natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Először, a 3LD 32. cikke azt az alapvető szabályt állapítja meg, hogy az életbiztosítási szerződésekre alkalmazandó jognak általában a kötelezettségvállalás szerinti országénak – tehát azon országénak, amelyben a kötvénytulajdonos állandó lakhellyel rendelkezik – kell lennie annak biztosítása érdekében, hogy a szerződésre irányadó jogot a kötvénytulajdonos ismerje.
Firstly, Article 32 of the 3LD lays down the basic rule that the law applicable to Life assurance contracts must, in general, be that of the country of commitment, i.e. the country where the policyholder has his/her habitual residence in order to ensure that the contract is governed by law with which the policyholder is familiar.
Ezen túlmenően, „amikor egy közösségi biztosító egy másik tagállamban fióktelepet hoz létre vagy ott szolgáltatást nyújt, a fogadó tagállam megkövetelheti saját, a közérdek által indokolt üzletviteli szabályainak tiszteletben tartását.
Furthermore, " when a Community insurer establishes a branch in, or provides services into, another Member State , that host Member State may require that its conduct of business rules that are justified by the general good should be respected.
E szabályokról értesíteni kell a biztosító székhely szerinti állama illetékes hatóságait (lásd a 40. cikk (4) bekezdését), hogy a székhely szerinti ország hatósága ennek megfelelően tájékoztathassa a biztosítót.
These rules must be notified to the competent authorities of the insurer's home State (see Article 40(4)), so that the home authority can inform the insurer accordingly.
Ezen túlmenően »a biztosítási szerződésekről szóló nemzeti rendelkezésekkel való összeegyeztethetőség ellenőrzése céljából« (45. cikk) a fogadó tagállam utólagos és soron kívüli értesítést kérhet a területén a biztosítók által alkalmazott kötvényfeltételekről” (WE 41
In addition the host Member State may ask for ex post and non-systematic notification of the policy conditions used by an insurer in its territory 'for the purpose of verifying compliance with national provisions concerning assurance contracts' (Article 45) " (WE 41
A Bizottság értelmező közleményben szolgál útmutatással a közérdek fogalmának a biztosítási ágazatban történő alkalmazásáról
The Commission provides guidance on the application of the concept of the general good in the insurance sector through an interpretative Communication
A Bizottság értelmező közleménye a szolgáltatásnyújtás szabadságáról és a közérdekről a biztosítási ágazatban (2000/C 43/03). .
Commission Interpretative Communication on the freedom to provide services and the general good in the insurance sector (2000/C 43/03). .
A 3LD több helyen is említi a székhely szerinti tagállamok közérdeket szolgáló szabályaik alkalmazásához való jogát, például a reklámtevékenység tekintetében, amennyiben a 47. cikk úgy rendelkezik, hogy „a biztosítók szolgáltatásaikat a fogadó tagállamban reklámozhatják, figyelembe véve a közérdek érdekében az ilyen reklám alaki és tartalmi követelményeire irányadó szabályokat.”
The right of home Member States to apply their rules in the interest of the general good is referred to in several places in the 3LD, for instance as regards advertising, where it is stipulated in Article 47 that " insurers can advertise their products in the host country subject to any rules governing the form and content of such advertising adopted in the interest of the general good ".
A 3LD továbbá megállapítja a kötvénytulajdonos számára a szerződéskötés előtt és a szerződés teljes érvényességi időtartama alatt nyújtandó minimális információval kapcsolatos követelményeket (lásd a 36. cikket a III. melléklet vonatkozásában).
The 3LD also lays down requirements in terms of minimum information that must be provided to the policyholder before the contract is concluded and throughout the term of the contract (see Article 36 in connection with Annex III).
A tájékoztatás többek között magában foglalja a panaszok kezelésére tett intézkedéseket is.
The information includes inter alia the arrangements for handling complaints.
A 36. cikk (3) bekezdése értelmében a fogadó tagállam a III. mellékletben felsoroltakon kívüli tájékoztatást követelhet meg, ha az szükséges a kötelezettségvállalás lényegi elemeinek megértéséhez.
According to Article 36(3), information in addition to that listed in Annex III may be required by the host Member State if it is necessary for a proper understanding of the essential elements of the contract.
A III. melléklet úgy rendelkezik, hogy a tájékoztatást írásban, (általában) a kötvénytulajdonos lakóhelye szerinti tagállam hivatalos nyelvén kell megadni.
Annex III stipulates that the information must be provided in writing and (normally) in an official language of the Member State where the policyholder has his/her residence.
Úgy érvelnék, hogy a székhely szerinti és a fogadó állam együttes felelőssége az üzleti vállalkozás helyes folytatásának biztosítása.
This, I would argue, is a joint responsibility of the home and the host to make sure that the business is being carried on properly.
Bizonyos azonban, hogy a kötvénytulajdonosnak joga van a saját nyelvén kapott tájékoztatáshoz, összhangban az irányelv rendelkezéseivel” (BEVERLY úr, H7).
But certainly, the policyholder is entitled to information in his own language, in accordance with the terms of the directive " (Mr BEVERLY, H7).
A Bizottság hangsúlyozza, hogy míg „a fogadó tagállam megkövetelheti egyes szabályainak betartását, (…) végső soron (…) a székhely szerinti tagállam felelős azért, hogy a biztosító megfeleljen azon különböző tagállamokban meglévő, a közérdekkel összefüggő rendelkezéseknek, amelyekben üzleti tevékenységet folytat (lásd a 13. cikk (3) bekezdésének b) pontját és a 46. cikk (3) bekezdését)” (WE 41
The Commission emphasises, that while the " host Member State can require that certain of its rules be respected, ... the home Member State ... is ultimately responsible for ensuring compliance by the insurer with the provisions relating to the general good existing in the various host Member States in which it carries on its business (see Articles 13(3)(b) and 46(3)) " (WE 41
Amikor egy tagállam úgy ítéli meg, hogy egy biztosítóintézet nem felel meg az alkalmazandó jogi rendelkezéseknek, először fel kell szólítania a vállalkozást magatartása kiigazítására.
When the host Member State establishes that an insurance undertaking is not complying with the legal provisions applicable, it should first call on the undertaking to correct its behaviour.
A kötvénytulajdonosok panaszainak kezelésével kapcsolatos felelősség tekintetében a Bizottság a következőképpen nyilatkozik: „Tekintettel a kötelezettségvállalás szerinti tagállamnak a kötvénytulajdonosok tájékoztatásának kezelése terén adott fontos szerepre, ideértve a panaszkezeléssel kapcsolatos intézkedésekről szóló tájékoztatást, valamint tekintettel a fogadó tagállamnak adott azon jogra, hogy megkövetelje a közérdek által indokolt üzletviteli szabályainak alkalmazását, a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a kötelezettségvállalás szerinti tagállam köteles bizonyos mértékű felelősséget vállalni a panaszok fogadásáért és feldolgozásáért, valamint a panaszosoknak adandó útmutatásért.
As regards responsibility for dealing with complaints by policyholders, the Commission states the following: " Given the important role given to the Member State of the commitment in the management of policyholder information, including information on the arrangements for handling complaints, and given the right accorded to the host State to require the application of its conduct of business rules justified by the general good, the Commission considers that the Member State of the commitment is obliged to assume a certain responsibility for the reception and processing of complaints and the guidance of complainants.
Ha a panasz egyértelműen a székhely szerinti tagállam hatóságának felelősségét képező problémára (pénzügyi felügyeletre) vonatkozik, azt könnyen továbbíthatják annak a hatóságnak” (WE 41
If the complaint relates to a matter (financial supervision) which is clearly the responsibility of the home State authority, it can easily be passed on to that authority " (WE 41
A WE-CONF 18-ban
In WE-CONF 18
8. oldal arra az álláspontra helyezkednek, hogy a kötelezettségvállalás szerinti országnak „mindig is szerepet kellett játszania az állampolgárainak történő tanácsadás terén, már csak a nyelvi problémák miatt is” , és mert „a fogyasztók természetes módon helyi hatóságaikhoz fordulnak tanácsért”.
Page 8. the view is taken that the country of commitment " always had a role to play in advising its citizens, not least given the problem of language " and because " consumers naturally look to their local authority to advise them ".
E felelősségmegosztás miatt a Bizottság hangsúlyozza a fogadó és a székhely szerinti tagállam felügyeleti hatóságai közötti jó információcsere és hatékony együttműködés fontosságát.
Given this split of responsibilities, the Commission emphasises the importance of good exchange of information and effective cooperation between the supervisory authorities of host and home Member State, respectively.
Ez megnyilvánul a Sienai Jegyzőkönyv (WE 55) 1997. évi, az EU tagállamainak felügyeleti hatóságai általi elfogadásához is.
This is reflected by the adoption of the 'Siena Protocol' (WE 55) in 1997 by supervisory authorities of EU Member States.
A jegyzőkönyv meghatározza a felügyeleti hatóságok közötti információcserére és együttműködésre vonatkozó magatartási szabályokat a biztosítási irányelvek alkalmazása tekintetében.
The protocol determines rules of behaviour with regard to exchange of information and cooperation between supervisory authorities in the application of Insurance Directives.
Mindamellett a Bizottság a pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó szakpolitikáról (2005-2010) szóló fehér könyvében
The Commission acknowledges, however, in its White Paper on Financial Services Policy 2005-2010
COM szám nem áll rendelkezésre. elismeri a székhely szerinti és a fogadó országok felügyeletei szerepének és felelősségi köre tisztázásának szükségességét.
no COM number available. the need define the roles and responsibilities of home/host supervisors in greater clarity.
Az ír pénzügyi szabályozók
Irish financial regulators
A jelenlegi ír vállalkozásügyi, kereskedelmi és foglalkoztatásügyi miniszter az EU állandó ír képviseletén keresztül úgy tájékoztatta a bizottságot, hogy „a biztosítási ágazat és a nyújtott szolgáltatások (beleértve a jogutódlási kérdéseket) prudenciális felügyeleti felelőssége teljes egészében átkerült a Vállalkozásügyi, Kereskedelmi és Foglalkoztatásügyi Minisztériumtól és minisztertől az Irish Financial Services Regulatory Authority-hoz (IFSRA/Központi Bank), amely 2003-ban pénzügyi szabályozóként ismert”.
In Ireland, the competent authority during the time ELAS operated a branch was the Department of Enterprise, Trade and Employment (DETE) before the Irish Financial Services Regulatory Authority (IFSRA) was established in May 2003.
Ezenfelül kijelentette, hogy „a minisztériuma által a biztosítási ágazatban azt megelőzően tett intézkedések (ideértve az Equitable Life-fal kapcsolatban tetteket is) , hogy a felelősség a pénzügyi szabályozóhoz került, a pénzügyi szabályozó intézkedéseiként értelmezendők” , továbbá annak birtokában van valamennyi vonatkozó feljegyzés (lásd WE 64).
The present Irish Minister for Enterprise, Trade and Employment informed the committee through the Irish Permanent Representation to the EU that " responsibility for prudential supervision of the insurance sector and the services provided (including legacy issues) moved in its totality from the Department and Minister for Enterprise Trade and Employment to the Irish Financial Services Regulatory Authority (IFSRA/Central Bank), now known as the Financial Regulator in 2003 " He stated furthermore that " actions taken by his Ministry in the insurance sector (including in relation to Equitable Life) before responsibility moved to the Financial Regulator should be construed as actions of the Financial Regulator ", who would furthermore be in possession of all relevant records (see WE 64).
O’DEA asszony azonban a WE 65-ben és a WE 80-ban azt állítja, hogy az IFSRA „csak a 2003. május 1. után általa tett intézkedésekért felelős” .
Ms O'DEA, however, claims in WE 65 and WE 80 that IFSRA is " responsible only for actions taken by it since 1 May 2003 ".
A bizottsági küldöttséggel folytatott október 6-i, dublini találkozó során O’DEA asszony úgy pontosított, hogy az IFSRA csak a „folyamatban lévő” intézkedésekért, például a 2003 előtt kiadott engedélyekért felelős.
During the meeting with the committee delegation in Dublin on 6 October Ms O'Dea specified that IFSRA would only be responsible for 'continuing actions' such as for instance authorisations granted prior to 2003.
Ezt követően a bizottság írásban megkérdezte az IFSRA-tól, hogy amennyiben nem az IFSRA, akkor melyik hatóság felelős és beszámoltatható az ír szabályozó által az ELAS vonatkozásában tett, az IFSRA létrehozása előtt „befejezett” intézkedésekért.
The committee subsequently asked IFSRA in writing, which is the authority, if not IFSRA, that is responsible and accountable for those actions of the Irish regulator in relation to ELAS which were 'completed' before the establishment of IFSRA.
Az IFSRA nem válaszolt.
IFSRA failed to reply.
Az Equitable Life írországi szabályozása tekintetében O’DEA asszony úgy a H4-ben, mint a WE 61-ben hangsúlyozta az egyesült királyságbeli hatóságok 3LD szerinti felelősségét az ír fióktelep pénzügyi és prudenciális felügyelete terén.
With regard to the regulation of Equitable Life in Ireland, Ms O'DEA emphasised both in H4 and in WE 61 the UK authorities' responsibility for financial and prudential supervision of the Irish branch according to the 3LD.
Az üzletviteli szabályozás tekintetében a következőt mondta: „A hozzánk eljuttatott iratok vizsgálata alapján úgy tűnik, hogy akkor csak az irányelvben megállapított, a „közérdekkel” kapcsolatos szabályokat írták elő.
In terms of conduct of business regulation she stated the following: " At the time, from an examination of the files that were passed to us, it appears that the only rules that were imposed were the ‘general good’ rules set out in the directive.
A tagállamoknak jogukban állt kiegészítő üzletviteli szabályok alkalmazása, és például az Egyesült Királyság így is tett.
Member States were free to apply additional conduct of business rules as, for example, the UK did.
Írország akkoriban nem alkalmazott kiegészítő üzletviteli szabályokat, de azt hiszem, hogy itt a »köteles« szót használták.
Ireland did not apply additional conduct of business rules at that time, but I think the word ‘obliged’ was used there.
Sem Írország, sem más európai uniós tagállam nem volt köteles így tenni, és azt gondolom, hogy az Egyesült Királyság eljárása rendkívül szokatlan lehetett abban az időben” (H4).
There was no obligation on Ireland, or on any other EU Member State, to do that and I think the UK probably would have been particularly unusual at the time " (H4).
A bizottság további tájékoztatást kért az IFSRA-tól arról, hogy léteztek-e egyáltalán abban az időben hatályos ír üzletviteli szabályok, például a megtévesztő értékesítés tekintetében; erre a következő választ kapta (WE 80): „ Az 1994. évi 360. jogszabály (…) úgy rendelkezik, hogy a biztosítóknak meg kell felelniük a meghatározott jogszabályoknak, többek között az 1978. évi Fogyasztótájékoztatási Törvénynek, az 1980. évi Szolgáltatásnyújtási Törvénynek és az állam által a fogyasztói hitel tekintetében elfogadott jogszabályoknak.
The committee sought to obtain further information from IFSRA as to whether at all any Irish conduct of business rules at all were applicable at the time, for instance in relation to mis-selling, and received the following response (WE 80): " Statutory Instrument 360 of 1994 ... provide[s] that insurers are required to comply with specified legislation, including the Consumer Information Act of 1978, the Sale of Goods and Supply of Services Act 1980 and consumer credit legislation adopted by the State.
E követelmények akkor is és most is bíróságon keresztül végrehajthatóak…” .
These requirements were and are enforceable through the Courts... ".
A brit szabályozónak 2002. július 29-én (tehát az ELAS ír fióktelepe 2002. július 8-i bezárása után) elküldött értesítő dokumentumok szerint e szabályok előírják „az életbiztosítás egyéni vásárlóinak az elárusítóhelyen történő tájékoztatását” (WE-CONF 9).
According to the notification papers sent to the British regulator on 29 July 2002 (i.e. after the closure of ELAS Irish branch on 8 July 2002), they provide for " disclosure of information at point of sale to individual purchasers of life assurance " (WE-CONF 9).
O’DEA asszony tájékoztatta a bizottságot, hogy az ír fogyasztók helyzetét azóta tovább javította a (2003-ban kidolgozott, köztes Biztosítóintézetek Magatartási Kódexét felváltó) Fogyasztóvédelmi Kódex nemrégen történt bevezetése, amely többek között részletes követelményeket állapít meg a fogyasztóknak nyújtandó tájékoztatás mennyiségéről és típusáról (lásd: H4 és WE 61).
Ms O'DEA informed the committee that the position of Irish consumers has been further improved since through the recent introduction of Consumer Protection Code (replacing an interim Code of Conduct for Insurance Undertakings set up in 2003) that lays down, among other things detailed requirements as to the amount and type of information to be provided to consumers (see H4 and WE 61).
Az IFSRA a H4-ben hozzáteszi: „jelenleg adminisztratív szankcionálási eljárásokat dolgozunk ki, amelyek lehetővé teszik számunkra a kódexet súlyosan megsértő cégekkel szemben szankciók foganatosítását”.
IFSRA added in H4 that it is " developing administrative sanctions procedures which will allow us to impose sanctions on a firm which has committed a serious breach of the code ".
A 20006. október 6-i dublini találkozó során a bizottsági küldöttség arra vonatkozóan is tájékoztatást kért az IFSRA-tól, hogy az 1998 és 2000 közötti kritikus időszakban az ír pénzügyi szabályozó kapcsolatban állt-e a hasonló egyesült királyságbeli intézménnyel az Equitable Life helyzete és az ír kötvénytulajdonosokat sújtó lehetséges következmények tekintetében, továbbá kérte az ír és egyesült királyságbeli szabályozók vonatkozó levelezésének egy példányát.
During the meeting on 6 October 2006 in Dublin, the committee delegation also sought information from ISFRA as to the whether the Irish Financial Regulator had been in contact with their UK counterparts concerning Equitable Life's situation and possible implications for Irish policyholders during the critical period between 1998 and 2000 and requested copies of relevant correspondence between Irish and UK regulators.
O’DEA asszony azt mondta, hogy „feltehetően volt ilyen levelezés” , de azt állította, hogy az IFSRA nem hozhatja azt nyilvánosságra, mivel az az európai életbiztosítási irányelv értelmében bizalmasnak tekintendő információkat tartalmaz.
Ms O'Dea said that one " may assume that there has been such correspondence " but claimed that IFSRA would not be allowed to disclose it, because it would contain information that is to be regarded as confidential under the EU Life Directive.
A bizottság ezután levélben ismételte meg kérését az IFSRA felé.
The committee maintained its request in a subsequent letter to IFSRA.
A megalakulásunk óta eltelt időben azonban érkeztek hozzánk panaszok, miután közismertté vált, hogy vizsgáljuk a kérdést.”
However, in the period since our establishment, we have received a number of complaints after it became widely known that we were reviewing the matter. "
O’DEA asszony nem határozta meg pontosan, hány panasz jutott el hozzájuk és ezek milyen sérelmekre vonatkoztak.
Ms O'DEA did not specify how many complaints were received and which grievances these concerned.
O’DEA asszony szerint azonban az ír szabályozónak általában nem terjed ki a hatásköre sem a pénzügyi társaságokkal szembeni fogyasztói panaszok elbírálására, sem a fogyasztók számára kártérítés megítélésére, mivel e hatásköröket az ír pénzügyi szolgáltatási ombudsmanra ruházták (lásd alább).
However, according to Ms O'DEA, the Irish regulator generally does not have the power to adjudicate on consumer complaints against a financial firm nor to award compensation to customers, since these powers have been vested in the Irish Financial Services Ombudsman (see below).
Az ír szabályozó jelezte, hogy ennek ellenére segíteni kívánja az ír kötvénytulajdonosokat.
The Irish regulator indicated that it has nevertheless sought to assist Irish policyholders.
Először O’DEA asszony közölte, hogy az IFSRA az önkéntes írországi biztosítási ombudsmani rendszerhez irányította a panaszosokat.
Firstly, Ms O'DEA indicated that IFSRA referred complainants to the voluntary Insurance Ombudsman of Ireland Scheme.
Ezen túlmenően az akkori ír vállalkozásügyi, kereskedelmi és foglalkoztatásügyi miniszter kérésére az IFSRA „elvégezte az ír kötvénytulajdonosok által felvetett kérdések vizsgálatát annak feltárása érdekében, milyen módon lehetne helyzetükön javítani" (O'DEA asszony, H4).
Furthermore, at the request of the then Irish Minister for Enterprise Trade and Employment, IFSRA " undertook a review of matters raised by Irish policyholders in order to identify how their position could be improved " (Ms O'DEA, H4).
A vizsgálat nem határozott meg semmiféle módot az ír kötvénytulajdonosok helyzetének javítására.
The review did not identify any means of improving the situation of Irish policyholders.
TREACY úr (H4) így nyilatkozott: „lényegében megpróbáltunk a lehető legtöbb tájékoztatással szolgálni: a kötvénytulajdonosok képviseletében tájékoztatást kértünk a különböző kártérítési alapoktól, magától a társaságtól és az egyesült királyságbeli szabályozótól, és amennyiben lehetséges volt, ezt a tájékoztatást továbbadtuk a kötvénytulajdonosoknak mind egyénileg, mind honlapunkon keresztül” (TREACY úr, H4).
Mr TREACY (H4) stated that " we have tried essentially to provide as much information as we could: we made representations on policyholders' behalf and sought information from the various compensation schemes, the Society itself and the UK regulator and we passed on that information, where it was possible, to the policyholders both individually and by placing it on our website " (Mr TREACY, H4).
Összefoglalásul ezt mondta: Megállapítása szerint „a szerepünk (…) az (…) információszolgáltatásra és a kapcsolatfelvétel elősegítésére korlátozódott”.
He concluded that " our role ... has ... been limited to the provision of information and assistance in making contacts ".
O’DEA asszony szerint e tekintetben az egyesült királyságbeli hatóságok együttműködése megfelelő volt (H4).
In this respect, the cooperation received from the UK authorities was good, according to Ms O'DEA (H4).
O’DEA asszony összefoglalásul (H4) hangsúlyozta, hogy az IFSRA „minden erőfeszítést megtett (…) [saját] hatáskörén belül az érintett írországi fogyasztók (…) támogatására” .
Summarising, Ms O'DEA (H4) stressed that ISFRA " has made every effort ..., within the limits of [its] powers, to assist ... consumers affected in Ireland ".
Ezzel szemben számos ír kötvénytulajdonos nem tekintette kielégítőnek a nemzeti pénzügyi szabályozójuk által nyújtott segítséget (lásd különösen a kitöltött kérdőívek mellékleteit WE-FILE 33, továbbá TROY úr, WE-FILE 4; DUGGAN úr, WE-FILE 14; KNOWD asszony, H2).
Many Irish policyholders, however, regarded the level of assistance provided by their national financial regulator as unsatisfactory (see in particular the completed questionnaires with annexes in WE-FILE 33 as well as Mr TROY, WE-FILE 4; Mr DUGGAN WE-FILE 14; Ms KNOWD, H2).
A német pénzügyi szabályozók
German financial regulators
Németországban a Bundesaufsichtsamt für das Versicherungswesen-től (BAV) 2002 májusában a Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht (BaFin) vette át a felelősséget.
In Germany, the 'Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht' (BaFin) took over responsibility from the 'Bundesaufsichtsamt für das Versicherungswesen' (BAV) in May 2002.