetközi pénzügyi intézményeken (IFI-k), regionális fejlesztési bankokon, nem-kormányzati szerveken és magánvállalkozókon, nem pedig a központi kormányon keresztül juttatják el, a segélyek nagy részének pedig nyoma vész az ellátási csatorna különböző pontjain.
And yet the widespread practice of channelling most of the aid through a plethora of international organisations, IFIs, regional development banks, NGOs, private contractors and not through central government continues, and much of the aid tends to be lost at different points along the supply chain.
Hatalmas összegek folynak el a vállalkozói és alvállalkozói díjakra (amelyek szerződésenként akár az 50%-ot is elérhetik), és további összegeket emésztenek fel a tanácsadó cégeknél és vállalkozásoknál dolgozó külföldi szakértők magas fizetései és bőkezű juttatásai is.
Vast sums are lost in fees (which can be as high as 50% per contract) to contractors and sub-contractors; high salaries and generous allowances for expatriates working for consultancies and contractors absorb further amounts.
Az előadó tehát az Afganisztánnak szánt segélyek eljuttatási módjainak átszervezése mellett foglal állást, és azt javasolja, hogy sokkal több segélyt folyósítsanak közvetlenül az afgán intézményeken keresztül, és ne a nemzetközi együttműködések vagy fejlesztési szervezetek csatornáin.
Your rapporteur therefore argues for a "re-focussing" of the way aid reaches Afghanistan, proposing that much more of the aid should be channelled directly through Afghan institutions rather than through international co-operation and development bodies.
Mivel a helyi korrupció valós aggodalomra ad okot, a nemzetközi figyelem inkább erre irányult, semmint saját hiányosságaira.
While local corruption is clearly a concern, international attention has tended to focus on this rather than on its own failures.
A korrupció, akármilyen eredetű is, korrupció, ugyanakkor azt is szem előtt kell tartani, hogy a nemzetközi segélyeknek legfeljebb 15%-a megy át a központi afgán kormány kezén: ily módon a helyi korrupció az Afganisztánnak szánt összes polgári segélynek legfeljebb 7,5–9%-át teszi ki.
Corruption is corruption, wherever it originates, but it should be recalled that no more than 15% of international aid passes through the hands of Afghan central government: as such, local corruption constitutes at most 7.5% - 9% of total civilian aid given to Afghanistan.
Ezt a kérdést mindenféleképpen az adományozók és az afgán kormány által is jóváhagyott segélyezés-hatékonysági mutatókon és fokozott nyomon követési mechanizmusokon keresztül kell kezelni: az a többletlegitimitás, amire az afgán kormány a segélyek végrehajtásának felelősségével tesz majd szert – amennyiben e feladatát láthatóan elvégzi – ugyancsak a helyi korrupció egyik leküzdési tényezőjévé válik.
This issue should in any case be addressed through aid effectiveness indicators and strengthened monitoring mechanisms to be agreed on by both donors and the Afghan Government; the added legitimacy the Afghan Government will gain by being responsible for implementing aid, and being seen to do this, will also be a mitigating factor in tackling local corruption.
Meg kell jegyezni, hogy bár korábban a Karzai-kormány nagy vonalakban felvázolta, hogy mire kellene kiterjednie az afganisztáni békefolyamatnak, azonban csak a londoni konferencia óta kezdtek megjelenni konkrétumok, közöttük a tálibokkal való tárgyalások felvétele, valamint egy (ötéves időszakban mintegy 1 milliárd dollárt kezelő) vagyonkezelő alap felállításáról szóló, több mint 70 ország közötti megállapodás a tálibok és más felkelők integrálásának segítésére.
Notes that the Karzai Government has in the past set out a basic outline of what a peace process for Afghanistan should involve, but that it is only since the London Conference that specific elements have begun to emerge, including the intention to start talks with the Taliban and an agreement among more than 70 countries to create a trust fund (of roughly USD 1 billion over a period of five years) to help integrate Taliban and other insurgents.
Úgy tűnik, jelenleg kétféle megközelítés érvényesül: egyfelől tárgyalások a tálibok széles köre – Omár mollától a közkatonákig – és a Karzai-kormány, Pakisztán és az ENSZ között, másfelől pedig az ISAF, és az Egyesült Államok Külügyminisztériuma, valamint a közepes és alacsony rangú tálibok (a 820 középszintű/pályakezdő vezető fele, valamint a fegyverletételre és a helyi közösségekbe való újbóli integrációra készen álló közkatonák többsége) között.
At present two parallel approaches appear to be taking place: talks between a broad spectrum of Taliban, from Mullah Omar to the foot soldiers, and the Karzai Government, Pakistan and the United Nations on the one hand, and between ISAF and the US Department of State and mid- to low-ranking Taliban (half of the 820 mid-level/junior leaders and the most of the foot soldiers, who would be prepared to lay down their arms and reintegrate into local communities) on the other.
Jelen sorok írásakor az Egyesült Államok kormánya még nem határozott arról, hogy a korábbi megközelítést alkalmazza-e, azonban valószínűsíthető, hogy a nyári katonai offenzívát követően Barack Obama elnök egyértelmű döntést hoz e kérdésben.
At the time of writing, the US Administration is still undecided about whether to go along with the former approach, but it is likely that after the summer military offensive, President Obama will take a clearer decision on the issue.
Az előadó szilárd meggyőződése, hogy az EU-nak támogatnia kell a békefolyamatot, önállóságot hagyva a Karzai-kormánynak tárgyalópartnerei megválasztásában, ugyanakkor ragaszkodva a három előfeltételhez: afgán elkötelezettség az Al Kaida országból való kitiltása iránt, a máktermesztés felszámolása, valamint az alapvető emberi jogok általános tiszteletben tartására való hajlandóság.
It is your rapporteur's firm belief that the EU should strongly support the peace process, allowing the Karzai Government autonomy in its choice of dialogue partners, but insisting on three main pre-requisites: an Afghan commitment to banishing Al Quaeda from the country, the elimination of poppy cultivation, and the will to establish a basic respect for fundamental human rights.
Minden egyéb kérdés meghatározásában szabad kezet kell adni az afgán népnek.
All other issues should be left to the Afghan people themselves to determine.
A londoni konferencia szerint a biztonság felelősségének afgán erők hatáskörébe való ruházása 2011-ben venné kezdetét, és 2014-re nagyrészt befejeződne.
The London Conference established that the transfer of security responsibilities to Afghan forces would begin in 2011 and be largely completed by 2014.
A legfőbb eszköz arra, hogy növeljük az afgán államnak a közbiztonság garantálására való képességét, az a hadsereg 171 000 katonára való bővítése, valamint a jelenlegi 94 000 rendőr számának 134 000-re emelése 2011 végére, öt éven belül elérve a 240 000 katonára és 160 000 rendőrre vonatkozó végcélt.
The main instrument for increasing the Afghan state's ability to deliver security to its citizens is the expansion of its army to 171 000 soldiers, and from the current 94 000 to 134 000 police by the end of 2011, with a final objective of 240 000 and 160 000 respectively within five years.
E célok elérése igen nehéz, így reálisabb és minőségi természetű célkitűzésekkel kell helyettesíteni őket.
These goals are very difficult to attain, and should be substituted by targets both more realistic and qualitative in nature.
Csupán a meglévő paraméterek kiterjesztése (az „ugyanabból többet” szemléletmód), anélkül, hogy lényeges változások történnének a képzésben, szervezésben, valamint a rendőrség párhuzamos igazságügyi intézményekkel való kapcsolatában, csak csekély mértékben járulhat hozzá az afganisztáni biztonság javításához.
Merely expanding existing parameters (the “more of the same” approach) without undertaking substantial changes in the training, organization, and relations of the police with parallel judicial institutions will do little to improve Afghan security.
Öt évvel a tálibok bukása után az Egyesült Államok Védelmi Minisztériuma és Külügyminisztériuma közös jelentésében arra a megállapításra jutott, hogy Afganisztánban a rendőrség nem képes a jogalkalmazási rutinfeladatok ellátására.
Five years after the fall of the Taliban, a joint US Defense Department and US State Department report found that the police in Afghanistan were incapable of carrying out routine law enforcement work.
A jelentés továbbá arra a következtetésre jutott, hogy az 1,1 milliárd dollár (most 6 milliárd dollárnak megfelelő) összegű képzési programok vezetői azt sem tudták megmondani, hány tiszt teljesített éppen szolgálatot, vagy hová tűnt több ezer teherkocsi és egyéb felszerelés.
The report also concluded that managers of the USD 1.1 billion training programme (now said to account for USD 6 billion) could not say how many officers were actually on duty or where thousands of trucks and other pieces of equipment had gone.
Azt is feltárta, hogy nem szerveztek hatékony kihelyezett gyakorlati képzést annak ellenére, hogy a rendőrképzésért felelős szakértők éveken át figyelmeztettek: a képzés gerincét a kihelyezett gyakorlati képzés adja.
It also found that no effective field training programmes had been established, despite years of warning from police training experts that field training was the backbone of successful training.
E megállapítások ma is éppúgy érvényesek, mint 2006-ban.
These findings are as valid today as they were in 2006.
Bár a rendőrképzést nem csupán az Egyesült Államok végzi (léteznek egyéb helyszíni rendőrképzési programok is, így az Unió EUPOL-ja és a tagállamok egyéb programjai, valamint egy kisebb NATO misszió is), ezek sajnos háttérbe szorultak az amerikai képzés által alkalmazott negatív gyakorlatok folytán.
While police training is not carried out exclusively by the US (there are other police training programmes in situ, including the EU's own EUPOL and smaller Member State programmes, as well as a small NATO mission), these have, unfortunately, been obscured by the more negative practices adopted by US training.
A minőségre, költségekre és hatékonyságra kiható egyik legfőbb probléma az Egyesült Államok azon gyakorlata, hogy magánvállalkozókra támaszkodik.
One of the main problems affecting quality, cost and effectiveness is the US practice of relying on private contractors.
Európának ezért jelentősen hozzá kell járulnia Afganisztánban a rendőrképzés ügyéhez, felhasználva az összes rendelkezésre álló csatornát az olyan hibák megismétlődésének elkerülése végett, mint az újoncok alacsony fokú nemzetbiztonsági ellenőrzése elenyészően kevés helyszíni gyakorlati képzés, a felszerelések gondatlan számon tartása, valamint a tényleges képzés magánvállalkozásokra bízása .
A significant European contribution to the issue of police training in Afghanistan should therefore be for it to work through all available channels to ensure that mistakes are not repeated: poor vetting of recruits, far too little field training, poor tracking of equipment, and relying on private contractors for actual training.
Az EU-nak nagyszabású, a NATO parancsnoksága alatt álló képzési programot kell nyújtania, amelybe valamennyi meglévő kiképző missziót integrálni kell.
The EU should propose a large-scale training programme under NATO command, into which all existing training missions should be integrated.
és 2009 között a nemzetközi közösség mintegy 1,61 milliárd dollárt költött kábítószer-ellenes tevékenységekre Afganisztánban anélkül, hogy a legkisebb jele lenne a kábítószer-teremlés és -kereskedelem akadályoztatásának.
Between 2001 and 2009 the international community spent around USD 1.61 billion on counter-narcotics activities in Afghanistan without any discernible dent being made in narcotics production and trafficking.
Továbbra is Afganisztánból származik a világ tiltott ópiumának több mint 90%-a.
Afghanistan remains the source of over 90% of the world's illicit opium.
Az ENSZ Kábítószer-ellenőrzési és Bűnmegelőzési Hivatalának (UNODC) 2009. évi adatai szerint 242 000 család (azaz 3,4 millió személy, a lakosság 6,4%-a) érintett a kábítószer-kereskedelemben.
2009 figures from UNODC indicate that 242 000 families (or 3.4 million people, 6.4% of the population) are involved in this trade.
Mindenekelőtt világossá vált, hogy a tiltott ópiumtermesztés megszüntetésének egyetlen módja életképes gazdasági alternatíva felkínálása az említett gazdálkodók számára.
It is pre-eminently clear that the only way illicit opium cultivation can be eliminated is by offering a realistic alternative economy to the farmers in question.
Léteznek sikeres példák másutt, például Pakisztánban, Vietnamban, Laoszban és Thaiföldön az ópiumtermesztés fokozatos felszámolására azáltal, hogy fenntartható alternatívákkal helyettesítik.
There are successful examples of how the phasing out of opium cultivation through its replacement by other sustainable alternatives has been done elsewhere (eg in Pakistan, Vietnam, Laos and Thailand).
Ez a cél Afganisztánban is elérhető körülbelül évente 100 millió euró költséggel, az országnak szánt európai polgári segély 10%-ának speciális elkülönítésével.
This goal can be achieved even in Afghanistan at a cost of around EUR 100 million per annum by specifically earmarking 10% of the European civilian aid to the country.
Ennélfogva az előadónak szilárd meggyőződése, hogy a legjobb – az egyetlen – megközelítés része a tiltott ópiumtermés alternatív fejlesztés útján való felszámolásának ötéves terve, meghatározott kritériumokkal és határidőkkel, és mindennek megvalósítására egy teljesen új hivatal létrehozása.
Your rapporteur is firmly convinced, therefore, that the best, – the only – approach involves a five-year plan for the elimination of illicit opium crops through alternative development, with specific benchmarks and deadlines, and the creation of a totally new office to implement this.
az új afganisztáni stratégiáról
on a new strategy in Afghanistan
A vélemény előadója: Charles Goerens
Rapporteur: Charles Goerens
A Fejlesztési Bizottság felhívja a Külügyi Bizottságot mint illetékes bizottságot, hogy állásfoglalásra irányuló indítványába foglalja bele a következő javaslatokat:
The Committee on Development asks the Committee on Foreign Affairs, as the committee responsible, to incorporate the following suggestions into its motion for a resolution:
2. felszólít a humanitárius segélyek földrajzilag kiegyenlítettebb, a szükségletek elemzésén alapuló és a sürgősséget figyelembe vevő elosztására;
Calls for humanitarian aid to be distributed on a geographically more homogenous basis, in the light of an analysis of needs and in keeping with the requirement for urgency;
8. emlékeztet rá, hogy Afganisztánból származik az Európába érkező heroin több mint 90%-a, az európai országok ehhez kapcsolódó közegészségügyi kiadásai pedig több milliárd dollárra rúgnak; emlékeztet arra, hogy Afganisztánban a kábítószer-termelés által támasztott kihívásokat nem csak nemzeti, hanem nemzetközi szinten is kezelni kell, figyelmet fordítva a kábítószer-hálózat minden egyes elemére, ezért támogatni kell a gazdálkodókat, hogy csökkentsék a kínálatot, figyelmet kell fordítani a megelőzésre és kábítószer-fogyasztók kezelésére a kereslet megfékezése érdekében, valamint az elosztókkal szemben a törvény érvényesítésére; ezért javasolja különösen, hogy tegyenek nagyobb erőfeszítéseket egy olyan globális mezőgazdasági és vidékfejlesztési politika kidolgozására, amely hiteles és fenntartható alternatívát jelenthet az ópiumtermelők számára; továbbá hangsúlyozza, hogy a környezetvédelem kérdését be kell építeni a mezőgazdasági és vidékfejlesztési stratégiába, mivel a nem megfelelő vízgazdálkodás vagy a nemzeti erdők elpusztítása által okozott környezetkárosítás a mezőgazdaságra épülő gazdaság fejlődésének legnagyobb gátja;
Points out that more than 90% of heroin in Europe originates from Afghanistan and that the cost to public health in European countries runs into billions of dollars; recalls that the challenges posed by the drug economy in Afghanistan must be tackled not only nationally but internationally by addressing all links of the drug chain, which requires in particular; assistance to farmers to reduce supply; drug prevention and treatment to curb demand, and law enforcement against the intermediaries; in particular, proposes massive investment in the establishment of a comprehensive agricultural and rural policy which offers opium producers a credible, lasting alternative; insists also upon the need to integrate environment in the agriculture and rural strategy as degradation of the environment, caused for instance by poor management of water resources or the destruction of natural forest, is one of the main barrier to the development of agricultural economy;
az Európai Unió és a Svájci Államközösség között létrejövő, a Svájci Államszövetségnek a Fiatalok lendületben programban és az egész életen át tartó tanulás terén megvalósuló cselekvési programban (2007–2013) való részvételére vonatkozó feltételekről szóló megállapodás megkötéséről szóló tanácsi határozatra irányuló javaslatról
on the draft Council decision on the conclusion of the Agreement between the European Union and the Swiss Confederation establishing the terms and conditions for the participation of the Swiss Confederation in the "Youth in Action" programme and in the action programme in the field of lifelong learning (2007-2013)
– tekintettel a tanácsi határozatra irányuló tervezetre (12818/2010),
– having regard to the draft Council decision (12818/2010),
– tekintettel az Európai Közösség és a Svájci Államközösség közötti, a Svájci Államszövetségnek a „Cselekvő ifjúság” programban és az egész életen át tartó tanulás terén megvalósuló cselekvési programban (2007–2013) való részvételére vonatkozó szabályokról szóló megállapodás aláírásáról és ideiglenes alkalmazásáról szóló tanácsi határozattervezetre (13104/09),
– having regard to the draft Council decision on the signing and provisional application of an Agreement between the European Community and the Swiss Confederation establishing the terms and conditions for the participation of the Swiss Confederation in the "Youth in Action" programme and in the action programme in the field of lifelong learning (2007-2013) (13104/09),
– tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 165. cikkének (4) bekezdése, 166. cikkének (4) bekezdése és 218. cikke (6) bekezdésének második albekezdése a) pontjának értelmében a Tanács által benyújtott, egyetértésre irányuló kérelemre ( C7–0277/2010 ),
– having regard to the request for consent submitted by the Council in accordance with Articles 165(4), 166(4) and Article 218(6), second subparagraph, point (a), of the Treaty on the Functioning of the European Union ( C7‑0277/2010 ),
– tekintettel a Kulturális és Oktatási Bizottság ajánlására ( A7-0334/2010 ),
– having regard to the recommendation of the Committee on Culture and Education ( A7‑0334/2010 ),
Háttér és eljárás
Background and procedure
Bár Svájc úgy döntött, hogy nem csatlakozik az Európai Gazdasági Térséghez, folyamatos érdeklődést mutat az Európai Unióval való szorosabb együttműködés iránt az oktatás, a képzés és az ifjúság területén.
Although it has chosen not to join the European Economic Area, Switzerland has shown sustained interest in closer cooperation with the EU in the education, training and youth fields.
Az EU oktatással, képzéssel és fiatalokkal kapcsolatos programjainak jogalapjai kezdetben nem irányozták elő Svájc részvételét, a helyzet azonban 2006-ban változott, amikor a Parlament és a Tanács elfogadta a 2007–2013-as Fiatalok lendületben program és az egész életen át tartó tanulás programja létrehozásáról szóló határozatokat.
Initially, the legal bases for the EU education, training and youth programmes did not provide for participation by Switzerland, but this changed in 2006 when Parliament and Council adopted Decisions establishing the 2007-2013 "Youth in Action" and Lifelong Learning programmes.