natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Anthony BOSWOOD úr, királyi jogtanácsos (WE76) egyetértett azzal, hogy amennyiben bebizonyosodik, hogy az EL vezető tisztviselői esetleg „ olyan információkat titkoltak el, amelyekről tudták, hogy lényegesek a rendszer vonatkozásában (...), úgy egy ilyen jellegű szándékos eltitkolás viszont azt sugallná, hogy az érintett személyek esetleg nem »alkalmas és megfelelő személyek«, ami az FSA vizsgálati hatásköre gyakorlásának előfeltétele” a pénzügyi szolgáltatásokról és piacokról szóló 2000. évi törvény 68. cikkének (5) bekezdése értelmében.
Mr. Anthony BOSWOOD, QC (WE76) agreed to the point that if it was proven that EL top managers might have " concealed information which they knew to be relevant to the Scheme ... deliberate concealment of that nature would, in turn, suggest that the persons concerned might not be 'fit and proper persons', the precondition for the exercise of the FSA power to investigate " in Section 168(5) of FSMA 2000.
Egy 2006. augusztus 21-én kelt levélben az FSA kinyilatkoztatta, hogy „nem véljük úgy, hogy létezik olyan meggyőző és mindent elsöprő bizonyíték és érvelés, amely ahhoz az első ránézésre helytálló nézethez vezet, hogy 2001. december és 2002. február között szándékosan titkoltak el információkat előlünk, a bíróság elől vagy a kötvénytulajdonosok elől”, azzal fejezve be, hogy „ kitartunk az egyezségi rendszer idején tett nyilatkozatunkban szereplő elemzés és következtetések mellett .”
In a letter of 21 August 2006, the FSA stated that they "did not consider that there is cogent and compelling evidence and reasoning which leads to the prima facie view that information was deliberately concealed from us, the court or policyholders between December 2001 and February 2002", concluding that they " stand by the analysis and conclusions set out in our statement at the time of the Compromise Scheme ."
A megvizsgált bizonyítékok nem utaltak arra, hogy az FSA hajlandó lett volna hivatalosan vizsgálatot indítani, vagy hogy erre irányuló szándéka lett volna.
The evidence sighted gave no indication the FSA has been willing - or shown any intention of - formally opening such an investigation.
Az üzletviteli szabályok (CoB) felügyeletével kapcsolatos hanyagság
Negligence in Conduct of Business (CoB) supervision
Az üzletviteli szabályokkal kapcsolatos mulasztásra vonatkozó állításokkal számos kötvénytulajdonos foglalkozott nemcsak az egyesült királyságbeli szabályozók, hanem az ír szabályozó (DETE/ISFRA)
Allegations of CoB failure were addressed by a large number of policyholders not only against the UK regulators but also against the Irish Regulator (DETE/ISFRA)
Az Ír Központi Bankról és Pénzügyi Szolgáltatási Hatóságról szóló 2003. évi törvény kimondta, hogy a biztosítási ágazat prudenciális felügyelete és a nyújtott szolgáltatások 2003 májusában teljes egészében átkerülnek a Vállalkozási, Kereskedelmi és Foglalkoztatási Osztálytól (DETE) az Ír Pénzügyi Szolgáltatási Hatósághoz (ISFRA), továbbá hogy a DETE által a biztosítási ágazatban a 2003. évi törvény hatálybalépése előtt tett intézkedéseket úgy kell értelmezni, mintha azok az ISFRA és/vagy a Pénzügyminisztérium intézkedései lettek volna (WE64).
The Central Bank and Financial Services Authority of Ireland Act 2003 stated that prudential supervision of the insurance sector and the services provided moved in May 2003 in its totality from the Department of Enterprise, Trade and Employment (DETE) to the Irish Financial Services Authority (ISFRA), and that actions of DETE in the insurance sector before the commencement of the 2003 Act should be construed as actions of ISFRA and/or the Minister for Finance (WE64).
A WE80 továbbá kifejti, hogy 2003-ig a biztosítások értékesítése tekintetében nem léteztek külön üzletviteli szabályok a „Tájékoztatási szabályzatok biztosításán” (2001. évi S.I. 15.) és az 1994. évi S.I. 360-on kívül, amely követelményeket a bíróságokon keresztül lehet végrehajtani. és a német szabályozó (BAV/BaFin)
WE80 further explains that until 2003, there were no CoB rules specific to the sale of insurance apart from the 'Provision of Information Regulations' (S.I. 15 of 2001) and S.I. 360 of 1994, both requirements enforceable through the Courts. and the German Regulator (BAV/BaFin)
A BaFin 2002 májusában vette át a BAV-tól a biztosítási ágazat feletti ellenőrzést. vonatkozásában is, akik – a 3LD rendelkezései értelmében – felelősek voltak az EL területükön végzett műveleteinek üzletviteli szabályokkal kapcsolatos felügyeletéért.
BaFin took over responsibility for the insurance sector from BAV in May 2002. , who, according to 3LD provisions, were responsible for CoB supervision of EL's operations on their territory.
Amint azt a WE-CONF26 állította: „a harmadik életbiztosítási irányelvvel összhangban volt, hogy nem az FSA írta elő az üzletviteli szabályokat a más tagállamokban lévő fióktelepekre (...) (de) a kötvénytulajdonosok ésszerű elvárásainak védelmét az ELAS (...) fióktelepeinek üzletvitelére vonatkozóan az FSA-nak kellett biztosítania.”
As claimed by WE-CONF26, "it was in accordance with the Third Life Directive for the FSA not to impose the Conduct of Business rules on branches situated in other Member States ... (but) effective PRE protection for ELAS ... branch business had to be ensured by FSA."
WE-CONF26, 4. és 5. oldal, 1. pont.
see WE-CONF26, page 4 and 5, para.1.
A WE-CONF10-ben egy kötvénytulajdonos különösen azt panaszolta, hogy a német szabályozók – rendszeresen a 3LD-ben meghatározott „székhely szerinti ország elvére” hivatkozva – megtagadták, hogy felelősséget vállaljanak az EL által Németországban végzett nem megfelelő műveletekért.
In WE-CONF10 a policyholder complained in particular about the refusal by German regulators - systematically referring to the 'Home Country principle' as defined by 3LD - to assume any responsibility for improper operations of EL in Germany.
Ezt az állítást WESTPHAL úr is alátámasztotta a WS2-ben, azt állítva, hogy „ a nemzeti felügyelet gyakran túl passzív szerepet játszik az ellenőrzési és végrehajtási folyamatban”, valamint hogy „a panaszok »kritikus tömege« híján a felügyelet egyes tagállamokban nem válik aktívvá.”
This claim was supported by Mr. WESTPHAL in WS2 stating that " national supervision often plays a too passive role in the monitoring and enforcement process" and that "unless a 'critical mass' of complaints is reached, supervision will not get active in some Member States."
4a) Az egyesült királyságbeli megtévesztő értékesítésekre és a megtévesztésre vonatkozó állítások
4a) Allegations of mis-selling and misrepresentation in the UK
2003 májusában az Egyesült Királyság pénzügyi ombudsmanjának szolgálata az Equitable Life-ot bűnösnek találta „ tényekkel kapcsolatos lényeges megtévesztésben”.
In May 2003 the UK Financial Ombudsman Service found Equitable Life guilty of 'material misrepresentations of fact' .
A kötvénytulajdonosok lényegében kétféle állítást fogalmaztak meg az EL-lel szemben:
Fundamentally, policyholders have been making two types of allegations against EL:
- megtévesztő értékesítések, azzal, hogy tudatosan megtévesztető tényeket szolgáltattak a társaság pénzügyi helyzetével, főleg a GAR-ral kapcsolatos kockázatok tekintetében;
- mis-selling by knowingly misrepresenting facts about the company's financial position, especially in relation to the GAR risks;
- mulasztás (esetleg csaláson alapuló), azzal, hogy elmulasztották felhívni a figyelmet a GAR-ral kapcsolatos kockázatokra, amikor ezt a kockázatot fel kellett volna fedniük a meglévő és potenciális kötvénytulajdonosok előtt.
- omission (possibly based on deceit), by failing to draw attention to the GAR risks, when that risk was a matter to be disclosed to existing and prospective policyholders.
Ez az állítás igaztalannak bizonyult, mivel kiderült, hogy az EL nem halmozott fel lényeges tartalékot a pozitív piaci teljesítménnyel jellemzett években ahhoz, hogy lehetővé váljon a „kisimítás”.
see WE53, annex D. This claim proved to be untrue, as EL turned out not to have accumulated any significant reserves in the years of positive market performance to allow for any 'smoothing out'.
Egy, a kötvénytulajdonosoknak íródott, 2000. január 26-i feljegyzésben (WE53) az Equitable Life azt állította, hogy a Fellebbviteli Bíróság elutasító ítélete nem érintené az EL gazdasági kockázati profilját, azt állítva, hogy „ ennek nem lesz pénzügyi hatása az Equitable-re.
In a note to policyholders dated 26 January 2000 (WE53), Equitable Life claimed that the negative Court of Appeal ruling would not affect EL's economic risk profile, asserting " there will be no financial impact on the Equitable.
Az Equitable fizetőképessége és független kölcsönös biztosítóként meglévő jogállása ezért nem válik kétségessé”.
The Equitable's solvency and status as an independent mutual are therefore not in question".
Lásd WE53, G. és H. melléklet. .
see WE53, annex G and H. .
Egy másik hamis állítás szerepelt a fent említett, 2000. január 26-i feljegyzésben, ahol is azt állították, hogy „ a nemzetközi tevékenységek esetében nem jelentkezik a nyereségrészesedésekre vonatkozó hatás (...), mivel az Equitable egyik nemzetközi kötvénye sem tartalmaz ilyen garantált rátákat.”
Another false statement appeared in the above-mentioned 26 January 2000 note, claiming that " there will be no impact on bonuses for international business ... as none of the Equitable's international policies contain such guaranteed rates."
Ezen állítás helytelenségét igazolták azok a bizonyítékok, amelyek értelmében valamennyi – egyesült királyságbeli és az Egyesült Királyságon kívüli – kötvényt ugyanabban az alapban kezeltek, és – az EL állításától eltérően – nem volt külön alap a „nemzetközi kötvények” számára.
This point was proved wrong by evidence that all policies, UK and non-UK, were managed in the same fund and there was no separate fund for 'international policies', as claimed by EL.
Egy másik, az EL általi megtévesztő értékesítésekre és megtévesztésre vonatkozó állítást ismertetett NASSIM úr (WE7), aki azt állította, hogy a szabályozók „ szándékosan elnézték az »ösztönzött nemtörődömséget« és az általános, csalárd megtévesztő értékesítéseket, mivel – annak ellenére, amit a Társaság a kötvénytulajdonosoknak a jutalékok hiányára vonatkozóan mondott – személyzetének még nem meghatározott jutalékokat fizetett ki az értékesítésekre.
Another allegation of mis-selling and misrepresentation by EL was presented by Mr. NASSIM (WE7) who claimed that the regulators have " deliberately overlooked 'incentivised ignorance' and fraudulent general mis-selling, as despite what the Society told policyholders about the absence of commission fees, it paid its staff an as yet unspecified commission on sales.
Azt sem tudjuk, hogy a jutalék a Társaság valamennyi terméke tekintetében azonos volt-e, vagy hogy nagyobb volt-e a nyereségrészesedéssel összekapcsolt életbiztosítási termékek esetében.
Nor do we know whether the commission was the same for all the Society’s products, or if it was greater for with-profits products.
Az általános megtévesztő értékesítések és a tájékoztatás elmaradása bevallásának és dokumentálásának visszautasításával a Társaság és a hatóságok a bizonyítási terhet az egyes biztosítási kötvénytulajdonosokra hárították (...)
By refusing to admit or document general mis-selling and non-disclosure, the Society and the authorities have transferred the burden of proof to each individual policyholder ...
Aligha meglepő, hogy az FSA késve jelentette be, hogy elvégezte saját vizsgálatát és nem talált az Equitable által végzett megtévesztő értékesítésre vonatkozó esetet, miközben megtagadta bizonyítékainak nyilvánosságra hozatalát.”
It is hardly surprising that the FSA has belatedly said that it has conducted its own investigation and found no case for mis-selling by the Equitable, while refusing to publish the evidence."
JOSEPHS úr (WE69) azt állította, hogy „bizonyítékok folytonos láncolata létezik, amely azt bizonyítja, hogy az Equitable arra készült, hogy jogszerűtlen és megtévesztő teljesítmény-nyilvántartást állítson fel, amely legalább 15 évig érvényben marad, továbbá hogy ezeket az összetákolt teljesítményadatokat használja elsődleges eszközként arra, hogy új kötvénytulajdonosokat szerezzen és növelje a Társaság eszközeit.
Mr. JOSEPHS (WE69) claimed that "a continuous chain of evidence exists that demonstrates that Equitable set out to create an unlawful and misleading performance record that would survive for at least 15 years, and to use these rigged performance figures as their primary tool to bring in new policyholders and to increase the assets of the Society.
A hamis teljesítményadatok létrehozásához szükséges intézkedések azonban az EL pénzügyeinek biztonságát is aláásták, így tehát minél tovább folytatódott a megtévesztés, annál nagyobb léptékű volt a biztosítási kötvénytulajdonosok vesztesége (...)
However, the measures required to create the false performance figures also undermined the security of EL’s finances, so that the longer the deceptions continued, the greater was the scale of policyholders’ losses ...
Az Equitable úgy döntött, hogy kedvező és folytonos teljesítménystatisztikákat kreál a biztosítási kötvénytulajdonosok egyes csoportjai részére teljesített túlfizetés egyszerű eszközével, akik biztosítási díjaikat az 1975–1980 közötti években vagy azt megelőzően kapták.
E quitable decided to create a favourable and continuing set of performance statistics by the simple device of overpaying specific cohorts of policyholders, whose premiums were received in or prior to the years 1975-1980.
Ez jogellenes volt, mivel sértette az igazgatók azon bizalmi kötelezettségét, hogy tisztességes bánásmódot alkalmazzanak a kötvénytulajdonosok csoportjaival szemben (...)
This was unlawful since it breached the Directors’ fiduciary duty to deal fairly between groups of policyholders ...
Ezzel szándékosan idézték elő a nyereségrészesedéssel összekapcsolt alap tényleges hiányát egy legalább négy évig tartó időszakra.
They thereby deliberately put the WP Fund into effective deficit over a period of at least four years.
Erről még csak említést sem tettek a kötvénytulajdonosoknak (...)
No hint of this was given to policyholders ...
A kötvénytulajdonosok nagy többsége a kötvényeik felett tornyosuló fenyegetésekkel kapcsolatban áldásos tudatlanságban rekedt, és fáradhatatlan erőfeszítéseket tettek arra, hogy a kötvénytulajdonosokat ebben az állapotban is tartsák.
The mass of policyholders remained in blissful ignorance of the threats overhanging their policies, and strenuous efforts were made to keep them in that state.
Figyelmük a »kötvényalapra» összpontosult, amelyet »központilag kezelt, kiegyenlített alap részeként«, írtak le, azzal, hogy teljes kötvényértékük képviseli a »kiegyenlített eszközrészesedésüket« ” .
Their attention was focussed on their ‘policy fund’, described as a ‘share of a central smoothed managed fund’, with their Total Policy Value representing their ‘smoothed asset share’ " .
A H8 során BAIN úr szintén egyértelmű állítást tett a megtévesztő értékesítésekre vonatkozóan, felszólítva a vizsgálóbizottságot, „hogy vizsgálja meg az EL 20 000 ügyfelével kapcsolatos bánásmódot, akiknek egy »irányított nyugdíj« néven futó terméket adtak el 1995 és 2000 között, és akik közül 2001 és 2005 között a legtöbben csekély jóvátételt kaptak vagy egyáltalán nem részesültek abban, annak ellenére, hogy annak a gyakorlatnak a károsultjai voltak, amelyről a bizonyítékok azt sugallják, hogy a megtévesztő értékesítések összehangolt rendszere volt (...)
In H8 Mr. BAIN also made a clear allegation of mis-selling, calling the Committee of Inquiry "to consider the treatment of 20,000 EL customers who were sold a product called 'managed pensions' between 1995 and 2000, and most of whom between 2001 and 2005 received little or no redress, despite being victims of what the evidence suggests was an orchestrated culture of mis-selling ...
Az EL egységesség, óvatosság vagy gondosság nélküli társaságként járt el, önös érdekeit szolgáló képességeknek azonban nem volt híján.”
EL behaved as a company, without integrity, care or diligence, though with a great deal of self-interested skill."
A WE81-ben DEPPE úr az Equitable vezérigazgatójával, Thomson úrral 2003 januárjában lezajlott megbeszélésre hivatkozott, ahol is megkérdezte őt egy televíziós programban, hogy „miként volt lehetséges, hogy az Equitable ösztönözze a nyereségrészesedéssel összekapcsolt életbiztosításokhoz kapcsolódó termékek forgalmazását az 1998 szeptemberét követő időszakban anélkül, hogy ne alkalmazott volna szándékos megtévesztést.
In WE81 Mr. DEPPE related meeting Equitable CEO Mr. Thomson in January 2003, asking him in a televised programme "how it had been possible for Equitable to instigate the marketing of with-profits related products in the post-September 1998 period without resort to wilful deception.
Thomson nem válaszolt (...)
He did not answer ...
Írásbeli válasza abból állt, hogy tájékoztatott, panaszomat az »egyezség« már rendezte, az ügy pedig le van zárva.”
His eventual written response was to advise me that my complaint had been resolved by the 'Compromise' and the case was closed."
Ezt a PIA szabályai követelték meg (...)
It was a requirement of the PIA rules ...
Ez egyértelműen problémássá tette új szerződések megkötését.
Clearly this made the writing of new business problematic.
A Társaságnak azonban új szerződésekre volt szüksége a bezárás elkerüléséhez (...)
Yet new business was required f the Society was to avoid closure ...
Az új, nyereségrészesedéssel összekapcsolt életbiztosítási kötvénytulajdonosoknak mindenesetre viszontbiztosításra volt szükségük, nem lehetett megmondani nekik a GAR-ral kapcsolatos kockázatokat (...)
New with-profits policyholders needed reassurance at all events they could not be told of the GAR risks ...
A Társaság a GAR-ral kapcsolatos kockázatok elbagatellizálását, az esetleges biztosítási kötvénytulajdonosok előtt a tények megtévesztő bemutatására irányuló politikát fogadott el: az Alapvető jellemzők című dokumentum »Kockázati tényezők« része hallgatott a GAR-ral kapcsolatos kockázatokról.”
The Society adopted a policy of downplaying the GAR risks, misrepresenting the facts to prospective policyholders: the 'Risk Factors' section of the Key Features document provided being silent about the GAR risks."
A későn csatlakozó személyek csoportja beszámolt arról, hogy az EL értékesítői különféle sztorikat adtak elő aggályaik lecsillapítására: „ valótlanok azok a sajtóhírek, melyek szerint a GAR kötelezettségek 1,5 milliárd fontot tennének ki; a Társaság ezzel járó maximális összköltsége nem valószínű, hogy meghaladja az 50 millió fontot; a GAR kötelezettségeket a GAR kötvénytulajdonosok között osztják szét; viszontbiztosítással védik a nem GAR kötvénytulajdonosokat.”
Members of the Late-Joiners action group reported that EL salesmen gave them different stories to soothe their concerns: " that press reports that the GAR liabilities might be in the order of £1.5bn were wrong; that the maximum cost to the Society was unlikely to exceed £50m; that the GAR liabilities would be ring-fenced among the GAR policyholders; that reinsurance was in place to protect non-GAR policyholders."
John GALVIN kötvénytulajdonos (WE-FILE15) azt panaszolta, hogy az a döntése, mely szerint Equitable Life kötvényt vásárol, részben az EL arra vonatkozó biztosítékán alapult, hogy pénzügyi helyzete erős, amit a Standard & Poor's nemzetközi besoroló ügynökségtől szerzett „AA” osztályzat is megerősített
Policyholder Mr. John GALVIN (WE-FILE15) complained that his decision to buy an Equitable Life policy was partly based on EL's reassurance of its solid financial standing confirmed by the "AA" rating obtained by the international rating agency Standard & Poor's
Valójában az S&P által az EL-re vonatkozóan adott minősítés „AA” (befektetési minősítés) volt 1993–1999 között, amelyet csak 1999 májusában fokoztak le A+-ra (óvatos neg.), majd ezt követően, csak 2000 decemberében a befektetési minősítés alá (BB/ óvatos neg.).
In fact, the S&P rating of EL was 'AA' (investment grade) from 1993-1999, downgraded to A+ (watch neg.) only in May 1999, then below investment grade (BB/watch neg.) only in December 2000.
2001 júniusában a minősítés tovább romlott B-re, 2001 szeptemberében pedig CCC-re (magas kockázat).
It was then further downgraded to B in June 2001 and CCC (high default risk) in September 2001.
Az S&P 2002 februárja óta nem adott hitelminősítést (WE-FILE22). (az EL-hez írt levél melléklete,WE-FILE15).
No credit rating has been awarded by S&P since 21 February 2002 (WE-FILE22). (annex to EL letter in WE-FILE15).
Az EL által a kötvénytulajdonosoknak adott megtévesztő tájékoztatás vonatkozásában KWANTES asszony emlékeztetett arra (H7), hogy „ amikor az Equitable bírósághoz fordult a GAR-kérdéssel kapcsolatban, mindannyian levelet kaptunk, amelyben arról tájékoztattak, hogy minden rendben, a sajtóban megjelent negatív kommentárok nem adnak okot aggodalomra és igen impozáns reklámkampány zajlott, ami mindannyiunknak biztonságérzetet adott .”
Referring to misleading information from EL to policyholders, Ms. KWANTES (H7) recalled that " when Equitable went to court on the GAR issue we all received letters to inform us that everything was fine, negative comments that had appeared in the press were nothing to worry about and there was a very impressive advertising campaign which gave us all a sense of security ."
A H5 során LLOYD úr, az Equitable Life 1995 és 2001 közötti, nyugat-angliai értékesítési képviselője egyértelműen elutasította az Equitable értékesítési személyzete általi megtévesztő értékesítésekre vonatkozó valamennyi állítást: „Az időpontok egyeztetése ügyében történő telefonhívásokat, amelyek során gyakran a kötvényekkel kapcsolatos éves áttekintést vagy mindenkori naprakész információkat kínáltunk, az ügyfelek szinte mindig üdvözölték.
In H5 Mr. LLOYD, a former sales representative of Equitable Life in western England between 1995 and 2001, clearly dismissed all allegations of mis-selling by the Equitable sales force: "Telephoning for appointments, often to offer an annual review or a current update on policies, was nearly always welcomed by our clients.
A hírek gyakran jók voltak és nem volt nehéz új befektetéseket javasolni.
The news was often good and it was not difficult to propose new investments.
Az ügyfelek gyakran mondogatták, hogy más szolgáltatóik mennyire nem kínálnak nekik ugyanilyen szintű szolgáltatást (...)
The clients often commented on how their other providers did not offer the same level of service ...
Amikor a garantált évjáradékszinttel kapcsolatos kérdés ismertté vált és elkezdtek róla beszélni, ami szerintem 1997 körülre tehető – ez volt az első alkalom, hogy egyáltalán hallottam róla – hamar eligazítást kaptunk az igazgatótanácstól.
When the guaranteed annuity rate issue became known and talked about, which was I believe in around 1997 – that was the first time I had even heard about it – we very quickly received a briefing from the board.
Az eligazítás az volt, hogy az ügyfeleknek nem garantált végső nyereségrészesedést és olyan GAR-t kellett biztosítani, ami csak a garantált elemre vonatkozott.
The briefing was to give clients a non-guaranteed final bonus and a GAR that only applied to the guaranteed element.
Ez azzal lenne egyenlő, hogy az ügyfél 20%-kal többet kap, mint amennyire a tőkéje alapján jogosult lett volna.
That would be equivalent to giving that client 20% more than their fair share of the fund.
Ez könnyen érthető koncepció volt, és attól kezdve nem volt nehéz elmagyarázni az ügyfeleknek.
This as a concept was not difficult to understand and not difficult to explain to clients from that point on.
A saját tapasztalatom az volt, hogy az e magyarázatot megismerő ügyfelek – beleértve a kötvényeikben GAR-okkal rendelkező ügyfeleket is – reakciója kedvező volt.”
My own experience was that the response from clients who heard this explanation, including those who had GARs in their policies, was favourable."