natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Az FSA képviselője, STRACHAN úr (H4) elutasított „ minden olyan félrevezető elképzelést, mely szerint az Equitable Life bizonyos értelemben »összeomlott« vagy »megbukott«, ami a tőkemegfelelést illeti.
The FSA representative Mr. STRACHAN (H4) dismissed " any misperception that Equitable Life has in some sense 'collapsed' or 'failed' in solvency terms.
Nem ez a helyzet: a társaság mindenkor fizetőképes maradt .
This is not the case: at all times the company has remained solvent .
Az Equitable soha nem szegte meg a kötvénytulajdonosok felé fennálló egyik szerződéses vagy garanciális kötelezettségét sem.
At no time has Equitable defaulted on any contractual or guaranteed liability to its policyholders.
Ezen túlmenően minden, szabályozó által előírt bevallásában jelentette, hogy megfelel a szavatolótőke-követelménynek.”
In addition, in each of its regulatory returns it has reported that it is currently meeting its regulatory solvency margins."
Valójában 2002 novemberében – miután az Equitable Life figyelmeztetett, hogy esetleg nem tudja majd teljesíteni az FSA által megkövetelt minimum szavatoló tőkét –, az FSA visszautasított egy, az Equitable Life felszámolására irányuló kérést azon az alapon, hogy a kötvénytulajdonosok rosszabbul járnának, pontosabb érveket azonban nem sorakoztatott fel.
In fact, in November 2002, after Equitable Life had warned it may be unable to meet the FSA's required minimum capital margins, the FSA had rejected a call to liquidate Equitable Life on the grounds that policyholders would be worse off, without giving more specific arguments.
A H8 során az EL vezérigazgatója, THOMSON úr azt állította, hogy „ 2001-ben az egyezségi rendszerről szóló dokumentáció keretében foglalkoztak azzal a lehetőséggel, hogy a Társaság fizetésképtelenné válik, amikor is nyilvánvaló volt – mint ahogyan most is az –, hogy a felszámolás sokkal kedvezőtlenebb eredményt idézett volna elő a kötvénytulajdonosok számára” , azonban véleménye alátámasztására itt sem szerepel semmilyen további érv.
In H8, the EL CEO Mr. THOMSON claimed that " the option for the Society to become insolvent was dealt with in the documentation for the Compromise Scheme in 2001, where it was obvious then, and remains so now, that liquidation would have produced a much less satisfactory outcome for policyholders" , but again without specifying any further the arguments supporting his position.
Az e kérdésben szintén megkérdezett független szakértő, Schneiter úr (svájci biztosítási szabályozó) véleményében szintén azt állította, hogy „ egy biztosító fizetésképtelensége csak végső intézkedésként jöhet szóba” (H6).
Asked on this issue as an independent expert, Mr. Schneiter (Swiss insurance regulator) also stated that in his opinion " insolvency of an insurer should only be seen as a last resort measure" (H6).
1g) Az EL vezérigazgatójának és megbízott biztosításmatematikusának kettős szerepe
1g) Double role of Equitable Life CEO and Appointed Actuary
A„prudenciális felügyelet” Egyesült Királyságban általánosan elfogadott fogalma tartalmazta „annak biztosítását, hogy egy adott életbiztosítási vállalkozás igazgatói és nagyobb részvényesei alkalmasak és megfelelőek.”
The generally accepted definition of 'prudential supervision' in the UK included "ensuring that the directors and major shareholders of a life office were fit and proper."
Lásd ES-1, 9. oldal: „Az életbiztosítással foglalkozó irodáknak értesíteniük kellett a DTI-t az igazgató, az ellenőr vagy a vezető személyében bekövetkezett változásról, a DTI pedig jogosult volt kifogásokat emelni az új vezérigazgató, igazgató, vagy ellenőr kinevezésével szemben.”
see ES-1, page 9: "A life office had to notify the DTI any change of director, controller or manager and the DTI had the power to object the appointment of a new managing director, director or controller."
Technikailag azonban az Egyesült Királyság joga formálisan nem zárta ki mindkét szerep egyidejű betöltését.
Technically however, UK law did not formally exclude cumulating both roles.
E kérdés tekintetében megállapítást nyert, hogy Ranson úr 1991-ben anélkül lett az Equitable Life vezérigazgatója, hogy 1997-ben történt nyugdíjba vonulásáig lemondott volna megbízott biztosításmatematikusi szerepéről.
On this point, it has been established that Mr. Ranson had become Chief Executive of Equitable Life in 1991 without relinquishing his role of Appointed Actuary until his retirement in 1997.
Az EMAG képviselőinek és számos kötvénytulajdonosnak a panaszai utaltak erre, azt állítva, hogy ez, valamint a szabályozók tétlensége és annak visszautasítása, hogy megkérdőjelezzék Ranson úr kettős szerepét, sértette érdekeiket.
EMAG representatives and a large number of policyholders' complaints have referred to it, claiming that this fact, as well as the regulators' inaction and refusal to challenge Mr. Ranson's double role, had been prejudicial to their interests.
CHASE GREY úr (WE9) hasonlókat állított és e kérdésben súlyos gondatlansággal és szabályozó kötelezettségének elmulasztásával vádolta meg az FSA-t.
A similar allegation was presented by Mr. CHASE GREY (WE9), who accused the FSA on this issue of gross negligence and failure in their regulatory duty.
A WE-CONF25 szintén az egyesült királyságbeli szabályozókat hibáztatta, amiért nem avatkoztak be ez ügyben az 1982. évi ICA 45. cikkével rájuk ruházott hatáskörök felhasználásával.
WE-CONF25 equally blamed UK Regulators for not intervening on this matter by using powers provided to them by Section 45 of ICA82.
Különösen azt állította, hogy „ azon alternatív lépések között, amelyeket a szabályozók a 45. cikk értelmében megtehettek volna, szerepelt például az, hogy megköveteljék, hogy az Equitable erősítse meg vezetését, és/vagy megköveteljék tőle, hogy válassza szét a vezérigazgató és a megbízott biztosításmatematikus szerepét, mely posztokat Ranson úr töltötte be az 1990-es évek elején.”
In particular, it stated that " alternative steps which the regulators could have taken under section 45 include, for example, requiring Equitable to strengthen its management, and/or requiring it to split the roles of Chief Executive and Appointed Actuary, both of which were occupied by Mr. Ranson in the early 1990s."
NASSIM úr (WE7) megerősíti, hogy „ a szabályozók és a GAD megengedte, hogy az ELAS egymást követő vezérigazgatói/ügyvezető igazgatói a megbízott biztosításmatematikus szerepét is betöltsék
Mr. NASSIM (WE7) confirms that " the regulators and GAD allowed successive chief executives/managing directors of ELAS also to hold the post of Appointed Actuary
Headdon úr egy ideig szintén betöltötte mind a vezérigazgatói, mind pedig a megbízott biztosításmatematikusi posztot az Equitable Life-nál. , e pozícióval kapcsolatban a potenciális összeférhetetlenség felismerése és azon tény ellenére, hogy ez teljes mértékben aláásta a szabályozói eljárás alapját, amely a megbízott biztosításmatematikus és a vezetőség többi tagja közötti hatáskörök szétválasztásán alapult.”
Mr. Headdon had also been both CEO and AA of Equitable Life for some time. , despite a recognition of the potential for conflict of interest in this position, and the fact that it completely undermined the basis of the regulatory process which was founded on the separation of powers between the AA and the rest of the Executive."
Ennélfogva nem tartozik a harmadik életbiztosítási irányelv tárgykörébe az a kérdés, hogy a megbízott biztosításmatematikus elvállalhatja-e ezt a szerepet.
The question of whether an Appointed Actuary could take on that particular role is therefore not a matter for the Third Life Directive.
Valójában azok a tesztek, amelyeket a szabályozó arra vonatkozóan tudott alkalmazni, hogy ki alkalmas és megfelelő egy biztosítótársaság vezérigazgatója szerepének betöltésére – tehát, hogy vezessen, hogy igazgasson –, nem tartalmaztak utalást biztosításmatematikusként betöltött szerepére.”
Indeed, the tests the regulator could apply as to who was fit and proper to carry out the role of a Chief Executive – to be managing, to be a director – of an insurance company did not include a reference to their role as an actuary."
Headdon úr azon döntését követően, mely szerint 2001. március 1-jén távozik az Equitable Life-tól, az FSA „ nem támogatta azt az elgondolást, hogy Thomson úr (az új vezérigazgató) mindkét szerepet betöltse, és ezt a nézetet az Equitable elfogadta .”
Following Mr. Headdon's decision to leave Equitable Life on 1 March 2001 the FSA has " discouraged the suggestion that (the new CEO) Mr. Thomson should combine the two roles, and that view was accepted by Equitable ."
A szabályozói rendszerben azóta bekövetkezett változások magukba foglalják „ a megbízott biztosításmatematikus szerepének megszüntetését, előnyben részesítve annak követelményét, hogy az igazgatótanács és a felső vezetés a biztosításmatematikai kérdésekben vállalják a felelősséget, valamint hogy ezeket a kérdéseket a cég külső könyvvizsgálatának tárgyává tegyék .”
Changes to the regulatory regime since then have included " abolishing the role of the Appointed Actuary in favour of requiring boards and senior management to take responsibility for actuarial issues and bringing these issues within the scope of the firm's external audit ."
Az e kérdésben független szakértőként megkérdezett SCHNEITER úr (H6) azt mondta, hogy a svájci jog jelenleg nem tiltja a vezérigazgató és a megbízott biztosításmatematikus kettős szerepét.
Asked on this issue as an independent expert, Mr. SCHNEITER (H6) reported that Swiss law would currently not forbid the double role of CEO and AA.
Hozzáfűzte azonban, hogy a svájci szabályozó egy ilyen kérdést a „ helytelen vállalatirányítás ” olyan egyértelmű esetének tekintene, amely potenciális összeférhetetlenséghez vezet, továbbá hogy az ilyen esetet megfelelően kellene kezelni.
He added however that the Swiss regulator would consider such an issue as a clear case of " bad corporate governance ", leading to a potential conflict of interest, and that it would have to be addressed accordingly.
Mindenesetre az a tény, hogy a vezérigazgató a megbízott biztosításmatematikus szerepét is betölti ugyanannál a társaságnál azonnal magával vonná a társaság általános politikáinak a svájci biztosítási szabályozó általi részletes ellenőrzését.
In any case, the fact that a chief executive covered the roles of CEO/AA in the same company would immediately trigger a detailed scrutiny of the company's overall policies by the Swiss insurance regulator.
A kettős szerep összeegyeztethetőségére vonatkozó végső döntést azonban eseti alapon hoznák meg.
A final judgement on the compatibility of the double role would then, however, be dealt on a case-by-case basis.
1h) A szabályozók rendelkezésére álló források megfelelősége
1h) Adequacy of resources available to regulators
Az Egyesült Királyság biztosítási szabályozóinak szerkezete és a rendelkezésükre álló források tárgyában Lord Penrose megállapította, hogy „ a DTI biztosítási részlege nem rendelkezett megfelelő eszközökkel ahhoz, hogy részt vegyen a szabályozási folyamatban.
On the subject of structures and resources available to the UK insurance regulators, Lord Penrose found that " the DTI insurance division was ill-equipped to participate in the regulatory process.
Nem volt megfelelő személyzete, és a felügyelői szinten közreműködő személyek különösen nem rendelkeztek megfelelő képesítésekkel ahhoz, hogy jelentősen hozzájáruljanak a folyamathoz.
It had inadequate staff, and those involved at line supervisor level in particular were not qualified to make any significant contribution to the process.
A biztosítási osztály szabályozói alapvetően a GAD biztosításmatematikai tartalékokra, implicit tételekre, általánosságban a technikai ügyekre, és a kötvénytulajdonosok ésszerű elvárásaira vonatkozó tanácsától függtek, és egyénileg nem rendelkeztek megfelelő specifikus készségekkel vagy tapasztalattal ahhoz, hogy függetlenül értékeljék a Társaság e kérdésekkel kapcsolatos helyzetét.”
Insurance division regulators were fundamentally dependent on GAD for advice on the mathematical reserves, implicit items, technical matters generally, and PRE, and were not individually equipped with specific relevant skills or experience to assess independently the Society's position in these respects".
Hozzáfűzi, hogy „ a prudenciális szabályozók rendelkezésére álló személyzet szintje váltakozott, az ELAS vonatkozásában közvetlen felelősséggel rendelkező személyzet létszáma és közszolgálati besorolásuk azonban nagyjából állandó volt. (...)
He added that " the staffing levels available to the prudential regulators varied, but the number of staff with direct responsibility for the Society and their grades within the civil service remained broadly constant ...
NASSIM úr (WE7) azt állította, hogy „a szabályozók nem mindig rendelkeztek elégséges forrásokkal, és nem voltak a szükséges készségek birtokában ahhoz, hogy hatékonyan hozzájáruljanak a szabályozói folyamathoz és felelősségteljesen gyakorolják diszkrecionális hatásköreiket, amint azt a Parlament 1973-tól kezdve szerette volna.
Mr. NASSIM (WE7) claimed that "the regulators were not always sufficiently resourced, and did not all possess the necessary skills, to make an effective contribution to the regulatory process and responsibly exercise discretionary powers as intended by Parliament from 1973 onwards.
Következésképpen feladataikat nem látták el megfelelően.”
As a consequence they did not properly undertake their functions."
A Baird-jelentésben szereplő bizonyítékokra hivatkozva LAKE úr (H1) is azt állította, hogy a biztosítási szabályozók komoly forráshiánnyal küzdöttek az 1990-es években és az Egyesült Királyság kormányát az 1LD 3LD-vel módosított 15. cikke (3) bekezdésének és 23. cikk (3) bekezdésének megsértésével vádolta, amelyek előírták, hogy „ a hatásköröknek és eszközöknek elégségesnek kell lenniük ahhoz, hogy lehetővé tegyék az illetékes hatóságok számára, hogy megakadályozzanak vagy megszüntessenek minden, a biztosított személyek érdekeit sértő szabálytalanságot – itt azonban nem ez volt a helyzet .”
Referring to evidence in the Baird report, Mr. LAKE (H1) also claimed that the insurance regulators were seriously under-resourced throughout the 1990s and accused the UK Government of contravening Articles 15(3) and 23(3) of the 1LD as amended by the 3LD, which required that " the powers and means be sufficient to allow the competent authorities to be able to prevent or remedy any irregularities prejudicial to the interests of the policy-holders, which was not done in this case ."
Hasonlóképpen: „ a rendelkezésre bocsátott forrásoknak lehetővé kellett tenniük, hogy a székhely szerinti tagállam illetékes hatóságai minden biztosítótársaságtól megköveteljék a megbízható ügyviteli és számviteli eljárások, valamint a megfelelő belső ellenőrzési mechanizmusok meglétét.
Likewise, " resources provided had to enable that the competent authorities of the home Member State shall require every assurance undertaking to have sound administrative and accounting procedures and adequate internal control mechanisms.
Ezt a rendelkezést sem tartották be megfelelően. ”
Again, this provision was not correctly followed. "
Úgy tűnik, hogy a garantált évjáradékszintekkel (GAR) kapcsolatos probléma kezelése áll a petíciók benyújtói és a kötvénytulajdonosok által a vizsgálóbizottságnak benyújtott bizonyítékok és panaszok középpontjában, különösen a szabályozók azon állítólagos mulasztása vonatkozásában, hogy nem ismerték fel a GAR-nak az EL tőkemegfelelésével kapcsolatos kockázati potenciálját, továbbá az ezt követő azon mulasztás vonatkozásában, hogy nem tájékoztatták és/vagy figyelmeztették megfelelően az esetleges kötvénytulajdonosokat erről a kockázatveszélyről.
The handling of the problem related to Guaranteed Annuity Rates (GAR) appears at the core of evidence and complaints put forward to this Committee of Inquiry by petitioners and policyholders, in particular regarding the alleged failure by regulators to recognize the GAR risk potential for EL's solvency and their subsequent failure to adequately inform and/or warn prospective policyholders about this risk exposure.
2a) A GAR időrendje
2a) GAR Timeline
1957 Az Equitable Life elkezdte értékesíteni a nyereségrészesedéssel összekapcsolt életbiztosítási nyugdíjévjáradékokat „garantált szintek” (GAR) mellett, amelyek a kamatokra és a várható élettartamra vonatkozó, meghatározott vélelmekhez kapcsolódtak.
1957 Equitable Life began selling with-profits pension annuities with 'guaranteed rates' (GARs) fixed to specific assumptions as to interest rates and life expectancy.
A GAR kötvényeket 1988-ig értékesítették ; a „garantált kamatokat” (GIR) kínáló, nyereségrészesedéssel összekapcsolt életbiztosítási kötvényeket 1996-ig értékesítették.
GAR policies were sold until 1988 ; with-profits policies offering 'guaranteed interest rates' (GIRs) were sold until 1996
1970-1982 Az Egyesült Királyság magas inflációval jellemzett évei (kiskereskedelmi inflációs ráta: évi 10-22%)
1970-1982 UK high-inflation years (retail inflation rate 10-22% p.a.)
1990 Az Egyesült Királyság inflációja jelentősen csökken, a hosszú távú állampapírhozamok pedig ennek megfelelően csökkennek.
1990 UK inflation drops significantly, with long-term gilt yields falling accordingly.
A GAR-kötvényeket nagy mennyiségben jegyző biztosítók kötelezettségeik drámai növekedését tapasztalták: az EL-t – amely minimális tartalékokkal rendelkezett és maximális kifizetéseket teljesített – ez különösen rosszul érintette.
Insurers with large books of GAR policies saw their liabilities increase dramatically: EL, holding minimum reserves and giving maximum payouts, was to be particularly badly hit
Lásd még a WE72-ben részletezett, a „Eszközalapba fektetett nyugdíjak/bevételek lehívása” kérdését.
see also the issue of "Managed Pensions/Income Drawdown" as detailed in WE72.
Az EL ír Denton Hallnak, a Társaság ügyvédjének és jogi tanácsot kér a GAR-ral és differenciált nyereségrészesedés politikával kapcsolatban;
7.9.1998 EL writes to Denton Hall, the Society's solicitors, seeking legal advice on the GAR and Differential Bonus Policy;
A GAR hivatalosan is témává válik
GAR formally becomes an issue
1999. január Az Egyesült Királyság Legfelsőbb Bíróságánál megindul a Hyman-per
Jan.1999 Hyman litigation is launched in the UK High Court
Az S&P leminősíti az EL hitelosztályzatát AA-ról A+/óvatos negatívra
S&P downgrades EL's credit rating from AA to A+/watch negative
Lásd a WE-FILE22.
see WE-FILE22.
A WE-CONF21 megerősíti, hogy az EL ezután továbbra is kötött új szerződéseket, egészen addig, míg az új szerződések megkötését 2000. december 8-án abba nem hagyta.
WE-CONF21 confirms that EL continued to take in new business after this date until it closed down to new business on 8 December 2000.
Az ezzel az időszakkal kapcsolatos részletekért lásd a Penrose-jelentés 18. fejezetét (WE16).
For details on this period see also Chapter 18 of the Penrose report (WE16).
A GAR-kérdés jobb megértése érdekében hasznos lehet az érintett kötvénytulajdonosok különböző csoportjainak meghatározása:
For a better understanding of the GAR issue, it may be useful to identify different groups of policyholders involved:
- a GAR kötvénytulajdonosok, azaz a kötvényükben garantált évjáradék-opcióval rendelkező személyek
- GAR policyholders, i.e. those having a guaranteed annuity option on their policy
- a nem GAR kötvénytulajdonosok, azaz azok személyek, akik ezen opció nélküli kötvényekkel rendelkeznek
- non-GAR policyholders, i.e. those holding policies lacking this option
- a későn csatlakozó személyek, azaz azok a kötvénytulajdonosok, akik 1998. szeptember 30. után vásároltak EL-kötvényeket
- Late-Joiners (LJ), i.e. policyholders who bought EL policies after 30 September 1998
A GAR-problémához vezető piaci folyamatok vonatkozásában kiterjedt kutatásra került sor és egyértelműen megállapításra került, hogy azok főként az Egyesült Királyság kamataiban a 90-es évek elején bekövetkezett gyors és váratlan zuhanásnak tudhatók be.
The market forces leading to the GAR problem have been extensively researched and clearly identified: they mainly relate to the rapid and unexpected fall in UK interest rates in the early 1990s.
A WE29 emlékeztet arra, hogy „1993 végén és 1995-ben a nyílt piaci kamatok a GAR szintje alá estek és azóta is az alatt vannak.
WE29 recalls how "in late 1993 and in 1995, open market rates fell below GARS and have remained below ever since.
Ezen túlmenően a GAR nyugdíjkifizetés mértékének meghatározásához a várható élettartam vonatkozásában használt feltételezéseket nem vizsgálták felül a létrehozásuk óta a várható élettartamban bekövetkezett növekedés figyelembevételével, ami tovább növelte a nyugdíjak költségeit.
In addition, the assumptions concerning life expectancy used to determine the size of the GAR pension payments were not revised in the light of improvements in mortality that had taken place since they had been set, further raising the cost of the pensions.
Az igazgatótanács nem vette figyelembe ezeket a többletkiadásokat, amikor az éves nyereségrészesedéseket kiosztotta és valamennyi tag kötvényének értéke (mind a GAR, mind pedig a nem GAR) ugyanolyan mértékben növekedett.”
The Board at the time did not take these extra costs into account when it awarded annual bonuses and all members’ policy values (both GAR and non-GAR) increased at the same rate."
E hátrányos piaci mozgás ellensúlyozására irányuló törekvése során „ az igazgatótanács a GAR-ok többletköltségeit az első ízben 1993-ban bevezetett »differenciált végső nyereségrészesedési politikán« keresztül orvosolta, amelyről azt gondolta, hogy mérlegelési hatáskörén belülre esik
In an effort to correct this adverse market movement, " the Board corrected for the extra cost of the GARs through a ‘differential final bonus policy’ first introduced in 1993, which it considered was within the discretion it had
Az ELAS alapító okiratának és alapszabályának 65. cikke értelmében az EL vezetősége szerint neki járó diszkrecionális jogkör. .
discretion power claimed by EL management under Art.65 of the Memorandum and Articles of Association of ELAS. .
A cél az volt, hogy olyan záró nyereségrészesedéseket jelentsenek be, amelyek az összes nyereség értékét a nyereségrészesedéssel összekapcsolt életbiztosítási alap kötvénytulajdonosainak névleges részesedésével nagyjából egyenlővé teszik (...)
The intention was to declare final bonuses that made the value of total benefits broadly equal to each policyholder’s notional share of the with-profits fund ...
Azon GAR kötvénytulajdonosok számára, akik 1994 januárja és 2000. július 20. között GAR-opcióikat gyakorolták, ugyanolyan végső nyereségrészesedést kell biztosítani, mint azon GAR kötvénytulajdonosok számára, akik nem éltek a GAR-opcióval, ezt követően pedig a GAR-t a felülvizsgált záró kötvényértékre kell alkalmazni.
Those GAR policyholders who had exercised their GAR option between January 1994 and 20 July 2000 had to be given the same final bonus as the GAR policyholders who had not taken the GAR option and then the GAR had to be applied to the revised terminal policy value.
Döntően a Lordok Háza azt is kimondta, hogy a GAR-kötelezettségeknek való megfelelés költségei nem »határolhatók el« a GAR kötvénytulajdonosok kategóriáján belül.”
Crucially the House of Lords also ruled that the cost of meeting the GAR liabilities could not be ‘ring fenced’ within the class of GAR policyholders."
E döntés után az EL összköltségét a GAR kötvényértékek 25%-ára avagy vagy 1,5 milliárd fontra
Following this ruling, the total cost to EL was estimated to be 25% of GAR policy values, or £1.5 billion
Ez az összeg az alacsonyabb GAR nyugdíjak 1994 januárja és 2000. július 20. közötti kifizetéseinek fedezésére szolgáló 200 millió fontból és a jövőbeli hiányok kiigazítására szánt 1,3 milliárd fontból állt. becsülték.
this sum comprising £200m to cover the lower GAR pension payouts between January 1994 and 20 July 2000 and £1.3bn for correcting future shortfalls. .