natgillin/translations-raw huggingface dataset:
28. felismeri a „CSR-ipar” jelenlegi korlátait a vállalati magatartás mérésével, a társadalmi audittal és tanúsítással kapcsolatban, különösen a költségek, az összehasonlíthatóság és a függetlenség terén, és úgy véli, hogy szükséges lesz egy szakmai keret kidolgozása, ideértve a kapcsolódó speciális képesítéseket;
Recognises the current limitations of the CSR 'industry' in relation to corporate behaviour measurement, social audit and certification, especially in relation to cost, comparability and independence, and believes that it will be necessary to develop a professional framework including specific qualifications in this field;
40. úgy véli, hogy a CSR-politikák a nagyobb tudatosság és a hatályos jogi eszközök végrehajtásával javíthatók; felhívja a Bizottságot a tudatosító kampányok szervezésére és előmozdítására, illetve a közvetlen külföldi felelősség brüsszeli egyezmény szerinti alkalmazásának nyomon követésére, valamint felhív a félrevezető reklámról illetve a tisztességtelen üzleti magatartásról szóló irányelvek alkalmazására annak érdekében, hogy a vállalatok beépítsék az önkéntes CSR magatartási kódexeikbe;
Believes that CSR policies can be enhanced by better awareness and implementation of existing legal instruments; calls on the Commission to organise and promote awareness campaigns and monitor the implementation of the application of foreign direct liability according to the Brussels Convention, and on the application of the directives on misleading advertising and unfair commercial practices to adherence by companies to their voluntary CSR codes of conduct;
42. ismételten hangsúlyozza, hogy a Bizottságnak és az uniós kormányoknak jelentős erőfeszítéseket kell tenniük nemzeti, regionális és helyi szinten a közbeszerzésről szóló irányelv 2004. évi felülvizsgálata által kínált lehetőségek kiaknázása érdekében, hogy a CSR támogatását elősegítendő és amennyiben szükséges – többek között korrupció esetén –, egyes vállalatok kizárása érdekében szerződéseiket társadalmi és környezetvédelmi záradékokkal egészítsék ki;a Bizottságnak, az Európai Beruházási Banknak és az Európai Újjáépítési és Fejlesztési Banknak továbbá szigorú és egyértelmű panaszmechanizmusokkal biztosított társadalmi és környezetvédelmi kritériumok alkalmazására kell törekednie a magánszektor vállalatainak juttatott összes támogatás és hitel vonatkozásában; olyan példákra kel építeni, mint a közbeszerzésnek és a megfelelésnek az ILO központi egyezménnyel, illetve az OECD iránymutatásokkal történő hollandiai összekapcsolása vagy az SA8000 CSR szabvánnyal egyes olasz tartományokban történt összkapcsolása; emlékeztet arra, hogy a tagállamoknak lépéseket kell tenni annak biztosítására, hogy az exporthitel-garancia minden esetben megfeleljen a legmagasabb környezetvédelmi és társadalmi kritériumoknak, és ne legyen felhasználható olyan projektekben, amelyek ellentétesek a például az energiára vagy a fegyverkezésre vonatkozóan megállapított uniós szakpolitikai célokkal;
Restates that major efforts should be undertaken by the Commission and EU governments at national, regional and local level to use the opportunities provided by the revision of the Public Procurement Directives in 2004 to support CSR by applying social and environmental clauses to their contracts, to disqualify companies where necessary including in instances of corruption; and for the Commission, the European Investment Bank and the European Bank of Reconstruction and Development to apply strict social and environmental criteria to all grants and loans allocated to private sector companies, backed by clear complaints mechanisms; building on the example linking public procurement and compliance with the ILO Core Conventions and OECD Guidelines in the Netherlands and with the SA8000 CSR standard by several Italian provinces; recalls that Member States should take steps to ensure that any export credit guarantees comply with the highest environmental and social criteria and should not be used for projects that run counter to agreed EU policy goals concerning, for example, energy or armaments;
A CSR elismerése az uniós politikákban és programokban
Mainstreaming CSR in EU policies and programmes
57. üdvözli a közlemény kötelezettségvállalását az alkalmazottak és szakszervezeteik szerepének fokozása vonatkozásában a CSR-ben és ismételten felhívja a Bizottságot és a társadalmi partnereket, hogy építsenek az 50 nemzetközi keret-megállapodás és a 30 európai keret-megállapodás alkotta sikeres tárgyalásokra főleg az önálló vállalatok vagy szektorok alapvető munkaügyi normái vonatkozásában, a vállalati felelősség fejlesztésének egyik megközelítéseként Európában és világszerte; utal az európai üzemi tanácsokra, amelyek különösen alkalmasak a CSR előmozdítására, és különösen arra, hogy a multinacionális vállalatoknál eredményeket érjenek el a munkavállalók alapvető jogait illetően;
Welcomes the Communication's commitment to enhance the participation of employees and their trade unions in CSR and reiterates its call for the Commission and social partners to build on the successful negotiation of now 50 International Framework Agreements and 30 European Framework Agreements in relation to mainly core labour standards for individual companies or sectors as one approach to developing corporate responsibility in Europe and the world; refers to the European works councils which are specially suited to promoting CSR and, in particular, to advancing fundamental workers' rights in multinational companies;
Európa hozzájárulása a vállalatok globális társadalmi felelősségvállalásához
Europe's contribution to Global Corporate Social Responsibility
A vállalatok társadalmi felelőssége (Corporate Social Responsibility, CSR) azt jelenti, hogy a vállalatok nagyobb felelősséget vállalnak a társadalomra és a környezetre gyakorolt hatásuk kezeléséért, nyíltabban elszámoltathatóvá válnak nemcsak az alkalmazottak és azok szakszervezetei, hanem egyéb érdekelt felek számára is, beleértve a befektetőket, a fogyasztókat, a helyi közösségeket, a környezetvédelmi és egyéb érdekcsoportokat.
Corporate Social Responsibility represents business taking more direct responsibility for managing its social and environmental impact, becoming more openly accountable not simply to employees and their trade unions, but also to wider 'stakeholders' including investors, consumers, local communities, environmental and other interest groups.
A CSR növekedése az utóbbi két évtized, főleg amerikai vállalatokat érintő botrányaira adott válaszként értékelhető, valamint a vállalkozások közösségén belülről, illetve azon kívülről adott közvetlen válaszként is, amely célja az olyan kihívásokkal való szembenézésre való közvetlen kötelezettségvállalás, mint például az éghajlatváltozás, a társadalmi kirekesztettség és a világméreteket öltött szegénység, amelyek a gazdasági globalizáció korában növekvő aggodalomra adnak okot.
The rise of CSR can be seen as a response to scandals over the past two decades, involving mainly American corporations, as well as a direct response from within and outside the business community to engage directly in meeting challenges such as climate change, social exclusion and world poverty that have become of increasing concern in an era of economic globalisation.
Ez a harmadik európai parlamenti jelentés- és állásfoglalás-tervezet, amelyet 1999 óta előadóként előterjesztettem ebben a témában.
As Rapporteur, this is the third European Parliament report and resolution I have drafted on this subject since 1999.
A CSR „mozgalom” megszámlálhatatlan résztvevőivel való találkozás során megdöbbentőnek találtam, hogy az érdekeltek – a legjobb esetben – milyen fokú izgatottságot és lelkesedést tanúsítanak az új korszak ezen új kihívásaival való szembenézés során, hogyan alakíthatnak ki eltérő megközelítést a vállalkozások társadalmi szerepe tekintetében, milyen fokú hajlandóságot mutatnak a tradicionális korlátokat áttörő új kapcsolatok kialakítása kockázatainak vállalása vonatkozásában, és hogy hogyan kötelezik el magukat nyíltan amellett, hogy változást hozzanak egy összetett és bonyolult világba.
In meeting countless participants in the CSR "movement" I have been struck at how - at best - those involved carry an excitement and enthusiasm about confronting these challenges of a new era, creating a different vision for business in society, a willingness to take risks in forging new relationships beyond traditional boundaries, a genuine commitment to making a difference in a complex and difficult world.
A támogatók és kritikusok között maradnak páran, akik a CSR-t alapvetően a társadalmi vagy környezeti problémákért való vállalati felelősség elkerülésére vagy akadályozására szolgáló közönségkapcsolati eszköznek tartják.
Amongst supporters and critics, there remain some who see CSR as essentially a public relations tool to evade or obstruct business responsibility for social or environmental problems.
Továbbá, az üzleti közösségben sokan vannak, akik gyakorolják a CSR-t, nincsenek azonban kapcsolatban az azzal összefüggésbe hozott zsargonnal és apparátussal, ami önálló iparággá vált.
In addition there are many in the business community who practise CSR, but who do not relate to the jargon and apparatus associated with what has become an industry in its own right.
Mindazonáltal a CSR bebizonyította, hogy nem egy hóbort vagy divat, azáltal, hogy mind az üzleti, mind a politikai vezetők felismerték saját felelősségünket annak előmozdítására.
Nevertheless CSR has proved it is neither a fad nor a fashion, with both business and political leaders recognising our own responsibility to move it forward.
Az EU CSR-ről folytatott vitára adott válasza a következő tényezőkre vezethető vissza: a Bizottság azon felhívása az 1990-es évek közepén, miszerint az üzleti életnek segítséget kell nyújtania a társadalmi kirekesztettség leküzdésében, az Európai Parlament 1999. évi határozata egy kötelező erejű magatartási kódexről az EU vállalataira vonatkozó környezeti, munkajogi és emberi jogi előírások világszerte való betartására vonatkozóan, továbbá az uniós államfők 2000. évi, vállalatoknak címzett felhívása a CSR mint a lisszaboni program része támogatása tekintetében.
The EU response to the CSR debate emanated from the Commission's call to business to help combat social exclusion in the mid 1990s, the European Parliament resolution of 1999 calling for a binding code of conduct to govern EU companies' environmental, labour and human rights compliance worldwide, together with the 2000 call of EU Heads of State for businesses to support CSR as part of the Lisbon Agenda.
A Bizottság CSR-ről szóló zöld és fehér könyve a 21. század elején az EU intézményeinek napirendjére tűzte a CSR-t, és az Európai Érdekelt Felek Csoportjai Fórumának létrehozása lehetővé tette az érdekelt felek közötti nyílt vitát, habár ezt rendszeresen gátolták a szociális partnerek hagyományos feltételezései és munkamódszerei uniós szinten.
The Commission Green and White Papers on CSR in the early 2000s put CSR on the agenda for EU institutions, and the setting up of a European Multistakeholder Forum enabled a genuine debate to take place amongst stakeholders, although one frequently frustrated by traditional assumptions and ways of working of social partners at the EU level.
Ezek a folyamatok sikeresen elősegítették a CSR-ről folytatott uniós szintű vita kialakítását, azonban nem voltak képesek arra, amire maga az EU, hogy „értéket adjon” a vitához, vagy hogy konkrét lépéseket tegyen a felelősségteljes vállalkozás előmozdításáért.
These processes succeeded in fostering an EU-wide debate on CSR, but largely failed to address what the EU could itself do to 'add value' to the debate, or to take concrete actions to promote responsible business.
Ezt követte a Bizottság jelentős, több mint két éves késedelme a válasza közzétételének vonatkozásában, amelyet az olyan üzleti és egyéb érdekelt felek közötti alapvető polarizációval való szembesülési hajlandóság hiánya okozott, akik a CSR-t a külső ellenőrzés és/vagy jogalkotás által meghatározott átláthatósági követelmények tárgyaként akarják látni, az érdekelt felek fontos szerepvállalásával, illetve akik a CSR-t egy kizárólag a vállalatok által irányított gyakorlatként kívánják látni, amelynek beszédeken, sajtókonferenciákon és díjkiosztó ünnepségeken túl közösségi politikai ráfordítás nélkül kell kialakulnia.
There followed successive delays by the Commission in publishing its response over two years, caused by an unwillingness to confront the fundamental polarisation between those amongst business and other stakeholders who want to see CSR subject to transparency requirements laid down through external verification and/or legislation with an explicit role for stakeholders, and those who want to see CSR as a business-only led exercise which should evolve without public policy input beyond speeches, press conferences and awards ceremonies.
A Bizottság végül úgy döntött, hogy kilép a vitából, és létrehozott egy szigorúan a szabályozásellenes megközelítést támogató közleményt.
The Commission ultimately decided to opt-out from the debate, producing a Communication firmly backing an anti-regulation approach.
A biztosok számos magántalálkozót tartottak válogatott vállalatok képviselőivel, hogy a közlemény tartalmáról tárgyaljanak velük, majd a vállalati szféra által „elfogadottnak” értékelték azt, és csupán az érdekelt nem kormányzati szervezetekkel találkoztak személyesen a tartalma megtárgyalása céljából annak közzétételét követően.
Commissioners held a series of private meetings with selected company representatives to negotiate on the text of the Communication, then described it as "agreed" by business, and only met personally with interested NGOs to discuss its contents following on from publication.
Úgy tűnik, hogy a CSR-ért felelős, legfontosabb szerepet betöltő biztost eltávolították a pozíciójából, talán azért, hogy utat engedjen ennek az új „konszenzusnak”.
The key Commission official responsible for CSR appears to have been moved from his job, perhaps to make way for this new 'consensus'.
Az UNICE-nak, az európai munkaadók szervezetének egy kiszivárgott feljegyzése a közleményt „igazi sikerként” értékelte, mivel „az egyéb érdekelt feleknek tett engedmények … nem fognak valódi eredményt hozni”.
A leaked memo from the European employers organisation UNICE described the Communication as a "true success" because "concessions to other stakeholders... will have no real impact".
Ez kétségbe vonta a CSR-rel foglakozó Érdekelt Felek Csoportjai Fórumának utolsó percben történő ismételt összehívásának komolyságát, és azt sugallja, hogy a Bizottság talán a saját átláthatósági kezdeményezésével (2005. november) ellentétben álló kiterjedt vállalati érdekérvényesítést tett lehetővé.
This has cast doubt on the sincerity of a last-minute change to reconvene the CSR Multistakeholder Forum, and suggests the Commission may have allowed excessive corporate lobbying in contradiction to its own Transparency Initiative of November 2005.
Az Európai Parlamentnek tehát néhány stratégiai döntést kell hoznia a közleményre adott válaszának meghatározása vonatkozásában.
The European Parliament therefore has some strategic choices to make in determining its response to the Communication.
Habár könnyű lenne elvetni az egész folyamatot, ez összességében valószínűleg az EU CSR-vitától való meghátrálásához vezetne, tehát mit lehetne tenni annak működése érdekében?
Although it would be easy to damn the entire process, this would probably lead the EU to retreat from the CSR debate altogether, so how can it be made to work?
Először is, a Vállalatok Szövetségének el kell érnie a szervezettség és átláthatóság azon minimális szintjét, amelyet a vállalati partnerei maguk is elfogadnának a saját üzleti tevékenységeik során.
First, the "Alliance for Business" must itself achieve minimum levels of organisation and transparency that its company participants would themselves expect in any of their own business activities.
Tanulni kell az Érdekelt Felek Csoportjai Fórumától annak eljárási nehézségei tekintetében, és képesnek kell lennie a szabályozási válaszok kutatására és megvitatására az önkéntes és kötelező megközelítések közötti vita „depolarizálása” érdekében.
Lessons should also be learnt from the procedural difficulties of the Multistakeholder Forum, and it should be able to research and dialogue regulatory responses in order to 'depolarize' the debate between voluntary and mandatory approaches.
A Bizottságnak a megbeszélések teljes résztvevőjévé kell válnia, és valamennyi szereplő számára az uniós politikákon és programokon belüli speciális intézkedésekre vonatkozó ajánlásoknak kell az új kiindulópontnak lennie, a CSR különböző aspektusainak átvétele érdekében.
The Commission should become a full participant in both sets of discussions, and a new focus for all actors should be recommendations for specific actions within EU policies and programmes to implement the different aspects of CSR.
A lehetőséget az uniós politikaalkotás során a vállalati és egyéb érdekérvényesítőkre vonatkozó kötelező előírások támogatására kell használni Parlamentünknek a globális, kiegyensúlyozott és átlátható vita melletti elkötelezettségének kinyilvánítására.
The opportunity should be used to back mandatory requirements for corporate and other lobbyists in EU policy-making, to demonstrate our Parliament's commitment to inclusive, balanced and transparent debate.
Az Európai Parlamentnek nem szabad elutasítania a Bizottságnak a versenyképesség és a CSR közötti kapcsolatra való összpontosítását, részben, mert ez új politikai távlatokat nyújt, és részben mert a Bizottság a szabályozásellenes megközelítés támogatása során háttérbe szorította a CSR „értékteremtési”, az uniós vállalatok társadalmi és környezeti tekintetben innovatív termékeinek és eljárásainak kifejlesztésére vonatkozó üzleti lehetőségek által vezetett megközelítését.
The European Parliament should not reject the Commission's focus on the link between competitiveness and CSR, partly because it does offer new political visibility, and partly because in pursuing an anti-regulatory approach, the Commission has if anything underplayed the "value creation" approach to CSR driven by the business opportunities for developing new socially and environmentally innovative products and processes by EU companies.
Mindazonáltal a Parlamentnek fel kell ismernie, hogy a vállalatok a következő felekkel néznek szembe: versenytársakkal, akik kevésbé szigorú CSR-normák elfogadását szorgalmazzák, kisvállalkozásokkal, amelyek többoldalú és ellentmondásos igényekkel találkoznak az általuk ellátott vállalatok részéről, beruházókkal és fogyasztókkal, akik zavarosnak és bizonytalannak tartják azokat az információkat, amelyek alapján etikus döntéseket kívánnak meghozni – ami azt jelenti, hogy el kell utasítanunk a Bizottság által a CSR vonatkozásában elfogadott „bármi lehetséges” megközelítést, és vissza kell térnünk az általuk korábban javasolt „konvergencia” koncepciójához.
However Parliament has to recognise that companies facing competitors who seek to adopt less rigorous CSR standards, small businesses who face multiple and contradictory demands from the companies they supply, investors and consumers who find the information on which they want to make ethical choices confused and uncertain - all mean we should reject the "anything goes" approach to CSR adopted by the Commission, and return to the concept of 'convergence' which they previously advocated.
Egy alapvetően önkéntes megközelítés, „a győztesek kiválasztása” támogatásával a CSR-kezdeményezések (habár nem önálló vállalatok) között, és a „mindent egy kaptafára” megközelítés elutasításával egy olyan megközelítést fogadhatunk el, amely megfelelőbb a mai vita szempontjából, azonban továbbra is jelentőst támogatással bír az üzleti közösség részéről.
By backing an essentially voluntaristic approach, "picking winners" amongst CSR initiatives (although not individual companies), and rejecting "one size fits all", we can adopt an approach more relevant to today's debate, but which still carries large support within the business community itself.
Annak érdekében, hogy depolarizáljuk a kötelező és az önkéntes megközelítés között fennálló vitánkat, az Európai Parlamentnek arra kellene korlátoznia tevékenységét, hogy megerősítse a 2002-ben, illetve a 2003-ban kialakított álláspontunkat, miszerint a vállalatok — de legalább a nagyvállalatok — integrált társadalmi, környezeti, pénzügyi jelentésére vonatkozóan egységes jogi szabályozást kell kialakítani.
To 'depolarize' our own debate on mandatory versus voluntary approaches, the European Parliament should confine itself to repeating our positions of 2002 and 2003 for a single piece of new legislation for integrated social, environmental and financial reporting by companies - at least for larger companies.
Nem többre, és nem kevesebbre.
No more, no less.
Ez a legalapvetőbb „megfelelő szabályozás”, amely egyszerűen csak átláthatóságot követel meg, azért, hogy az önkéntes, piac-alapú válaszok megszülethessenek az új piacra lépők, a beruházók és a fogyasztók körében.
It is the ultimate "appropriate regulation" simply requiring transparency, so that voluntary, market-based responses are enabled amongst potential company recruits, investors and consumers.
Ahelyett, hogy a Parlament ezen túlmenően a további új jogi szabályozást támogatná, inkább a meglévő jogszabályok, politikák és programok kiaknázásával segítheti elő a CSR Európai Unión belüli előmozdítását.
Rather than advocating additional new legislation beyond this, Parliament can instead advance the EU's promotion of CSR by utilising existing EU legislation, policies and programmes.
A közlemény szintén ezeket a célokat jelöli ki, a Parlament azonban segítséget nyújthat azáltal, hogy megfogalmaz néhány olyan részletet, amely elől a Bizottság kitér.
The Communication shares these aims, but Parliament can help write some of the detail that the Commission chooses to avoid.
A vállalatokat három különböző uniós vállalatirányítási rendelet keretében felhívják a társadalmi és környezeti hatások kezelésére üzleti tevékenységük felülvizsgálata során.
Companies are invited to address social and environmental impacts within the business reviews as part of three separate EU corporate governance regulations.
Jelentős erőfeszítéseket kell tennünk annak érdekében, hogy felhívjuk a figyelmet ezen rendelkezésekre, hogy az Európai Unión belül támogassuk hatékony átültetésüket a nemzeti jogrendszerekbe, továbbá hogy konzultáljunk a fontosság elvének kérdéseiről és egyéb olyan lehetőségekről, amelyek a jövőben erősíthetik a rendelkezéseket.
We should call for major efforts to raise awareness of these provisions, support effective transposition throughout the EU and consult around issues of 'materiality' and other ways to strengthen these provisions in the future.
A CSR-t nem lehet mesterségesen elválasztani a vállalatok elszámoltathatóságától és a vállalatirányítástól.
There should be no artificial divide between CSR and issues of corporate accountability and governance.
Fontos és hiteles uniós szintű kezdeményezések indultak el a nemzetközileg elfogadott normák és az érdekeltek különböző csoportjainak teljes tiszteletben tartásával, amely kezdeményezéseket támogatni kell.
Important and genuine EU-level initiatives are underway to promote CSR in full respect of internationally agreed standards and the multistakeholder approach and these should be supported.
A Parlamentnek ajánlott állásfoglalás-tervezet a CSR Európával, az Európai Társadalmi Befektetési Fórummal és az Európai Társadalmi Üzleti Főiskolával és számos egyéb szervezettel folytatott részletes vitát javasol.
The draft resolution recommended to Parliament follows detailed discussions with CSR Europe, the European Social Investment Forum, the European Academy of Business in Society as well as many others.