natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ha gond adódik, a fogyasztóknak ki kell bogozniuk, hogy panaszuk a pénzügyi felügyelettel kapcsolatos-e (ennélfogva a biztosítóintézet székhelye szerinti állam hatáskörébe tartozik), vagy valami másféle szabályozással, továbbá hogy ez utóbbi esetben a fióktelep vagy a szolgáltatásnyújtás állama számára fenntartott kiegészítő szabályozói hatáskörbe tartozik-e”.
In the event of a problem, consumers are faced with the task of unpicking whether their complaint relates to financial supervision (and is therefore within the province of the home State of the insurance undertaking) or some other aspect of regulation, and if the latter, whether it is covered by the residual regulatory competence reserved for the State of the branch or the state of the provision of services ".
Az ír szabályozó hatóság egy belső anyaga – Jelentés az Equitable Life Assurance Societyról
An internal paper of the Irish regulator entitled 'Report to the Equitable Life Assurance Society'
Lásd az O'Broin úr a G mellékletében szereplő kitöltött kérdőívet (WE-FILE 33). – megjegyzi, hogy a harmadik életbiztosítási irányelv rendelkezései abban az időben zavart okoztak a szabályozó hatóságok körében: „Az Equitable ír leányvállalata felügyeletének felelőssége úgy tűnik továbbra is az FSA-ra hárul.
See document enclosed as Appendix G by Mr O'Broin to completed questionnaire (WE-FILE 33). indicates that the provisions of the Third Life Directive gave rise to confusion even among regulators at the time: " Responsibility for the supervision of the Irish branch of Equitable would appear to have rested with the FSA.
Az Equitable honlapja azonban (2003. augusztus 12-én) a következő megállapítást tartalmazta: Vegye figyelembe, hogy az Equitable International, az Equitable Germany és az Equitable Ireland üzletviteli szabályait nem az FSA felügyeli.
However, Equitable's website (on 12 August 2003) included the following statement 'Please note that policies with Equitable International, Equitable Germany and Equitable Ireland are not regulated by the FSA'.
Ezzel szemben a német szabályozónak van ilyen hatásköre, és kapott is panaszokat az ELAS-t illetően.
By contrast, the German regulator does have such powers and received complaints about ELAS.
A legtöbb panasz azonban kifejezetten a prudenciális felügyelettel kapcsolatos problémákról szólt, ezért a német szabályozó nem foglalkozott azokkal.
However, most complaints purportedly concerned matters of prudential supervision, and were therefore not dealt with by the German regulator.
A vallomások alapján, amennyiben a panasz tárgyát képező kérdés tekintetében nyilvánvalóan nem volt illetékes, a német szabályozó azt tanácsolta a panaszosoknak, hogy forduljanak az FSA-hoz, míg az ír szabályozó általában az ír biztosítási ombudsmanhoz irányította a panaszosokat.
Evidence shows that, where the matters complained about clearly fell outside its remit, the German regulator advised complainants to contact the FSA, whereas the Irish regulator generally referred complainants to the Irish Insurance Ombudsman.
A német szabályozótól nem lehetett döntő bizonyítékot szerezni arra vonatkozóan, hogy kapott-e a GAR üggyel kapcsolatban (kifejezetten üzletvitellel összefüggő) megtévesztő értékesítésre vonatkozó panaszokat, és ezeket hogyan kezelte.
No conclusive evidence could be obtained form the German regulator as to whether (clearly conduct of business related) mis-selling complaints in connection with the GAR issue were received and how these were treated.
Tekintve, hogy a német szabályozó véleménye szerint az ELAS nem szegte meg a német üzletviteli szabályokat, feltételezhető, hogy minden ilyen panaszt elutasított volna.
Given that the German regulator did not believe that ELAS had breached any German conduct of business rules, it must be assumed that any such complaints would have been rejected.
A kérdést a fogyasztók szempontjából általánosságban kommentálva WESTPHAL úr kijelentette, hogy „a határokon átnyúló panaszokat a fogyasztó országának felügyeleti hatósága gyakran elutasítja” , a panaszosnál arra hivatkozva, hogy „a szolgáltatásnyújtó székhely szerinti országának felügyelete a felelős” (WS2).
Commenting in general terms from the perspective of consumers, Mr WESTPHAL claimed that " cross-border complaints are often rejected by the supervisory authority of the country of the consumer " telling the complainant that " the home country supervisor of the provider would be responsible " (WS2).
Véleménye szerint a fogyasztó országa hatóságának egyértelműen felelősnek kellene lennie a panaszok kezeléséért, tekintet nélkül arra, hogy a panasz tárgyát képező kérdés felügyeleti felelősségi körébe tartozik-e, mert a fogyasztótól nem lehet elvárni, hogy egy másik tagállam szabályozó hatóságaihoz forduljon (rendszerint) idegen nyelven (lásd: WE-FILE 28
In his view, the authority of the country of the consumer should have a clear responsibility for dealing with complaints, irrespective of whether or not the matters complained about fall under its supervisory responsibility, because the consumer could not be expected to address regulatory authorities in another Member State and (possibly) in a foreign language (see WE-FILE 28
Ennélfogva – WESTPHAL úr véleménye szerint – ha egy panasz a prudenciális felügyelet körébe tartozik, a fogyasztó országa hatóságának kellene azt kézbe vennie, a prudenciális szabályozó elé terjesztenie és e szabályozóval együttműködve megkísérelnie annak megoldását.
Thus, if a complaint relates to prudential supervision, the authority of the consumer's home country should take it up, bring it to the attention of the prudential regulator and attempt to resolve it in cooperation with that regulator, according to Mr WESTPHAL.
Ezen túlmenően a bizottsághoz eljuttatott bizonyítékok arra mutatnak, hogy az Equitable Life-fal kapcsolatban volt legalább egy olyan eset, amikor a német szabályozó a panaszt pénzügyi felügyelettel kapcsolatos tárgyúként értelmezte, míg az egyesült királyságbeli szabályozó ugyanezt a panaszt üzletvitellel összefüggőnek tekintette.
In addition, evidence received by the committee suggests that, in relation to Equitable Life, there was at least one case where a complaint was interpreted by the German regulator as concerning a financial supervision issue, while the UK regulator regarded the same complaint as conduct of business related.
Így a panaszost a székhely szerinti és a fogadó ország szabályozói oda-vissza küldözgették egymás között.
The complainant was therefore referred forth and back between home and host regulator.
Bár az említett esetben úgy tűnik, hogy valóban üzletviteli ügyről van szó, meg kell jegyezni, hogy létezik egy „fehér folt a prudenciális és az üzletviteli felügyelet között” (WE-CONF 18
While the case mentioned indeed appears to concern a conduct of business issue, it must be noted that there exists a " grey area between prudential and conduct of business supervision " (WE-CONF 18
8. oldal ), amely lehetővé tette a székhely szerinti és a fogadó ország hatóságai számára a panaszkezelés felelősségének egymás közötti tologatását.
Page 8. ) which seems to have allowed home and host state authorities to shift responsibility for dealing with complaints on to one another.
HOLMES úr a következőképpen fogalmaz (WE 84
Mr HOLMES puts it the following way (WE 84
27-28. oldal. ): „A szabályozói hatáskörök megosztása tekintetében a vizsgálóbizottság által hallott tanúvallomásokból kitűnik, milyen nehézségekkel találják magukat szemben a fogyasztók a szerződésükre alkalmazandó szabályok és a panaszaik orvoslása tekintetében illetékes nemzeti szabályozó meghatározása során.
Pages 27-28. ): " As regards the division of regulatory competence, the evidence heard by the Committee of Inquiry reveals the difficulties for consumers in determining what rules are applicable to their contracts, and which national regulator is competent to hear their complaints.
A bizonytalanságok ismeretében határokon átnyúló helyzetekben fennáll annak a kockázata, hogy a szabályozók egymásnak ütögetik a labdát, és mindegyik nemzeti szabályozó megkíséreli a másikra hárítani a felelősséget; a hatáskörök megosztása elméletben működik, de kérdés, hogy a gyakorlatban is hatékonyan működik-e.”
Given the uncertainties, there may be a risk of regulatory 'ping-pong' in cross-border situations in which each national regulator attempts to assign responsibility to the other; the division of competence works in theory but it is unclear whether it operates effectively in practice ".
Végül meg kell jegyezni, hogy a jelek szerint mind az ír, mind a német szabályozó számos, a kötvényesektől érkező kérdésre és információkérésre reagált.
Finally, it must be noted that both Irish and German regulators appear to have responded to numerous queries and requests for information from policyholders.
Meggyőző bizonyítékok tanúsítják, hogy tevékenyen igyekeztek tájékoztatást szerezni az egyesült királyságbeli szabályozótól, és azt továbbították az ír és német kötvénytulajdonosoknak.
There is convincing evidence indicating that they proactively sought to obtain information from the UK regulator and passed it on to Irish and German policyholders.
Lényegében azonban a nemzetközi kötvénytulajdonosok saját nemzeti pénzügyi szolgáltatási hatóságaikon keresztül nem jutottak jogorvoslathoz az őket ért károkért.
In essence, however, international policyholders were not able to get redress for their grievances through their respective national financial services authorities.
Több kötvénytulajdonos saját nemzeti ombudsmani rendszerén keresztül próbált jogorvoslathoz jutni.
A number of policyholders tried to obtain redress through their respective national Ombudsman schemes.
Az írországi helyzet tekintetében MEADE úr a WE 62-ben elmagyarázza, hogy a „pénzügyi szolgáltatási ombudsman” (FSO) hivatalát a 2004. évi, a központi bankról és a pénzügyi szolgáltatási hatóságról szóló törvény értelmében, törvényi rendelkezés alapján hozták létre, és működését 2005. április 1-jén kezdte meg.
As regards the situation in Ireland, Mr MEADE explains in WE 62 that the Office of Financial Services Ombudsman (FSO) was established on a statutory basis under the Central Bank and Financial Services Authority Act of 2004 and began operations on 1 April 2005.
A pénzügyi szolgáltatási ombudsman független tisztviselő, aki hatáskörrel rendelkezik a „szabályozott pénzügyi szolgáltatók” azon eljárásaival kapcsolatos panaszok kivizsgálása, elbírálása, illetve az ezen a téren történő közvetítés tekintetében, amelyek pénzügyi szolgáltatás nyújtásával, ilyen szolgáltatásnyújtásra vonatkozó ajánlattal vagy ilyen szolgáltatás nyújtásának megtagadásával vagy elmulasztásával függenek össze.
The Financial Services Ombudsman is an independent officer with the power to investigate, mediate and adjudicate on complaints about the conduct of ‘regulated financial services providers’ involving the provision of a financial service, an offer to provide such a service or a refusal or a failure to provide such a service.
Joghatósága nem korlátozódik az Írországban engedélyezett pénzügyi szolgáltatókra.
His jurisdiction is not restricted to financial services providers authorised in Ireland.
Így kivizsgálhatja az „azon pénzügyi szolgáltatókkal kapcsolatos” panaszokat is, „akik üzleti vállalkozását olyan hatóság szabályozza, amely valamely EGT országban a banki vagy a szabályozó hatóság által ellátott funkciókhoz hasonló feladatokat lát el” (lásd: ES 3).
Thus, he may also investigate complaints “ about financial services providers whose business is subject to regulation by an authority that performs functions in an EEA country that are comparable to the functions performed by the Bank or the Regulatory Authority ” (See ES 3).
Csak olyan panaszokkal foglalkozik, amelyek tekintetében a panaszos előzőleg már lefolytatta a szolgáltatója belső panaszkezelési eljárását.
He would only consider complaints when the complainant has availed of the internal complaints procedure of his provider before.
Nem vizsgálhatók ki azon panaszok, amelyek tárgya a panasztételt megelőző hat évnél régebben történt, vagy bírósági jogi eljárás tárgyát képezi vagy képezte.
Complaints on matters which occurred six years before the complaint is made and matters which were (or are) subject to legal proceedings before a court or tribunal cannot be investigated.
Az ombudsman kiterjedt hatáskörökkel bír.
The Ombudsman has extensive powers.
Többek között kötelezheti a pénzügyi szolgáltatót „a panaszos részére kártérítési összeg fizetésére minden, a panaszos által a felpanaszolt eljárás eredményeképpen elszenvedett veszteségért, költségért és kellemetlenségért” (lásd: ES 3
Among other things, he can direct the financial services provider to “ pay an amount of compensation to the complainant for any loss, expense or inconvenience sustained by the complainant as a result of the conduct complained of ” (see ES 3
Az általa megítélhető kártérítés összegének felső határa 250 000 euro.
The amount of compensation he can award is limited to €250,000.
Az FSO határozatai mindkét félre nézve kötelezőek és az ellen a panaszos vagy a pénzügyi szolgáltató csak a fellebbviteli bírósághoz fellebbezhet.
The FSO’s decisions are binding on both parties subject only to an appeal by either the complainant or the financial service provider to the High Court.
MEADE úr a WE 63-ban jelezte, hogy megalapítása óta a törvényileg létrehozott pénzügyi szolgáltatási ombudsmanhoz 7 panasz érkezett az Equitable Life-fal kapcsolatban.
Mr MEADE indicated in WE 63 that since its establishment, the statutory Financial Services Ombudsman has received 7 complaints on Equitable Life.
Ezek tárgya feltételezett „megtévesztő értékesítés és az emberek nem kielégítő tájékoztatásának tényállása” volt (WE 68).
They concerned allegations of “mis-selling and the fact that people were not properly informed” (WE 68).
Mindazonáltal e panaszok egyikét sem vizsgálták ki, mivel „azok a hatéves szabályon kívül estek, továbbá már [egyezség útján történő] rendezési rendszer tárgyát képezték” (WE 68).
However, none of these complaints was investigated since “they fell outside the six year rule and furthermore they had been subject to the [compromise] scheme of arrangement” (WE 68).
Az Equitable Life körüli főbb események még a törvényileg szabályozott rendszer létrehozása előtt történtek.
The main events at Equitable Life took place before the establishment of the statutory scheme.
Akkoriban az önkéntes írországi biztosítási ombudsmani (IOI) rendszer foglalkozott a rendszerhez tartozó biztosítási szolgáltatókkal (köztük az ELAS-szal) kapcsolatos panaszokkal.
At that time, the voluntary Insurance Ombudsman of Ireland (IOI) scheme dealt with complaints concerning insurance providers, which were members of the scheme, including ELAS.
Az IOI által kivizsgálandó panaszokra vonatkozó egyéb követelményeket a WE 68 foglalja össze: „A volt írországi biztosítási ombudsmani rendszer által figyelembe veendő panaszoknak (…) tekintettel kellett lenniük arra, hogy a követelt kártérítés nem haladhatott meg egy bizonyos összeget, a panaszosnak előzőleg le kellett folytatnia a szolgáltatója belső panaszkezelési eljárását, az ügy nem képezhette bírósági jogi eljárás tárgyát, és az időhatárokon belül kellett esnie”.
Other requirements for a complaint to be investigated by the IOI are outlined in WE 68: “Any complaint to be considered by the former Insurance Ombudsman of Ireland Scheme ... would have to take account of the fact that the amount of compensation claimed should not exceed a certain figure; the complainant had, beforehand, availed of the internal complaints procedure of his provider, the matter was not the subject of legal proceedings before a court and was not time barred”.
Ebben a vonatkozásban meg kell jegyezni, hogy a 2006. október 6-i, dublini küldöttségi találkozó során több ír kötvénytulajdonos azt állította, hogy az IOI nem volt hajlandó panaszukkal foglalkozni azzal az indoklással, hogy „hatásköre csak a rendszerhez tartozó ír biztosítási szolgáltatókra terjed ki”.
It should be noted in this context that a number of Irish policyholders claimed during the delegation meeting on 6 October 2006 in Dublin that the IOI refused to deal with their complaint, stating that it 'would only cover Irish insurance providers that were members of the scheme'.
A kötvénytulajdonosok azonban a bizottság kérésére nem tudták állításaikat okirati bizonyítékokkal alátámasztani, és valójában inkább úgy tűnik, hogy rosszul értelmezték az IOI valódi okait panaszuk elutasítására.
However, the policyholders were not able to substantiate their statements by written evidence in response to a request by the committee and they rather appear to have misperceived the reasons for the IOI to reject their complaint.
O’Dea asszony (H4) állítása szerint az akkori szabályozó, a Vállalkozásügyi, Kereskedelmi és Foglalkoztatásügyi Minisztérium az Equitable Life-fal kapcsolatban panaszt tevőket az IOI-hoz irányította.
Ms O’Dea (H4) said that the Department of Enterprise, Trade & Employment, financial regulator at the time, referred complainants about Equitable Life to the IOI.
A WE 68 szerint az IOI-hoz összesen 79, az Equitable Life-fal összefüggő panasz érkezett.
According to WE 68, the IOI received a total of 79 complaints related to Equitable Life.
Amennyiben a panasz inkább az Egyesült Királyság pénzügyi ombudsman szolgálatára tartozott, a panaszosnak javasolták, hogy forduljon ahhoz a hivatalhoz, és megkapta az ehhez szükséges adatokat” (WE 68).
Where a complaint was more appropriate to the Financial Ombudsman Service of the UK, the complainant was advised that he should contact that office and was given the necessary details ” (WE 68).
A bizottság megkérdezte MEADE urat, hogy „milyen alapon határozza/határozta meg az IOI, hogy maga foglalkozik-e egy (az írországi ELAS kötvénytulajdonosok által benyújtott) panasszal, vagy az FOS-hoz utalja azt” , de nem kapott választ.
Later, Mr MEADE specified that " where a policy was sold in the UK to a policyholder, that was the responsibility of the Financial Ombudsman Service in the UK " whereas " a complaint regarding a policy sold in Ireland ... was decided on by the IOI ".
A WE 68 szerint a beérkezett 79 esetből „tizennégyet vagy az Egyesült Királyság pénzügyi ombudsman szolgálatához, vagy az írországi biztosítók szövetségéhez irányítottak”.
According to WE 68, of the 79 cases received “ 14 ... were referred either to the Financial Ombudsman Service in the UK or to the Insurance Federation of Ireland ”.
MEADE úr azonban rámutatott, hogy ha egy panaszosnak javasolták ügye FOS elé történő terjesztését, „az már a szervezeten múlt, hogy foglalkozik-e az adott üggyel”.
However, Mr MEADE pointed out that, once a complainant was advised to take the matter to the FOS, “ it was up to that organisation to deal with the complaint or not ”.
A KNOWD asszony által a WE-CONF 28-ban és a H2-ben tett tanúvallomás szemlélteti a kötvénytulajdonosok, ombudsmanok és az ELAS között annak kapcsán meglévő bizonytalanságot, hogy egyes panaszokkal az IOI-nak vagy az FOS-nak kellett volna foglalkoznia.
Evidence submitted by Ms KNOWD in WE-CONF 28 and in H2 illustrates that there had been some confusion among policyholders, ombudsmen and ELAS about whether the IOI and FOS should deal with certain complaints.
A H2-ben KNOWD asszony azt állította, hogy az ír ombudsmanhoz intézett panaszát az „arra hivatkozva utasította el, hogy az kívül esik joghatóságán”.
Ms KNOWD who indicates in WE 33 that she had purchased her policy from ELAS Dublin branch claimed that her complaint to the Irish Ombudsman was “ rejected on the basis of being outside her jurisdiction ” (H2).
A jelek szerint panasza elutasítása után az IOI nem irányította őt az FOS-hoz.
Furthermore, it appears that when the IOI rejected her complaint it did not refer her to the FOS
Amikor kérésétől nem állt el, az ELAS a jelek szerint kiadta az ügyáttételi levelet, de továbbra is lebeszélte őt az FOS-nál történő panasztételről, ezúttal arra hivatkozva, hogy „annak a kérdése, hogy az FOS joghatósággal bír-e az ír kötvényekre nézve, távolról sem tisztázott, (…) összetett, és megoldása jelentős időt vesz igénybe” (lásd: WE-CONF 28).
When she insisted, ELAS appears to have issued the signing-off letter but continued to discourage her from complaining to the FOS, this time stating " that the question of whether the FOS has jurisdiction over Irish policies is far from clear, ... [is] complex and take[s] a considerable time to resolve " (see WE-CONF 28).
Végül 18 hónap elteltével az FOS helyet adott panaszának (lásd alább).
Eventually, after 18 months, her complaint was admitted by the FOS (see below).
A fennmaradó 65 esettel az IOI foglalkozott.
The remaining 65 cases were dealt with by the IOI.
A panaszok különféle problémákra, például megtévesztő értékesítés gyanújával, a piaciérték-kiigazítások alkalmazásával, jutalékok mértékével, szerződéslezárási összegekkel és visszavásárlási értékekkel kapcsolatos kérdésekre vonatkoztak (lásd: WE 63).
The complaints concerned a variety of issues such as allegations of mis-selling, the application of market value adjustments, bonus rates, settlement amounts and surrender values (see WE 63).
MEADE úr nem tudta pontosan meghatározni, hány panaszos állította azt, hogy kötvényük vásárlásakor nem tájékoztatták őket a GAR-ral összefüggő kockázatok létezéséről: „Nyilvántartásunkban nem szerepelnek a GAR létezésével kapcsolatos részletes elemzések” (WE 68).
Mr MEADE could not specify how many of the complainants alleged that they were not informed about the existence of the GAR-related risks when they bought their policies: " Our files do not contain detailed analyses regarding the existence of GAR " (WE 68).
Hasonlóképpen azt is kijelentette, hogy „mivel e feljegyzések között több hat évnél régebbi is van, nehéz volna meghatározni, hogy ezek közül mennyi jelezte azt, hogy a befektetés elhatárolt ír alapba történik” (WE 68).
Likewise, he stated that " as some of these files are more than six years old they are no longer kept in line with the six year Companies Act requirements , it would be difficult to quantify how many indicated that they were invested in a ring-fenced Irish fund " (WE 68).
Ezért nem világos, hogy az IOI által megvizsgált 65 esetből hány tartozik a IX.2.c.) pontban említett, megtévesztő értékesítésre irányuló fő feltételezések tárgykörébe.
Thus it is not clear how many of the 65 cases considered by the IOI are of relevance in terms of the main mis-selling allegations referred to under point IX 2 c.)
A fennmaradó 72 ügyből 13 az egyezségi rendezési rendszer hatálya alá tartozott, 15 tárgya pedig hatáskörön kívül esett.
Of the remaining 72 cases, 13 were bound by the compromise scheme of arrangement and 15 fell outside the terms of reference.
Ezenfelül „7 tisztázandó ügy merült fel, amelyek esetében nem folytatták az eljárást, és 4 további ügyet a panaszos általi információszolgáltatás hiányos volta miatt nem vizsgáltak ki” (WE 68).
Furthermore, " 7 cases regarding clarification arose and were not pursued further, and 4 other cases were not pursued because of a lack of information being supplied by the complainant " (WE 68).
Határozatot csak a fennmaradó 33 ügyben hoztak, ebből 15 esetben „a panaszos javára” (WE 68), ami az összes beadott panasz 17%-ának felel meg.
Decisions were only issued on the remaining 33 cases, 15 of which " in favour of the complainant " (WE 68), which represents 17% of all complaints submitted.
MEADE úr nem tudta megmondani azt sem, hogy ezek az ügyek az ELAS áldozatai által előterjesztett, a IX.2.c.) pontban említett, megtévesztő értékesítésre irányuló fő feltételezésekre vonatkoztak-e.
Again, Mr MEADE did not indicate, whether these cases concerned the main mis-selling allegations referred to under point IX 2 c.), which were put forward by ELAS victims.
A bizottsági kérdőívre válaszoló 30 ír kötvénytulajdonos (lásd WE-FILE 33) közül csak 7 jelezte, hogy panaszt tett az IOI-nál.
Of the 30 Irish policyholders who responded to the committee's questionnaire (see WE-FILE 33), only 7 indicate that they had made complaints to the IOI.
Hárman közülük kisebb kártérítést kaptak.
3 of them received small settlements.