natgillin/translations-raw huggingface dataset:
E bizonyítékok értelmében a társaságnak tehát engedélyezték, hogy fokozza pénzügyi erejének külső megítélését.
According to this evidence, the company was thereby allowed to enhance the external perception of its financial strength.
Baird a jövőbeni nyereségek tőkemegfelelési követelményeknek való megfelelés céljából való felhasználása tekintetében a szabályozó által alkalmazott mérlegelés gyakorlásának felülvizsgálatát ajánlotta.
Baird recommended reviewing the exercise of discretion by the regulator relating to authorisations for using future profits to meet solvency requirements.
Ennélfogva a végzett vizsgálat egyik fővonala az, hogy a miniszter által az 1982. évi ICA 68. cikke alapján gyakorolt mérlegelési hatáskör jelentős szerepet játszott-e az ELAS-ügyben, továbbá hogy maga a mérlegelési hatáskör összhangban volt-e a 3LD-vel.
Therefore, one of the lines of investigation being pursued is whether the discretion exercised by the Secretary of State based on section 68 of the ICA 1982 played a prominent role in the ELAS affair and whether that discretion itself is compatible with the 3LD.
Az irányelv leírja, hogy a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy az illetékes hatóságok elégséges hatáskörökkel és eszközökkel rendelkezzenek a felügyeleti feladatok elvégzéséhez (lásd a 3LD 10. cikkét).
The Directive prescribes that Member States must ensure that competent authorities have sufficient powers and means to carry out their supervisory functions (see Article 10 3LD).
Az irányelv – ezzel ellentétben – csak korlátozott esetekben és szigorú feltételek mellett teszi lehetővé, hogy az illetékes hatóság eltekintsen a szabályok alkalmazásától, úgy tűnik azonban, hogy az irányelv sehol nem jogosítja fel egy tagállam illetékes hatóságát az 1982. évi ICA 68. cikkében előírtakhoz hasonló „mentesítési” hatáskörökkel.
The Directive, by contrast, allows the competent authority to waive the application of rules only on a limited number of occasions and subject to stringent conditions but it seems that nowhere in the Directive is the competent authority of a Member State entrusted with such waiver powers as those prescribed by section 68 of the ICA 1982.
A vizsgálattal arról kell megbizonyosodni, hogy az ilyen hatáskörök magukba foglalják-e annak veszélyét, hogy azokat engedékenyen vagy nem következetes módon gyakorolják, amely néhány társaság számára előnyös lehetett, mások számára azonban nem, ezzel pedig valószínűleg aláásta a harmonizált normák alkalmazását.
The investigation must ascertain whether such powers entail the risk of being exercised in a lenient or inconsistent way that might have been beneficial to some companies but not to others, thereby possibly undermining the application of harmonised standards.
Ezen túlmenően a kérdés az, hogy az ELAS-botrány elkerülhető lett volna-e, ha e hatásköröket korlátozták volna.
Moreover, the issue is whether the ELAS scandal would have been avoided, had those powers been constrained.
Az 1982. évi ICA 68. cikke
Section 68 of the ICA 1982
Vizsgáljuk meg közelebbről a 68. cikket!
Let us look at section 68 more closely.
A törvény 68. cikke értelmében a miniszter kérésre vagy a biztosító hozzájárulásával és bizonyos feltételek teljesülése esetén az adott társaságot mentesítheti a prudenciális szabályok alkalmazása alól.
Under section 68 of the Act, the Secretary of State may, upon request or with the consent from an insurer and provided certain conditions are met, waive the application of prudential rules to that particular company.
Összhangban van-e ez a mérlegelési hatáskör a 3LD-vel?
Is this discretion compatible with the 3LD?
A 68. cikk címe: „Egyes társaságok tekintetében a II. rész módosítására irányuló hatáskör”.
Section 68 is entitled “Power to modify Part II in relation to particular companies”.
E szakasz megfogalmazása nagylelkűen olyan hatáskörökkel ruházza fel a minisztert, hogy meghatározott társaságok vonatkozásában ne alkalmazza (vagy módosításokkal alkalmazza) az ICA egyes lényeges szakaszait vagy az azon szakaszok alapján hozott rendelkezéseket.
The wording of this section accords the Secretary of State generous powers not to apply to particular companies (or apply with modifications) a substantive number of sections of the ICA and regulations made under those sections.
A (4) bekezdés értelmében a miniszter a következő rendelkezések alkalmazásának mellőzéséről dönthet:
According to paragraph (4), the Secretary of State may decide not to apply the following provisions:
„(…) e törvény 16–22. cikke, 23. cikkének (1) bekezdése és 25–36. cikke, az e cikkek céljából hozott szabályok rendelkezései és bármely értékelési szabály rendelkezései. […]”
“…sections 16 to 22, 23(1) and 25 to 36 of this Act, the provisions of regulations made for the purposes of any of those sections and the provisions of any valuation regulations. […]”
A rendelkezések e széles alkalmazási köre számos prudenciális szabály alkalmazását érinti potenciálisan beleértve többek között a szabályozó által előírt bevallásokra vonatkozó szabályokat, a biztosítástechnikai tartalékra vonatkozó követelményeket és a miniszter mérlegelési hatásköre alá tartozó tőkemegfelelési követelményeket.
This broad scope of provisions potentially affects the application of a vast number of prudential regulations, including, amongst other things, regulations on regulatory returns, technical provision requirements and solvency requirements to the Secretary of State’s discretion.
A miniszternek az említett rendelkezések alkalmazásának mellőzésére irányuló mérlegelési hatáskörét kérésre vagy az érintett biztosítótársaság hozzájárulásával kell gyakorolnia, az engedélynek pedig határozati formában kell megvalósulnia.
The Secretary of State must exercise his discretion not to apply the referred provisions at the request or with the consent of the insurance company concerned and the authorization must take the form of an order.
A 68. cikk továbbmegy: előírja, hogy a miniszter az engedélyt bizonyos feltételektől teheti függővé és azt bármikor visszavonhatja.
Section 68 goes on to stipulate that the Secretary of State may subject the authorization to specific conditions and may revoke it at any time.
A vonatkozó rendelkezések meghatározott biztosítótársaságokra való alkalmazásának mellőzésére irányuló döntéssel kapcsolatos hatáskör miniszter általi gyakorlására nem vonatkoznak további alakiságok vagy normák.
No other formalities or standards qualify the exercise by the Secretary of State of the power to decide not to apply relevant provisions to particular insurance companies.
A 3LD előírja, hogy a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy az illetékes hatóságok elégséges hatáskörökkel és eszközökkel rendelkeznek felügyeleti feladataik ellátására, ugyanakkor lehetővé teszi az illetékes hatóság számára, hogy korlátozott esetekben és szigorú feltételek mellett eltekintsen a szabályok alkalmazásától
The 3LD prescribes that Member States must ensure that competent authorities have sufficient powers and means to carry out their supervisory functions but allows the competent authority to waive the application of rules only on a limited number of occasions and subject to stringent conditions
A 3LD 25. cikkén kívül lásd még a 3LD a biztosítástechnikai tartalékok fedezetéül más eszközkategóriák engedélyezésére vonatkozó 21. cikkét és a 3LD-nek a befektetések sokféleségére vonatkozó szabályok alóli kivételek bevezetése engedélyezéséről szóló 22. cikkét.
Apart from article 25 3LD itself, see Article 21 3LD relating to the authorisation of other categories of assets as cover for technical provisions, and Article 22 3LD relating to the authorisation to introduce exceptions to the rules on investment diversification.
A 22. cikk tekintetében az Egyesült Királyság szintjén – az 1982. évi ICA 68. cikke értelmében – a miniszter jogkörrel rendelkezik az eszközök értékelésére vonatkozó szabályok meghatározott társaságok általi alkalmazása alóli mentesítésre, jóllehet e jogkör gyakorlására nem az irányelvben előírtakkal azonos feltételek vonatkoznak. .
Regarding Article 22, at UK level, according to section 68 of the ICA 1982, the Secretary of State has the power to waive the application of valuation of assets regulations to particular companies, although the exercise of that power is not qualified by the same standards prescribed by the Directive. .
Az 1982. évi ICA 68. cikkében előírt széles „mentesítési” hatáskörök az irányelvben sehol sem lelhetők fel.
The broad waiver powers prescribed by section 68 of the ICA 1982 are nowhere to be found in the Directive.
Meg kell jegyezni, hogy a korábbi megjegyzések nem vonatkoznak az Egyesült Királyság jelenleg hatályos rendszerére.
It must be noted that the previous comments do not apply to the UK regime currently in force.
A többek között az 1982. évi ICA-t hatályon kívül helyező, a pénzügyi és szolgáltatási piacról szóló 2000. évi törvény szintén feljogosítja a szabályozót – ez jelenleg az FSA –, hogy meghatározott társaságokat mentesítsen a prudenciális rendelkezések alkalmazása alól.
The Financial and Services Market Act 2000, which has revoked, amongst other things, the ICA 1982, also authorizes the regulator, now the FSA, to waive the application of prudential regulations to particular companies.
Az e rendelkezés és az 1982. évi ICA 68. cikke közötti különbség az, hogy a jelenlegi szabályok szigorúbb feltételeket és sokkal részletesebb alakiságokat tartalmaznak a törvényben nyújtott mérlegelési hatáskör FSA általi gyakorlása tekintetében.
The difference between this and section 68 of the ICA 1982 is that current rules include stricter qualifications and much more detailed formalities for the exercise by the FSA of the discretion granted by the Act.
Ezen eltérések mutatják az Egyesült Királyság jogszabálya és a 3LD követelményei közötti nyilvánvaló összeegyeztethetetlenséget, amely komoly aggályokat vet fel a tekintetben, hogy a 3LD 25. cikkét megfelelően ültették-e át az Egyesült Királyság jogába.
These divergences show an apparent incompatibility between UK law and the requirements of the 3LD, which raises serious concerns as to whether Article 25 of the 3LD was correctly transposed into UK law.
Az 1982. évi ICA módosításának elmulasztása úgy is értelmezhető, hogy az a 3LD hibás átültetéséhez vezetett, mivel a törvényt 1992-ben kellett volna módosítani, hogy az tükrözze a 3LD követelményeit.
Failure to amend the ICA 1982 could be construed as tantamount to defective transposition of the 3LD, given that the Act should have been modified in 1992 to reflect the requirements of the 3LD.
A 25. cikkre vonatkozó összegzésül: a fent idézett bizonyítékok azt sugallják, hogy az ELAS két számviteli technikát alkalmazott a szavatoló tőke elérése érdekében, amely megfelelt a szabályozói követelményeknek, de amely nem tükrözte valósághűen a társaság pénzügyi stabilitását.
To conclude as regards Article 25: the evidence quoted beforehand suggests that ELAS used two accounting techniques to achieve solvency margins that satisfied the regulators’ requirements but which did not truly reflect the financial health of the company.
E bizonyítékok szerint ebből az következik, hogy a szabályozó nem tett meg minden tőle telhetőt annak biztosítása érdekében, hogy az ELAS mindenkor megfelelő szavatoló tőkével rendelkezzen teljes üzletmenete tekintetében.
According to this evidence, it follows therefore that the regulator did not do its utmost to ensure that ELAS had an adequate solvency margin in respect of its entire business at all times.
A szabályozó:
The regulator:
a) igen szűken szemlélte a szavatoló tőkét, mivel elemzésében figyelmen kívül hagyta a felhalmozott végső nyereségrészesedéseket.
a) took a very narrow view of solvency margins because it did not take into account accrued terminal bonuses in its analysis.
Ez lehetővé tette az ELAS-nak, hogy jogszerűen elkerülje, hogy a diszkrecionális nyereségrészesedések mint kötelezettségek tekintetében tartalékot képezzen, amelyek tehát számítottak bele a szavatoló tőkébe.
This allowed ELAS legally to avoid having to reserve for discretionary bonuses as liabilities, which were therefore not computed in its solvency margin.
Azzal, hogy az ELAS számára azt tették lehetővé, hogy mesterségesen teljesítse a tőkemegfelelési követelményeket, az ELAS elrejtette az igazságot a kötvénytulajdonosok elől és veszélyeztette jövőbeni pénzügyi életképességét.
By being allowed to meet its solvency requirements artificially, ELAS hid the truth from policyholders and endangered its future financial viability.
A kötvénytulajdonosokat ennélfogva szintén veszélybe sodorta.
Therefore, PRE were also put at risk.
Ebből az következik, hogy az egyesült királyságbeli szabályozók olyan intézkedéseket tettek, amelyek nem voltak helyénvalók és szükségesek, ahhoz, hogy megakadályozzanak vagy megszüntessenek „minden, a biztosított személyek érdekeit sértő szabálytalanságot” (10. cikk), valamint hogy nem biztosították, hogy az ELAS betartja az Egyesült Királyság jogszabályát, azaz a kötvénytulajdonosok ésszerű elvárásait;
It follows that UK regulators took measures that were not “ appropriate and necessary to prevent or remedy any irregularities prejudicial to the interests of the assured persons” (Article 10) and did not ensure that ELAS complied with UK law, i.e., PRE;
b) túl gyakran engedélyezték az implicit eszközök részeként a jövőbeni nyereségek és a zillmerezés ELAS általi felhasználását; ez csökkentette a szavatoló tőke megbízhatóságát és valóságtartamát; azt lehet tehát állítani, hogy a 25. cikket nem tartották be, mivel az egyesült királyságbeli szabályozók nem teljesítették azon kötelezettségüket, hogy megköveteljék, hogy az ELAS rendelkezzen „mindenkor megfelelő, rendelkezésre álló szavatoló tőkével teljes üzletmenete tekintetében” .
b) authorized too frequently the use of future profits and Zillmerising by ELAS as part of the implicit assets; this diminished the reliability and truthfulness of the solvency margin; it could therefore be argued that Article 25 was not respected because the UK regulators did not fulfil their obligation to require from ELAS an “adequate available solvency margin in respect of its entire business at all times” .
28. cikk - Közérdek (a CD 33. cikke)
Article 28 - General good (Article 33 of CD)
Az ún. „üzletviteli” szabályok felügyelete (azaz a szerződési feltételek és a kötvény fogyasztó általi megszüntetését érintő gyakorlatok) a tagállamok által kijelölt szabályozók másik felelősségi területe.
The supervision of so-called "conduct of business" rules (i.e. contractual terms and practices affecting the consumer taking out a policy) is another field of responsibility of regulators appointed by Member States.
Ez a cikk azt a kötelezettségvállalást hárítja a tagállamokra, hogy megakadályozzák azt, hogy egy kötvénytulajdonos egy biztosítótársasággal olyan körülmények mellett kössön szerződést, amelyek a „közérdekkel” ellentétesek.
This article places on the Member State the commitment to prevent a policyholder from concluding a contract with an assurance company in circumstances that would be contrary to the “general good”.
A rendelkezés nem határozza meg a „közérdek” jelentését vagy hatályát, hazai jogszabályaiknak megfelelő meghatározását az egyes tagállamokra bízza.
The provision does not define the meaning or scope of the “general good”, leaving its definition to each Member State according to its domestic legislation.
A kötelezettségvállalás szerinti tagállam nem akadályozhatja meg, hogy a biztosított a 79/267/EGK irányelv 6. cikke feltételei alapján engedéllyel rendelkező biztosítóintézettel szerződést kössön, mindaddig, amíg ez nem áll ellentétben a kötelezettségvállalás szerinti tagállamban a közérdeket védő jogszabályi rendelkezésekkel.
The Member State of the commitment shall not prevent a policy-holder from concluding a contract with an assurance undertaking authorized under the conditions of Article 6 of Directive 79/267/EEC, as long as that does not conflict with legal provisions protecting the general good in the Member State of the commitment.
Bármely hazai jogrendszerhez hasonlóan az Egyesült Királyság jogrendszere tartalmazza a közérdek védelmét célzó rendelkezések nem teljes felsorolását, amely felsorolás időről időre változik és amely érintheti a biztosítási termékek jellegét, az alkalmazott szerződéses dokumentumokat, e termékek forgalmazását és reklámozását, valamint – általánosabban – mindazokat a feltételeket, amelyek mellett a biztosítási vállalkozást a kötelezettségvállalás szerinti tagállamban végezni kell.
As with any domestic legal system, the UK legal system includes an open-ended list of provisions aimed at protecting the general good, which varies from time to time and may affect the nature of the assurance products, the contract documents used, the marketing and advertising of those products and, more generally, the conditions under which the insurance business must be carried on in the Member State of the commitment.
Természetesen az ilyen jogszabálynak – ahhoz, hogy a közösségi joggal összeegyeztethető legyen – a székhely szerinti tagállam szabályai által még nem óvott érdekekre kell irányulnia, azokat megkülönböztetés nélkül kell alkalmazni a tagállamban működő valamennyi vállalkozásra és objektíve szükségeseknek, valamint az elérni kívánt célkitűzéssel arányosaknak kell lenniük.
Of course, to be compatible with Community law, such legislation must be aimed at protecting interests which are not already safeguarded by the rules of the home Member State , it must be applied without discrimination to all undertakings operating in that Member State and must be objectively necessary and in proportion to the objective pursued.
Az Egyesült Királyság tanácsadó hatóságai a közérdeket alkotó feltételekként körvonalazott feltételek jegyzékét nem készítették el.
The UK advisory authorities did not prepared a list of conditions described as constituting the general good.
Ehelyett az Egyesült Királyságban a biztosítási vállalkozásokat szabályozó főbb rendelkezéseket tartalmazó, nem kimerítő listát alkottak.
Instead, they prepared a non-exhaustive list outlining the principal enactments which regulate insurance business in the UK .
A kontinentális jogi hagyományokkal szemben az Egyesült Királyság joga arra hajlik, hogy kevésbé támaszkodjon a felek szerződési függetlenségének korlátozására, mint a közérdek védelmének eszközeire.
In comparison with continental legal traditions, UK law tends to rely less on restrictions of the contractual autonomy of the parties as a means to protect the general good.
E megközelítés ellenére az Egyesült Királyság számos, a közérdek védelmére irányuló rendelkezéssel bír.
Notwithstanding this approach, the UK does include a large number of provisions aimed at protecting the general good.
Ezeket az 1982. évi ICA biztosítási vállalkozás végzéséről szóló III. része tartalmazza a biztosítási hirdetés formáját és tartalmát korlátozó rendelkezéseket és azokat a rendelkezéseket, amelyek azokat az információtípusokat, amelyeket a biztosítótársaságok vagy a közvetítőknek a kötvénytulajdonosok rendelkezésére kell bocsátani, mielőtt biztosítási szerződést kötnének.
These are included in Part III of the ICA 1982 on conduct of insurance business including provisions limiting the form and content of insurance advertising and provisions regulating the type of information that insurance companies or intermediaries must provide to policyholders before they enter into an insurance contract.
A kérdés az, hogy vajon az egyesült királyságbeli, írországi, németországi és egyéb országbeli szabályozók nem teljesítették-e arra vonatkozó jogi kötelezettségüket, hogy a közérdeket támogassák azzal, hogy megakadályozzák az ELAS-t abban, hogy megtévesztő módon értékesítse kötvényeit.
The issue here is whether the regulators in the UK, Ireland, Germany and other countries did not fulfil their legal duty to uphold the general good by preventing ELAS from mis-selling its policies.
Mivel a székhely szerinti/fogadó állam feladatainak kérdése főként végrehajtási jellegű és az egyesült királyságbeli szabályozók és a többi tagállambeli szabályozók közötti kapcsolatokra vonatkozik, célszerűbb a szabályozói intézkedésekről szóló III. részre és a jogorvoslati kérdésekről szóló IV. részre hivatkozni.
As the issue of home/host responsibilities is mainly one of implementation and concerns the relation between the UK regulators and those from other Member States, it is preferable to refer to Part III on Regulatory Action and Part IV on Redress issues.
Nyilvánvalóan e cselekvési irányvonal követése érdekében először azt kell bizonyítani, hogy a megtévesztő értékesítésekre valóban sor került-e, más szóval, hogy voltak-e olyan, a közérdekkel ellentétes körülmények, amelyek mellett ELAS-kötvényeket értékesítettek.
Obviously, in order to pursue this line of investigation, it is necessary first to prove whether mis-selling did indeed take place, in other words, whether there were any circumstances contrary to the general good under which ELAS policies were sold.
A tekintetben, hogy az üzletviteli szabályokat miként kezelték az Egyesült Királyságban, LAKE úr a H1-ben azt körvonalazza, hogy a kötvénytulajdonos vonatkozásában a 3LD-ben megkövetelt információk az üzletviteli szabályozó ellenőrzése alá kerültek, amely nem azonos az akkoriban az Egyesült Királyságban meglévő prudenciális szabályozóval, továbbá hogy a felelősségeknek a vállalkozási és prudenciális szabályozók közötti jogi megosztása sértette-e az ELAS kötvénytulajdonosait.
In terms of how conduct of business rules were managed in the UK, Mr. LAKE gives some insight in H1 that the policyholder information required by the 3LD came under the control of the conduct of business regulator, which was separate from the prudential regulator at the time in the UK, and that this legal division of responsibilities between business and prudential was prejudicial to ELAS policyholders.
Az FSA részéről azonban David STRACHAN a H4-ben visszautasítja ezt az állítást, a következőt mondva: „a harmadik életbiztosítási irányelvet oly módon hajtották végre, amely egyértelműséget biztosított a székhely szerinti illetve a fogadó tagállami szabályozókra háruló feladatok tekintetében [...]
However, David STRACHAN from the FSA refutes this claim in H4, saying that " the Third Life Directive has been implemented in a way that has ensured clarity as to the respective responsibilities of the home and host regulators [...]
Ezzel elkerülhető az a máskülönben zavaros helyzet, amelyben a kötvénytulajdonosokra különféle üzletviteli védelem vonatkozik”.
This avoids an otherwise confusing situation in which policyholders would be subject to different conduct of business protections".
A kötvénytulajdonosok alapvetően kétféle állítást tettek az ELAS-szal szemben:
Fundamentally, policyholders have been making two types of allegations against ELAS:
§ megtévesztő értékesítések, azzal, hogy szándékosan félrevezetően ismertették a Társaság pénzügyi helyzetére vonatkozó tényeket, különösen a GAR veszélyeivel kapcsolatban;
§ mis-selling, by knowingly misrepresenting facts about the company's financial position, especially in relation to the GAR risks;
§ (valószínűleg megtévesztésen alapuló) mulasztás azzal, hogy nem hívták fel a figyelmet a GAR veszélyeire, amikor ezeket a kockázatokat a meglévő és leendő kötvénytulajdonosok előtt fel kellett volna tárni.
§ omission (possibly based on deceit), by failing to draw attention to the GAR risks, when that risk was a matter to be disclosed to existing and prospective policyholders.
Számos erre utaló bizonyíték van:
There are several pieces of evidence that point to this, viz.:
A más állítások közé a következőket tartoznak:
Other allegations include:
§ Kötvénytulajdonosokkal való, látszatszerződések megkötésére vonatkozó állítások
§ Allegations of 'churning' policyholders' contracts
§ Az Egyesült Királyság szabályozói közötti kommunikáció hiányára vonatkozó állítások
§ Claims of communication failure between UK regulators
§ Az egyesült királyságbeli szabályozók és a külföldi szabályozók közötti kommunikációra vonatkozó kérdések
§ Issues on communications between UK and foreign regulators
§ A német és az ír piacon lévő, megtévesztő reklámokra vonatkozó állítások.
§ Claims of misleading advertising on the German and Irish market.