natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A prudenciális felügyelő és a tevékenységek végzésével kapcsolatos felügyeletet ellátó szerv közötti kapcsolat kritikus volt az Egyesült Királyságban, miközben a szoros együttműködés és az információmegosztás létfontosságú volt a biztosítótársaságok megfelelő felügyeletének garantálásához.
The relationship of the prudential supervisor with the conduct of business supervisor was critical in the UK, while close cooperation and information-sharing was vital to ensuring proper supervision of insurance companies.
A PIA-nak SRO-ként való elismerése feltételeként „ képesnek és hajlandónak kellett lennie a befektetési tevékenységek integritása magas szintjének és a befektetési tevékenységek végzése során a tisztességes kereskedelem előmozdítására és fenntartására, valamint – információk megosztásával és másként – a miniszterrel és a befektetési vállalkozások vagy egyéb pénzügyi szolgáltatások felügyeletéért vagy szabályozásáért felelős más hatóságokkal, szervekkel vagy személyekkel való együttműködésre .”
As a condition for recognition as an SRO, PIA had to be “ able and willing to promote and maintain high standards of integrity and fair dealing in the carrying of investment business and to co-operate, by the sharing of information and otherwise, with the Secretary of State and any other authority, body or person having responsibility for the supervision or regulation of investment business or other financial services .”
Miközben az üzletvitellel kapcsolatos aggályok egy társaságban a prudenciális felügyelő által nyomon követendő nagyobb hiányosságok észlelésének tünetei lehetnek, az üzletvitellel foglalkozó szabályozókat is érdeklik az életbiztosítási társaságot érintő prudenciális problémák, mivel az ilyen problémák az értékesítési anyagok részletesebb ellenőrzésének szükségességére utalhatnak, annak biztosítása érdekében, hogy azok nem voltak megtévesztők.
While CoB concerns could be symptomatic of spotting a wider malaise in the company, which needed to be pursued by the prudential supervisor, the CoB regulators also had an interest in any prudential problems affecting a life office, since such problems could indicate a need to scrutinise marketing materials more closely, to ensure that they were not misleading.
Január 1-je előtt – amikor az FSA átvette a PIA üzletviteli szabályai betartásának ellenőrzését az életbiztosítási vállalkozások prudenciális felügyeletével együtt – a két szabályozó külön jogszabály alapján működött, különböző helyeken, csekély hivatalos kapcsolattal és nem hozott létre semmiféle rendszeres információ-megosztási eljárást.
Before 1 January 1999, when FSA took over the day-to-day monitoring of compliance with PIA’s conduct of business rules together with the prudential supervision of life offices, the two regulators operated under separate legislation in different locations with little formal contact and did not set up any regular information-sharing procedures.
1999-től kezdve az életbiztosítási vállalkozások mindennapi felügyeletéért felelős személyzetet a szolgáltatási szintre vonatkozó két megállapodás alapján az FSA-nál ugyanabban az épületben helyezték el, de a döntéshozatali hatáskörök az üzletvitellel kapcsolatos szabályok tekintetében a PIA Igazgatóságáé, a prudenciális kérdésekben pedig a Pénzügyminisztériumé maradtak a pénzügyi szolgáltatásokról és piacokról szóló törvény 2001 végén történő hatálybalépéséig.
From 1999 onwards, the staff responsible for the day-to-day supervision of life offices under the two services level agreements were located in the same building in FSA but decision-making powers remained with the PIA Board for CoB rules and with HMT for prudential matters until FSMA came into force at the end of 2001.
Mindkét oldal számára időbe telt a másik céljait és aggályait jobban megérteni, valamint megtanulni, hogy miként lehet együtt dolgozni.
It took some time for each side to acquire a better understanding of the objectives and preoccupations of the other and to learn how to work together.
December 1-jén (a pénzügyi szolgáltatásokról és piacokról szóló törvény hatálybalépésekor) az SRO-t megszüntették és az FSA lett – prudenciális felügyelői szerepe mellett – a tevékenységek végzésével kapcsolatos egyetlen szabályozási hatóság az életbiztosítási társaságok esetében.
On 1 December 2001 (when the FSMA came into force) the SRO were dissolved and the FSA became, in addition to being the prudential supervisor, the sole Conduct of Business regulatory authority for life insurance companies.
A megbízott biztosításmatematikus
The Appointed Actuary (AA)
A megbízott biztosításmatematikus fogalmát az 1974. évi „biztosítótársaságokról szóló törvény” vezette be és az az Egyesült Királyság szabályozási rendszerének kritikus jellemzője volt évtizedeken át.
The concept of Appointed Actuary (AA) was introduced by the "Insurance Companies Act" of 1974 and has been for decades a critical feature of the UK regulatory system.
Az elgondolás az volt, hogy „olyan különös szakembert jelöljenek ki a társaságon belül, akire az illetékes prudenciális hatóság folyamatosan támaszkodhat a társaság pénzügyi helyzetének ellenőrzése során (...)
The idea was to "designate a specific professional person within the company who could be relied on by the prudential competent authority to monitor the financial position of the company on a continuous basis ...
A megbízott biztosításmatematikus szakmai felelősségének tartották a társaság általános pénzügyi helyzetének ellenőrzését.
It was regarded as the professional responsibility of the AA to monitor the overall financial position of the company.
Az a tény, hogy a megbízott biztosításmatematikus állt a társaság középpontjában (az igazgatótanácshoz való hozzáférés teljes körű jogával) (...) arra irányult, hogy védelmet nyújtsanak a kötvénytulajdonosok érdekeinek, valamint hogy erős belső pénzügyi ellenőrző rendszerrel és kockázatkezeléssel rendelkezzenek.”
Having the AA at the heart of the company (with full right of access to the Board) ... was intended to provide protection for policyholder interests, as well as a strong internal system of financial control and risk management."
Általában a megbízott biztosításmatematikussal „ lépett a GAD először kapcsolatba az egyes életbiztosítási vállalkozásoknál.”
He was normally " the first point of contact for GAD within each life office."
A megbízott biztosításmatematikusnak „ »meghatározott képesítéssel« kellett rendelkeznie, amely magába foglalta azt a követelményt is, hogy a biztosításmatematikusnak legalább 30 évesnek kellett lennie és a Biztosításmatematikusok Intézetének vagy a Biztosításmatematikusok Testületének tagja kellett, hogy legyen; ezt követően követelménnyé vált, hogy (...) rendelkezzen a Testület és Biztosításmatematikusok Intézete által kiadott »működési bizonyítvánnyal«” (WE32)
The AA " had to hold 'prescribed qualifications', which included a requirement that the actuary must have attained the age of 30 and be a Fellow of the Institute of Actuaries or the Faculty of Actuaries; subsequently it became a requirement ... to hold a “practising certificate” from the Faculty and Institute of Actuaries" (WE32)
Gyakorlatilag a megbízott biztosításmatematikus azért volt, hogy „ biztosítsa, a társaság elégséges eszközökkel rendelkezik az ígéretek és a társaság által végzett tevékenységek teljesítéséhez .”
In practical terms, the AA was there " to make sure there were sufficient assets in the company to fulfil the promises and activities in which the company indulges ."
A biztosításmatematikusok szerepe és feladatai tekintetében lásd még a Q&A, az Alsóház Pénzügyi Bizottságának 2004. április 24-i üléséről készült jegyzőkönyvét (WE59).
on role and responsibilities of actuaries, see also the Q&A at the House of Commons Treasury Select Committee, minutes of the 24 April 2004 session (WE59).
A megbízott biztosításmatematikus különös kötelezettsége volt a társaság pénzügyi állapotára vonatkozó jelentéstétel az igazgatótanács számára, hogy tanáccsal lássa el azt a nyereségrészesedések elosztásával és esetlegesen a kötvénytulajdonosok ésszerű elvárásainak értelmezésével kapcsolatban.
The AA had specific duties to report to the board on the financial condition of the company, to advise it on bonus distribution and possibly on the interpretation of Policyholders' Reasonable Expectations (PRE).
Éves jelentést kellett készítenie a társaság pénzügyi állapotáról, amelyet az igazgatótanáccsal ismertetni kellett és be kellett illeszteni a társaság – GAD-nak elküldött – szabályozó által előírt bevallásainak kivonatába.
He had to make an annual report on the company’s financial condition, presented to the board and included in abstract in the company’s regulatory returns, which were sent to GAD.
A megbízott biztosításmatematikusoknak tehát nem voltak szabályozói feladatai, jelenteniük kellett azonban a szabályozói hatóságnak, ha az igazgatótanács törődött az általa bizonyos kulcsfontosságú kérdésekben nyújtott tanáccsal – ezzel esetleg szabályozó intézkedést indítva el.
Appointed actuaries therefore had no regulatory functions as such but were supposed to report to the regulatory authority if the board did not heed their advice on certain key matters, possibly triggering regulatory action.
Tanúsítaniuk kellett a szabályozó által előírt bevallásokban a társaság kötelezettségeinek értékelését tartalmazó szakaszt is, ami magába foglalta a beszámolók szabályozók általi esetleges részletesebb ellenőrzését.
They were also required to certify the section of the regulatory returns showing the company's liability valuation, inducing a possible closer scrutiny of the returns by regulators.
A megbízott biztosításmatematikus jogállása életbiztosítási társaságonként jelentősen eltért.
The status of the Appointed Actuary varied considerably between life assurance companies.
A biztosítási szabályozás 2005. január 1-jén teljes körűen hatályba lépett, az FSA általi reformja megszüntette a megbízott biztosításmatematikus szerepét és azt írta elő, hogy a társaságok igazgatótanácsai és felső vezetése vegye át a biztosításmatematikai kérdésekkel kapcsolatos felelősséget, ezeket a kérdéseket pedig a társaság külső ellenőrzésének hatálya alá emelte be.
The FSA reform of insurance regulation, taking full effect on 1 January 2005, abolished the role of the Appointed Actuary in favour of requiring company boards and senior management to take responsibility for actuarial issues and bringing these issues within the scope of the company's external audit.
WE37, 25. pont d) alpont.
WE37, para.25 d).
Úgy tűnik, Svájc a brit minta alapján vezette be a svájci pénzügyi felügyeleti rendszerbe a „megbízott biztosításmatematikus” személyét, amint arról a Magánbiztosítók Svájci Hivatalának képviselője beszámolt (H6).
Switzerland appears to have introduced the figure of 'Appointed Actuary' in the Swiss financial supervisory system based on the British model, as reported by the representative of the Swiss Office of Private Insurance (H6).
Nagy vonalakban arra a következtetésre jutott, hogy az útmutató megfelelő volt, de azt ajánlotta, hogy a szakmának meg kell követelnie, hogy a megbízott biztosításmatematikusok munkáját „szakértői értékelésben” vizsgálják (WE50).
It concluded in broad terms that guidance had been adequate but recommended that the profession should require the work of Appointed Actuaries to be subject to 'peer review' (WE50).
Lásd WE50, 82. pont: „(...)
see WE50, para.82: "...
Az (EL) szokatlan nyereségfilozófiája mögötti logika egyértelmű és nem tűnik úgy, hogy akkoriban ez megkerülte a szabályzatokat.
The logic of (EL's) unusual bonus philosophy is clear and did not appear at the time to have contravened regulations.
Ez azonban csak korlátozott mértékű támogatást talált a biztosításmatematikusok körében (...)” .
But it received only limited support from other actuaries ..." .
Lásd WE50, 89. pont: „Arra a kérdésre vonatkozóan, hogy az útmutató megfelelő volt-e, azt a következtetést vonjuk le, hogy az általunk azonosított legtöbb olyan eset, amelyre vonatkozóan volt érvényes útmutató, valamilyen formában az útmutatások hatálya alá tartozott, még akkor is, ha a megfogalmazás egyes pontokon inkább általános, semmint specifikus volt (...)”.
see WE50, para.89: " On the question of whether the guidance was adequate, we conclude that most of the matters we have identified for which guidance was relevant were covered by the Guidance Notes in some form, even if the wording on some points was general rather than specific ...".
Lásd WE50, 90. pont: „Nem találtunk arra utaló bizonyítékot, hogy az Equitable bármely megbízott biztosításmatematikusa elmulasztotta figyelembe venni az a különböző döntések meghozatalakor érvényes útmutatást.
see WE50, para.90: " We have not found evidence to suggest that any Appointed Actuary of the Equitable failed to take account of the guidance that was current at the time the various decisions were made.
Nem tudjuk, hogy az Equitable bármely megbízott biztosításmatematikusa milyen következtetésekre jutott annak megfontolásakor, hogy a közzétett útmutatók miként érintették döntéseit, sem azt, hogy milyen tanácsokat adott a vezetőségnek vagy az igazgatóságnak.
We do not know what conclusions any Appointed Actuary at the Equitable reached when considering how the published Guidance Notes affected his decisions, nor what advice he gave to the management or the Board.
Azt sem tudjuk megmondani, hogy az igazgatóság döntései összhangban voltak-e ezekkel a tanácsokkal.
We also cannot tell whether the decisions of the Board were in accordance with that advice.
Nem találtunk arra utaló bizonyítékot, hogy az Equitable bármely megbízott biztosításmatematikusa bármikor is annyira aggódott volna e döntések természete miatt, hogy szükségét érezte volna riadót fújni a szabályozónál.”
We have seen no evidence to indicate that any Appointed Actuary at the Equitable was at any time so concerned about the nature of those decisions that he felt it necessary to 'blow the whistle' to the regulator ."
Az Egyesült Királyságban a prudenciális felügyelet leginkább a társaság pénzügyi forrásaira összpontosított.
The major focus of prudential supervision in the UK was on the company's financial resources.
A források megfelelősségének értékelése érdekében a szabályozóknak ellenőrizniük kellett a biztosítótársaságok biztosításmatematikai tartalékait, szavatoló tőkéjét és minimális biztonsági tőkéjét, hatáskörük volt arra is, hogy információkat szerezzenek és bekérjék az értékeléshez szükséges dokumentumokat.
In order to assess their adequacy, regulators had to verify the assurance companies' technical reserves, solvency margins and minimum guaranteed funds, with powers to obtain information and the production of documents needed for the assessment.
A prudenciális felügyelet a társaságok által benyújtott, nemcsak a társaság mindenkori tőkemegfelelésének, hanem – rugalmassági vizsgálatokon keresztül – a jövőben bekövetkező hátrányos változásokkal szembeni érzékenységük kimutatására is szolgáló, szabályozó által előírt bevallások közzétételén és ellenőrzésén alapult.
The prudential supervision was based on the disclosure and monitoring of the regulatory returns submitted by the companies, designed to show not only the company's current solvency position but also, through the resilience tests, their sensitivity to future adverse changes.
A szabályozó által előírt bevallásokat közzé is tették, így az életbiztosítási vállalkozás pénzügyi helyzetére vonatkozó információk a pénzügyi tanácsadók, pénzügyi újságírók és versenytársak rendelkezésére álltak.
The regulatory returns were also published, so that information about the financial position of the life office was readily available to financial advisers, financial journalists and competitors.
Az 1982. évi biztosítótársaságokról szóló törvény alapján az egyesült királyságbeli szabályozók bármely formális beavatkozásának a prudenciális felügyelőtől (a DTI-től, a Pénzügyminisztériumtól vagy az FSA-tól, nem pedig a GAD-tól) kellett származnia, minden olyan esetben amikor egy társaság nem felelt meg a hatékony és prudens irányítás követelményének vagy amikor megállapították, hogy a társaság megsértette az ICA valamely meghatározott követelményét.
Based on the Insurance Companies Act 1982 , any formal intervention by UK regulators had to issue from the prudential supervisor (DTI, HMT or FSA, not the GAD) whenever a company was not meeting the established criteria of sound and prudent management or when a company was found in breach of specific ICA requirement.
A minimális szavatoló tőke fenntartásának elmulasztása például azt eredményezhette, hogy a prudenciális felügyelő az ICA 33. cikke alapján rövid távú pénzügyi terv benyújtását kérje annak érdekében, hogy a társaság ismét megfeleljen a követelményeknek
For instance, failure to maintain the minimum solvency margin could lead to a request from the prudential supervisor under Section 33 of the ICA to submit a short-term financial scheme to bring the company back into compliance
Lásd ES-2, 3.2.1. fejezet. .
see ES-2, Chapter 3.2.1. .
A szabályozó számos szankciót is kivethetett, például elrendelhette, hogy a társaság szabályozó által előírt bevallásait korábban nyújtsa be, korlátozhatta a biztosítási díjakból származó, maximális aggregált bevételt, ügygondnokra bízhatta a társaság vagyonát és végül visszavonhatta a társaság kereskedelmi engedélyét, amint ezeket az 1982. évi ICA 38–44. cikke részletesen tartalmazza.
The regulator could also impose a number of penalties, such as ordering the company to deliver its regulatory returns early, limiting the maximum aggregate premium income, transferring company assets to a trustee and ultimately the withdrawal of the company's trading authorization, as detailed by ICA 82, Sections 38-44.
Az 1982. évi ICA 45. cikke
Section 45
Az 1982. évi ICA 45. cikke: „A kötvénytulajdonosok védelme érdekében követelmények megállapítására irányuló többletjogkör". a minisztert azzal a hatáskörrel ruházta fel, hogy „előírja egy társaságnak a társaság kötvénytulajdonosainak vagy potenciális kötvénytulajdonosainak az azon kockázat elleni védelem céljából számára megfelelőnek tűnő intézkedések megtételét, hogy a társaság esetleg nem tud kötelezettségeinek megfelelni, vagy (…) teljesíteni a kötvénytulajdonosok vagy potenciális kötvénytulajdonosok ésszerű elvárásait.”
ICA 82(45): ' Residual power to impose requirements for protection of policyholders" . of ICA 82 provided the Secretary of State power "to require a company to take such action as appears to him to be appropriate for the purpose of protecting policy holders or potential policy holders of the company against the risk that the company may be unable to meet its liabilities or ... to fulfil the reasonable expectations of policyholders or potential policyholders.”
Az 1982. évi ICA 3LD végrehajtásával bevezetett és 1994. július 1-jén hatályba lépett módosításai „ bevezették a törvény új 2C. mellékletében szereplő »hatékony és prudens irányítás« új kritériumát és a törvényt kiegészítették azokkal az indokokkal, amelyek alapján a 11. cikk értelmében a miniszter úgy rendelkezhet, hogy egy biztosítótársaság nem köthet újabb szerződést, amennyiben a hatékony és prudens irányítás valamely kritériumát nem tartják be, esetleg nem tartják be vagy esetleg nem tarthatták be a társaság vonatkozásában.”
Amendments to ICA 82 introduced with the implementation of 3LD and taking effect from 1st July 1994 " introduced new criteria for 'sound and prudent management' set out in a new Schedule 2C to the Act, and added to the grounds on which, under section 11, the Secretary of State could direct that an insurance company should cease writing new business, that any of the criteria of sound and prudent management were not being, might not be, or might not have been fulfilled in respect of the company."
Nemzetközi szinten összehasonlítva az ES-1 úgy véli, hogy az Egyesült Királyság felügyelői „ jobb szerették elkerülni a formális törvényi hatáskörök alkalmazását, amikor csak lehetséges volt”.
In an international comparison, ES-1 considers that UK supervisors " preferred to avoid the use of formal statutory powers wherever possible".
Így miközben az egyesült királyságbeli és az ír felügyelők hasonló végrehajtási jogkörökkel rendelkeztek, a német biztosítási felügyelő jogkörei „sokkal szélesebb körűek és meghatározottabbak voltak, továbbá támogatták a még inkább beavatkozó jellegű megközelítést (...)
Thus while the UK and Irish supervisors had similar enforcement powers, the German insurance supervisor's powers were " more extensive and specific and would support a more interventionist approach ...
A német rendszer a többi tagállaménál »tolakodóbb« ellenőrzési és vizsgálati rendszerre törekedtek, amely lehetővé tette a felügyeleti hatóság képviselői számára, hogy részt vegyenek a felügyelőbizottság ülésein és amely megfelelő indokolás szükségessége nélkül végezhető, ad hoc vizsgálatokat írt elő egészen odáig, hogy leválthatták az igazgatóság és a felügyelőbizottság tagjait.”"
The German system contemplated a more intrusive system of monitoring and inspection than in other Member States, allowing representatives of the supervisory authority to attend supervisory board meetings, providing for ad hoc inspections without the need to show due cause, up to the replacing of members of management and of the supervisory board."
Az üzletvitelre vonatkozó szabályok végrehajtása tekintetében a PIA beavatkozási hatásköreit (mint például az eszközök kezelésének korlátozása vagy bizonyos eszközök megtartásának követelménye) az életbiztosítók vonatkozásában kizárólag a prudenciális felügyelő (DTI/Pénzügyminisztérium) gyakorolhatta, ezek a PIA hatáskörein kívül estek.
Referring to enforcement of CoB rules, the use of intervention powers by PIA in relation to life insurers (such as restrictions on dealing with assets or a requirement to maintain certain assets) could be exercised only by the prudential supervisor (DTI/HMT) and were outside the PIA’s powers.
A beavatkozási hatáskörök PIA/SIB által történő, javasolt alkalmazását előzetesen be kellett jelenteni a DTI-nek/Pénzügyminisztériumnak, amelyek vétójoggal rendelkeztek a javasolt beavatkozási intézkedés tekintetében.
The proposed use of intervention powers by the PIA/SIB had to be notified in advance to the DTI/HMT, which had a power of veto over the proposed intervention action.
Lásd: ES-2, 6. és 7. fejezet.
see ES-2, chapter 6 and 7.
A szabályozók felelősségének tárgykörét e jelentés V. része részletesebben kidolgozta.
The subject of regulators' liability has been elaborated in more detail in Part V of this report
A szabályozók felelőssége vonatkozásában érdemes lehet megjegyezni, hogy a közösségi jog értelmében a felügyeleti hatóság csak „hatáskörrel való visszaélés” esetén vonható felelősségre .
As far as Regulators' liability is concerned, it may be worth noting that under Common Law a supervisory authority may be held liable only for the tort of 'misfeasance in public office'.
Ez megkövetelné a „ rosszhiszeműség” bizonyítását, amellett, hogy a felelősség az intézkedés/mulasztás következményeként valószínűleg bekövetkező, a hatóság által előrelátható károkra korlátozódik
This would require a proven element of 'bad faith', with liability limited to losses that could have been foreseen by the authority as a likely consequence of its action/omission
Lásd még a WE71 következtetéseit. .
see also the conclusions of WE71. .
Az autonóm szervezetek és tisztviselőik csak akkor voltak felelősek a feladataik végzésével kapcsolatos intézkedések vagy mulasztások miatt bekövetkezett károkért, ha az intézkedés vagy mulasztás esetén bizonyítást nyert a „ rosszhiszeműség”
Self-regulating Organisations (SRO) and their officers were not liable in damages for actions or omissions in their functions, unless the act or omission was proved to have been done in 'bad faith'
A pénzügyi szolgáltatásokról szóló 1986. évi törvény 187. cikkének (1) bekezdése. .
Financial Services Act 1986, section 187(1). .