natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Clinical experience The safety and efficacy of long-term (104 weeks) Sebivo treatment were evaluated in two active- controlled clinical studies that included 1,699 patients with chronic hepatitis B (NV-02B-007 GLOBE and NV-02B-015).
Klinikai tapasztalat A hosszútávú (104 hét) Sebivo- kezelés biztonságosságát és hatásosságát két aktív- kontrollos klinikai vizsgálatban értékelték, amelyekbe 1699, krónikus hepatitis B- ben szenvedő beteget vontak be (NV- 02B- 007 GLOBE és NV- 02B- 015).
NV-02B-007 GLOBE study The NV-02B-007 GLOBE study is a randomised, double-blind, multinational phase III study of telbivudine compared to lamivudine for a treatment period of 104 weeks in 1,367 nucleoside-naïve chronic hepatitis B HBeAg-positive and HBeAg-negative patients.
NV- 02B- 007 GLOBE- vizsgálat Az NV- 02B- 007 GLOBE- vizsgálat egy randomizált, kettős- vak, multinacionális, fázis III. vizsgálat, amelyben a telbivudin - és a lamivudin- kezelést hasonlították össze 104- hetes vizsgálati idő során, 1367 krónikus hepatitis B fertőzésben szenvedő, HBeAg- pozitív, illetve HBeAg- negatív olyan betegnél, akik korábban nem részesültek antinukleozid- kezelésben.
HBeAg-positive patients:
HBeAg- pozitív betegek:
The mean age of patients was 32 years, 74% were male, 82% were Asian, 12% were Caucasian, and 6% had previously received alfa-interferon therapy.
A betegek átlagos életkora 32 év volt, 74% - uk férfi, 82% - uk ázsiai, 12% - uk kaukázusi volt, és 6% - uk kapott már korábban alfa- interferon- kezelést.
HBeAg-negative patients:
HBeAg- negatív betegek:
The mean age of patients was 43 years, 79% were male, 65% were Asian, 23% were Caucasian, and 11% had previously received alfa-interferon therapy.
A betegek átlagos életkora 43 év volt, 79% - uk férfi, 65% - uk ázsiai, 23% - uk kaukázusi volt, és 11% - uk kapott már korábban alfa- interferon- kezelést.
Clinical results at week 52 Clinical and virological efficacy endpoints were evaluated separately in the HBeAg-positive and HBeAg-negative patient populations.
Klinikai eredmények az 52. héten A klinikai és virológiai végpontokat a HBeAg- pozitív és HBeAg- negatív betegmintákban külön értékelték.
The primary endpoint of therapeutic response was a composite serological endpoint requiring suppression of HBV DNA to < 5 log10 copies/ ml in conjunction with either loss of serum HBeAg or ALT normalised.
A terápiás válasz elsődleges végpontja egy összetett szerológiai végpont volt, amely megkívánta a HBV DNS szuppresszióját < 5 log10 kópia/ ml értékre, valamint vagy a szérum HBeAg csökkenését vagy az ALT- szint normalizálódását.
Secondary endpoints included histological response, ALT normalisation, and various measures of antiviral efficacy.
A másodlagos végpontok közé tartozott a szövettani válasz, az ALT- szint rendeződése és az antivirális hatékonyság különböző mutatói.
Regardless of baseline characteristics, the majority of patients taking Sebivo showed histological, virological, biochemical, and serological responses to treatment.
A kiindulási jellemzőktől függetlenül, a Sebivo- kezelésben részesülő betegek többségénél szövettani, virológiai, biokémiai és szerológiai terápiás válasz volt megfigyelhető.
Baseline ALT levels > 2 x ULN and baseline HBV DNA < 9 log10 copies/ ml were associated with higher rates of eAg seroconversion in HBeAg-positive patients.
HbeAg- pozitív betegek esetében az eAg szerokonverzió magasabb arányban fordult elő olyan betegeknél, akiknél a kiindulási ALT > 2- szerese volt a normálérték felső határának, és a HBV DNS kiindulási értéke < 9 log10 kópia/ ml volt.
Patients who achieve HBV DNA levels< 3 log10 copies/ml by week 24 had optimal responses to treatment; conversely patients with HBV DNA levels> 4 log10 copies/ ml at 24 weeks had less favourable outcomes at week 52.
Azoknál a betegeknél volt optimális válasz, akiknél a HBV DNS- szint a 24. hétre < 3 log10 kópia/ ml- re csökkent, ezzel szemben azon betegeknél, akiknél a 24. héten a HBV/ DNS- szint > 4 log10 kópia/ ml volt, az 52. héten kevésbé kedvező hatás volt igazolható.
In HBeAg-positive patients, telbivudine was superior to lamivudine in therapeutic response (75.3% vs 67.0% responders; p = 0.0047).
67, 0%; p = 0, 0047).
In HBeAg-negative patients, telbivudine was non-inferior to lamivudine (75.2% and 77.2% responders; p = 0.6187).
75, 2% vs.
Caucasian ethnicity was associated with lower treatment response to both antiviral agents used in the GLOBE trial; however the Caucasian patient population was very limited (n = 98).
A kaukázusi etnikumhoz tartozó betegek a GLOBE- vizsgálatban használt mindkét vírusellenes szerre kisebb terápiás választ adtak, azonban a kaukázusi betegpopuláció nagyon limitált volt (n = 98).
At week 24, 203 HBeAg-positive and 178 HBeAg-negative subjects achieved non-detectable HBV DNA levels.
A 24. héten 203 HBeAg- pozitív és 178 HBeAg- negatív betegnél nem volt kimutatható HBV DNS.
Of those HBeAg positive subjects, 95% achieved non-detectable HBV DNA, 39% achieved HBeAg seroconversion, 90% achieved ALT normalisation at week 52 and 0.5% exhibited resistance at week 48.
Ezen HBeAg- pozitív betegek közül, az 52. héten a betegek 95% - ánál nem volt kimutatható HBV DNS, 39% - ánál következett be HBeAg szerokonverzió, és 90% - ánál rendeződött az ALT- szint, míg a 48. hétre a betegek 0, 5% - ánál alakult ki rezisztencia.
Similarly of those HBeAg-negative subjects, 96% achieved non-detectable HBV DNA, 79% achieved ALT normalisation at week 52 and 0% exhibited resistance at week 48.
Hasonlóképpen, ezen HBeAg- negatív betegek közül, az 52. héten a betegek 96% - ánál nem volt kimutatható HBV DNS, 79% - ánál rendeződött az ALT- szint, és a 48. hétre a betegek 0% - ánál alakult ki rezisztencia.
Selected virological, biochemical and serological outcome measures are shown in Table 5 and histological response in Table 6.
9 Az 5. táblázatban láthatóak egyes virológiai, biokémiai és szerológiai végpontok értékei, míg a 6. táblázat a szövettani válaszra vonatkozó adatokat tartalmazza.
9 Table 5
5. táblázat Virológiai, biokémiai és szerológiai végpontok az 52. héten (NV- 02B- 007 GLOBE- vizsgálat)
Virological, biochemical and serological endpoints at week 52 (NV-02B-007 GLOBE study)
HBeAg- pozitív (n = 921)
HBeAg-positive (n = 921) HBeAg-negative (n = 446)
HBeAg- negatív (n = 446)
Telbivudine 600 mg (n = 222)
Lamivudin Telbivudin 100 mg 600 mg (n = 463) (n = 222)
Mean HBV DNA reduction from baseline (log10 copies/ ml) ± SEM1,2,3
A HBV DNS átlagos csökkenése a vizsgálat megkezdéséhez képest (log10 kópia/ ml) ± SEM1, 2, 3
-6.45 (0.11) *
- 6, 45 (0, 11) *
-5.54 (0.11)
- 5, 54 (0, 11)
-5.23 (0.13) *
- 5, 23 (0, 13) *
% Patients HBV DNA negative by PCR
A HBV DNS negatív betegek% - a (PCR módszerrel)
ALT normalisation4 HBeAg seroconversion4
Az ALT normalizálódása4 4
HBeAg loss5 1
Az átlag szórása 2.
23%
23% 26%
Standard error of mean 2 Roche COBAS Amplicor® PCR Assay (lower limit of quantification ≤ 300 copies/ ml).
Roche COBAS Amplicor® PCR Assay (a mérhetőség alsó határa ≤ 300 kópia/ ml).
3 HBeAg-positive n = 443 and 444, HBeAg-negative n = 219 and 219, for both telbivudine and lamivudine groups, respectively.
3 HBeAg- pozitív n = 443 és 444, HBeAg- negatív n = 219 és 219, a telbivudin, illetve lamivudin csoportban egyaránt.
The difference in populations is due to patient discontinuation from the study and missing HBV DNA assessment at week 52.
A betegminták különbözősége a vizsgálatból történő betegkivonásból, és az 52. héten hiányzó HBV DNS értékelésből adódik.
4 HBeAg-positive n = 440 and 446, HBeAg-negative n = 203 and 207, for telbivudine and lamivudine groups, respectively.
4 HBeAg- pozitív n = 440 és 446, HBeAg- negatív n = 203 és 207, a telbivudin, illetve a lamivudin csoportokban.
ALT normalisation assessed only in patients with ALT > ULN at baseline.
Az ALT normalizálódását csak azoknál a betegeknél értékelték, akiknél a vizsgálat megkezdésekor az ALT- szint meghaladta a normálérték felső határát.
HBeAg seroconversion and loss assessed only in patients with detectable HBeAg at baseline. *p < 0.0001
A HBeAg szerokonverziót, és a HBeAg eltűnését csak azokban a betegekben vizsgálták, akiknél a vizsgálat megkezdésekor kimutatható HBeAg szinteket mértek. * p < 0, 0001
Table 6
10 6 táblázat Szövettani javulás és az Ishak- féle fibrózis- pontszám változása az 52. hétre (NV- 02B- 007 GLOBE- vizsgálat)
Histological improvement and change in Ishak Fibrosis Score at week 52 (NV-02B- 007 GLOBE study)
HBeAg- pozitív (n = 921)
HBeAg-positive (n = 921) HBeAg-negative (n = 446) Telbivudine Lamivudine Telbivudine Lamivudine 600 mg 100 mg 600 mg 100 mg (n = 384)1 (n = 386)1 (n = 199)1 (n = 207)1
HBeAg- negatív (n = 446)
Histological response2
Lamivudin 100 mg (n = 386) 1
Improvement No improvement
Telbivudin 600 mg (n = 199) 1
Ishak Fibrosis Score3
Javulás Változatlan Romlás Nem történt biopszia az 52. héten 1
Patients with ≥ one dose of study drug with evaluable baseline liver biopsies and baseline Knodell Histological Activity Index (HAI) score > 3.
Olyan betegek, akik a vizsgálati gyógyszerből legalább egy adagot kaptak, a vizsgálat megkezdésekor volt értékelhető májbiopsziás leletük, és a Knodell Histological Activity Index (HAI – szövettani aktivitási index) pontszám > 3 volt.
2 Histological response defined as a ≥ 2 point decrease in Knodell Necroinflammatory Score from baseline with no worsening of the Knodell Fibrosis Score.
2 A szövettani válasz meghatározása: a Knodell Necroinflammatory (nekro- inflammatorikus) score ≥ 2 pontos csökkenése a vizsgálat megkezdésekor észlelthez viszonyítva, a Knodell- féle fibrózis score romlása nélkül.
3 For Ishak Fibrosis Score, improvement measured as ≥ 1 point reduction in Ishak Fibrosis Score from baseline to week 52. *p = 0.0024
3 Az Ishak- féle fibrózis score terén javulásnak minősült az Ishak- féle fibrózis score- nak a vizsgálat megkezdése és az 52. hét között észlelt, legalább 1 pontos csökkenése. * p = 0, 0024
10 Clinical results at week 104 Overall, clinical results at week 104 in telbivudine-treated patients were consistent with those at week 52, demonstrating durability of efficacy responses for telbivudine-treated patients with continued treatment.
Klinikai eredmények a 104. héten Összességében a telbivudinnal kezelt betegeknél a 104. héten észlelt klinikai eredmények azonosak az 52. héten tapasztaltakkal, ami a telbivudinnal folyamatosan kezelt betegeknél a hatékonysági válaszok állandóságát igazolják.
Among HBeAg-positive patients, therapeutic response (63% vs 48%; p < 0.0001) and key secondary endpoints (mean log10 HBV DNA reduction: -5.74 vs -4.42; p < 0.0001, PCR negativity:
56%, ill.
56% vs 39%; p < 0.0001 and ALT normalisation of 70% vs 62%) demonstrated a widening difference at week 104 between telbivudine and lamivudine, respectively.
62% - os normalizálódása) a 104. héten a különbség növekedését igazolták a telbivudin és a lamivudin között.
A trend towards higher rates of HBeAg loss (35% vs 29%) and seroconversion (30% vs 25%) was also observed for telbivudine.
25%) magasabb rátájára irányuló tendenciát is megfigyelték.
Moreover, in the subgroup of patients with baseline ALT levels ≥ 2x ULN (320), a significantly higher proportion of telbivudine patients than lamivudine patients achieved HBeAg seroconversions at week 104 (36% vs 28%, respectively).
Ezenkívül, a betegeknek abban az alcsoportjában, ahol a kiindulási ALT- szint a normálérték felső határának legalább 2- szerese (320), a 104. hétre a telbivudinnal kezelt betegek lényegesen magasabb hányada (36%) ért el HBbeAg szerokonverziót, mint a lamivudinnal kezelt betegeké (28%).
Among HBeAg-negative patients, differences in therapeutic response (78% vs 66%) and key secondary endpoints (mean log10 HBV DNA reduction: -5.00 vs -4.17, and PCR negativity:
82%, ill.
82% vs 57%; p < 0.0001) were higher for telbivudine up to week 104.
57%; p < 0, 0001) mutatkozó különbségek a telbivudin esetén legfeljebb a 104. hétig magasabbak maradtak.
Predictability at week 24 At week 24, 203 HBeAg-positive (44%) and 177 HBeAg-negative (80%) telbivudine-treated subjects achieved non-detectable HBV DNA levels.
Előrejelezhetőség a 24. héten A 24. héten 203 HBeAg- pozitív (44%) és 177 HBeAg- negatív (80%) telbivudin- kezelt beteg ért el nem kimutatható HBV DNS- szintet.
For both HBeAg positive and negative patients, week 24 HBV DNA results were a predictor of long- term favourable outcomes.
Mind a HBeAg- pozitív, mind a - negatív betegeknél a 24. hét HBV DNS eredményei előre jelezték a hosszútávú kedvező kimenetelt.
Telbivudine-treated patients who achieved PCR negativity by week 24 had the highest rates of PCR negativity and HBeAg seroconversion (in HBeAg-positive patients), and the lowest overall rates of virological breakthrough at week 104.
Azoknál a telbivudin- kezelt betegeknél, akik PCR negativitást értek el a 24. hétre, volt a legmagasabb a PCR negativitás és a HBeAg- szerokonverzió aránya (a
Outcome results at week 104, based on level of HBV DNA at week 24, for either HBeAg-positive or HBeAg-negative patients are presented in Table 7.
A 104. hét 24. heti HBV DNS- szinteken alapuló végeredményeit a HBeAg- pozitív és a HbeAg- negatív betegeknél a 7. táblázat mutatja.
Table 7
7. táblázat A legfontosabb hatékonysági végpontok a 104. héten, a 24. heti HBV DNS- szintek alapján, a telbivudinnal kezelt betegeknél (NV- 02B- 007 GLOBE)
Key efficacy endpoints at week 104 by serum HBV DNA levels at week 24, telbivudine patients (NV-02B-007 GLOBE)
A legfontosabb hatékonysági végpontok eredményei a 104. héten, a 24. heti eredmények alapján HBV DNS a
HBV DNA at week 24
24. héten HBeAg- pozitív
Outcome for key efficacy end points at 104 weeks based on week 24 results Therapeutic PCR-negative HBeAg ALT Virological response HBV DNA seroconversion normalisation breakthrough* n/ N (%) n/ N (%) n/ N (%) n/ N (%) n/ N (%)
HBV DNS szerokonverzió normalizálódás n/ N (%) n/ N (%) n/ N (%)
HBeAg-positive < 300 copies/ ml 300 copies/ ml to < 3 log10 copies/ ml
< 300 kópia/ ml 300 kópia/ ml – < 3 log10 kópia/ ml
≥ 3 log10 copies/ ml
≥ 3 log10 kópia/ ml
HBeAg-negative
HBeAg- negatív
< 300 copies/ ml 300 copies/ ml to < 3 log10 copies/ ml
< 300 kópia/ ml 300 kópia/ ml – < 3 log10 kópia/ ml
≥ 3 log10 copies/ ml N/ A = not applicable
≥ 3 log10 kópia/ ml N/ A = nem értelmezhető
* Virological breakthrough: “ 1 log above nadir” definition assessed at week 104
* Virológiai áttörés: az „ 1 log a minimális érték felett ” definíciót a 104. héten értékelték
11 Study NV-02B-015 The efficacy and safety results of the 007 GLOBE study were confirmed in study NV-02B-015.
NV- 02B- 015- vizsgálat A 007 GLOBE- vizsgálat hatékonysági és biztonságossági eredményeit a NV- 02B- 015- vizsgálat megerősítette.
This study is a phase III, randomised, double-blind study of telbivudine 600 mg once daily compared to lamivudine 100 mg once daily for a treatment period of 104 weeks in 332 nucleoside-naïve chronic hepatitis B HBeAg-positive and HBeAg-negative Chinese patients.
Ez a fázis- III, randomizált, kettős- vak vizsgálat, ami napi egyszeri 600 mg telbivudint napi egyszeri 100 mg lamivudinnal hasonlított össze egy 104- hetes kezelési időszak alatt, 332 nukleozid- naiv, krónikus hepatitis B HBeAg- pozitív és HBeAg- negatív kínai betegeknél.
Durability of HBeAg-seroconversion Durability of HBeAg-seroconversion was assessed from pooled data from studies NV-02B-007 and NV-02B-015.
A HBeAg- szerokonverzió tartóssága A HBeAg- szerokonverzió tartósságát az NV- 02B- 007 és NV- 02B- 015 vizsgálatok összesített adatai alapján értékelték.
The Kaplan-Meier estimates of the proportion of patients who maintained HBeAg seroconversion for at least 52 weeks following treatment discontinuation were 86.2% for telbivudine and 92.8% for lamivudine.
A kezelés befejezése után a HBeAg- szerokonverziót legalább 52 hétig megőrző betegek Kaplan– Meier- féle becsült aránya 86, 2% volt a telbivudin és 92, 8% volt a lamivudin esetén.
Patients included in this analysis had completed ≥ 52 weeks of study drug treatment and exhibited HBeAg loss for ≥ 24 weeks, with HBV DNA < 5 log10 copies/ ml at the last visit, or, if they were HBeAg-negative at entry, completed ≥ 52 weeks of study drug treatment AND had HBsAg loss documented on ≥ 2 consecutive study visits.
Az ebbe az elemzésbe bevont betegek ≥ 52 héten át kapták a vizsgált gyógyszeres kezelést, és ≥ 24 hétig HbeAg- eltűnést észleltek náluk, az utolsó kontrollvizsgálat időpontjában mért HBV DNS < 5 log10 kópia/ ml mellett, vagy amennyiben a vizsgálatba történő belépéskor HBeAg- negatívak voltak, ≥ 52 héten át kapták a vizsgált gyógyszeres kezelést, ÉS dokumentáltan ≥ 2 egymást követő kontrollvizsgálat alkalmával HbeAg- eltűnést észleltek náluk.
Clinical resistance Analysis of patients with virological rebound (confirmed increase of ≥ 1 log10 copies/ ml HBV DNA from nadir) in the pivotal study (NV-02B-007) at week 48 indicated that, among HBeAg-positive and HBeAg-negative patients, 5% (23/ 458) and 2% (5/ 222), of telbivudine recipients, respectively, had virological rebound with detectable HBV resistance mutations.
Klinikai rezisztencia A pivotal vizsgálatban (NV- 02B- 007) a 48. héten virológiai reboundot (igazolt ≥ 1 log10 kópia/ ml HBV DNS- növekedés a legkedvezőbb értékhez viszonyítva) mutató betegek elemzése szerint a telbivudint kapó betegek közül a HBeAg- pozitív betegek 5% - ában (23/ 458), és a HBeAg- negatív betegek 2% - ában (5/ 222) jelentkezett kimutatható HBV rezisztencia mutációval járó virológiai rebound.
The cumulative rates of genotypically confirmed telbivudine resistance by week 104 were 25.1% (115/ 458) for HBeAg-positive patients and 10.8% (24/ 222) for HBeAg-negative patients.
A 104. héten a genotípusosan igazolt telbivudin- rezisztencia kumulatív aránya 25, 1% (115/ 458) volt a HBeAg- pozitív és 10, 8% (24/ 222) volt a HBeAg- negatív betegek esetén.
Genotypic analysis of 203 evaluable sample pairs with HBV DNA ≥ 1,000 copies/ ml at week 104 demonstrated that the primary mutation associated with telbivudine resistance was rtM204I, often associated with mutations rtL180M and rtL80I/ V and infrequently with rtV27A, rtL82M, rtV173L, rtT184I and rtA200V.
A 104. héten 203, HBV DNS ≥ 1000 kópia/ ml- szintű értékelhető mintapár genotípus analízise igazolta, hogy a telbivudin- rezisztenciával járó primer mutáció az rtM204I volt, ami gyakran rtL180M és rtL80I/ V mutációkkal, és ritkán rtV27A, rtL82M, rtV173L, rtT184I és rtA200V mutációkkal 12 társult.
Baseline factors associated with development of genotypic drug resistance included: lamivudine treatment, higher baseline HBV DNA, lower baseline serum ALT, and increased body weight/ BMI.
A genotípusos gyógyszerrezisztencia kialakulásával járó kiindulási tényezők közé tartoznak a lamivudin- kezelés, a magasabb HBV DNS kiindulásiszint, az alacsonyabb kiindulási szérum- ALT- szint, valamint a magasabb testtömeg/ BMI.
On-treatment response parameters at week 24 that predicted emergence of drug resistant virus by week 104 were HBV DNA > 300 copies/ ml and elevation of serum ALT.
Az a terápiára adott válaszparaméter, ami a 24. héten előre jelezte a gyógyszerrezisztens vírus felbukkanását a 104. hétre, a HBV DNS > 300 kópia/ ml és a szérum- ALT- szint emelkedése volt.
When considering patients with viral breakthrough by 104 weeks, the rate of resistance was lower in patients with HBV DNA < 300 copies/ ml at week 24 than in patients with HBV DNA ≥ 300 copies/ ml at week 24.
A 104. hétre virológiai áttörést mutató betegek vizsgálatakor a rezisztencia- arány alacsonyabb volt a 24. héten a HBV DNS < 300 kópia/ ml- szintű betegeknél, mint a 24. héten a HBV DNS ≥ 300 kópia/ ml- szintű betegeknél.
In HBeAg positive patients with HBV DNA < 300 copies/ ml at week 24, resistance was 1% (3/ 203) at 48 weeks and 9% (18/ 203) at week 104, whilst in patients with HBV DNA ≥ 300 copies/ ml resistance was 8% (20/ 247) at 48 weeks and 39% (97/ 247) at week 104.
Amíg azoknál a HBeAg- pozitív betegeknél, akiknél a 24. hétre a HBV DNS < 300 kópia/ ml volt, a rezisztencia a 48. héten 1% - os (3/ 203) és a 104. héten 9% - os volt (18/ 203), addig a HBV DNS ≥ 300 kópia/ ml- szintű betegeknél a rezisztencia a 48. héten 8% - os (20/ 247) és a 104. héten 39% - os volt (97/ 247).
In HBeAg- negative patients with HBV DNA < 300 copies/ ml at week 24, resistance was 0% (0/ 177) at 48 weeks and 5% (9/ 177) at week 104, whilst in patients with HBV DNA ≥ 300 copies/ ml resistance was 11% (5/ 44) at 48 weeks and 34% (15/ 44) at week 104.
Amíg azoknál a HBeAg- negatív betegeknél, akiknél a 24. hétre a HBV DNS < 300 kópia/ ml volt, a rezisztencia a 48. héten 0% - os (0/ 177) és a 104. héten 5% - os volt (9/ 177), addig a HBV DNS ≥ 300 kópia/ ml- szintű betegeknél a rezisztencia a 48. héten 11% - os (5/ 44) és a 104. héten 34% - os volt (15/ 44).
Cross-resistance Cross-resistance has been observed among HBV nucleoside analogues (see section 4.4).
Kereszt- rezisztencia Megfigyeltek kereszt- rezisztenciát a HBV nukleozid analógok között (lásd 4. 4 pont).
In cell-based assays, lamivudine-resistant HBV strains containing either the rtM204I mutation or the rtL180M/ rtM204V double mutation had ≥ 1,000-fold reduced susceptibility to telbivudine.
Sejt- alapú vizsgálatokban megfigyelték, hogy azon lamivudin- rezisztens HBV törzsek, amelyek vagy az rtM204I mutációt vagy az rtL180M/ rtM204V kettős mutációt hordozzák, ≥ 1000- szeresen csökkent érzékenységet mutattak a telbivudinra.
HBV encoding the adefovir resistance-associated substitutions rtN236T or rtA181V had 0.5- and 3.7-fold change in susceptibility to telbivudine in cell culture, respectively (see section 4.4).
Az adefovir rezisztenciához társuló rtN236T vagy rtA181V szubsztitúciót hordozó HBV törzseknél sejttenyészetekben sorrendben 0, 5- szeresére és 3, 7- szeresére változott a telbivudin- érzékenység (lásd 4. 4 pont).
The single- and multiple-dose pharmacokinetics of telbivudine were evaluated in healthy subjects and in patients with chronic hepatitis B.
A telbivudin egyszeri és ismételt adagolás melletti farmakokinetikáját egészséges személyekben és krónikus hepatitis B fertőzésben szenvedő betegek esetében tanulmányozták.
The pharmacokinetics of telbivudine were not evaluated with the recommended dose of 600 mg in patients with chronic hepatitis B.
A telbivudin farmakokinetikáját nem értékelték az ajánlott 600 mg dózist kapó, krónikus hepatitis B- ben szenvedő betegeknél.
However telbivudine pharmacokinetics are similar between both populations.
Mindamellett a telbivudin farmakokinetikája mindkét mintában hasonló volt.
12 Absorption Following oral administration of a 600 mg single dose of telbivudine to healthy subjects (n = 42), the peak plasma concentration (Cmax) of telbivudine was 3.2 ± 1.1 μ g/ ml (mean ± SD) and occurred at median 3.0 hours post dose.
Felszívódás A telbivudin egyetlen 600 mg- os adagjának orális bevitelét követően egészséges egyénekben (n = 42), a telbivudin plazma csúcskoncentrációja (Cmax) 3, 2 ± 1, 1 μg/ ml (átlag ± SD) volt, mely a beadás után mediánértékben 3, 0 órával alakult ki.
The telbivudine area under the plasma concentration-time curve (AUC0-∞) was 28.0 ± 8.5 μ g h/ ml (mean ± SD).
A telbivudin plazmakoncentráció- idő görbe alatti területe (AUC0- ∞) 28, 0 ± 8, 5 μg óra/ ml (átlag ± SD) volt.
Effect of food on oral absorption Telbivudine absorption and exposure were unaffected when a single 600 mg dose was administered with food.
Az étkezés hatása az orális bevitelt követő felszívódásra A telbivudin felszívódását nem befolyásolta, ha az egyszeri 600 mg- os adagot étellel együtt adták be.
Distribution In vitro binding of telbivudine to human plasma proteins is low (3.3%).
Megoszlás In vitro a telbivudin kismértékben kötődik a humán plazmafehérjékhez (3, 3%).
Biotransformation No metabolites of telbivudine were detected following administration of 14C-telbivudine in humans.
Biotranszformáció 14 C- telbivudin adagolását követően emberben nem mutatták ki a telbivudin metabolitjait.
Elimination After reaching peak concentration, plasma disposition of telbivudine declined in an bi-exponential manner with a terminal elimination half-life (t1/ 2) of 41.8 ± 11.8 hours.
Elimináció A csúcskoncentráció elérése után a telbivudin plazma diszpozíciója bi- exponenciális módon, 41, 8 ± 11, 8 óra terminális felezési idővel (t1/ 2) csökkent.