natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ami a javasolt egyezség összetettségét illeti, az FSA azt mondta, hogy „ hisz annak fontosságában, hogy a kötvénytulajdonosok elé terjesztett egyezség egyértelmű legyen, továbbá hogy annak biztosítania kell mindazokat az információkat, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a kötvénytulajdonosok kialakíthassák saját véleményüket arra vonatkozóan, hogy miként szavazzanak az eléjük terjesztett javaslatokról.”
As far as the complexity of the proposed compromise is concerned, the FSA said it " believed it was important that the Compromise put to policyholders should be clear and should provide them with the information they need to form their own judgement about how to vote on the proposals put to them."
Elismerte azonban, hogy „ az egyezségre vonatkozó, a biztosítási kötvénytulajdonosok számára szavazás céljából elküldött dokumentum nagy része összetett (...)
However, it acknowledged that " much of the Compromise documentation sent to policyholders for the vote is complex ...
Elégedettek vagyunk amiatt, hogy a dokumentáció eléggé egyértelmű volt ahhoz, hogy lehetővé váljon számukra saját véleményük kialakítása arra vonatkozóan, hogy miként szavazzanak – saját körülményeik ismeretében .”
We are content that it is sufficiently clear to enable them to form their own view on how they should vote, in the light of their individual circumstances ."
Az FSA továbbá előadta, hogy nem tudott személyre szóló tanácsokat adni a kötvénytulajdonosoknak, és hozzáfűzte, hogy „amennyiben az Equitable Life kötvénytulajdonosai úgy vélik, hogy segítségre van szükségük arra vonatkozóan, hogyan szavazzanak, független pénzügyi tanácsot kell kérniük .”
The FSA further specified that it could not provide personal advice to policyholders, adding that "where Equitable Life policyholders believe they require assistance in deciding how to vote, they will need to seek independent financial advice ."
3e) A kötvénytulajdonosok panaszai
3e) Complaints by policyholders
Számos nem GAR kötvénytulajdonos és a kötvénytulajdonosok csoportjainak képviselői nyújtottak be bizonyítékokat és panaszokat az egyezségi rendszerrel kapcsolatban.
A large number of non-GAR policyholders and representatives of policyholders' action groups have submitted evidence and complaints about the Compromise Scheme.
Állításaik szerint az egyezséget oly módon dolgozták ki, hogy az a kezdetektől fogva sértse a kötvénytulajdonosok érdekeit, azt sugallva, hogy a 2002 áprilisában és júliusában bekövetkező kötvényérték-csökkentéseket – amelyek azonnal megsemmisítették az egyezségben részükre megítélt szerény mértékű emelkedést
According to their claims, the Scheme had been devised in such a way as to harm policyholders from the beginning, suggesting that the subsequent policy cuts in April and July 2002 that promptly annihilated the modest uplift the Scheme had awarded them
Lásd: WE6, WE7, WE-CONF16, WE-CONF. – az EL vezetősége már az egyezség 2001 szeptemberében első ízben történő javasolásakor előre látta – ha csak nem szándékosan megtervezte.
see WE6, WE7, WE-CONF16, WE-CONF. , had been foreseen, if not deliberately planned, by the EL management already when first proposing the Scheme in September 2001.
Ezen túlmenően a szabályozó tudhatott arról a tényről, hogy a javasolt emelések fiktívek, mivel azokat nem fedezte megfelelő mennyiségű eszköz.
Additionally, the regulator would have been aware of the fact that the proposed uplifts were fictitious, because they were not covered by sufficient assets.
A kötvénytulajdonosok azt is panaszolták, hogy elhitették velük, hogy a nyereségrészesedéssel összekapcsolt életbiztosítási alapot az egyezségi rendszer stabilizálja majd, ami valótlannak bizonyult, mivel az alapot továbbra is érintették a piaci ingadozások és az ennek következtében 2002 során történt értékpapír-piaci zuhanás.
Policyholders also complained that they had been led to believe that the with-profits fund would have been stabilized by the Compromise Scheme, a fact which proved to be untrue, as the fund remained subject to market fluctuations and the subsequent stock market fall during 2002.
Ennek eredményeként a megkárosított kötvénytulajdonosok azt állították, hogy az egyezség 2002 februárjában történt elfogadása után a nem GAR kötvénytulajdonosok határozottan rosszabb helyzetben voltak, mint azelőtt, hiszen lemondtak arról a jogukról, hogy a Társaságtól jogorvoslatot igényelhessenek, anélkül hogy ezért tényleges ellentételezést kaptak volna.
As a result, aggrieved policyholders claimed that after the Scheme was adopted in February 2002, non-GAR policyholders were definitely worse off than before, having signed away their right to claim redress from the Society, without having obtained any factual counterpart.
Az Equitable Life és az FSA (H4) ismételten azt állították, hogy a későbbi kötvényérték-csökkentéseknek semmi közük nem volt az egyezség feltételeihez, hanem azok a 2002-ben végbement drasztikus értékpapír-piaci zuhanás miatt következtek be, amelyek gyengítették a nyereségrészesedéssel összekapcsolt alap eszközalapját, továbbá azt állították, hogy egy ilyen nagyságrendű piaci zuhanást nem lehetett előre látni az egyezség 2001 szeptemberében történt kidolgozásakor
Equitable Life and the FSA (H4) have repeatedly argued that the subsequent policy cuts had nothing to do with the terms of the Compromise as such but were due to the drastic stock market fall in 2002 that weakened the asset base of the with-profits fund, and claimed that a market downturn of that magnitude could not have been foreseen at the moment the Scheme was devised in September 2001
2001 szeptembere és 2002 szeptembere között az FTSE-100 tőzsdeindex 29%kal esett, 2001 decembere és 2002 áprilisa között azonban alapvetően nem változott. .
Between September 2001 and September 2002 the FTSE-100 stock market index fell by 29%, but between December 2001 and April 2002 it remained basically unchanged. .
A Pénzügyminisztérium bizottságához elküldött, 2001. januári Cazalet-féle feljegyzés egyetértett azzal, hogy „ a Társaság egészének érdekeit szolgálná a garantált járadékokkal kapcsolatos opció körüli probléma akként történő megoldása, hogy a nyugdíjhalasztással rendelkező biztosítási kötvénytulajdonosok lemondanak opcióikról (...)
The Cazalet Memorandum of January 2001 sent to the Treasury Committee agreed that " it would be in the interest of the Society as a whole to resolve the guaranteed annuity option problem by having policyholders with pensions in deferment relinquish their options ...
Nem teljesen világos azonban, hogy a GAR biztosítási kötvénytulajdonosok megszavaznának-e egy ilyen egyezséget, mivel úgy tűnik, hogy a valószínű javaslat a GAR csoport kötvényeinek értékét a kezdeti tőkeerősítés eredményeként növelné, ugyanakkor azonban – a jelenlegi piaci feltételek mellett – a GAR ezt követő vesztesége a nyugdíjjal kapcsolatos járadékbevételek ezzel együtt járó zuhanását idézné elő. (...)
However, it is not at all clear that the GAR policyholders will vote for such a scheme, as it appears that the likely proposal will see the value of the GAR group's policies enhanced as a result of the up-front capital boost but that, on the basis of current market conditions, the subsequent loss of the GAR would cause a concomitant fall in annuity income in retirement ...
Ha az Equitable-nek sikerülne meggyőznie biztosítási kötvénytulajdonosait, hogy szavazzák meg az általa „egyezségnek” hívott valamit, az a Halifaxtól származó 250 millió fontos befektetés ellenére sem erősítené meg jelenősen pénzügyi helyzetét, mivel a Társaságnak jelentős költségei merülnének fel a GAR-ok felvásárlása során.
If Equitable did succeed in persuading its policyholders to vote for what it calls the "compromise", this would not strengthen its financial situation considerably, notwithstanding the £250m kicker from Halifax, as the Society would incur substantial expenditure in buying out the GARs.
Az egyezségi rendszer tekintetében WEIR úr kötvénytulajdonos azt állította (WE6), hogy „ amikor az Equitable Life (az FSA-val együtt) olyan egyezségi rendszert javasolt, amelynek keretében a kötvénytulajdonosok – a kötvényértékekben bekövetkező igen csekély emelkedésért cserében – lemondanának valamennyi kereseti jogukról, az Equitable nagyobb mértékű stabilitást, a jövőre nézve pedig reményt ígért, valamint azt, hogy a Társaság 4 milliárd fontot vissza fog forgatni az értékpapír-befektetésekbe, ha az egyezséget megszavazzák.
Referring to the Compromise Scheme, policyholder Mr. WEIR (WE6) claimed that " when Equitable Life proposed (with the participation of the FSA) a Compromise scheme in which policyholders would give up all their legal rights to sue in return for a very small increase in policy values, Equitable promised greater stability and hope for the future and that the Society would be putting £4 billion back into equity investments if the Compromise was voted through.
A kötvényértékekben bekövetkezett emelkedést azonban nem garantálták – valójában mindössze hetek alatt a 2,5%-os növekedés mintegy varázsütésre 4%-os tőkecsökkentéssé vált!( ...) (...)
But the increases in policy values were not guaranteed – indeed within just a matter of weeks the 2.5% increases had magically turned into 4% fund reductions! ...
Nehéz elhinni, hogy az egyezség kidolgozásakor az Equitable Life vezetése nem tudta, hogy teljesen hamis kilátások alapján mondatják le az embereket a jogaikról – az FSA számára is teljesen nyilvánvaló módon.
It is difficult to believe that at the time the Compromise was devised the management of Equitable Life didn’t already know full well that they were going to get people to sign away their rights based on a totally false prospectus, with the full knowledge of the FSA.
Anélkül, hogy ne ajánlottak volna fel (bármilyen alacsony) pénzügyi »ellentételezést« a kötvénytulajdonosoknak cserébe azért, hogy kereseti jogukról lemondanak – az egyezségi rendszer jogilag érvénytelen lett volna.
Without a financial 'consideration' (however small) being offered to policyholders in return for giving up their rights to take legal action, the Compromise scheme would have been legally invalid.
Az emberek azonban valójában a tőkéjükben bekövetkező csökkentésre és a Társaság beperlésére irányuló joguk megszüntetésére szavaztak (jóllehet ezt nem tudták).
Yet in effect people were voting (although they didn’t know it) for a reduction in their funds and the removal of their right to sue the Society.
Az FSA pedig engedte, hogy ez megtörténjék.”
The FSA allowed this to happen."
BELLORD úr (H2) szintén hangsúlyozta az egyezségi rendszer állítólagos tisztességtelen voltát, mely rendszert „a szabályozók hagyták jóvá, és amelyben számos kötvénytulajdonos elvesztette a jogorvoslathoz való jogát.
Mr. BELLORD (H2) also underlined the alleged unfairness of the Compromise Scheme "approved by the regulators, where many policyholders lost their right to redress.
Charles Thompsonnak (az EL vezérigazgatója) a 2002. februári bírósági tárgyalás idején tudnia kellett, hogy nincs pénzük, ezt azonban elmulasztotta megemlíteni a bíróságnak.
Charles Thompson (EL CEO) must have known at the time of the court hearing in February 2002 that they had not got the money, but he failed to tell the court.
Ezeket az állításokat „helytelenként és rosszindulatúként” tagadták a WE-CONF5-ben, azt állítva, hogy „az egyezségi rendszerrel kapcsolatos dokumentumok teljes részletességgel ismertették az akkori helyzetet.”
These allegations were denied as "wrong and mischievous" in WE-CONF5, claiming that " the Compromise Scheme documents set out the position at that time in full detail."
Egy másik pont, amelyet fel kell tárni, az az, hogy a szabályozók ajánlották ennek az egyezségnek az elfogadását.”
Another point that needs exploring is that the regulators recommended acceptance of this compromise."
WEIR úr azt állította (WE6), hogy „ az FSA az egyezséget ténylegesen úgy ajánlotta, mint a kötvénytulajdonosok számára legjobb lehetőség, de igen körültekintő volt azt illetően, hogy ezt a tanácsot csak 8 nappal az után tegye közzé, hogy a parlamenti ombudsman mentesítette az ellenőrzés alól
Mr. WEIR (WE6) claimed that " the FSA effectively recommended the Compromise as the best option for policyholders but was very careful not to publish this advice until 8 days after it had been granted immunity from scrutiny by the Parliamentary Ombudsman
Az FSA azzal, hogy 2002. december 1-jén az egyedüli egyesült királyságbeli szabályozóvá vált, formálisan is független volt a kormány, és így a parlamenti ombudsman vizsgálatától. !
On becoming the single UK Regulator on 1 December 2002, the FSA was formally independent from government and thus also from PO scrutiny. !
Igencsak érdekes egybeesés, hogy a Legfelsőbb Bíróságnál az egyezségre vonatkozóan lezajlott első tárgyalás (2001. november 26.) idején az FSA minden időpont közül éppen ezt az időpontot válassza arra, hogy szenzációs sajtókiadványt jelentessen meg az ún. »Headdon-féle kísérőlevélre« vonatkozóan, ezzel teljesen elnyomva az egyezségre vonatkozó kikötésekkel kapcsolatos újsághíreket: »klasszikus ünneprontás«.
By a very strange coincidence, on the date of the first Compromise hearing in the High Court (26 November 2001) the FSA chose that particular date of all dates to put out a sensational press release concerning the so-called ‘Headdon side letter’ thereby completely drowning out news coverage of the terms of the Compromise: a 'classic spoiler'.
Ez közvetett bizonyíték arra, hogy az FSA szorosan együttműködött az Equitable Life-fal és valószínűleg a Pénzügyminisztériummal, hogy kikövezze az egyezség elfogadásának útját.”
This is circumstantial evidence that the FSA was working closely with Equitable Life and probably the Treasury to railroad the Compromise through."
A WE7-ben NASSIM úr azt állította, hogy „a fakultatív mulasztások listája jelzi az egyezség előtti és az azutáni szabályozói hibákat is, amelyek közismerten szándékosak voltak és azok is maradnak (...)
In WE7 Mr. NASSIM claimed that " the list of elective omissions denotes regulatory failure before and after the Compromise, which was and remains knowingly deliberate ...
Az egyezségi rendszert a tagok kárára és jogaik megszüntetésével vitték véghez.”
The Compromise Scheme of arrangement was carried through to the detriment of members and with forfeiture of their legal rights."
DEPPE úr a WE81-ban szintén azt állította, hogy „ az Equitable 1999 májusában csalárd módon és félrevezetően tájékoztatott (...)
Mr. DEPPE in WE81 also presented allegations of " fraudulent misrepresentation made by Equitable in May 1999 ...
Az Equitable eltitkolta a GAR-ral kapcsolatos kötelezettséget és a nyereségrészesedéssel összekapcsolt életbiztosítási járadékok eladását javasolta.
Equitable had concealed the GAR liability and recommended the sale of with-profits annuities.
2001 áprilisától kezdve kizárólag az »egyezség« keresztülvitelére összpontosítottak.”
The single and only focus from April 2001 was to sell their 'Compromise'."
Kifejtette továbbá, hogy az Equitable egy biztosítási kötvénytulajdonosokkal folytatott ülésen az ELAS elnökét, Treves urat „ felkérte a néhai Arthur White (az EP-hez intézett petíció benyújtója), hogy jelentse ki, hogy valamennyi csalárd jellegű kérdéssel a bírósági »egyezségre« irányuló kérelem előtt már foglalkoztak.
He further related how at a meeting of Equitable with policyholders the ELAS Chairman Mr. Treves " was asked by the late (EP-Petitioner) Arthur White to state that all matters of a fraudulent nature had been dealt with in advance of the judicial 'Compromise' application.
Treves úr megtagadta egy ilyen jellegű állítás megtételét, White úr pedig felkérte, hogy jegyezze kérését és biztosítsa, hogy a kérelemmel kapcsolatban elnöklő bíró figyelmét felhívják az ilyen csalárd magatartás igen reális valószínűségének meglétére.
Mr. Treves refused to give this undertaking and Mr. White asked him to note his request and ensure the presiding judge at the application was made aware the very real possibility of fraudulent behaviour could exist.
Treves úr nem teljesítette ezt a kifejezett kérést (...), mivel az esetleg késleltethette vagy megakadályozhatta volna az »egyezségre« vonatkozó jóváhagyás megadását.
Mr. Treves did not carry out the express wish ... because it might have delayed or obstructed the granting of approval for the 'Compromise'.
Tehát soha nem hívták fel az elnöklő bíró figyelmét arra, hogy a GAR-ral kapcsolatos kötelezettségeket eltitkolták, a nyereségrészesedéssel összekapcsolt járadékokat pedig gyanútlan biztosítási kötvénytulajdonosok részére értékesítették.”
It was therefore never brought to the attention of the presiding judge that GAR liabilities had been concealed and WP annuities had been sold to unsuspecting policyholders."
Az FSA tagadta azokat az állításokat, melyek szerint a szabályozó tudhatta, hogy az egyezségi rendszer állítólag híján van az azt alátámasztó eszközöknek.
The FSA denied allegations that the regulator would have known that the Compromise Scheme had been allegedly lacking supporting assets.
Az FSA által az egyezségi rendszerrel kapcsolatos közvetítésben végzett szerepre utalva az FSA képviselője, STRACHAN úr (H4) kifejtette, hogy „az Equitable Life 2002. évi egyezségi rendszere társasági törvény alapján és nem a (Pénzügyi szolgáltatásokról és piacokról szóló 2000. évi törvény) VII. része alapján jött létre, a végleges határozatot pedig független bírósági eljárásban hagyták jóvá.
Referring to the FSA's role in brokering the Compromise Scheme, the FSA representative Mr. STRACHAN (H4) explained that "the Equitable Life 2002 Compromise Scheme was carried out under the Companies Act rather than under Part VII (of the Financial Services and Markets Act 2000) and the final decision was sanctioned under an independent Court process.
Ennek ellenére arra ösztönöztük az Equitable-t, hogy a társasági törvényben előírtaknál többet tegyen meg annak biztosítása érdekében, hogy a kötvénytulajdonosok érdekeit a lehető legmegfelelőbben védje, különösen független biztosításmatematikus kinevezésével a javaslatok tisztességességére irányuló vélemény megfogalmazása érdekében.
Nevertheless, we encouraged Equitable to go beyond what was required by the Companies Act to ensure that policyholders' interests were protected as far as possible, particularly through the appointment of an independent actuary to opine on the fairness of the proposals.
Az egyezségi rendszer nyújtotta előnyökből való részesüléshez az Equitable-ből túl korán kilépő kötvénytulajdonosok számára adott megfelelő kompenzáció folyamatát is figyelemmel kísértük. (...)
We also oversaw the process of giving appropriate compensation to policyholders who left Equitable too early to benefit from the Compromise Scheme ...
Azt állapítottuk meg, hogy a mind a GAR, mind pedig a nem GAR kötvénytulajdonosok elé tárt rendszer alapján a kötvényértékekben bekövetkező növekedés szintje tisztességes ajánlat volt a GAR-ral kapcsolatos jogokért és a megtévesztő értékesítésekkel kapcsolatos igényekről való lemondásért cserébe.
We concluded that, on the basis of the scheme that was presented for both GAR and non-GAR policyholders, the level of the increase in policy values was a fair offer for the GAR rights and mis-selling claims given up.
Egyértelmű: voltak ugyan eltérések, de általánosságban ez egy ésszerű egyezségi rendszer volt.”
Clearly, there were variations, but, overall, this was a reasonable compromise scheme."
Thomson vezérigazgató úr is elutasította azokat az állításokat, amelyek szerint a kötvénytulajdonosokat az EL nem tájékoztatta nyíltan arról, hogy az egyezségi rendszer nem eredményezné a nyereségrészesedéssel összekapcsolt alap végleges stabilizációját (WE-CONF16), viszont hogy az értékpapírpiacon bekövetkező bármely zuhanás a kötvényértékek további csökkentését tenné szükségessé (amint az 2002 áprilisában és júliusában történt), és azt állította, hogy „ a nyereségrészesedéssel összekapcsolt életbiztosítási tőkét mindig is vegyes beruházásokba fektették, és az emiatt mindig a piaci mozgások hatásától függött.
Allegations that policyholders were not openly informed by EL that the Compromise scheme would not bring final stabilisation to the with-profits fund (WE-CONF16) but that any stock market fall would require further cuts in policy values (as indeed happened in April and July 2002), were also rejected by CEO Mr. Thomson, who claimed that " the with-profits fund has always been invested in a mix of investments and has consequently always been subject to the impact of market movements.
Soha nem utaltak arra, hogy az egyezségi rendszer megváltoztatná a nyereségrészesedéssel összekapcsolt életbiztosítások fogalmát.
There was never any suggestion that the Compromise Scheme would change the concept of with-profits.
Az igazgatótanács pedig nem volt olyan helyzetben, hogy találgasson a befektetési piacok jövőjéről.”
Further, the Board was not in a position to second-guess the future of investment markets."
Anthony BOSWOOD úr, királyi jogtanácsos a WE76-ban kimondta, hogy véleménye szerint „ a Társaság ügyeinek 2001-es és 2002-es vitelével kapcsolatos különféle ügyekkel és kérdésekkel foglalkozni kellett volna és azokat meg kellett volna válaszolni, mielőtt kizárják annak lehetőségét, hogy a kötvénytulajdonosokat – és a bíróságot is – félrevezették, mivel nem tártak eléjük lényeges anyagokat.”
Mr. Anthony BOSWOOD QC stated in WE76 that, in his opinion, there were " in relation to the conduct of the Society's affairs in 2001 and 2002 various issues and questions which need to be addressed and answered, before excluding the possibility that policyholders, and indeed the court, were misled because relevant material was not put before them."
A helyzet az volt, hogy a rendszerrel kapcsolatos dokumentáció részeként nyújtott pénzügyi információ súlyosan elavult volt akkorra, mikor a rendszer érdemeit elkezdték tárgyalni.
As it was, the financial information provided as part of the scheme documentation was seriously out of date by the time the merits of the scheme came to be debated.
3f) Az arra vonatkozó állítások, hogy az EL vezetősége nem „megfelelő és alkalmas”
3f) Claims of EL management not qualifying as 'fit and proper'
Az információnak az egyezségi rendszer kötvénytulajdonosok elé terjesztésekor való állítólagos visszatartásával összefüggésben 2005-ben az EMAG kéréssel fordult az FSA-hoz, hogy indítson vizsgálatot a pénzügyi szolgáltatásokról és piacokról szóló 2000. évi törvény 168. cikke alapján annak ellenőrzése érdekében, hogy az EL három vezető tisztviselője (az elnök, a vezérigazgató és a megbízott biztosításmatematikus) „alkalmas és megfelelő személy” feladataik elvégzésére.
In the context of the alleged withholding of information when presenting the Compromise Scheme to policyholders, in 2005 EMAG sent a request to the FSA to open an investigation under Section 168 of FSMA 2000, in order to verify if 3 EL top managers (the Chairman, the Chief Executive and the Appointed Actuary) qualified as 'fit and proper persons' to perform their functions.
Ha a rendszerre vonatkozóan benyújtott bizonyítékokra figyelemmel – az FSA vizsgálata arra a következtetésre jutott volna, hogy valóban kulcsfontosságú információkat tartottak vissza, akkor esetleg nem „alkalmas és megfelelő” személyek arra, hogy elvégezzék feladataikat.
If, in the light of evidence presented on the Scheme, the FSA investigation came to the conclusion that they had indeed withheld key information, they might not qualify as 'fit and proper' to perform their function.
Ebben az esetben az FSA visszavonhatta volna az adott személy vonatkozásában adott jóváhagyását, vagy fegyelmi eljárást kezdeményezhetett volna a pénzügyi szolgáltatásokról és piacokról szóló 2000. évi törvény 63. és 66. cikke alapján.
In that case, the FSA could withdraw that person's approval or take disciplinary proceedings under Section 63 and 66 of FSMA 2000.