natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Mivel 1995-ben az Egyesült Királyságban az általános választások – a Munkáspárt valószínűsíthető győzelmével – mindössze kétévnyire voltak, „ az EL értékesítési személyzete azokat a gazdagabb ügyfeleket környékezte meg, akik 50 évnél idősebbek voltak vagy hamarosan betöltötték az 50-et, számukra »jövedelemlehívást
As in 1995 the UK general election - with Labour favourite to win - was only 2 years away, " EL’s salesforce was approaching its affluent clients who were over 50, or as soon as they turned 50, suggesting 'income drawdown
A jövedelemlehívás „olyan eszköz, amely lehetővé teszi az évjáradék megvásárlásának halasztását, ha annak értéke alacsony a nyugdíjkorhatár elérésekor.
'income drawdown' is defined as a " facility which allows a delay in buying an annuity if rates should be low when retirement age is reached.
Mivel a biztosítási ügynök kötelessége volt, hogy bizonyítsa, hogy a biztosító termékskálájának az ügyfél számára legmegfelelőbb termékét kínálja, „ a második technika a termékre, például adójogi jogállására, vagy lehetséges alternatív termékekre – mely utóbbiakat gyakorlatilag soha nem is értékesítették – vonatkozó lényeges információk visszatartása vagy meghamisítása volt.
As an insurance salesman’s obligation was to show that he had offered the client the most suitable product in the insurer’s product range, " the second technique was to withhold, or falsify, relevant information about the product – its tax status, for instance - or possible alternative products which in practice were never sold at all.
Azután, amint a halasztásos értékesítést nyélbe ütötték, azt sugallták, hogy az adómentes átalányösszeget – és általában a jövedelmet is – más EL-termékekbe kellene befektetni.
Then, once the drawdown sale had been clinched, it was suggested that the tax-free lump sum, and usually the income too, should now be invested in other EL products.
Így csodálatos módon, gyakran jelentős, erősen hat számjegyű összegű tripla értékesítésre, tripla jutalékra, és tripla »új szerződés« megkötésére került sor – abból, ami ténylegesen csak egy régi üzletkötés volt.”
That miraculously created a triple sale, triple commission, and triple ‘new business’ sales, often of substantial sums well into six figures - from what was actually old business."
A WE72 függeléke az ezt az állítást alátámasztó, számos esettanulmányt sorol fel.
The appendix to WE72 lists a number of case studies supporting this claim.
Egy, a WE72-ben
A report cited by WE72
Egy skót IFA-cég, az Alan Steel Asset Management jelentése. idézett jelentés az EL 200 elégedetlen kötvénytulajdonosának ügyét sorolta fel, amelyek közül „ minden egyes ügy közös jellemzője a tájékoztatáshiány és az értékesítéskor történő megtévesztés volt, továbbá szinte minden ilyen ügyfél számára az volt a legjobb tanács, hogy ne tegyenek semmit vagy éljenek a fokozatos nyugdíjterv lehetőségével (...)
Report by Alan Steel Asset Management, a Scottish IFA firm. listed 200 cases of dissatisfied EL policyholders where " every single one had featured lack of information and misrepresentation at point of sale and for virtually all of these clients, doing nothing or taking a phased retirement plan had been best advice ...
Mit tett a szabályozó? 1999 februárjában a már a nyilvánosság számára is rendelkezésre álló számadatoknak meg kellett volna kongatniuk a vészharangot a PIA-nál: az EL értékesítési személyzete már eladott 11 600 jövedelemlehívási tervet, 1,35 milliárd font értékben, ami majdnem kétszer annyi, mint a második legnagyobb versenytárs által eladott 750 millió fontnyi érték (...), az iparág átlagának pedig négyszerese.
In February 1999 publicly available figures ought to have set alarm bells ringing in the PIA: EL’s sales force had already sold 11,600 income drawdown plans worth £1.35bn – almost twice the £750m sold by the next biggest player ... and four times the industry average.
Ezen túlmenően az EL a halasztásokból befolyt pénz 95%-át fektette be a nyereségrészesedéssel összekapcsolt életbiztosítási alapjába, miközben a fő vetélytársak, a Scottish Equitable (25% a nyereségrészesedéssel összekapcsolt életbiztosításokban) és a Winterthur (igen csekély) nyilvánosan azt mondták, hogy a nyereségrészesedéssel összekapcsolt életbiztosítás a legtöbb befektető számára nem megfelelő.
Moreover, EL had invested 95% of its drawdown money in its with-profits fund – whereas chief rivals Scottish Equitable (25% in with-profits) and Winterthur (very little) both said publicly that with-profits was not suitable for most investors.
Miért volt az EL annyira más állásponton, mint az iparág többi szereplője?
Why was EL so out of line with the rest of the industry?
Végre, 2002 májusában az FSA közölte aggályait: rájött, hogy a halasztási szerződések 6%-os jutalékot biztosíthatnak az értékesítők számára, az évjáradékokkal kapcsolatos szerződések esetében fizetett 1,5%-kal szemben, és azt mondták, hogy vizsgálják az értékesítés terén tapasztalható elfogultságra vonatkozó bizonyítékokat.”
At last in May 2002 the FSA announced its concerns: it had discovered that drawdown could earn salesmen commissions of 6% compared with 1.5% in annuities, and said it was reviewing evidence of bias in sales."
BAIN úr a következővel zárta: „Értékes garantált évjáradékszintekkel rendelkező nyugdíjak ezreit törölték a könyvelésből, az ügyfeleket pedig rendszerint nem is tájékoztatták arról, hogy garantált szintekkel bírnak, nemhogy még tájékozott döntést hozhassanak!
Mr. BAIN concluded: "Thousands of pensions carrying valuable guaranteed annuity rates were wiped off the books, with customers typically not even informed that they had a guaranteed rate, let alone being offered an informed choice.
Hogy úszta meg az EL az üzletviteli szabályok – az integritás és a gondosság elveit nem is említve – ilyen botrányos megsértését?
How did EL get away with these flagrant breaches of conduct of business rules, not to mention the overriding principles of integrity and diligence?
Szerintem az egyesült királyságbeli szabályozók a hozzá nem értésük miatt nem vették észre a társaság tevékenységeinek végzése körüli, egyértelmű figyelmeztető jeleket, vagy nem védték meg az ügyfeleket ettől.
I believe the UK regulators firstly through incompetence failed to notice clear warning signals about this company’s conduct of business or give the consumer any protection from it.
Másodsorban nem értették, hogy ez az üzleti gyakorlat hogyan tette lehetővé az EL számára, hogy valótlanságokat állítson új tevékenységeinek értékéről, többek között kritikus pénzügyi beszámolójában.
Secondly they failed to understand how these business practices enabled EL to misrepresent the value of its new business, among other things, in its critical financial reporting.
Végül pedig összejátszottak az Equitable Life új igazgatótanácsával egy olyan stratégia kapcsán, amelynek célja a társaság, az iparág és a kormány számára a pénzügyi és a jó hírnévvel kapcsolatos kár minimalizálása volt.
Finally, they colluded with Equitable Life’s new board in a strategy to minimise financial and reputation damage to the company, the industry and the government.
Ezt azonban csak a kötvénytulajdonosokat megillető jogok kárára tudták megtenni.”
But this could only be done at the expense of policyholders’ proven legal rights."
JOSEPHS úr (WE69) hasonlót állított: „ az Equitable úgy döntött, hogy hamisan írja le az újabb »befektetési« kötvényeit« – mint például a személyi nyugdíjakat és a biztosítási kötvényeket – fedező eszközöket.
A similar allegation was made by Mr. JOSEPHS (WE69) claiming that " Equitable decided to misrepresent the asset backing for its newer ‘investment’ policies such as Personal Pensions and Insurance Bonds.
Ezt 1987 óta tette értékesítési személyzetén keresztül (...)
It did this from 1987 via its sales force...
Az idők során az Equitable elérte azt a célját, hogy a kötvények régebbi típusait (a még korlátozottabb garanciák miatt) még kevesebb tőketartalékot igénylő, »technikailag hatékonyabb« változatokkal váltsa fel.
Over time, Equitable pursued the goal of replacing older forms of policy with more ‘technically efficient’ versions, requiring even smaller capital reserves (because of more limited guarantees).
A tisztesség látszatát fenntartva az ilyen kötvények ugyanazt az összhozamot kapták, de a végső nyereségrészesedés lényegesen megnövelt aránya mellett, hogy fedezzék a csökkentett garantált elemet.
To sustain apparent fairness, such policies received the same total return, but with a substantially increased proportion of final bonus to cover the reduced guaranteed element.
A látszólagos tisztességesség délibáb volt csupán, mivel a végső nyereségrészesedés egésze szerződés alapján bármikor eltörölhető volt, így a megnövelt »hatékonyság« ára a Társaság számára a kötvénytulajdonosnál jelentkező lényegesen megnövekedett kockázat volt.
The apparent fairness was a mirage because the whole of final bonus was contractually removable at any time, so that the price of increased ‘efficiency’ for the Society was substantially increased risk for the policyholder.
E kockázatokat szándékosan eltitkolták az ilyen szándékos kötvényátalakítással érintett ügyfelek elől . ”
These risks were deliberately concealed from the customers affected by such deliberate policy restructuring . "
4d) Az Egyesült Királyság szabályozói közötti kommunikáció hiányára vonatkozó állítások
4d) Claims of communication failure between UK regulators
NASSIM úr (WE7) azt állította, hogy „ a prudenciális szabályozók nem kommunikáltak hatékonyan a biztosítótársaságok üzletviteli szabályainak felügyeletéért felelős szabályozókkal, különösen az ELAS biztosításmatematikai és biztosítási tevékenységekkel kapcsolatban közzétett paradigmája vonatkozásában, illetve nem világosították fel az üzletviteli szabályokkal foglalkozó szabályozókat, hogy a potenciális fogyasztók számára inkább a realisztikus helyzet, semmint a fizetőképességi helyzet bír elsődleges fontossággal”.
Mr. NASSIM (WE7) claimed that " the prudential regulators failed to communicate effectively with those responsible for the regulation of the conduct of business by insurance companies, particularly in relation to ELAS’ published actuarial and insurance business paradigm, or to advise the Conduct of Business Regulators that the realistic position rather than the solvency position was the primary reference for potential customers".
Még akkor is időbe telt mindkét oldalnak azt megtanulni, hogy (...) hogyan kell együtt dolgozni.”
Even then, it would take some time for each side to ... learn how to work together."
Erre a kérdésre vonatkozóan STRACHAN úr, az FSA képviselője (H4) kifejtette, hogy „ nagyjából három olyan körülménycsoport van, amelyekben a szabályozók közötti kommunikációnak hivatalosan kell megtörténnie.
On this issue, the FSA representative Mr. STRACHAN (H4) explained that " there are broadly three sets of circumstances in which communications between regulators should formally take place.
Ezek a következők: amikor egy olyan társaság, amely másik tagállamokban hozott létre fióktelepet, fizetésképtelenné válik; amikor egy fióktelepet létrehozó társaság bármely okból kifolyólag elveszti engedélyét, és amikor a körülményekben változás áll be, például egy fióktelep bezárása.
Those are when a company that has branched into other Member States becomes insolvent; when a company that has branched is de-authorised for any reason and when there are changes in circumstances, such as the closure of the branch.
Az első két feltétel – fizetésképtelenség és az engedély elvesztése – soha nem következett be, úgyhogy ezek nem lényegesek.
The first two conditions – insolvency and de-authorisation – were never triggered, so they are not relevant.
Amikor az írországi és németországi fióktelepeket ténylegesen is bezárták az új szerződések Equitable általi megkötésének lezárása után, a felek akkor léptek egymással kapcsolatba.”
When the branches in Ireland and Germany were physically closed following Equitable’s closure to new business, then there was contact with our counterparts at the time."
BAYLISS úr (H5) szintén azt mondta, hogy „ nem kétséges, hogy az FSA a megbízatása keretében rengeteg munkát végzett a társaságok prudenciális igazgatásával kapcsolatban, és különösen a nyereségrészesedéssel összekapcsolt életbiztosítással kapcsolatban (...)
Mr. BAYLISS (H5) also stated that " there is no doubt that the FSA has done a lot of work on the part of its mandate in relation to prudential management of companies, and particularly in relation to with-profit ...
Az FSA sokkal aktívabb volt az üzletviteli szabályok tekintetében, mivel ezt tekintették az iparág gyenge pontjának (...)
The FSA has been much more active on the conduct of business, because that was perceived to be the industry’s weakness ...
Azt hiszem, hogy az üzletviteli szabályokkal kapcsolatos, rá vonatkozó követelmény tekintetében a szabályozó éppen egy – indokoltan újnak nevezhető – tanulási folyamaton haladt keresztül, mivel – őszintén: a Pénzügyminisztérium és a DTI nem rendelkezett ilyen szereppel.”
I think that in terms of its conduct of business requirement, the regulator was going through a learning curve and one that it could justifiably say was new, because to be honest the Treasury and the DTI had not had that type of role.
4e) Az egyesült királyságbeli és a külföldi szabályozók közötti kommunikáció
4e) Communications between UK and foreign regulators
A WE-CONF9-ben és a WE-CONF17-ben szereplő bizonyítékok azt sugallták, hogy az egyesült királyságbeli és a német szabályozók között az Equitable Life-fal kapcsolatos, a prudenciális felügyeletre vonatkozó kérdések 1995-ig nyúlnak vissza
Evidence seen in WE-CONF9 and WE-CONF17 suggested that the first contacts between UK and German regulators on prudential supervision issues concerning Equitable Life date as far back as 1995
A harmadik életbiztosítási irányelvet átültető német végrehajtási jogszabály 1994. július 21-én lépett hatályba. , az utánra, hogy az EL 1992-be Kölnben létrehozta német fióktelepét és megbízott ügynökökön keresztül elkezdte értékesíteni kötvényeit.
The German implementation law for the Third Life Directive came into force on 21 July 1994. , after EL opened its German branch in Cologne in December 1992 and began selling policies by authorized agents.
1995. március 20-án a Bundesaufsichtsamt für das Versicherungswesen
On 20 March 1995, the Bundesaufsichtsamt für das Versicherungswesen
Az egyetlen jelenlegi német pénzügyi szabályozót, a BaFin-t 2002 májusában hozták létre.
The current German single financial regulator, BaFin, was created in May 2002.
(BAV) a Sienai Jegyzőkönyv 5.32. cikkére való hivatkozással levelet írt a DTI-nek azt ajánlva, hogy a biztosítási díjak és a fedezeti tartalékok kiszámítására használja a Német Biztosításmatematikusok Szövetsége által kidolgozott új halandósági táblázatokat.
(BAV) with reference to Article 5.32 of the Siena Protocol, wrote to the DTI recommending the use of new mortality tables drawn up by the German Actuaries Association for the calculation of premiums and cover reserves.
Kijelentve, hogy „ nem tudta felmérni, hogy a tartalékok kamataira az Egyesült Királyságban alkalmazandó rendelkezéseket mennyire vették figyelembe, (...) lehetséges, hogy a vállalkozás nem tartotta be a 3LD 19. cikkének rendelkezéseit, összefüggésben a 18. cikk (1c.) bekezdésével”.
Stating that it " could not assess to what extent the provisions on the interest rate of reserves applicable in the UK have been observed, it ... is possible the undertaking has not complied with the provisions of art.19 in conjunction with art.18 (1c) of TLD".
A BAV azon aggályának is hangot adott, hogy az Equitable Life Deutschland értékesítési igazgatója állítólag
The BAV also uttered concern that the Equitable Life Deutschland marketing manager was quoted
A „ Die Welt” napilap 1995. február 27-i száma: lásd a WE-CONF9 2. melléklete. nem tett különbséget a nők és a férfiak között az évjáradékok alkalmazása tekintetében „ami ellentétes a Németországban alkalmazandó biztosításmatematikai elvekkel”.
In the newspaper 'Die Welt' of 27 February 1995: see annex 2 of WE-CONF9. as making no distinction between men and women in the application of annuities "which would have been contrary to actuarial principles applying in Germany".
Ha a DTI válaszolt is egyáltalán, a választ nem ismertették a bizottsággal.
A reply from DTI, if issued, has not been presented to this committee.
A BAV és az FSA közötti második levélváltásra a Lordok Háza által 2000. július 31-én hozott ítélet utóhatásaként került sor – a médiában közreadott riportok és az aggódó német kötvénytulajdonosok kérdezősködése után –, a BAV kérte, hogy tájékoztassák az EL pénzügyi stabilitásáról, az FSA által a társasággal kapcsolatban tett bármely intézkedésről és az ítéletnek a német kötvénytulajdonosokat érintő következményeiről.
A second exchange, this time between BAV and FSA, happened in the aftermath of the House of Lords ruling on 31 July 2000 - following media reports and enquiries from worried German policyholders - the BAV asked to be informed on the financial stability of EL, any actions taken by the FSA in relation to the company and the ruling's consequences for German policyholders.
Az FSA azonnal, 2000. augusztus 7-én válaszolt „ az európai közösségi biztosítási irányelv rendelkezéseivel összhangban az információközlési korlátozásokra is figyelemmel ”.
The FSA reply came promptly on 7 August 2000 " subject to the disclosure restrictions in accordance with the provisions in the EC Insurance Directive ".
Így a BAV-ot arról tájékoztatták, hogy az FSA „meggyőződött arról, hogy az EL továbbra is képes fedezni kötelező szavatoló tőkéjét, a fedezeti szint azonban alacsonyabb annál, amit akár az FSA, akár a társaság hosszú távon látni kíván.”
Thus BAV was informed that the FSA was "satisfied that EL remains able to cover the required margin of solvency, however the level of cover is below what both the FSA and the company would want to see on a long-term basis."
Az utóbbi hozzáfűzte – igen optimista módon –, hogy „a társaság eladásra kínálja magát és (...) nem várható, hogy hiány lesz olyan társaságokban, akik meg szeretnék venni az Equitable Life-ot, mivel az az Egyesült Királyságban az iparágban a hatékonysága miatt igen jó hírnévnek örvend (...)
The letter further added in very optimistic terms that " the company is putting itself up for sale and ... there are not expected to be any shortage of companies interested in acquiring Equitable Life, because of its strong reputation in the UK industry for efficiency ...
Szorosan nyomon követjük fizetőképességét, ugyanakkor elégedettek vagyunk azzal, hogy a társaság eladására irányuló tervek várhatóan megoldják a társaság pénzügyi helyzetével kapcsolatos hosszabb távú aggályokat.
We are monitoring the solvency position closely, but are content that the plans for the sale of the company can be expected to resolve the longer term concerns about the financial position.
Ez csak négy hónappal azelőtt történt, hogy az EL megszüntette új szerződések megkötését és az EL igazgatósága lemondott!
This just four months before EL's closure for new business and resignation of the EL board!
Az FSA végül megerősítette, hogy „ a (német) fióktelep kötvénytulajdonosai ugyanolyan helyzetben lesznek, mint az egyesült királyságbeli kötvénytulajdonosok”, hozzáfűzve, hogy „az EL eladásának nyélbe ütésekor a társaság várhatóan olyan helyzetben lesz, hogy helyreállítsa a nyereségrészesedéssel összekapcsolt életbiztosítási kötvények értékében bekövetkezett csökkentést, ami felülvizsgált nyereségrészesedés-politikájának lesz az eredménye.”
Finally, the FSA confirmed that " policyholders of the (German) branch will be in the same position as UK policyholders", adding that "on completion of the sale of EL, the company expects to be in a position to restore the cut in the value of with-profits policies that will result from its revised bonus policy."
Azzal fejezte be, hogy reméli, hogy ez a tájékoztatás lehetővé teszi a BAV számára, hogy „ csillapítsa a német kötvénytulajdonosok széles körű aggályainak egy részét.”
It concluded hoping the information will enable BAV " to allay some of the broader concerns of German policyholders."
Ezt követően – mivel az Equitable Life eladása nem valósult meg és arra kényszerült, hogy beszüntesse új szerződések megkötését – a BAV 2000. december 13-án ismét kapcsolatba lépett az FSA-val, augusztusi levelükre figyelemmel magyarázatot kérve.
Then, as the sale of Equitable Life failed to materialize and it was forced to close to new business, BAV contacted the FSA again on 13 December 2000, asking for explanations in the light of their August letter.
Az FSA válasza ismét haladéktalanul megérkezett, 2001. január 3-án és – a korábbi telefonhívásokra utalva – megismételte azt, hogy „ az EL továbbra is fizetőképes, a meglévő kötvények továbbra is érvényesek, a társaság pedig képes a kötvénytulajdonosokkal szemben fennálló szerződéses kötelezettségek teljesítésére”, egészen odáig elmenve, hogy kimondta: „az EL-lel kapcsolatban megjelent számos sajtóhír pontatlan és spekulatív”, zárásképpen pedig azt monda, hogy az FSA „nem fogja kérni a társaságtól új értékelés benyújtását.”
The FSA reply came again promptly on 3 January 2001 and - referring to previous phone contacts - reiterated the point that " EL remains solvent, existing policies remain valid and it is able to meet its contractual obligations to policyholders", going as far as defining "many of the press reports in relation to EL have been inaccurate and speculative" and closed by saying that the FSA "will not be requiring the company to provide a new valuation."
Az egyesült királyságbeli és a német szabályozók közötti későbbi kapcsolat az EL német fióktelepe esetleges bezárásának bejelentésére korlátozódott (2001. június 30.), amely a BAV-tól érkező, arra emlékeztető levélre adott okot, hogy „ néhány kötvénytulajdonos csak azért vett kötvényt az EL-től, mert volt Németországban fióktelepe ”, és hangsúlyozta azon óhajukat, hogy „ a német kötvénytulajdonosok továbbra is optimális szolgáltatásban részesüljenek a jövőben.”
Following contacts between the UK and German regulators were limited to announcing the prospective closure of EL's German branch (30 June 2001) which prompted a reply from BAV reminding that " some policyholders only took out a policy with EL because it had a branch in Germany ", and expressing their wish " that German policyholders continue to receive an optimal service in the future."
A BAV azzal fejezte be, hogy kérte: „nyilatkozzanak arról, hogy milyen formában nyújtanak szolgáltatásokat a német kötvénytulajdonosoknak a jövőben. ”
BAV closed by requesting "a statement on how the German policyholders are to be served in the future."
Erre – az adatok szerint – nem érkezett válasz az FSA-tól, a szabályozók közötti kapcsolatok pedig ezt követően gyengülni látszanak, mivel a BAV-nak kétszer kellett megint írnia (2001. november 7-én és 2002 március 19-én), arra kérve az FSA-t, hogy egyértelműen erősítse meg az EL német fióktelepe bezárásának időpontját, amelyet végül 2001. szeptember 30-án zártak be.
No reply from FSA appears on record, and contacts between regulators seem to have loosened afterwards, as BAV had to write again twice (on 7 November 2001 and 19 March 2002) asking FSA for a clear confirmation on the closure date of the EL German branch, which was shut down on 30 September 2001.
A meglévő német kötvényeket jelenleg az „ELAS CSC Germany” (Aylesbury, Egyesült Királyság) kezeli.
Existing German policies are today being served through 'ELAS CSC Germany', Aylesbury, UK.
Végül – az egyesült királyságbeli és a német szabályozók közötti, a 3LD hatálybalépése előtti időszakban érvényes felügyeleti felelősség-megosztásra utalva – a WE-CONF26 azt állította, hogy „a második életbiztosítási irányelv rendszere értelmében az ELAS korábbi német fióktelepe nem tekinthető »a szolgáltatásnyújtás passzív szabadságába« illeszkedő forgatókönyvnek.
Finally, referring to the sharing of supervisory responsibilities between the UK and German regulators during the period prior to the entry into force of 3LD, WE-CONF26 asserted that "under the regime of the Second Life Directive ELAS early German branch business has to be considered not a scenario of 'passive freedom of services'.