natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ismert, hogy az éghajlatváltozás a turisztikai áramlatok megváltozását idézheti elő, ami az érintett üdülőrégiók számára jelentős gazdasági hátrányt jelentene.
It is well known that climate change can alter tourist flows, which would result in significant economic disadvantages for the holiday regions in question.
Kibocsátáskereskedelmi rendszer és ipari kibocsátások
Emissions Trading Scheme and industrial emissions
Az Európai Unió a kibocsátáskereskedelmi rendszerével egyedülálló eszközt hozott létre a kibocsátáscsökkenés lehető legnagyobb hatékonyság melletti elérése céljából.
With its Emissions Trading Scheme the European Union has created a unique instrument for achieving emissions reductions with maximum efficiency.
Az első kibocsátási jogokra vonatkozó multinacionális kereskedelmi ügylet 2005. január 1-jén lépett hatályba.
The first multi-national emissions allowance trading entered into force on 1 January 2005.
A maga nemében világelső rendszerként nemzetközi partnereink számára elsősorban mintaként is szolgál.
As the first scheme of its kind in the world, it has the potential in particular to serve as a model for our international partners.
Az éghajlatváltozás több egyenrangú kihívás elé állítja a mezőgazdaságot Európában és a világban.
Climate change confronts agriculture in Europe and the world with several challenges of equal magnitude.
Először is e területnek magának is csökkentenie kell a kibocsátásokat, és ki kell dolgoznia a változó éghajlati feltételekhez való alkalmazkodás stratégiáit.
Agriculture needs first of all to reduce its own emissions and develop adaptation strategies to changing climatic conditions.
A biomassza és a bioüzemanyagként szolgáló anyagok termelőjeként a mezőgazdaság biztosítja a megújuló energiahordozók lényeges kiinduló termékeit.
As a producer of biomass and materials for biofuels it supplies the essential raw materials for emerging sources of energy.
Ezenkívül elegendő élelmiszert kell előállítani a világ tovább növekvő népessége számára.
At the same time sufficient food must be produced to feed the world’s still growing population.
Ebben éppen az állattenyésztés is döntő szerepet játszik: az ENSZ Élelmezési és Mezőgazdasági Szervezetének (FAO) előrejelzése szerint a hústermelés a jelenlegi 229 millió tonnáról 2050-re 465 millió tonnára, a tejtermelés pedig 580 millió tonnáról 1043 millió tonnára fog nőni.
In this context, livestock production in particular plays a crucial role: the Food and Agriculture Organisation (FAO) predicts an increase in meat production from 229 million tonnes at present to 465 million tonnes in 2050, and for milk production from 580 to 1043 million tonnes.
Ezzel az állattartó ágazat a mezőgazdaság összes többi területénél erőteljesebben növekszik.
This means that the livestock rearing sector will be growing faster than any other sector of the agriculture industry.
Mindeközben az állattenyésztés az értékteremtési lánc mentén az üvegházhatást okozó gázok globális kibocsátásának 18%-áért felel, és ezzel több üvegházhatást okozó gázt termel, mint a közlekedési ágazat!
At the same time, all along the value chain, livestock production is responsible for 18% of global greenhouse gas emissions and thus produces more greenhouse gases than the transport sector!
A mezőgazdasági gyakorlat változásai, az európai környezetvédelmi jogalkotás, valamint a közös agrárpolitika legújabb strukturális reformjai, amelyek még inkább a fenntarthatóságra irányulnak, közvetetten, a rendelkezésre álló erőforrások jobb felhasználásán keresztül kétségtelenül kibocsátáscsökkentéshez vezetnek.
Changes to agricultural practice, European legislation and the most recent structural reforms to the Common Agricultural Policy, which increasingly aim at sustainability, will undoubtedly lead indirectly, via improved use of available resources, to emissions reductions.
Mindazonáltal nem hagyhatjuk figyelmen kívül azt, hogy a mezőgazdaságban éppúgy hiányoznak a konkrét éghajlatvédelmi célok, mint a már meglévő kibocsátáscsökkentési lehetőségek kihasználását ösztönző rendszerek.
However, one should not ignore the fact that there are no specific climate objectives for agriculture, nor are there any incentives to exploit existing mitigation potential.
Más ágazatokhoz hasonlóan egyre nagyobb jelentőséget kap egy világos éghajlatvédelmi politikai profillal rendelkező modern pályakép.
As in other sectors, a modern career with a clear climate profile is becoming more and more important.
Az éghajlatbarát mezőgazdasági gyakorlat ezért szükségessé teszi a talajgazdálkodásban szerzett új felismerések közvetítését, és a fiatal mezőgazdasági termelők szakmai képzése során fokozottabban foglalkozni kell az éghajlatváltozás hatásaival és a mezőgazdasági termelés fontos éghajlati szempontjaival, hogy szembe tudjanak nézni az éghajlatváltozás által a mezőgazdaságban és az állattenyésztésben előidézett kihívással.
Climate-friendly agricultural practice therefore calls for the transmission of new knowledge in soil management, and the professional training of young farmers must increasingly take account of the impact of climate change and the climate impact of agricultural production in order to confront the challenge which climate change represents for agriculture and livestock rearing.
Nem kétséges, hogy az erdők nagy értéket képviselnek bioszféránk számára.
There can be no doubt that forests are of immense value for our biosphere.
A szárazföldi területek több mint 30%-át mégiscsak erdők borítják, és ezekben fordul elő a Földön élő fajok több mint kétharmada.
30% of the world's land surface is covered in forests, which are home to more than two thirds of all the species on earth.
Ezen túlmenően az erdők veszik fel az üvegházhatást okozó gázok éves kibocsátásának mintegy 30%-át.
Furthermore some 30% of annual greenhouse gas emissions are absorbed by forests.
Emiatt az erdők fontos szerepet játszanak az éghajlatváltozás megfékezésében.
Forests thus play a major role in combating climate change.
Összességében a globális ökoszisztémában betöltött számos funkciójuk ellenére sincs piaci áruk.
And yet, in spite of their many functions in the global ecosystem, they have no overall market price.
Ezt tetézi, hogy világszerte az erdők legalább egyharmadát máris érintik az éghajlatváltozás következményei.
Moreover, at least a third of the world's forests are already affected by the consequences of climate change.
Összességében az a lényeg, hogy teljes egészében fel kell ismerni az erdők ökoszolgáltatásait és társadalmi funkcióit, vagy kissé pongyolán fogalmazva: az erdő több, mint a benne lévő fák összessége.
We should recognise these eco-services and social functions performed by forests – or, to put it rather flippantly, we should acknowledge that the forest is more than the sum of its trees.
A talaj a gazdasági tevékenység legfontosabb térbeli alapja.
The soil is the most important spatial basis for economic activity.
Egyrészt ez az alapja az összes emberi élelmiszer 90%-a, az állati takarmány egésze, valamennyi textília és az összes tüzelőanyag előállításának.
On the one hand it is the basis for the production of 90% of all human food, animal feed, textiles and fuels.
Európa talaja a közel valamennyi gazdasági ágazat – köztük a mezőgazdaság, a magánháztartások, az ipar és az üzleti tevékenység, a közlekedés és a turizmus – által támasztott egyre növekvő és gyakran egymásnak ellentmondó igények következtében minden eddiginél gyorsabb ütemben visszafordíthatatlan károsodásnak van kitéve a talaj vízzáróvá tétele és a talajerózió, a csökkenő szervesanyag-tartalom, a szennyezés, a szikesedés, a tömörödés, a talaj biológiai sokféleségének elszegényedése, a lezáródás, valamint az árvíz és a földcsuszamlások miatt.
As a result of the increasing and often contradictory demands placed on it by nearly all sectors of the economy, including agriculture, private homes, industry and trade, transport and tourism, the soil is exposed more rapidly than ever before to irreversible damage by sealing and erosion, organic matter decline, pollution, salination, compaction, loss of biodiversity, flooding and landslides.
Egyértelmű összefüggés áll fenn az éghajlatváltozás, a fenntartható fejlődés, a környezetminőség és a talajdegradáció között.
There is a clear link between climate change, sustainable development, environmental quality and soil degradation.
Az éghajlatváltozások a talajt is károsítják, ami további talajdegradációt vonhat maga után.
The soil is affected by climate changes which may in turn lead to further degradation of the soil.
Ezzel egyidejűleg a talaj a humuszdinamika révén fontos szerepet játszik a légköri szén-dioxid megkötésében.
At the same time the soil plays an important role via the dynamics of humus in binding atmospheric carbon.
A talajdegradáció miatt elvesznek a talaj szerves anyagai (és ezzel együtt a szervesen megkötött talajbeli szén-dioxid), ezáltal pedig megszűnik a talajnak az a képessége, hogy a szén-dioxid-elnyelőként funkcionáljon.
Soil degradation leads to the loss of organic soil material (and thus of organically bound carbon), which in turn entails a loss of the soil’s capacity to operate as a carbon sink.
Ezért mindent meg kell tennünk a megfelelő talajmegmunkálási módszereken alapuló talajvédelmi politika megteremtése érdekében, amely figyelembe veszi a talajban lévő szerves anyagok jelentőségét a talaj termékenysége, vízraktározó képessége és a szén-dioxid-tárolóként való működése szempontjából.
We must therefore do all we can to establish a policy of soil protection by appropriate soil treatment measures taking account of the importance of organic substances in the soil for its fertility, its water storage capacity and its ability to function as a carbon sink.
Az éghajlatváltozás kedvezőtlen hatásai és a részben nem helyes vízgazdálkodás miatt az európai vizek minősége messze nem kielégítő.
Owing to the negative effects of climate change and sometimes inept water management, the quality of the EU’s water is far from satisfactory.
A vízminőséget sokféle befolyás sodorja különös veszélybe, például veszélyes anyagok bevezetése, kibocsátása és véletlenszerű vízbe jutása.
Water quality is subject to particular dangers from a number of sources including releases, emissions and losses of hazardous substances.
Az emberi tevékenységek olyan mélyen behatolnak a világ vízrendszerébe, hogy a vizek alig képesek regenerálódni.
Human activities impact so deeply on the structure of global hydrology that it is barely possible for water to regenerate.
A víz azonban különösképpen központi szerepet játszik az éghajlatváltozásban, mert mint hólé az éghajlatot átalakító folyamatokat indít el, és ugyanakkor maga is az éghajlatváltozás érintettje.
Most of all, however, water also has a central role to play in climate change in that it not only triggers climate-changing processes (e.g. in the form of meltwater) but is also itself subject to change.
Az éghajlatváltozás vízháztartásra gyakorolt hatásai viszont dominóhatást válthatnak ki, és különféle gazdasági ágazatokat érinthetnek, így például a mezőgazdaságot (nagyobb öntözési igény), az energiaágazatot (a vízerőművek potenciáljának csökkenése és a hűtővíz szűkösebb rendelkezésre állása), az emberi egészséget (rosszabb vízminőség), a szabadidőt és a pihenést (a turizmus korlátozásai), a halászatot és a hajózást, valamint kedvezőtlen hatásai lehetnek a fajok már egyébként is veszélyeztetett sokféleségére.
The effects of climate change on the hydrological cycle may in turn unleash a domino effect on a number of economic sectors such as agriculture (increased need for watering), energy (less hydroelectric potential and reduced availability of water for cooling), human health (poorer water quality), leisure and recreation (restrictions on tourism), fisheries and shipping, as well as negative effects on already threatened biodiversity.
A központi kihívás, amellyel szembe kell néznünk, az integrált vízgazdálkodás kérdése, amely a jelenlegi és jövőbeni vízigényből indul ki, és ezáltal az éghajlatváltozás rendelkezésre álló vízforrásokra gyakorolt hatásaival való sikeres megbirkózás kulcsát képezi.
The central challenge we need to face is the issue of integrated water management based on present and future water requirements, which is the key to coping successfully with the impact of climate change on available water resources.
Az átlagos globális hőmérséklet az utóbbi 100 évben ~0,6 °C-kal emelkedett, a tengerszint pedig 0,17 méterrel.
Over the past hundred years, the average global temperature has risen by some 0.6°C, and sea levels by 0.17m.
Ebben az időszakban a tengeri és az édesvízi rendszerek egyaránt 0,04 C-kal melegedtek, miközben a felszíni hőmérséklet egyidejűleg 0,6°C-kal nőtt.
During that period both seawater and freshwater systems have warmed by 0.04°C, while surface temperatures have risen by 0.6°C.
Előre látható, hogy az éghajlatváltozás fontos változásokkal fog járni az Európai Unió tengeri halászata és tengeri akvakultúrája szempontjából.
It is predictable that climate change will bring major changes to sea fishing and marine aquaculture in the European Union.
Többek között számítani kell a hőmérséklet és ezzel a tengerszint emelkedésére, az atlanti termohalin cirkuláció megváltozására, a sótartalom és az organizmusok földrajzi elterjedtségének megváltozására, a halpopulációk áthelyeződésére, valamint a növényi plankton mennyiségi csökkenésére.
For example, a rise in temperature and thus in sea levels is expected, as is a change in the Atlantic thermohaline circulation, a change in salinity and the geographical distribution of organisms, shifts in fish populations and a quantitative reduction in phytoplankton.
Következésképpen a változó éghajlat közvetlenül befolyásolja az egyes állatok túlélési arányát, elterjedését, termékenységét és viselkedését, és ezáltal az ipari halállományok nagyságát és elterjedtségét.
Consequently the changing climate will have a direct influence on survival rates, spread, fertility and behaviour of individual animals and thus on the size and distribution of industrial fish stocks.
Ezért átfogó kerettervre van szükségünk a tengerek vonatkozásában, ahogy azt a tengeri stratégiai irányelv is előírta, hogy szavatolni lehessen a tengeri területekkel és erőforrásokkal való jobb és fenntarthatóbb gazdálkodást.
We therefore need a comprehensive framework plan for the sea, as provided for in the Marine Strategy Directive, to ensure a better and more sustainable management of marine areas and resources.
Hulladék- és erőforrás-gazdálkodásunk valóban központi kihívások előtt áll: egyrészt kijelenthetjük, hogy a hulladékokról szóló európai jogszabályok már most is hozzájárulnak ahhoz, hogy csökkenjen az üvegházhatást okozó gázok hulladékágazatból származó nettó kibocsátása.
Our waste and resource management is faced with crucial challenges: on the one hand it is clear that European waste legislation already contributes to reducing net greenhouse gas emissions from the waste sector.
Ez mindenképpen siker.
That is certainly a success.
Sajnálatos módon azonban azt is meg kell állapítanunk, hogy a hulladékmennyiségek minden igyekezet ellenére tovább nőnek.
However, it is regrettably also clear that waste quantities continue to increase in spite of our best efforts.
A jövőre vonatkozó előrejelzések hasonló tendenciát ígérnek: Az Európai Környezetvédelmi Ügynökség (EKÜ) 2005 és 2020 között a háztartási hulladékok mennyiségének 25%-os növekedésére számít.
Forecasts promise that this trend will continue: the European Environmental Agency expects a 25% rise in the quantity of household waste between 2005 and 2020.
Ennek ellenére az EKÜ a hulladékágazatból származó kibocsátások jelentős, több mint 80%-os csökkentését jelzi előre a 80-as évek végéhez képest.
Nevertheless, the Agency predicts a clear (more than 80%) drop in emissions from the waste sector as compared with the late 1980s.
Ezért fokozottan hangsúlyt kell fektetnünk a biológiai előválogatásra, valamint az anyagok újrahasznosítására a lerakókból származó közvetlen kibocsátás elkerülése érdekében.
We must therefore rely more on biological presorting and material recycling in order to avoid direct emissions from landfill sites.
Ezen túlmenően a hulladékok energetikai hasznosítása a kombinált hő- és villamosenergia-termelés révén jelentősen hozzájárul a közvetett kibocsátások elkerüléséhez, mivel ez a villamosenergia- és a hőtermelésben a fosszilis tüzelőanyagokat helyettesíti.
Moreover, energy recovery from waste in conjunction with cogeneration systems makes an important contribution to avoiding indirect emissions, as it replaces fossil fuels to generate electricity and heat.
Minden bizonnyal célszerű lenne a közelség elvének szigorú alkalmazása: el kellene kerülni a nagy távolságra történő hulladékszállítást, ezzel is korlátozva a hulladékágazat közvetlen kibocsátását.
The strict application of the nearness principle would also certainly be useful: waste transport over long distances should be avoided in order to restrict direct emissions from the waste sector.
Az Európai Parlament már az „Alkalmazkodás az éghajlatváltozáshoz Európában – az uniós fellépés lehetőségei” című bizottsági zöld könyvről szóló, 2008. április 10-i állásfoglalásában (COM(2007) 354) részletesen állást foglalt e témával kapcsolatban.
In its resolution of 10 April 2008 on the Commission’s Green Paper on ‘Adapting to climate change in Europe – options for EU action’ (COM(2007) 354) the European Parliament gave a detailed opinion on this topic.
Az éghajlatváltozással foglalkozó ideiglenes bizottság zárójelentése ismételten felhívja a figyelmet az uniós szintű kiigazító intézkedések egységességének és általános koordinálásának szükségességére, és megismétli a kiigazító intézkedések megtervezésére szolgáló, az egész EU-ra kiterjedő keret kidolgozására vonatkozó követelését, amelynek során kellően figyelembe kell venni a szubszidiaritás elvét, mivel Európa regionális és helyi közigazgatási szervei jobban képesek lesznek arra, hogy saját tapasztalataikra politikai válaszokkal reagáljanak.
This final report of the Temporary Committee on Climate Change stresses once again the need for coherence and integrated coordination of adaptation measures at EU level, and reiterates its call for an EU-wide framework for the planning of adaptation measures, taking due account of the subsidiarity principle, since regional and local authorities in Europe are better placed to make political responses based on their own experience.
Az éghajlatváltozás mind a megváltozott időjárás (pl. intenzívebb és gyakrabban fellépő szélsőséges időjárás), mind közvetetten olyan változások révén hat az emberi egészségre, amelyek a víz, a levegő és a táplálék minőségét és mennyiségét, valamint az ökoszisztémákat, a mezőgazdaságot, a megélhetési forrásokat és az infrastruktúrákat érintik.
Climate change affects human health both by altering weather phenomena (e.g. more intense and more frequent extreme weather events) and indirectly by changes affecting water quality and quantity, air and food, as well as ecosystems, agriculture, livelihoods and infrastructures.
A WHO megállapítja, hogy az éghajlati feltételek befolyásolják azokat a betegségeket, amelyek a vízen keresztül vagy meghatározott vektorokon, pl. a szúnyogokon keresztül terjednek.
The WHO states that climatic conditions influence diseases which are transmitted either by water or by certain vectors such as mosquitoes.
Ide tartoznak az olyan betegségek, mint a hasmenés, a malária és a hiányos táplálkozás miatti anyagcserezavarok.
These include dysentery, malaria and metabolic diseases resulting from malnutrition.
Ez leginkább Afrikát érinti.
Africa is particularly hard hit by these diseases.
Ezen túlmenően az éghajlati változások befolyásolják az allergének kiszabadulását és az UV-sugárzás erősödését.
In addition, climate changes have an influence on the release of allergens and on increased ultraviolet radiation.
A WHO szerint évente 150 000 ember hal meg az éghajlatváltozás következményei miatt, további ötmillióan pedig megbetegszenek.
According to the WHO, 150 000 people a year die as a result of climate change, and a further five million become ill.
Különösen súlyosak az árvizek, a talaj kiszáradása, a rossz termés, az állat- és növényvilág megváltozása, valamint az időjárástól függő pusztulás miatti közvetett következmények.
The indirect results through floods, soil desiccation, crop failure, changes in animal or plant life or destruction by weather are particularly serious.
Másrészt az éghajlatváltozással járó, igen különböző, egészséget érintő veszélyek megfelelő megelőző intézkedéseket igényelnek.
On the other hand the widely differing health risks associated with climate change call for corresponding preventive measures.
Európa az alacsony kibocsátású világgazdaságért folyó globális versenyfutásban kitűnő kiindulóhelyzettel rendelkezik.
Europe enjoys an excellent starting position in the global race for a low-emission economy.
Ezért ki kell használnunk ezt a helyzetet egy olyan innovációs lendület kiváltása érdekében, amely a lisszaboni stratégia legjobb értelmében új és versenyképes vállalatokat és munkahelyeket teremt a tiszta technológiák területén.
We should therefore make the most of this position to trigger greater innovation which will create new and competitive businesses and new jobs in the field of clean technology in full accordance with the Lisbon Strategy.
Ebben valódi gazdasági esély rejlik, amelyet az éghajlatváltozás és annak megfékezésére szolgáló politikai intézkedések kínálnak, és amelyet nem szabadna borúlátásunk miatt elszalasztanunk.
This is a real economic opportunity offered by climate change and by political measures to combat it, and pessimism should not cause us to pass it up.
Ezért figyelmünket arra kellene összpontosítanunk, hogy lehetővé tegyük a hatékony és innovatív technológiák piaci hozzáférését, lebontsuk a bürokratikus akadályokat, és egyúttal olyan ösztönző mechanizmusokat dolgozzunk ki, amelyek megkönnyítik a szén-dioxid-szegény gazdaságra való áttérést, hogy a hatékonyságért, az innovációkért, a nyersanyagokért, a jövő technológiáiért és a piacokért folyó globális versenyben minden esélyt kihasználjunk
We should therefore make a point of enabling market access for efficient, innovative technologies, dismantling bureaucratic hurdles and at the same time developing incentives to facilitate the shift to a low-carbon economy, in order to exploit all our opportunities in the global competition for efficiency, innovations, raw materials and future technologies, and markets.
A jövő technológiáinak előmozdítása
Promotion of technologies of the future
A hatékonyság növelése az éghajlatváltozás elleni küzdelem egyik szükséges, de nem elégséges feltétele.
Increased efficiency is a necessary but not a sufficient condition for combating climate change.
A hatékonyságnövekedés önmagában nem képes elindítani azt a szükséges technológiai forradalmat, amely a szén-dioxid zsákutcájából kivezető utat jelenti.
Efficiency improvements alone cannot spark off the necessary technological revolution needed to find the way out of the carbon impasse.
Noha a kibocsátáskereskedelem az európai éghajlatvédelmi program lényeges építőeleme, amelynek célja a hatékonyság növelésén keresztül az üvegházhatást okozó gázkibocsátás csökkentésének elérése, ebben azonban vélhetőleg csak azoknak a technológiáknak és folyamatoknak kedvez, amelyeket már kifejlesztettek, és amelyek piacérettek.
Although emissions trading is the essential building block in the European climate programme with a view to achieving lower greenhouse gas emissions through efficiency increases, this will probably only favour those technologies and processes which have already been developed and are market-ready.
Ilyen módon nem érhető el sem a teljesen új és ezért drága technológiák kifejlesztéséhez, sem a már kifejlesztett technológiák piaci bevezetéséhez kapcsolódó költségek csökkentése, amelyekre azonban különösen a hosszú távú éghajlatvédelmi célok teljesítéséhez van sürgősen szükség.
It is not a way to cut the cost of developing new and consequently costly technologies, nor to help the market penetration of existing technologies, though these are urgently needed to meet long-term climate targets.