natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Az Egyesült Királyság közigazgatási választottbizottsága erősen bírálta a kormány e kérdésben tanúsított álláspontját és aggodalmát fejezte ki annak az ombudsman alkotmányos szerepére gyakorolt hatásai miatt: Egyetértünk az ombudsmannal abban, hogy hivatali visszaélés történt.
The UK Parliament's Select Committee on Public Administration was highly critical of the government's position on this issue and expressed concern about the implications it may have for the Ombudsman's constitutional role: We agree with the Ombudsman that maladministration occurred.
A nyugdíjakra vonatkozó kormányzati tájékoztatás elégtelen volt és az ésszerűen gondolkodókat félrevezette.
Government information about pensions was deficient and reasonable people would have been misled.
Másodszor, a Kormánynak megfelelően mérlegelnie kellett volna az ombudsman ajánlásait, annak azonnali feltételezése helyett, hogy az nagy terhet róna az államkasszára.
Moreover, the Government should have considered the Ombudsman's recommendations properly, rather than immediately assuming that they would place large burdens on the public purse.
Ez a második eset alig 12 hónapon belül, hogy az ombudsman arról számolt be a parlamentnek, miszerint olyan igazságtalanságot talált, amelyet nem orvosoltak vagy nem fognak orvosolni.
This is the second time in less than 12 months that the Ombudsman has reported to Parliament that she has found injustice that has not been, or will not be, remedied.
Eddig összesen négy ilyen jelentés készült.
Only four such reports have ever been made.
A parlamenti biztosról szóló 1967. évi törvénnyel létrehozott rendszer csak akkor fog működni, ha egyetért az ombudsman, a parlament és a kormány abban, hogy mi minősül hivatali visszaélésnek és ki jogosult annak megállapítására.
The system established by the Parliamentary Commissioner Act 1967 will only work if there is a common understanding between the Ombudsman, Parliament and Government as to what constitutes maladministration, and who has authority in identifying it.
A kormány túlságosan is kész volt az ombudsman hivatali visszaélésekre vonatkozó megállapításainak elutasítására.
The Government has been far too ready to dismiss the Ombudsman's findings of maladministration.
Vizsgálatunk mutatja, hogy ezek a megállapítások megbízhatóak voltak.
Our investigations have shown that these findings were sound.
Rendkívül szerencsétlen lenne, ha a kormány hozzászokna a hivatali visszaélés megállapításainak egyszerű elutasításához, különösen, ha az erre létrehozott bizottság vizsgálata azt mutatja, hogy valóban voltak vitatható esetek.
It would be extremely unfortunate if Government became accustomed simply to reject findings of maladministration, especially if an investigation on this Committee proved there was indeed a case to answer.
Minden hivatali visszaélési ügy mélyén van valaki, akit igazságtalanság ért.
At the heart of every case of maladministration is someone who has suffered injustice.
A kormány energiáinak a gyakorlati és arányos kárpótlás mérlegelése helyett a hivatali visszaélés megállapításainak vitatására való összpontosításával további sérelmet okozott a panaszosoknak.
By concentrating its energy on denying findings of maladministration, rather than on considering what remedies might be practical and proportionate, the Government has caused further distress to complainants.
Késleltette problémáik bármiféle megoldását .”
It has delayed any resolution of their problems ."
Közigazgatási választottbizottság: „Az ombudsman megkérdőjelezése: az ombudsman nyugdíjakról készült jelentése és annak alkotmányos kihatásai”; A 2005-2006-os ülésszak hatodik jelentése; nyomtatását elrendelte az alsóház, 2006. július 20.
Public Administration Select Committee: "The Ombudsman in Question: the Ombudsman’s report on pensions and its constitutional implications"; Sixth Report of Session 2005–06; Ordered by The House of Commons to be printed 20 July 2006.
http://www.publications.parliament.uk/pa/cm200506/cmselect/cmpubadm/1081/108102.htm A kormány a választottbizottság következtetéseire és ajánlásaira adott válaszában fenntartotta álláspontját.
http://www.publications.parliament.uk/pa/cm200506/cmselect/cmpubadm/1081/108102.htm The government maintained its position in its response to the conclusions and recommendations in the Select Committee’s report.
A kormány válasza a közigazgatási választottbizottság 2005-2006-os ülésszakban készült hatodik, „Az ombudsman megkérdőjelezése: az ombudsman nyugdíjakról készült jelentése és annak alkotmányos kihatásai” című jelentésére [HC 1081]
The Government Response to the Public Administration Select Committee’s Sixth Report of Session 2005–06 The Ombudsman in Question: the Ombudsman’s report on pensions and its constitutional implications [HC 1081].
Amint arról BRAITHWAITE úr (H11) a bizottságot tájékoztatta, néhány áldozat kérte az ombusman megállapításait és ajánlásait elutasító határozat bírósági felülvizsgálatát a Legfelsőbb Bíróságtól.
As Mr BRAITHWAITE (H11) informed the committee, some of the victims sought a judicial review of the decision to reject the Ombudsman's findings and her recommendation before the High Court.
A bíróság 2007. február 21-i ítéletében (lásd WE-FILE 30
In its judgement of 21 February 2007 (see WE-FILE 30
A CO/4927/2006. sz. ügyben hozott ítélet CO/4927/2006 ) a bíróság hatályon kívül helyezte a miniszternek az ombudsman hivatali visszaélésre vonatkozó megállapításait és ajánlásait elutasító határozatát és arra utasította, hogy újra fontolja meg az ombudsman ajánlásait.
Judgement on Case No: CO/4927/2006. ), the court quashed the Secretary of State's rejection of the Ombudsman's finding of maladministration and directed him to reconsider the Ombudsman's recommendation.
Számos kötvénytulajdonos mély aggodalmát fejezte ki: „ E precedensre tekintettel bizonytalan, hogy fogja-e kártérítés követni az egyesült Királyság parlamenti ombudsmanjának hivatali visszaélést megállapító határozatait ” – mondta LAKE úr (H1).
A number of policyholders expressed deep concern: " Given this precedent, it must be uncertain whether compensation will follow a finding of maladministration by the UK Parliamentary Ombudsman ", said Mr LAKE (H1).
KWANTES asszony a H7-ben egy hasonló megjegyzést tett: „ Az az aggályom, hogy a kormány nagyon egyszerűen ugyanezt teheti akkor, amikor a parlamenti ombudsman az Equitable Life-ról készít jelentést, és ez valós aggály.( ...)
Ms KWANTES (H7) struck a similar note: " My concern is that the Government can very easily do the same thing when the Parliamentary Ombudsman reports on Equitable Life, and that is a real concern. ...
Az az érzésem, hogy ha a kormány ilyen büntetlenül egyszerűen csak figyelmen kívül hagyhatja az ajánlást, az az ombudsman rendszer teljes kigúnyolása. ”
My feeling is that, if a government can just ignore what is recommended with such impunity, it makes a total mockery of the ombudsman system. "
SCAWEN úr a WE 23/2-ben kijelenti
Mr SCAWEN states in WE 23/2
6. oldal , hogy a „ jelenlegi gyakorlat nem bátorítja a bizakodást ”.
Page 6. that " recent experience does not encourage confidence ".
Hozzátette, hogy „ nekünk nem segítség a hivatali visszaélés megtörténte, ha végül a kormány nem vesz tudomást a jelentésről és nem tesz semmit a tehetetlensége áldozatainak kárpótlására ” (WE 23/2
He added that " it is no help to us if there has been maladministration if at the end of the day, the Government takes no notice of the report and takes no action to compensate victims of its incompetence " (WE 23/2
Hasonló aggályokat fejez ki NEWMAN úr a WE-CONF 19-ben.
Similar concerns are expressed in WE-CONF 19 by Mr NEWMAN.
SEYMOUR úr (H7) egy újságcikkre hivatkozva idézte THOMSON urat, aki történetesen azt mondta, hogy „nem túlzottan bízik” abban, hogy a parlamenti ombudsman jelentése kártérítést fog eredményezni.
Mr SEYMOUR (H7) referred to a newspaper article quoting Mr THOMSON who apparently said that he was 'not overly hopeful' that the Parliamentary Ombudsman's report would lead to compensation.
A H8-ban THOMSON úr kifejtette álláspontját: „ Két előfeltétele van annak, hogy a kormány kártérítést fizessen a parlamenti ombudsman jelentéséből eredően: először is az ombudsmannak olyan hivatali visszaélést kell találnia, ami a kötvénytulajdonosok számára igazságtalansághoz vezetett; és másodszor a kormánynak el kell fogadnia ezeket a megállapításokat és a kártérítésre vonatkozó ajánlást.
In H8 Mr THOMSON explained his statement: " There are two preconditions to the payment of government compensation arising from the Parliamentary Ombudsman’s report: firstly that the Ombudsman should find maladministration leading to injustice to policyholders; and secondly that the Government accepts those findings and the recommendation for compensation.
Észrevételemből tükröződik, hogy a második nem automatikusan következik az elsőből .”
My comment reflected that the second does not automatically follow from the first ."
Az ombudsman jelentésének közzétételét eredetileg 2006 tavaszára tervezték (lásd a WE 12-t).
The publication of the Ombudsman's report was originally foreseen for spring 2006 (see WE 12).
Később a jelentés közzétételét elhalasztották 2006 végére.
Subsequently, publication of the report was postponed until the end of 2006.
A parlamenti ombudsman 2006. október 16-i levelével további késedelmet jelentett be, bejelentve, hogy a jelentést 2007 májusa előtt nem teszik közzé (lásd a WE-FILE 19-et).
By letter of 16 October 2006, the Parliamentary Ombudsman announced a further delay, announcing that the report will not be published before May 2007 (see WE-FILE 19).
Bírósági – bíróság előtti eljárások
Judicial - proceedings before the court
A megkárosított kötvénytulajdonosok pert is indíthatnak a szabályozó ellen az Egyesült Királyság bíróságai előtt.
Aggrieved policyholders could also take legal action against the regulator before the UK courts.
Ezt az akadályt nehéz átlépni ” (SEYMOUR úr, H7).
It is a major hurdle to get over " (Mr SEYMOUR, H7).
Emellett LAKE úr (H1) hangsúlyozta, hogy a szabályozó elleni bírósági per jelentős pénzügyi kockázattal járna a megkárosított kötvénytulajdonosoknak, ahhoz hasonlót, mint amit fentebb a társaság elleni lehetséges bírósági eljárásokkal kapcsolatban vázoltunk.
In addition, Mr LAKE (H1) stressed that court action against the regulator would entail a considerable financial risk for aggrieved policyholders, similar to what has been noted above in relation to possible court proceedings against the Society.
Az EMAG WE 44-es beadványa a következő megjegyzést teszi e tekintetben: „ A brit kormány hagyatkozhat jogi költségeinek maximalizálására és minden lehetséges fellebbviteli eljárás kihasználására – azzal a megfélemlítő kockázattal, hogy a kormány jogi költségeinek megfizetésére a panaszosokat kötelezik.
WE 44 by EMAG makes the following observation in this regard: " The British Government can be relied upon both to maximise its legal costs and to use every available appeal process - with the intimidating risk of the Government’s legal costs being awarded against complainants.
Több tízmillió euro kellene az Egyesült Királyság kormányának perléséhez és ezt bizonyítja a BCCI Bank of England
Tens of millions of euros would be needed to sue the UK Government and this is evidenced by the cases of BCCI against the Bank of England
Erről az esetről részletes információk az ES 3 94. oldalán találhatók elleni pere, valamint a Railtrack részvényeseinek esete, akiknek – mielőtt engedélyt kaptak volna az Egyesült Királyság kormánya elleni perindításra, 3,3 millió EUR-t kellett a bíróságra befizetniük – csak egy nagyobb pénzintézet támogatásával volt ez lehetséges, ami biztosan nem állna rendelkezésre az Equitable esetében .”
Detailed information on this case can be found in ES 3, page 94. and by the shareholders in Railtrack who, before being permitted to sue the UK Government for misfeasance, had to pay into Court €3.3m - only made possible with the help of a major financial institution, which would certainly not be available in Equitable’s case ."
A bizottságnak a WE 71-ben rendelkezésre bocsátott tanácsot követve úgy döntött, hogy nem perli ezeket az igényeket.
Following the advice, which was made available to the committee in WE 71, it decided not to pursue such claims.
A WE 71 a prudenciális szabályozók elleni számos lehetséges igényt azonosított
WE 71 identified a number of potential claims against the prudential regulators
A vonatkozó időben prudenciális szabályozók voltak az Ipari és Kereskedelmi Minisztériumon keresztül eljáró kereskedelmi és ipari miniszter (1998. január 5-ig) ezt követően pedig a pénzügyminisztérium, amely a vonatkozó funkciókat kiszervezte a Pénzügyi Szolgáltatások Hatóságára (FSA). és értékelte azok sikerének valószínűségét:
Prudential regulators at the relevant time were the Secretary of State for Trade and Industry acting through the Department of Trade and Industry (up to 5th January 1998) and thereafter HM Treasury, the relevant functions of which were contracted out to the Financial Services Authority (FSA). and assessed the likelihood that these could be successful:
· A biztosítótársaságokról szóló 1982. évi törvény (ICA) értelmében fennálló, jogszabályi kötelezettség megszegése.
· Breach of statutory duty under the Insurance Companies Act 1982 (ICA).
A WE 71 úgy ítéli meg, hogy a társaságnak nincs igénye e tekintetben, „ mivel i. nem mondható el, hogy a szabályozó elmulasztotta az 1982. évi ICA értelmében történő beavatkozásra vonatkozó jogköre gyakorlásának mérlegelését, illetve hogy egy racionális prudenciális szabályozó sem járt volna el ahhoz hasonlóan; valamint ii. az ICA 1982 nem biztosít magánjogi jogorvoslatot a társaságnak ”.
WE 71 considers that the Society does not have any claim in this regard, " since (i) it cannot be said that the regulator failed to consider whether to exercise its powers of intervention under the ICA 1982 or that no rational prudential regulator could have acted in the way in which it did; and (ii) the ICA 1982 does not confer private law remedies on the Society ".
· A hivatali visszaélésre vonatkozó igények állami hivatalban ugyancsak kevéssé valószínűen járnak sikerrel – a WE 71 szerint: „ Semmi nem utal arra, hogy a prudenciális szabályozók által alkalmazott egy vagy több személy jogellenesen gyakorolta hatáskörét, különösen a társaság megkárosításának szándékával, vagy pedig az ilyen sérelmek lehetősége tekintetében hanyag nemtörődömséggel. ”
· Claims for misfeasance in public office would also be unlikely to succeed, according to WE 71: " There is nothing ... to suggest that any one or more of the individuals employed by the prudential regulators exercised power unlawfully, specifically intending to injure the Society, or with reckless indifference to the possibility of such injury. "
A pénzügyi szolgáltatásokról szóló 1986. évi törvény (FSA) szerint az üzletviteli szabályozó
Pursuant to the Financial Services Act 1986 (FSA), the conduct of business regulator
Az üzletviteli szabályozó a vonatkozó időben a Személyes Befektetésekkel Foglalkozó hatóság volt, amelynek releváns funkcióit az FSA-ra szervezték ki. korlátozott jogszabályi mentességgel rendelkezett.
The conduct of business regulator at the relevant time was the Personal Investment Authority, the relevant functions of which were contracted out to the FSA. has limited statutory immunity.
Így az 1986. évi FSA alapján kizártak az ellene indított keresetek, amennyiben az intézkedés vagy mulasztás nem rosszhiszeműen történt (lásd az ES 3-t
Thus, claims against it are precluded by the FSA 1986 unless the act or omission is shown to have been done in bad faith (see ES 3
18. oldal azt állapítja meg, hogy „ a megkárosított kötvénytulajdonos herkulesi feladattal szembesülne, mivel legalábbis azt kellene bizonyítania, hogy a szabályozó részéről ismert volt a jogsérelem jogellenessége és lehetősége ”.
Page 18. concludes that " an aggrieved policyholder would face a Herculean task as he would have to prove, at the very least, knowledge of illegality and of probability of injury on the part of the regulator ".
A WE 71 szerzői kiemelik, hogy „ nem hiszzük, hogy bármi is lenne, ami alátámasztaná a rosszhiszeműséget. ”
The authors of WE 71 point out that " we do not consider there to be anything ... to support a claim of bad faith. "
Ennél fogva az Egyesült Királyság joga alapján nem tűnik úgy, hogy a megkárosított kötvénytulajdonosoknak bármiféle reális esélye lenne a sikerre a szabályozói hatóságok veszteségeikért való felelősségre vonásában.
Hence, on the basis of UK law, there does not appear to be any realistic prospect for aggrieved policyholders to be successful in making the regulatory authorities liable for their losses.
Nem meglepő, hogy a beszerzett bizonyítékok arra utalnak, hogy eddig még egy per sem indult a szabályozó ellen.
Unsurprisingly, the evidence obtained suggests that no case has been brought against the regulator so far.
105. oldal szerint jó oka van annak, hogy miért csak rendkívüli esetekben kell a szabályozói felelősséget elismerni: „ A pénzügyi szolgáltatások ágazatának szabályozása rendkívül összetett kérdés .. és a szabályozó feladata számos eltérő és időnként ütköző érdek követése és kiegyensúlyozása,ideértve a befektetők védelmét, a piac stabilitását és a piaci hatékonyságot.
Page 105. , there are good reasons why regulatory liability should be recognised only in exceptional circumstances: " The regulation of the financial services industry is a highly complex matter ... and the regulator is called upon to pursue and balance a number of divergent and sometimes contradictory objectives, including investor protection, market stability and market efficiency.
Ezért széles mérlegelési joggal kell rendelkeznie feladatai gyakorlásában, hogy képes legyen rangsorolni a versengő célkitűzéseket, a közérdeknek megfelelően.
It must therefore enjoy wide discretion in the exercise of its functions so as to be able to prioritize competing objectives as the public interest requires.
Mérlegelési hatáskörét nem kötheti gúzsba az attól való félelem, hogyha a politikai választás rossznak vagy jogellenesnek bizonyul, felelőssé tehető a károkért.( ...)
Its discretion should not be fettered by the fear that, in case a policy choice proves wrong or unlawful, it may be liable in damages. ...
Ezen túlmenően egy kártérítési kereset sikere esetén végső soron az adófizetőktől kérik a költségek megfizetését. ”
Furthermore, where an action in damages is successful, it is ultimately the taxpayer who is called upon to cover the costs. "
Ezen okok miatt a felügyeleti felelősség minden EU-tagállamban korlátozott, noha eltérő mértékben.
For these reasons, supervisory liability is restricted in all EU Member States, albeit to varying degrees.
Jogi megfogalmazásban a rendkívüli jelleg az olyan követelményeken keresztül fejeződik ki, mint a „rosszhiszeműség” (pl. Írországban vagy az Egyesült Királyságban) vagy a „súlyos gondatlanság” (Franciaországban).
In normative terms, the exceptional character is expressed through requirements such as 'bad faith' (e.g. Ireland, UK) or 'gross negligence' (France).
Az ES 3 szerzői hiszik azonban, hogy a fentiek ellenére nem lenne kívánatos a pénzügyi szolgáltatásokat szabályozók teljes szabályozói mentessége.
The authors of ES 3, however, believe that despite the points made above, complete regulatory immunity of financial services regulators would not be desirable.
Ebben az összefüggésben az ES 3 kijelenti, hogy „ a súlyos gondatlanság vagy a mérlegelési hatáskör nyilvánvaló és súlyos figyelmen kívül hagyásának fogalma jobb szempont, mint a rosszhiszeműség fogalma [ami az Egyesült Királyság joga alapján érvényesül], mert nem hagyatkozik a szabályozó szándékaira és alkalmasabb a tárgyilagos meghatározásra ” (ES 3
In this context ES 3 states that " the concept of gross negligence or manifest and grave disregard of discretionary powers provides a better criterion than the concept of bad faith [which applies under UK law] because it is not reliant on the motives of the regulator and is more susceptible to objective determination " (ES 3
Megjegyzi azt is, hogy „ megkülönböztetés tehető a szabályozói és a felügyeleti funkciók között; egyszerűbbnek tűnik a szabályozó felelősségre vonása a felügyelet szervezeti szintjén hozott döntésekért, mint a szabályozói politikai választásokkal járó döntésekért. ”
He also notes that " a distinction may ... be drawn between regulatory functions and supervisory functions; it would appear easier to hold a regulator liable for decisions made at the operational level of supervision rather than for decisions involving regulatory policy choices. "
Az Egyesült Királyságban van egy jogszabályi végső fórum az engedélyezett pénzügyi szolgáltató cégek ügyfeleinek, amit a pénzügyi szolgáltatásokról és piacokról szóló törvény hozott létre (FSMA).
The UK has a statutory fund of last resort for customers of authorised financial services firms, set up by the Financial Services and Markets Act (FSMA).
Ez a pénzügyi szolgáltatási kompenzációs rendszer (Financial Services Compensation Scheme - FSCS), amely a biztosító nem teljesítése esetén – azaz ha nincsenek az igény kielégítésére megfelelő forrásai vagy fizetésképtelen – kártérítést fizethet.
This is the Financial Services Compensation Scheme (FSCS), which can pay compensation if an insurer is in default, i.e. has insufficient assets to meet claims or is insolvent.
Az FSCS finanszírozása az FSA által engedélyezett cégek illetékeiből történik.
The FSCS is funded by levies on firms authorised by the FSA.
A WE 6-ban
In WE 6
5. oldal a Pénzügyminisztérium akkori pénzügyi államtitkárát idézik, amint ezt mondja: „ Amennyiben az Equitable Life-ot fizetésképtelenségi eljárás hatálya alá helyeznék, most lenne a pénzügyi szolgáltatási kompenzációs rendszer által nyújtott biztonsági háló, ami a garantált kötvényérték 90%-át kifizetné ”.
Page 5. , the then Financial Secretary to the Treasury, Ruth Kelly, is quoted as saying: “ In the event that Equitable Life were to be subject to insolvency proceedings, there is now a statutory safety net, provided by the financial services compensation scheme, which would pay out 90 per cent of guaranteed policy values ".
A rendszer azonban nem állt az Equitable Life áldozatainak a rendelkezésére, mivel a vállalatot sohasem nyilvánították fizetésképtelennek.
However, the scheme was not available to Equitable Life victims, since the company was never declared insolvent.
A kötvénytulajdonosok állítása szerint ez volt az Egyesült Királyság kormányának szándéka, „ az Equitable Life-ot bármi áron felszínen tartani( ...)elkerülve ezzel a pénzügyi szolgáltatási kompenzációs rendszer kiadásait; elkerülve a pénzügyi rendszer többi részének költségeit ”, és ezért „ a fizetésképtelenséget bármi áron el kell kerülni... annak biztosítására, hogy a veszteségeket( ...) a befektetők fizessék ” (WEIR úr, H2).
Policyholders alleged that it has been the intention of the UK government " to keep Equitable Life afloat at any price ... avoiding any cost to the Financial Services Compensation Scheme; avoiding any cost to the rest of the financial services industry ", and thus " avoiding insolvency at any price ... to ensure that the losses ... are borne by the investors " (Mr WEIR, H2).
SEYMOUR úr a H7-ben egy hasonló megjegyzést tett: „ Amikor felfogták, hogy az ELAS nem képes közvetlen szerződéses kötelességeit eszközeinek megfeleltetni, tárgyalások kezdődtek a biztosítási segélyalapot illetően, ami minden más biztosítóra adót vagy illetéket vetett volna ki az ELAS kötvénytulajdonosok kártalanítására.
Mr SEYMOUR struck a similar note in H7: " When it was realised that ELAS could not match its immediate contractual liabilities to its assets, discussions started as to the insurance rescue fund, which would have entailed a tax or levy on all other insurance companies to compensate ELAS policyholders.
Az egyesült királyságbeli szabályozó ekkor jóváhagyott egy ötéves, elméleti jövőbeni nyereséget tartalmazó rendszert a bezárt társaság – ELAS– könyveinek egyensúlyba hozására, ekként téve lehetetlenné a kompenzációs alaphoz való hozzáférést .”
The UK regulator then approved a system of including five years of theoretical future profits to balance the books of a closed company – ELAS – thus rendering impossible access to the compensation fund ."