natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ezenkívül, a jövőben és már most is az üvegházhatást okozó gázokat terméktonnánként rendkívül nagy mértékben kibocsátó termelések számára (pl. beton) a delokalizáció néha lehetővé teszi az üvegházhatás elleni nemzeti szabályok megkerülését.
In addition, in the future - and already in the case of industries that emit large amounts of GHG per tonne of product (such as the cement industry) - relocation will sometimes allow national regulations against the greenhouse effect to be evaded.
A nemzetközi munkamegosztás egy bizonyos fokának mindig vannak pozitív hatásai, és néha nélkülözhetetlen, ha olyan elsődleges termelésekről van szó, amelyeknél a földrajz meghatározza a lokalizációt.
A certain degree of international division of labour has always had positive effects and is sometimes essential in the case of primary products, for which geography determines location.
E pozitív hatásokat ötvözni lehet az üvegházhatás elleni küzdelemmel, amint meghozzák a megfelelő intézkedéseket annak érdekében, hogy a kibocsátott, üvegházhatást okozó gázok költségét beépítsék a termelési lánc egészére vonatkozóan, az alvállalkozóktól a végső termelőig és a végső termelőtől a fogyasztókig.
These positive effects can be combined with the fight against the greenhouse effect provided that appropriate measures are taken to internalise the cost of GHG emitted throughout the chain, from sub-contractor to the final producer and from final producer to consumer.
Pedagógiai szempontból már ma kívánatos lenne, hogy a fogyasztók ismerjék ezeket a költségeket.
In the interests of educating the public, it would be desirable to make consumers aware of cost from now on.
Innen ered a számos „Food miles” típusú javaslat a fogyasztók arra való ösztönzése érdekében, hogy „vásároljanak a közelben”.
Hence the many suggestions, such as ‘food miles’, to encourage consumers to ‘buy local’.
Valójában a közlekedési mód is ugyanolyan fontos: egy brit fogyasztó számára egy új-zélandi bárányborda az üvegházhatást okozó gázok tekintetében drágább, mint egy angol borda, ha repülőn érkezik és nem hajón.
In reality, the means of transport is just as important: for a British consumer, a New Zealand lamb chop has a higher GHG cost than an English chop if it arrives by plane, but not if it arrives by boat.
Tehát az üvegházhatást okozó gáztartalom az, amit értékelni kell.
Therefore it is the GHG content that must be assessed.
A nemzetközi munkamegosztás káros hatásai ugyanis súlyosbodnak, ha a vállalkozások egyidejűleg meg akarják szüntetni a várakozási időket egy szükség szerinti – „just in time” – termeléssel, a leggyorsabb szállítási eszközök használatával (inkább repülő, mint hajó, inkább tehergépkocsi, mint vonat) a lekötött készletek csökkentése érdekében.
The negative side-effects of international division of labour are aggravated when companies seek at the same time to remove delays by using ‘just-in-time’ production and the fastest means of transport (aeroplanes instead of boats, lorries instead of trains) in order to reduce dead stock.
A menedzsment ilyen formáinak drámai hatásai lehetnek, ha a közbenső egységek távol esnek egymástól, és távol vannak a fogyasztótól.
Such management methods can have catastrophic consequences if the intermediate units are far away from each other and the consumer.
Ugyanis már napjainkban is, míg negyvenszer olcsóbb a légi szállítás, mint a tengeri szállítás, ugyanannyi üvegházhatást okozó gáznak csak a felét termeli.
At the moment, even though air freight is used 40 times less than maritime freight, it already produces half as many GHGs.
Minden tehergépkocsival szállított tonna-km négyszer annyi üvegházhatást okozó gázt termel, mint a vonaton szállított.
Each kilometre-tonne transported by lorry produces four times as much greenhouse gas as when transported by train.
Még ha ez az aránytalanság még egyszer ellenőrizhető is az éghajlati költségnek a szállítási költségbe történő beépítésével, társadalmilag hatékonyabb lenne a munkamegosztás és a termeléslokalizáció legjobb gyakorlatainak megtalálása, mint például az alvállalkozóknak az anyaüzemek köré történő csoportosítása, és ez utóbbiaknak a fő fogyasztási központok közelébe történő telepítése (vagy intermodális platformok közelébe az üvegházhatás tekintetében alacsony költségű szállítások csoportosításával: tengeri, folyami és vasúti).
Although this distortion could also be controlled by integrating the cost to the climate into the cost of transport, socially, it would be more socially efficient to research best practices for the division of labour and location of production centres, such as regrouping sub-contractors around parent factories and locating these close to main consumer centres (or close to intermodal platforms which group together modes of transport with low greenhouse-effect costs: sea, river and rail).
Az lenne az ideális, ha a bali konferencián elfogadnának egy Kyotóit követő jegyzőkönyvet, amely a bolygó összes országát bevonná.
The ideal solution would be to obtain, at the Bali conference, a post-Kyoto agreement that includes every single country in the world.
Ez a megegyezés csak akkor érhető el, ha minden ország engedelmeskedik egy kötelező szabálynak, amint meghalad egy fenntartható határt, vagyis amint a lakosonkénti és évi üvegházhatást okozó gáztermelésük meghaladja a megengedettet, ami lehetővé tenné – ha az egész emberiség betartaná –, hogy ne járuljanak többé hozzá az éghajlatromláshoz.
Such a consensus will only be obtained if all countries follow restrictive regulations once they pass a sustainable limit, i.e. when their GHG production per inhabitant per year exceeds that which would result, if respected by everybody, in zero climate change.
(Ez a mennyiség lakosonként és évente 500-600 kg szén a CO2-ben egy előreláthatóan 9 milliárd fős népesség esetében.)
(This quantity is in the region of 500 to 600 kg of carbon in CO 2 per inhabitant per year for a predicted population of 9 billion human beings.)
Mindenesetre a részes felek hágai konferenciája (COP 6) előírta a 2050 táján az összes országban személyenként engedélyezett támogatásokat.
In any event, the Conference of the Parties (COP 6) in The Hague envisaged that the allocations per person authorised in each country would converge by around 2050.
A legkételkedőbb partnereink abban történő meggyőzésében, hogy fogadják el a Kyotói utáni jegyzőkönyvet, ésszerűen számítani lehet a drámai éghajlati jelenségek számának növekedésére az Egyesült Államokban, és a fenyegető áradásokra az ázsiai folyódeltákban.
We can reasonably count on the increase in dramatic weather phenomena in the US and on the threat of rising waters in the Asian deltas to persuade even our most sceptic partners to accept the post-Kyoto Protocol.
Az egyéb többoldalú megállapodásokat (WTO, Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet, a Szellemi Tulajdon Világszervezete) olyanná kell tenni, hogy ne legyenek ellentmondásban a Kiotói utáni jegyzőkönyvvel; ez csak szerény szövegezési kiigazításokat igényel.
Other multilateral agreements (WTO, International Civil Aviation Organisation, World Intellectual Property Organisation) must be made consistent with the post-Kyoto agreement; this will require only minor editorial changes.
Még ha el is buktak azok a tárgyalások, amelyek az összes ország egyesítésére és arra irányultak, hogy a WTO és az ICAO szabályait alárendeljék az éghajlatváltozásról szóló egyezménynek, az Európai Uniónak, amely jelenleg fejleszti a két régió közötti és a kétoldalú megállapodások politikáját, kötelezően bele kell foglalnia e megállapodásokba az éghajlati dimenziót.
Even if international negotiations should fail to unite all countries and make the WTO and ICAO rules subordinate to the Convention on Climate Change, it is vital that the European Union, which is currently developing a policy of bi-regional and bilateral agreements, include the climate aspect in its agreements.
Ugyanez vonatkozik a pénzügyi jobbkeze, az Európai Beruházási Bank hitelpolitikájára, amelynek ezután csak az éghajlati küzdelem célkitűzéseinek – mint például az Éghajlat-változási Kormányközi Testület „+2°C” forgatókönyve által meghatározottak – figyelembevételével kéne hitelt nyújtania.
The same applies to the loans policy of its financial branch, the European Investment Bank, which should no longer grant loans without taking into account the objectives of the fight against climate change as defined by the IPCC ‘+2°C’ scenario.
Ugyanezeket az irányvonalakat kellene alkalmazniuk a hitelfedezeti nemzeti ügynökségeknek a kivitelre és a közvetlen beruházásokra.
The same guidelines should be applied by national export credit and direct investment agencies.
Nem lehet figyelmen kívül hagyni a nemzetközi munkamegosztás – ideértve az éghajlatváltozás elleni küzdelmet is – jótékony hatásait.
The benefits of international division of labour, even to the fight against climate change, must not be overlooked.
Az Európai Uniónak nulla százalékos vámot kellene engednie az üvegházhatást okozó gázok tekintetében alacsony termelésű/fogyasztású termékekre (nagyon alacsony fogyasztású izzók stb.).
The European Union should grant a zero customs rate to products with low GHG production/consumption values (energy-efficient light bulbs etc.).
Ezzel szimmetrikusan és az éghajlatváltozásról szóló egyezménynek megfelelően az üvegházhatást okozó gázokra vonatkozó technológiákat „engedményes áron” kellene nyilvánosságra hoznia.
In parallel, and in line with the Convention on Climate Change, the Union must make GHG-clean technologies available at ‘concessionary prices’.
Ugyanígy meg kellene tiltania az egzotikus fák kivitelét, mivel a szállításukkal és az üvegházhatást okozó gázokat elnyelő ökoszisztémák csökkenésével, amelyeket az Európai Unió idéz elő, maga is hozzájárul az éghajlatváltozáshoz.
In addition, it must prohibit imports of exotic woods if, the consequent reduction in GHG-absorbing ecosystems and their transportation contributes to climate change.
Az e problémát szabályozó FLEGT-egyezményt kötelezővé kellene tenni.
The FLEGT agreement, which regulates this matter, must be made binding.
Ideálisan, az Európai Unió által vállalt célkitűzéseket nem csak az európai termelés alkalmi kibocsátásaira kellene számolni, hanem az Európában fogyasztott termékek tömegére is (ezt „ökológiai lábnyom”-nak nevezzük).
Ideally, the objectives that the European Union sets itself should be calculated not on the emissions caused by production in Europe, but on all products consumed in Europe (known as the ‘ecological footprint’).
Az ilyen számítások rendkívül nehezek lennének, és egyébként fölöslegesek is, ha a bolygó valamennyi országa kötelezettséget vállalna egy Kyotói utáni jegyzőkönyvben.
Such calculations would be extremely difficult, not to mention superfluous if every country on the planet committed itself to a post-Kyoto agreement.
Ha sajnálatos módon nem ez lenne a helyzet, az Európai Uniónak fel kell készülnie arra, hogy egy „jelző árba” integrálja a világ többi részével folytatott kereskedelme üvegházhatási költségét.
In the unfortunate event that this is does not happen the European Union must prepare itself to integrate the greenhouse effect cost of its trade with the rest of the world into a ‘price signal’.
Egy arra vonatkozó politika, hogy feltüntessék a piacon kínált termékek üvegházhatást okozó gáztartalmát, kezdetben lehetővé tenné a közvélemény és a gyártók mozgósítását, és ez a címkézés lehetővé tenné egy „kevésbé szennyező” szabály bevezetését a közbeszerzések terén.
A policy of labelling indicating the GHG content of products on the market would encourage not only public and producer awareness, but also a ‘least polluting’ rule in public tendering would be able to be introduced.
Az egyoldalú kötelező intézkedések a Kyotó utáni időszakban lépnének hatályba (2013-ban): olyan időszakban, amelyre vonatkozóan az Unió már elhatározta, hogy előre fog lépni, bármi is történjen.
The restrictive unilateral measures would take effect in the post-Kyoto period (in 2013), a period in which the Union has already decided it will lead the way, whatever happens.
A Bizottság arra irányuló javaslata, hogy a repülést integrálják az európai kvótarendszerbe – beleértve a harmadik országokból érkező repülőgépeket is – első lépés abban az irányban, hogy az üvegházhatást okozó gázok teljes költségét beépítsék Európában az áruk és a szolgáltatások árába.
The Commission’s proposal to integrate aviation into the European quota system, including aeroplanes from third countries, is a first step towards integrating the total GHG cost into the price of goods and services in Europe.
Nem oldja meg azonban a torzított verseny problémáját, amely akkor jelentkezhet, ha vállalkozások olyan országokból exportálnak Európába, amelyek nem erősítik meg a Kyotói utáni jegyzőkönyvet.
However, it does not solve the problems of distorted competition which could arise if businesses export to Europe from countries which have not ratified the post-Kyoto agreement.
Ebben az esetben a határokon kiegyenlítő vámokat („border-tax adjustments”) kellene bevezetni, azoknál az ágazatoknál kezdve, amelyekben (mint a beton vagy az alumínium) már ma is megjelenik a verseny torzulása (olyannyira, hogy ami már mindennek a teteje!, fölösleges szállításokat okoznak a kvóták vagy környezetvédelmi adók elkerülése végett).
In this case, compensatory taxes at borders (‘border tax adjustments’) should be established, beginning with sectors (such as cement and aluminium) where it seems that competition is already distorted (to the point, shockingly, of encouraging unnecessary transportation to avoid paying quotas or ecotaxes).
És az is fontos, hogy a vállalkozások ezt kellően előre – vagyis már most –, tudják, hogy megfelelően ütemezhessék a beruházásaikat.
And it is important that businesses are given enough notice of this, i.e. from now on, so they can properly plan their investments.
Ezeket az ipari beruházásokat egyébként helyesen optimalizálni kell annak érdekében, hogy minél inkább elkerüljék a felesleges szállításokat.
These industrial investments should, moreover, be carefully optimised to avoid as much unnecessary transport as possible.
Az Európai Uniónak ez év folyamán el kellene kezdenie a munkamegosztás terén a legjobb gyakorlatok keresését, a szállítóknak a végső összeszerelő üzemhez képest történő lokalizációját és ez utóbbiaknak az elsődleges piacokhoz történő lokalizációját illetően.
The European Union should initiate research this year into division of labour best practices for supplier location in relation to final assembly factories and for the location of these in relation to the main markets.
Ugyanilyen módon, az Európai Uniónak rendelkeznie kell multimodális platformokkal, amelyek a vasúthálózatra kapcsolódó kikötői hozzáféréssel rendelkeznek, oly módon, hogy ösztönözzék az üvegházhatást okozó gázok tekintetében gazdaságosabb szállításokat.
Similarly, the European Union must provide itself with multimodal centres linking railways directly to ports in order to encourage modes of transport that produce the least amount of greenhouse gas.
Mivel fogyasztási cikkek (járművek, háztartási gépek) működési előírásairól van szó, az Európai Unió szabadon írhatja elő a piacán a legszigorúbb szabályokat az energiahatékonyság terén, a WTO „belső termékre” vonatkozó szabályának betartásával, és vezető szerepet kell játszania nemzetközi szinten e szabályok meghatározásában.
Where consumer goods’ (vehicles, domestic appliances) operational standards are concerned, the European Union is free to impose the strictest standards on its own market in terms of energy efficiency while complying with the WTO rules on ‘domestic product’, and must be a leader in defining these standards at an international level.
A Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság felhívja a Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottságot mint illetékes bizottságot, hogy állásfoglalásra irányuló indítványába foglalja bele a következő javaslatokat:
The Committee on the Environment, Public Health and Food Safety calls on the Committee on International Trade, as the committee responsible, to incorporate the following suggestions in its motion for a resolution:
8. elismeri, hogy a technológia fejlődő országok számára történő átadásának jelentős eszköze a kereskedelem; hangsúlyozza, hogy csökkenteni kell a „zöld kereskedelem” előtt álló akadályokat, például megszüntetve a „zöld termékek” után kivetett vámokat a WTO szintjén, felülvizsgálva a szellemi tulajdonjogokra vonatkozó szabályokat, megkönnyítve egyúttal a „zöld technológiák” piacra jutását, figyelembe véve az éghajlati szempontot a kivitel során nyújtott hitelbiztosítékok megadása során, valamint felszámolva a piactorzító hatású ösztönző intézkedéseket, például a fosszilis üzemanyagok támogatását;
Recognises that trade is an important tool for the transfer of technology to developing countries; emphasises the need to reduce barriers to "green trade" by, for example, removing tariffs on "green goods" at WTO level, reshaping the rules on intellectual property rights (IPR), facilitating the market entry of green technology by allowing climate concerns to guide export credit guarantees, as well as by removing perverse incentives and distortions of the market, such as fossil fuel subsidies;
a kereskedelemről és a klímaváltozásról
Trade and climate change
Jens Holm 27 .2.2007
Jens Holm 27.2.2007
a kereskedelemről és az éghajlatváltozásról
on Trade and climate change
Gyürk András
András Gyürk
2. emlékeztet arra, hogy a kereskedelem útjában álló kormányzati akadályok lebontása, és a klímaváltozás elleni cselekvés csak a lehető legszélesebb nemzetközi összefogással valósítható meg, amely a mindkét területen vezető szerepet játszó Európai Uniónak is elemi érdeke, különösen Európa versenyképességének megőrzése szempontjából;
Recalls that the dismantling of administrative barriers to trade, and action to combat climate change, can only be realised through the broadest possible international collaboration, this being also in the essential interests of the European Union, which plays a leading role in both these fields, particularly with a view to retaining European competitiveness;
4. hangsúlyozza, hogy törekedni kell a kereskedelemhez kapcsolódó külső hatások (így környezeti káros következmények) internalizálására, azaz a piac számára érzékelhető árjelzéssé transzformálására, valamint a „szennyező fizet” elv érvényesítésén keresztül a tisztességes verseny elősegítésére (elsősorban a közúti és a légi közlekedés területén), lehetőleg a kibocsátáskereskedelmi rendszer átfogó kiterjesztése révén;
Stresses that efforts need to be made to internalise external influences linked to trade (such as harmful consequences for the environment), in other words to convert them into a price indication which the market can understand, and to promote fair competition by putting into practice the “polluter pays” principle (particularly in the areas of road and air traffic), ideally through the global extension of the Emissions Trading Scheme;
12. felhívja a figyelmet arra, hogy a környezetvédelmi szabályozás területén a kibocsátáskereskedelem (szennyezési jogok piaca), a szabad kereskedelem elve alapján, képes a szennyezéselhárítás hatékonyságának lényeges javítására;
Highlights the fact that, on the basis of the principle of free trade, emissions trading (the market in pollution rights) in the field of environmental legislation is capable of substantially improving the efficiency of pollution prevention;
[Šarūnas Birutis, Jan Březina, Philippe Busquin, Jorgo Chatzimarkakis, Giles Chichester, Den Dover, Nicole Fontaine, Adam Gierek, Norbert Glante, András Gyürk, Erna Hennicot-Schoepges, Ján Hudacký, Romana Jordan Cizelj, Romano Maria La Russa, Eluned Morgan, Angelika Niebler, Reino Paasilinna, Atanas Paparizov, Francisca Pleguezuelos Aguilar, Miloslav Ransdorf, Herbert Reul, Mechtild Rothe, Paul Rübig, Andres Tarand, Britta Thomsen, Radu Ţîrle, Alejo Vidal-Quadras, Dominique Vlasto]
Šarūnas Birutis, Jan Březina, Philippe Busquin, Jorgo Chatzimarkakis, Giles Chichester, Den Dover, Nicole Fontaine, Adam Gierek, Norbert Glante, András Gyürk, Erna Hennicot-Schoepges, Ján Hudacký, Romana Jordan Cizelj, Romano Maria La Russa, Eluned Morgan, Angelika Niebler, Reino Paasilinna, Atanas Paparizov, Francisca Pleguezuelos Aguilar, Miloslav Ransdorf, Herbert Reul, Mechtild Rothe, Paul Rübig, Andres Tarand, Britta Thomsen, Radu Ţîrle, Alejo Vidal-Quadras, Dominique Vlasto
[Alexander Alvaro, Ivo Belet, Danutė Budreikaitė, Joan Calabuig Rull, Neena Gill, Françoise Grossetête, Satu Hassi, Edit Herczog, Vittorio Prodi, Bernhard Rapkay, Esko Seppänen, Dirk Sterckx, Vladimir Urutchev]
Alexander Alvaro, Ivo Belet, Danutė Budreikaitė, Joan Calabuig Rull, Neena Gill, Françoise Grossetête, Satu Hassi, Edit Herczog, Vittorio Prodi, Bernhard Rapkay, Esko Seppänen, Dirk Sterckx, Vladimir Urutchev
[Sepp Kusstatscher, Thomas Mann, Hans-Peter Mayer, Luisa Fernanda Rudi Ubeda]
Sepp Kusstatscher, Thomas Mann, Hans-Peter Mayer, Luisa Fernanda Rudi Ubeda
a talajvédelem kereteinek meghatározásáról, valamint a 2004/35/EK irányelv módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi irányelvre irányuló javaslatról
on the proposal for a directive of the European Parliament and of the Council establishing a framework for the protection of soil and amending Directive 2004/35/EC
VÉLEMÉNY az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottság részéről ............69
OPINION of the Committee on Industry, Research and Energy ...............67
VÉLEMÉNY a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság részéről ...86
OPINION of the Committee on Agriculture and Rural Development ...84
VÉLEMÉNY a Jogi Bizottság részéről .....................................................................94
OPINION of the Committee on Legal Affairs ......................................................91
– tekintettel a Bizottságnak az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz intézett javaslatára ( COM(2006)0232 )
– having regard to the Commission proposal to the European Parliament and the Council ( COM(2006)0232 )
– tekintettel az EK-Szerződés 251. cikkének (2) bekezdésére és 175. cikkének (1) bekezdésére, amelyek alapján a Bizottság benyújtotta javaslatát a Parlamenthez ( C6‑0307/2006 ),
– having regard to Article 251(2) and Article 175(1) of the EC Treaty, pursuant to which the Commission submitted the proposal to Parliament ( C6‑0307/2006 ),
– tekintettel a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság jelentésére és a Jogi Bizottság, a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság, az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottság véleményére ( A6–0410/2007 ),
– having regard to the report of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety and the opinions of the Committee on Industry, Research and Energy, the Committee on Agriculture and Rural Development and the Committee on Legal Affairs ( A6‑0410/2007 ),
(2) A talaj romlása vagy javulása fontos hatással van a közösségi érdek egyéb területeire is, mint például a felszíni víz és a felszín alatti víz védelme , az emberi egészség, az éghajlatváltozás, a természet és a biológiai sokféleség védelme, valamint az élelmiszerbiztonság.
(2) Soil degradation or soil improvements have a major impact on other areas of Community interest, such as surface water and groundwater protection , human health, climate change, protection of nature and biodiversity, and food safety.
(2) A talaj romlása vagy javulása fontos hatással van a közösségi érdek egyéb területeire is, mint például a felszíni víz és a felszín alatti víz minősége , az emberi egészség és élet , az éghajlatváltozás, a természet és a biológiai sokféleség leromlása vagy védelme, valamint az élelmiszerbiztonság.
(2) Soil degradation or soil improvements have a major impact on other areas of Community interest, such as surface water and groundwater quality , human health and life , climate change, degradation or protection of nature and biodiversity, and food safety.
Az emberi életnek a közösségi jogszabályok hatálya alá tartozó azon területek között kell szerepelnie, amelyekre a talajromlás hatással van.
Human life should be included among the areas covered by Community legislation on which soil degradation has an impact.