natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Az ügyfelekkel fenntartott kapcsolatok tehát még 2000-ben is jók voltak, mivel „ azzal, hogy az egész kérdést már akkor elkezdtük tárgyalni – egészen a Lordok Háza 2000 júliusában hozott ítéletéig –, nagyon kevés nehézséggel szembesültünk és nagyon kevés probléma merült fel abban a tekintetben, hogy az ügyfeleink elfogadják-e az általunk adott magyarázatot.”
Client relations would thus have been good even in 2000 as " by approaching the whole issue during that period right up until the House of Lords ruling in July 2000, we had very little difficulty and very little problem with our clients accepting the explanation we were giving."
Ez soha, de soha nem történt meg (...)
That was never ever the case ...
Én hittem, hogy a Társaság tudja, mit csinál, tudja, hogy hogyan kell működtetni a vállalkozást és rendelkezik sikeres munkamodellel.
I did buy the line that the Society knew what it was doing, knew how to run the business and did have a successful working model.
Úgyhogy nincs semmi, amit szépítgetni kell.
So there was nothing to gloss over.
Akkortól kezdve egészen 2000. december 8-ig, a lezárás időpontjáig nem éreztem, hogy olyan információkat szépítgetek vagy tartok vissza az ügyfeleimtől, amelyekre valahogyan rájöttem és amelyeket nem tártam fel (...)
I never felt at any point from that stage right up until 8 December 2000, the day it closed, that I was glossing over or keeping from my clients information that I had somehow discovered and was not divulging ...
Természetesen soha nem vezettem félre tudatosan egyik ügyfelemet sem és nem hiszem, hogy a Társaság bármely képviselője folytatta volna az olyan szerződések értékesítését, amelyekről tudták, hogy megtévesztők.
Certainly I never knowingly misled any of my clients and I do not believe any of the Society’s representatives would have continued selling contracts that they knew were misleading.
Nem hiszem, hogy ez lenne a helyzet.
I do not believe that to be the case.
Utólagosan gondolkodva úgy vélem, hogy a nyereségrészesedéssel összekapcsolt életbiztosítási alapot – mai ismereteink alapján – gondatlanul értékesítettük mind a jövedelemlehívások, mind pedig a nyereségrészesedéssel összekapcsolt életbiztosítási évjáradékok tekintetében.
I think that, in hindsight, we were selling the with-profits fund in a way that, from what we now know, was reckless both for income drawdown and for with-profit annuities.
Hibás ajánlat volt, de ezt nem tudtuk.
It was a damaged proposition, but we did not know that.
Hibás volt az alappal kapcsolatos kötelezettségek valós jellege miatt, de mi ezt nem tudtuk.”
It was damaged because of the true nature of the liabilities in that fund, but we did not know that."
LLOYD úr azonban elismerte, hogy az általuk értékesített termékek kockázati profilja nem tükrözte pontosan a valóságot, noha az értékesítési személyzet ezt nyilvánvalóan nem tudta: „ Szerintem messze a legnagyobb hiba az volt, hogy hogyan engedhették meg, hogy a nyereségrészesedéssel összekapcsolt életbiztosítási alapot közepesen alacsony kockázatúként értékesítsük, amikor 1998-tól kezdve szinte teljesen biztosan figyelmeztető jelzésekkel kellett volna ellátni (...)
Mr. LLOYD admitted, however, that the risk profile of the products they were selling did not accurately reflect the reality, although the sales force had been apparently unaware of this: " I think the biggest mistake by far was the question of how we were allowed to sell the with-profits fund as low-to-medium risk when it almost certainly should have had a warning plastered all over it from about 1998 onwards ...
Akkoriban ezt nem gondoltam, de visszatekintve és minden érvelést meghallgatva, azt gondolom, figyelmeztetni kellett volna minket.
I did not think it at the time, but in retrospect and hearing all the points being made I think we should have had a warning.
Az igazgatótanácsnak figyelmeztetnie kellett volna az ügyfeleinket, hogy a nyereségrészesedéssel összekapcsolt életbiztosítási alapunkat nem szabad közepesen alacsony kockázatúként kezelni, mert vannak megoldatlan kérdések, és amíg azok megoldatlanok, addig legalább vissza kellett volna vonnunk.
The board should have been warning our clients that our with-profits fund should not be treated as low-to-medium risk, because there were issues that were unresolved and while they were unresolved, if anything, we should have withdrawn it ...
Nyilvánvalóan ezt akkoriban nem így gondoltam… de visszatekintve hiszem, hogy valamit tenni kellett volna annak megakadályozására, hogy a már meglévőkön túl további ügyfelek fektessenek pénzt egy olyan alapba, amelynek kötelezettségei meghaladják eszközeit.
I believe that something should have been done to prevent further clients – other than those already in it – committing money to a fund that had liabilities that were beyond its means."
Végül az értékesítési anyag vonatkozásában LLOYD úr szintén tagadta, hogy az azért készült, hogy megtévessze az ügyfeleket, mivel „az anyagot – ahogyan azt akkor láttam – nem arra szánták, hogy bárkit is megtévesszen.
Finally, on the selling material, Mr. LLOYD also denied allegations it was made to mislead clients, as " the material was not, as I saw it at the time, designed to mislead anyone.
Az embereknek azt a képet adta, amiről azt gondoltuk, hogy egy erős, jól működtetett társaság és alap, és arra ösztönözte az embereket, hogy az évek során elért teljesítményünk miatt fektessenek be.”
It was giving people a view of what we thought was a sound, well-run company and fund and encouraging people to invest because of the performance we had achieved over the years."
4b) A más tagállamokban történő megtévesztő értékesítésekre vonatkozó állítások
4b) Allegations of mis-selling and misrepresentation in other Member States
Az Egyesült Királyságon kívül történt, további megtévesztő értékesítésekre vonatkozó állításokról számolt be SEYMOUR úr (H7) kötvénytulajdonos, aki Belgiumban váltotta ki kötvényét, és azt állította, hogy „az ELAS értékesítési személyzete az egész Közösségben úgy közelített a potenciális ügyfelekhez, hogy azt állította, jogszabályváltozások miatt be lehet fektetni az ELAS nyugdíjkötvényeibe.
Reporting further mis-selling allegations outside of the UK, Mr. SEYMOUR (H7), a policyholder who took out his policy in Belgium, related that "ELAS sales personnel approached potential customers throughout the Community stating that it was possible to invest in ELAS pension policies due to changes in the law.
Azt állították, hogy ezeket a kötvényeket »nemzetközi« kötvényeknek hívják és azokat egy Egyesült Királyságon kívüli fiókiroda különállóan kezeli (...)”
It stated that these policies were called “international” policies and were separately administered by a branch office outside the UK ..."
Egy másik dokumentum
Another document
Értékesítési dokumentumokat nyújtottak be, lásd: WE53. azt bizonyította, hogy az ELAS állítása szerint valamiféle „kiegyenlítési alapot” nyújt, amely tartalékok képzésén alapul: „ az ELAS azt állította, hogy nyugdíjalapját kiegyenlítési alapként működteti tartalékok fenntartásával.
Sales documents were submitted, see WE53. proved that ELAS had been claiming to provide something of a "smoothing fund" based on the build up of reserves: " ELAS claimed it was running its pension fund as a smoothing fund by holding reserves.
A nyereségrészesedésekről évente beszámolnak és azokat »garantáltként« határozták meg.
The bonuses were declared annually and were specified as being 'guaranteed'.
Valamennyi dokumentum az utolsó oldalon hangsúlyozta az egyesült királyságbeli szabályozást (...)
All documents stressed regulation in the UK in the back page ...
Arról is biztosítottak, hogy ezt kizárólag az Egyesült Királyság szabályozza, tehát biztosnak véltem, hogy amit láttam, és amit mondtak, az igaz.
I was also assured that it was exclusively regulated in the UK so I felt sure that what I had seen and been told was correct.
Az értékesítés időpontjában a társaság biztosította a potenciális vevőket, hogy a »nemzetközi« kötvények elkülönülnek az Egyesült Királyság nyereségrészesedéssel összekapcsolt életbiztosítási alapjától.”
At the point of sale the company had assured potential purchasers that the 'international' policies were separate from the UK with-profit fund."
SEYMOUR úr hozzáfűzte, hogy az ELAS egyik 1994-ben történt belgiumi értékesítési látogatása során az ELAS képviselői arról tájékoztatták, hogy „ felhatalmazták őket arra, hogy ilyen értékesítéseket végezzenek az Egyesült Királyság területén kívül.
Mr. SEYMOUR added that during an ELAS sales visit to Belgium in 1994, ELAS representatives informed him that " they were authorized to make such sales outside the UK .
Azt is hangsúlyozták, hogy az értékesítési anyag tartalma pontos, hogy üzleti tevékenységeik biztonságosak (voltak), mivel befektetési tevékenységüket »megbízható egyesült királyságbeli szabályozó« szabályozta (az ELAS képviselőinek szavai).”
They also stressed that the content of their sales material was accurate, that the conduct of their business (was) sound, because their investment activity was regulated by the 'reliable UK regulator' (words of the ELAS representatives)."
Számos, nem egyesült királyságbeli kötvénytulajdonos tett a megtévesztő értékesítésekre vagy a tények elferdítésére vonatkozó állításokat.
A number of other non-UK policyholders reported allegations of mis-selling or mis-representation of facts.
McCARTHY úr (WE-FILE16), kötvénytulajdonos azt mondta, hogy az Equitable Life-ba való belépésére irányuló döntését befolyásolta az Equitable azon állítása, hogy tagja „az írországi biztosítási ombudsman rendszernek”.
Policyholder Mr. McCARTHY (WE-FILE16) reported that his decision to join Equitable Life was influenced by the Equitable's claim that it was a member of the "Insurance Ombudsman of Ireland Scheme".
BERRY úr (WE-FILE13), ír kötvénytulajdonos azt kérdezte, hogyan volt az lehetséges, hogy „ az Equitable számára ilyen körülmények mellett megengedték, hogy új szerződéseket kössön (Írországban) 2000 áprilisában.
Mr. BERRY (WE-FILE13), an Irish policyholder, asked how it was possible that " the Equitable, in its circumstances, could be allowed to write new business (in Ireland ) as late as April 2000.
Ezt csak a szabályozó hatóság részéről felmerült súlyos gondatlanság miatt tehette meg. ”
It could only do so because of gross dereliction of duty on the part of the Regulating Authority."
DUGGAN úr (WE-FILE14), kötvénytulajdonos azt állította, hogy Equitable kötvényét úgy adták el neki, hogy arra „ Írország jogszabályai vonatkoznak”.
Policyholder Mr. DUGGAN (WE-FILE14) claimed the Equitable policy had been sold to him as being " subject to the laws of Ireland ".
TROY úr (WE-FILE4), kötvénytulajdonos úgy vélte, hogy megtévesztő módon adták el neki a kötvényt 1999 decemberében, mivel „ a társaságnak súlyos gondjai voltak a nyugdíjalapokkal kapcsolatos kötelezettségekkel az Egyesült Királyságban (...), az én figyelmemet pedig nem hívták fel erre.”
Policyholder Mr. TROY (WE-FILE4) considered he was mis-sold his policy in December 1999 as " the company had major difficulties with its liabilities to pension funds in the UK ... and I was not made aware or privy to this."
O'FARRELL úr (WE-FILE9), kötvénytulajdonos azt panaszolta, hogy „ soha nem tájékoztattak az alapot fenyegető potenciális GAR-kötelezettségről és az én nyugdíjalapommal kapcsolatos esetleges következményekről, amelynek részben finanszíroznia kellett ezt a kötelezettséget.”
Policyholder Mr. O'FARRELL (WE-FILE9) complained that he " was never informed of the potential GAR liability looming over the fund and the possible consequences to my pensions funds having to partly finance that liability."
Ezzel összefüggésben Seamus POWER úr, az EL egykori írországi képviselője érdekes állítást tett (WE-FILE2), és azt mondta, hogy „ a GAR-kérdésről a Sunday Timesban 1998 végén megjelent cikken keresztül szereztem tudomást.
An interesting statement in this context was made by Mr. Seamus POWER, a former EL sales representative in Ireland (WE-FILE2), who said that he had heard " about the GAR issue through the Sunday Times in late 1998.
Addigra körülbelül 12 értékesítőnk volt és egyikünk sem hallott még a garantált évjáradékokról, mivel azt Írországban sosem értékesítettük.
By then there were about 12 sales people and none of us had ever heard about the guaranteed annuities, as they were never sold in Ireland .
Megkérdeztük a dologról az igazgatótanácsot, akik azt mondták, hogy ennek hozzánk semmi köze nincs, és folytassuk az értékesítést.”
We asked the management about the situation and were told it was nothing to do with us and to get on with the sales."
Az 1999 júliusában kibontakozó bírósági ügyről értesülve azt mondták neki, hogy „ ennek semmi köze a nemzetközi üzletághoz, hiszen azokat itt sosem értékesítették, alapjaink pedig »védve« vannak.”
Hearing about the Court case coming up in July 1999, he was told " as not having anything to do with the International Branch as these policies were never sold here and our funds were 'ring-fenced'."
A fellebbezés elvesztése után „azt mondták, hogy folytassuk az értékesítést, mivel » védve« vagyunk, és az eredmény a legrosszabb esetben sem érint minket. (...)
After the lost appeal case " we were told to keep selling as we re 'ring-fenced' and would not be affected by the outcome even in the worst case ...
Folytattuk hát az értékesítést, sőt ebben az időben még több értékesítőt is felvettek.
We continued to sell and more sales staff were recruited during this time ...
Amikor az EL beszüntette az új szerződések kötését, mindannyiunkat elbocsátottak.
When EL was closed to new business, we were all made redundant.
Ezután bevezették a szankciókat, és számos kötvénytulajdonos kényszerült választani a kötvény értékének 10%-os csökkenése vagy a befektetés fenntartása között.
Then the penalties were introduced and locked many policyholders into the position of either taking a 10% reduction in policy value or staying invested.
Úgy tűnik, hogy 1998-ban az EL vezetősége tudta, hogy a Társaságnak komoly problémái vannak és véleményem szerint az ezen időpont után eladott kötvények semmisek.”
It appears that the management of EL knew there were significant problems within the Society in 1998 and I think all policies sold after this date should be void."
A H4 során O'DEA kisasszony azt mondta, hogy az Equitable Life ír leányvállalatát 1991-től 2001-ig működtette és az egyesült királyságbeli központtal egy időben, 2000 decemberében fejezte be új szerződések megkötését.
In H4, Ms O'DEA stated that Equitable Life operated its Irish branch from 1991 to 2001 and closed to new business in December 2000 at the same time as the UK Head office.
Az ír kötvénytulajdonosok által előadott állításokat – amelyek szerint az Equitable Life őket hamis információkkal látta el (azaz hogy az egyesült királyságbeli alapon belül felmerülő kötelezettségek által nem érintett, különálló, „védett” ír alapot vásároltak vagy vásárolnának) – cáfolva az EL vezérigazgatója, THOMSON úr (H8) azt felelte, hogy „az ír kötvények különálló nyereségrészesedés sorozattal és névlegesen elkülönített eszközökkel rendelkeztek, amelyek lehetővé tették, hogy az ír vállalkozásban megjelenő befektetési megtérülések az írországi befektetési megtérüléseket tükrözzék.
Countering allegations put forward by Irish policyholders who claimed to have been falsely informed by Equitable Life (i.e. that they had bought - or would be buying - into a separate 'ring-fenced' Irish fund unaffected by liabilities arising within the UK fund) EL CEO Mr. THOMSON (H8) replied that "Irish policies had a separate bonus series and notionally earmarked assets, allowing investment returns in Irish business to reflect investment returns in Ireland.
Így például az Egyesült Királyságban 2001-ben alkalmazott 16%-os kötvényérték-csökkentés nem vonatkozott az ír kötvényekre.”
So, for example, the 16% policy value reductions which applied in the UK in 2001 did not apply to Irish policies."
Megerősítette azonban azt, hogy az ír vállalkozás ennek ellenére a Társaság egységes nyereségrészesedéssel összekapcsolt életbiztosítási alapjának részét képezte.
He confirmed however that the Irish business was nonetheless part of the Society’s single with-profits fund.
A WE-CONF28 hangsúlyozta, hogy – noha igaz, hogy az ír kötvények nem szenvedték el a kötvényértékben 2001 során bekövetkezett 16%-os csökkenést – „ ennek ellentételezésére azonban magasabb büntetésekkel és alacsonyabb nyereségrészesedésekkel »díjazták« az ír kötvénytulajdonosokat.”
But WE-CONF28 highlighted that, although it was correct that the Irish policies had not suffered the 16% policy value reduction in July 2001, " to compensate for this, higher penalties and lower bonuses were awarded to Irish policyholders."
További részletek tekintetében lásd a WE-CONF28 mellékleteit.
see further details in the annexes to WE-CONF28.
A WE-CONF21 kimondta, hogy „az EL termékértékesítési iratanyagában nem volt semmi olyan, ami azt mondta volna ki, hogy az ír befektetéseket a többi nyereségrészesedéssel összekapcsolt életbiztosítási alaptól valamiféleképpen különállóan kezelnék.”
WE-CONF21 stated that "there existed nothing in EL's product literature which stated that Irish investments would somehow be kept separate from the rest of the with-profits funds."
Ezt az állítást az ISFRA is alátámasztotta a WE80-ban azt állítva, hogy„ nem mutattak be az azon állításokat alátámasztó bizonyítékot, amelyek szerint az EL azt állította, hogy létezett egy ír »védett« alap”.
This statement was supported by ISFRA in WE80 claiming that " no evidence has been presented to support the allegations that EL were representing that an Irish 'ring-fenced' fund existed".
Ezt az állítást azonban nem támasztották alá a WE-CONF28-ban előadott bizonyítékok, amelyek azt igazolták, hogy az EL 2000. március 14-i dublini sajtókonferenciáján „ Terry Curtis, az Egyesült Királyságban az Equitable Life nemzetközi biztosításmatematikusa (...) azt állította, hogy a Fellebbviteli Bíróság döntése nem érinti az ír kötvénytulajdonosokat, akiket elhatároltak az egyesült királyságbeli kötvénytulajdonosoktól.”
This statement was however not supported by evidence in WE-CONF28, which proved that at an EL press conference in Dublin on 14 March 2000 " Terry Curtis, International Actuary of Equitable Life UK ... stated that the Court of Appeal ruling had no impact on Irish policyholders who are ring-fenced from their UK counterpoints."
A WE-CONF28 azt a tényt is hangsúlyozza, hogy ez a sajtókonferenciát „csak 4 hónappal az ügynek a Lordok Háza ítélete formájában történt kipattanását megelőzően az EL arra használta, hogy beindítsa írországi »Európa-alapját« (...).
WE-CONF28 also underlines the fact that this press conference, " just 4 months before the bubble burst in the form of the House of Lords ruling, had been used by EL to launch its 'European Fund' in Ireland...
Ez felelőtlen és baljós dolog volt.
This was irresponsible and sinister.
A program elindításának időzítése egyértelműen azt jelzi, hogy a Társaság szándéka az volt, hogy a lehető legtöbb pénzt facsarja ki az ír piacból (…)”.
The timing of the launch indicates clearly that the Society was intent on extracting the maximum amount of money from the Irish market ..."
A WE-CONF28 továbbá azt bizonyítja, hogy 2000. december 12-én „Noel Creedon úr, az (EL) ír műveleteinek ügyvezető igazgatója kitartott amellett, hogy az ír piacon nem fognak büntetéseket kiszabni a nyereségrészesedéssel összekapcsolt életbiztosítások kötvények korai beváltásáért (...)
WE-CONF28 further proved that on 12 December 2000 "Mr. Noel Creedon, managing director of the (EL) Irish operation insisted there would be no penalty in the Irish market for early encashment of with-profits policies ...
Jelenleg többlettel rendelkezünk az alapnál (...)”
We have a surplus on the fund at the moment ..."
Mindkét kijelentés egyértelműen azt jelzi, hogy az EL nyilvánosan egy külön ír alapra utalt, hamisan elhitetve az ír kötvénytulajdonosokkal, hogy olyan EL-alapba szállnak – vagy szálltak be –, amely az egyesült királyságbeli alaptól különállóan működik.
Both statements clearly indicate that EL was publicly referring to a separate Irish fund, and making Irish policyholders falsely believe that they were - or had been - buying into an EL fund which was separate from the main UK fund.
Az EL állítólagos „nemzetközi kötvényei” vonatkozásában SEYMOUR úr (H7) azt is jelezte, hogy miután a sajtó 1999 végén elkezdett széles körben hírt adni az Equitable Life körüli problémákról, az Equitable 2000 januárjában valamennyi „nemzetközi” kötvénytulajdonosának írt, „ biztosítva őket arról, hogy kötvényeik valóban különállóak és nem érinti őket a Társaság egyesült királyságbeli alapjaival kapcsolatos egyetlen bírósági ítélet sem.
Referring to EL's alleged 'International Policies' Mr. SEYMOUR (H7) also reported that when problems at Equitable Life were being widely reported in the press in late 1999, Equitable wrote to all 'international' policyholders in January 2000 " reassuring them that their policies were indeed separate and would be unaffected by any court ruling on the company’s UK funds.
A társaság csak a bírósági ügyet követően ismerte el, hogy ez nem igaz.
It was only subsequent to the Court case that the company admitted that this was not true.
2000. augusztus 14-én az ELAS megírta, hogy a bírósági ügy elvesztésének eredményeként a nyereséggel összekapcsolt életbiztosítások nyereségrészesedései a kötvénytulajdonosok »minden« típusa tekintetében csökkennek, és hogy a Társaságot elkezdték értékesíteni.”
On 14 August 2000 ELAS wrote to say that as a result of the loss of the Court case with profit bonuses would be reduced for 'all' types of policyholders and that the society was up for sale."
A bizottsághoz benyújtott levél másolata.
Copy of the letter submitted to the committee.
4c) Kötvénytulajdonosokkal való látszatszerződések megkötésére vonatkozó állítások
4c) Allegations of 'churning' policyholders' contracts
A WE72-ben BAIN úr azt állította, hogy a 90-es évek közepén az Equitable Life stratégiát dolgozott ki, hogy ellenálljon a kamatokban bekövetkezett azon éles zuhanásnak, amely drámaian megnövelte a könyvelésében szereplő, a GAR-kötvényekkel szemben fennálló kötelezettségeit, és fenyegette minimális tartalékát.
In WE72 Mr. BAIN claimed that in the mid-1990s Equitable Life had devised a strategy to counter the sharp fall in interest rates which had increased dramatically its liabilities due to the GAR-policies on its books and threatened its minimum reserves margins.
Az EL tehát a kötvénytulajdonosoknak „ olyan új típusú nyugdíjtervet ajánlott, amely 75 éves korig lehetővé teszi az évjáradék elhalasztását, ugyanakkor 25%-os adómentes azonnali készpénzt és jövedelemlehívást ígérve.
Thus, EL would have proposed to policyholders " a new-style pension plan which would enable deferring an annuity until age 75, but claiming the 25% tax-free cash immediately, and drawing down income in the meantime.
Az »irányított nyugdíjak« vonzereje erőteljes volt:
The attractions of ‘managed pensions’ were powerful:
(1) eladhatók voltak azzal a mesével, hogy az évjáradékszintek megint emelkedhetnek
(1) they could be sold on the story that annuity rates might go up again
(2) »új tevékenységet« képeznek, ami új nyugdíjtermék értékesítéséből ered
(2) they would create ‘new business’ from selling a new pension product
(3) az adómentes átalányösszegből, továbbá a bevételből készpénzt generál, amely más EL-termékekbe is befektethető
(3) they would generate cash from the tax-free lump sum, and the income, which could be invested in other EL products
(4) a garantált évjáradékszintekkel rendelkező kötvénytulajdonosok elveszítenék garanciáikat, a kötelezettségek jelentős csökkenésének lehetőségét kínálva ezzel.”
(4) policyholders with guaranteed annuity rates would lose their guarantees, offering potential significant reduction of liabilities."