natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Moderate to severe thrombocytopenia, leucopenia, erythrocytopenia, agranulocytopenia, agranulocytosis, haemolytic anemia and pancyto-penia may occur.
Közepes- súlyos thrombocytopenia, leukopenia, erythrocytopenia, agranulocytopenia, agranulocytosis, haemolyticus anaemia és pancytopenia alakulhat ki.
These are in general reversible upon discontinuation of medication.
Ezek a gyógyszer adásának beszüntetése után általában reverzíbiliseknek bizonyulnak.
Gastro-intestinal complaints are very rare and seldom lead to discontinuation of therapy.
Emésztőrendszeri panaszok nagyon ritkán jelentkeznek, és csak ritkán vezetnek a kezelés abbahagyásához.
Elevation of liver enzymes may occur.
Fokozódhat a májenzimek aktivitása.
In very rare cases, impairment of liver function (e. g. with cholestasis and jaundice) may develop, as well as hepatitis which may progress to liver failure.
Nagyon ritkán májkárosodás következhet be (pl. epepangás és sárgaság kíséretében), továbbá májelégtelenséggé fajuló hepatitis is kialakulhat.
In the 3.5 year PROactive study, 44/ 870 (5.1%) of pioglitazone-treated female patients experienced fractures compared to 23/ 905 (2.5%) of female patients treated with comparator.
9 A 3, 5 éves időtartamú PROactive vizsgálatban a 870 pioglitazonnal kezelt nőbeteg közül 44 (5, 1%), míg a 905 komparatorral kezelt nőbeteg közül 23 (2, 5%) szenvedett törést.
Patients have taken pioglitazone at higher than the recommended highest dose of 45 mg daily.
Egyes esetekben a betegek a 45 mg/ nap ajánlott legmagasabb dózisnál többet vettek be.
The maximum reported dose of 120 mg/ day for four days, then 180 mg/ day for seven days was not associated with any symptoms.
A legnagyobb jelentett adag 120 mg/ nap volt 4 napon át, majd 180 mg/ nap 7 napon át, amelynek kapcsán nem jelentkezett semmilyen tünet sem.
After ingestion of an overdosage of glimepiride, hypoglycaemia may occur, lasting from 12 to 72 hours, and may recur after initial recovery.
A glimepirid túladagolása után 12- 72 órán keresztül fennálló hypoglykaemia alakulhat ki, amely a kezdeti javulás után kiújulhat.
Nausea, vomiting and epigastric pain may occur.
Émelygés- hányás, epigastriális fájdalom léphet fel.
9 Treatment of overdosage of Tandemact primarily consists of preventing absorption of glimepiride by inducing vomiting and then drinking water or lemonade with activated charcoal (adsorbent) and sodium-sulphate (laxative).
Ezt követően vízzel vagy limonádéval aktív szenet (adszorbenst) és nátrium- szulfátot (hashajtót) kell itatni a beteggel.
If large quantities have been ingested, gastric lavage is indicated, followed by activated charcoal and sodium-sulphate.
Nagy mennyiségű gyógyszer bevétele után gyomormosás javallt, ez után úgyszintén aktív szenet és nátrium- szulfátot kell adni.
In case of (severe) overdosage hospitalization in an intensive care department is indicated.
Súlyos túladagolás után indokolt a hospitalizáció és az intenzív osztályon történő ellátás.
Start the administration of glucose as soon as possible, if necessary by a bolus intravenous injection of 50 ml of a 50% solution, followed by an infusion of a 10% solution with strict monitoring of blood glucose.
A lehető leghamarabb el kell kezdeni a glükóz adását, szükség esetén intravénás bolusban kell 50 ml 50% - os oldatot adni, majd 10% - os glükóz infúziót bekötni, és gondosan monitorozni a vércukorszintet.
In particular when treating hypoglycaemia due to accidental intake of Tandemact in infants and young children, the dose of glucose given must be carefully controlled to avoid the possibility of producing dangerous hyperglycaemia.
A Tandemact véletlen túladagolása következtében kialakult hypoglykaemia kezelésekor különösen a csecsemőknél és kisgyermekeknél kell gondosan ellenőrizni a beadott glükóz adagját a veszedelmes hyperglykaemia előidézésének lehetősége miatt.
Combinations of oral blood glucose lowering drugs; ATC code:
Farmakoterápiás csoport: oralis antidiabetikumok kombinációi; ATC kód:
Tandemact combines two antihyperglycaemic agents with complementary mechanisms of action to improve glycaemic control in patients with type 2 diabetes: pioglitazone, a member of the thiazolidinedione class and glimepiride, a member of the sulphonylurea class.
A Tandemact két, egymást kiegészítő hatásmechanizmusú antihyperglykaemiás szer kombinációja, a 2- es típusú cukorbetegségben szenvedő betegek vércukorszint beállításának a javítására: pioglitazon, amely a tiazolidin- dionok, és glimepirid, amely a szulfonilureák osztályába tartozik.
Thiazolidinediones act primarily by reducing insulin resistance and sulphonylureas primarily by inducing insulin release from pancreatic beta cells.
A tiazolidin - dionok elsősorban az inzulinrezisztencia csökkentésével fejtik ki a hatásukat, míg a szulfonilureák mindenekelőtt a hasnyálmirigy bétasejtjeinek inzulin- elválasztását serkentik.
Treatment with pioglitazone has been shown to reduce hepatic glucose output and to increase peripheral glucose disposal in the case of insulin resistance.
A pioglitazon- kezelés csökkenti a máj glükóztermelését és inzulinrezisztencia esetén fokozza a perifériás glükózhasznosítás mértékét.
Fasting and postprandial glycaemic control is improved in patients with type 2 diabetes mellitus.
A 2- es típusú diabetes mellitusban szenvedő betegek éhomi és posztprandiális vércukorszint beállítása javul.
The improved glycaemic control is associated with a reduction in both fasting and postprandial plasma insulin concentrations.
A jobb vércukorszint- beállítás révén csökkennek az éhomi és a posztprandiális plazma inzulinkoncentrációk.
Kaplan-Meier analysis showed shorter time to treatment failure in patients treated with gliclazide, compared with pioglitazone.
A Kaplan- Meier analízis szerint a
At two years, glycaemic control (defined as HbA1c < 8.0%) was sustained in 69% of patients treated with pioglitazone, compared with 50% of patients on gliclazide.
Két év után a vércukorszint- beállítás (HbA1c < 8, 0%) a pioglitazonnal kezelt betegek 69% - ánál, a gliklaziddal kezeltek 50% - ánál egyensúlyban volt.
In a two-year study of combination therapy comparing pioglitazone with gliclazide when added to metformin, glycaemic control measured as mean change from baseline in HbA1c was similar between treatment groups after one year.
Egy év után a szénhidrát- anyagcsere állapota, amelyet a HbA1c kiindulási értéktől való átlagos eltérésével mértek, hasonló volt mindkét kezelési csoportban.
In a placebo controlled trial, patients with inadequate glycaemic control despite a three month insulin optimisation period were randomised to pioglitazone or placebo for 12 months.
Egy placebo- kontrollos vizsgálatban három hónapos optimalizált inzulinkezelés után sem megfelelően beállított vércukorszintű betegeket randomizáltak 12 hónapos pioglitazon - vagy placebo- kezelésre.
Patients receiving pioglitazone had a mean reduction in HbA1c of 0.45% compared with those continuing on insulin alone, and a reduction of insulin dose in the pioglitazone treated group.
A pioglitazonnal kezelt betegek HbA1c- szintje átlagosan 0, 45% - kal csökkent a továbbra is inzulin monoterápiában részesülőkéhez képest, továbbá az inzulin adagja is csökkent a pioglitazonnal kezelt csoportban.
In one year clinical trials, pioglitazone consistently gave a statistically significant reduction in the albumin/ creatinine ratio compared to baseline.
Egyéves időtartamú klinikai vizsgálatokban a pioglitazon rendre statisztikailag jelentős mértékben csökkentette az albumin/ kreatinin arányt a kiindulási értékhez képest.
10 The effect of pioglitazone (45 mg monotherapy vs. placebo) was studied in a small 18-week trial in type 2 diabetics.
A pioglitazon (45 mg monoterápia versus placebo) hatását 2- es típusú diabetesben egy kisméretű, 18- hetes vizsgálatban tanulmányozták.
In most clinical trials, reduced total plasma triglycerides and free fatty acids, and increased HDL- cholesterol levels were observed as compared to placebo, with small, but not clinically significant increases in LDL-cholesterol levels.
A klinikai vizsgálatok többségében a placebóhoz képest csökkent plazma össztriglicerid - és szabad zsírsav- koncentrációkat, valamint a HDL- koleszterinszintek emelkedését figyelték meg, míg az LDL- koleszterinszintek csekély, azonban klinikai szempontból nem jelentős mértékben emelkedtek.
In clinical trials of up to two years duration, pioglitazone reduced total plasma triglycerides and free fatty acids, and increased HDL cholesterol levels, compared with placebo, metformin or gliclazide.
Maximum két évig tartó klinikai vizsgálatokban a pioglitazon a placebo -, metformin - vagy gliklazid - kezeléshez képest csökkentette a teljes plazma triglicerid - és szabad zsírsavszintet, és növelte a HDL - koleszterint.
Pioglitazone did not cause statistically significant increases in LDL cholesterol levels compared with placebo, whilst reductions were observed with metformin and gliclazide.
Placebóval összehasonlítva a pioglitazon nem növelte statisztikailag szignifikáns mértékben az LDL- koleszterinszinteket, míg metformin - és gliklazid- kezelés esetében csökkenést tapasztaltak.
In a 20-week study, as well as reducing fasting triglycerides, pioglitazone reduced post prandial hypertriglyceridaemia through an effect on both absorbed and hepatically synthesised triglycerides.
Egy 20 hetes vizsgálatban - a trigliceridek felszívódásának és májban történő szintézisének csökkentése révén – az éhomi trigliceridek csökkentése mellett a pioglitazon csökkentette a posztprandiális hypertriglyceridaemiát is.
These effects were independent of pioglitazone’ s effects on glycaemia and were statistically significant different to glibenclamide.
Ezek a hatások függetlenek voltak a pioglitazon szénhidrát- anyagcserére gyakorolt hatásaitól, és statisztikailag szignifikáns mértékben eltértek a glibenklamid hatásától.
In PROactive, a cardiovascular outcome study, 5238 patients with type 2 diabetes mellitus and pre- existing major macrovascular disease were randomised to pioglitazone or placebo in addition to existing antidiabetic and cardiovascular therapy, for up to 3.5 years.
A kardiovaszkuláris végpontú PROactive vizsgálatban 5328, 2- es típusú diabetes mellitusban és régebb óta fennálló, jelentős nagyérbetegségben szenvedő beteget randomizáltak a folyamatban lévő antidiabetikus és kardiovaszkuláris terápia kiegészítéseként legfeljebb 3, 5 éven keresztül pioglitazonnal vagy placebóval végzett kezelésre.
The study population had an average age of 62 years; the average duration of diabetes was 9.5 years.
A vizsgálati populáció átlagéletkora 62 év, a diabétesz fennállásának időtartama átlagosan 9, 5 év volt.
Approximately one third of patients were receiving insulin in combination with metformin and/ or a sulphonylurea.
A betegek kb. harmadát inzulin és metformin és/ vagy szulfonilurea kombinációjával kezelték.
To be eligible patients had to have had one or more of the following: myocardial infarction, stroke, percutaneous cardiac intervention or coronary artery bypass graft, acute coronary syndrome, coronary artery disease, or peripheral arterial obstructive disease.
A vizsgálatban azok a betegek vehettek részt, akiknél a következők közül legalább egy fennállt: szívinfarktus, stroke, perkután kardiális intervenció vagy koszorúér- bypass graft, akut koszorúér- szindróma, koszorúér- betegség, perifériás érszűkület.
Almost half of the patients had a previous myocardial infarction and approximately 20% had had a stroke.
20% - uk szenvedett el stroke- ot.
Almost all subjects (95%) were receiving cardiovascular medications (beta blockers, ACE inhibitors, angiotensin II antagonists, calcium channel blockers, nitrates, diuretics, aspirin, statins, fibrates).
Szinte az összes alany (95%) szedett kardiovaszkuláris gyógyszereket (béta- blokkolókat, ACE- gátlókat, angiotenzin II antagonistákat, kalcium- antagonistákat, diuretikumokat, aszpirint, sztatinokat, fibrátokat).
Although the study failed regarding its primary endpoint, which was a composite of all-cause mortality, non-fatal myocardial infarction, stroke, acute coronary syndrome, major leg amputation, coronary revascularisation and leg revascularisation, the results suggest that there are no long-term cardiovascular concerns regarding use of pioglitazone.
Bár a vizsgálat az elsődleges kompozit- végpontját (bármely okból eredő halálozás, nem halálos szívinfarktus, stroke, akut koszorúér- szindróma, alsó végtagi major amputáció, koszorúér - revaszkularizáció és alsó végtagi revaszkularizáció) tekintve kudarcot vallott, az eredmények amellett szólnak, hogy a pioglitazon alkalmazása esetén nem várhatók hosszú távon szív - és érrendszeri szövődmények.
Glimepiride
11 Glimepirid
Glimepiride acts mainly by stimulating insulin release from pancreatic beta cells.
A glimepirid elsősorban a hasnyálmirigy bétasejtjek inzulin- elválasztásának serkentésével fejti ki hatását.
As with other sulphonylureas this effect is based on an increase of responsiveness of the pancreatic beta cells to the physiological glucose stimulus.
A többi szulfonlinureához hasonlóan ez a hatása a hasnyálmirigy bétasejtek élettani glükózingerre adott reakcióképességének fokozásán alapul.
Insulin release:
Inzulinelválasztás:
Sulphonylureas regulate insulin secretion by closing the ATP-sensitive potassium channel in the beta cell membrane.
A szulfonilureák a bétasejt- membrán ATP- érzékeny kálium- csatornájának zárásával szabályozzák az inzulinelválasztást.
Closing the potassium channel induces depolarisation of the beta cell and results – by opening of calcium channels – in an increased influx of calcium into the cell.
A kálium- csatorna zárása a bétasejt depolarizációját váltja ki és – a kalcium- csatornák megnyitása révén – fokozott kalciumbeáramlást eredményez a sejtbe.
Glimepiride binds with a high exchange rate to a beta cell membrane protein which is associated with the ATP-sensitive potassium channel but which is different from the usual sulphonylurea binding site.
A glimepirid nagy kicserélődési sebességgel kötődik a béta- sejtek membránproteinjéhez, amely kapcsolatban áll az ATP- érzékeny káliumcsatornával, de különbözik a szulfonilureák általános kötődési helyétől.
Extrapancreatic activity:
Extrapancreatikus aktivitás:
The transport of glucose in these tissues is the rate limiting step in the use of glucose.
Ez a transzportfolyamat a glükóz hasznosításának ütemét meghatározó lépés („ rate- limiting step).
Glimepiride increases very rapidly the number of active glucose transport molecules in the plasma membranes of muscle and fat cells, resulting in stimulated glucose uptake.
Glimepirid hatására rendkívül gyors ütemben nő az aktív glükóztranszport- molekulák száma az izom és a zsírsejtek sejtmembránjában, ez meggyorsítja a glükóz felvételét.
11 Glimepiride increases the activity of the glycosyl-phosphatidylinositol-specific phospholipase C which may be correlated with the induced lipogenesis and glycogenesis in isolated fat and muscle cells.
A glimepirid fokozza a glikozil- foszfatidilinozitol- specifikus (az izolált zsír - és izomszövetben megfigyelt lipo - és glikogenezisben feltehetően közreműködő) foszfolipáz C enzim aktivitását.
Glimepiride inhibits the glucose production in the liver by increasing the intracellular concentration of fructose-2,6-bisphosphate, which in turn inhibits the gluconeogenesis.
A glimepirid gátolja a máj glükóztermelését: növeli az intracelluláris térben a – glükoneogenezist gátló – fruktóz- 2, 6- biszfoszát koncentrációját.
General:
Általános tudnivalók:
In healthy persons, the minimum effective oral dose is approximately 0.6 mg.
Az egészséges önkéntesekben meghatározott legkisebb hatásos oralis dózis megközelítőleg 0, 6 mg.
The physiological response to acute physical exercise, reduction of insulin secretion, is still present under glimepiride.
A glimepirid- kezelés során érintetlen marad az inzulinelválasztás akut fizikai megterhelés által kiváltott csökkenése.
In diabetic patients, good metabolic control over 24 hours can be achieved with a single daily dose.
Cukorbetegek kezelésekor napi egyszeri dózis adásával 24 órán keresztül megfelelő anyagcsere- beállítás érhető el.
Although the hydroxy metabolite of glimepiride caused a small but significant decrease in serum glucose in healthy persons, it accounts for only a minor part of the total effect.
Bár egészséges önkéntesekben a glimepirid hidroxi- metabolitja csekély, azonban szignifikáns mértékben csökkentette a szérum glükózszintjét, ez a teljes hatásnak csak kis részét okozza.
The following statements reflect the pharmacokinetic properties of the individual active substances of Tandemact
A következő megállapítások a Tandemact egyes hatóanyagainak farmakokinetikai tulajdonságaira vonatkoznak.
Repeated dosing does not result in accumulation of the compound or metabolites.
Az ismételt dózisok nem vezetnek a vegyület, illetve a
Concomitant administration of pioglitazone with gemfibrozil (an inhibitor of cytochrome P450 2C8) or with rifampicin (an inducer of cytochrome P450 2C8) is reported to increase or decrease, respectively, the plasma concentration of pioglitazone (see section 4.5).
A pioglitazon együttes alkalmazása gemfibrozillal (citokróm P450 2C8 inhibitor) vagy rifampicinnel (citokróm P450 2C8 induktor) emeli, illetve csökkenti a pioglitazon plazmakoncentrációját (lásd 4. 5 pont).
12 Elimination:
Kiürülés:
Following oral administration of radiolabeled pioglitazone to man, recovered label was mainly in faeces (55%) and a lesser amount in urine (45%).
Jelzett pioglitazon embernek történő oralis adagolását követően főként a székletből (55%) és kisebb mennyiségben a vizeletből (45%) nyertek vissza jelzett anyagot.
The mean plasma elimination half-life of unchanged pioglitazone in man is 5 to 6 hours and for its total active metabolites 16 to 23 hours.
A változatlan formájú pioglitazon plazma eliminációs átlagos felezési ideje 5 – 6 óra, míg az összes aktív metabolitjaié 16 – 23 óra.
In patients with renal impairment, plasma concentrations of pioglitazone and its metabolites are lower than those seen in subjects with normal renal function, but oral clearance of parent substance is similar.
Vesekárosodás esetén a pioglitazon és metabolitjainak plazmakoncentrációi alacsonyabbak, mint normál vesefunkciójú személyek esetében, de a pioglitazon peroralis clearance- e hasonló.
Maximum serum concentrations (Cmax) are reached approximately 2.5 hours after oral intake (mean 0.3 µg/ ml during multiple dosing of 4 mg daily) and there is a linear relationship between dose and both Cmax and AUC (area under the time/ concentration curve).
A Cmax és az AUC (plazmakoncentráció/ idő görbe alatti terület) nagysága egyenesen arányos az alkalmazott dózissal.
Distribution:
13 Eloszlás:
Glimepiride has a very low distribution volume (approximately 8.8 litres) which is roughly equal to the albumin distribution space, high protein binding (> 99%), and a low clearance (approximately 48 ml/ min).
48 ml/ perc).
Passage of the blood brain barrier is low.
A vér- agy gáton kevéssé hatol át.
Biotransformation and elimination:
Biotranszformáció és elimináció Az ismételt adagolás során kialakuló szérumszint szempontjából fontos, domináns felezési ideje átlagosan kb.
Mean dominant serum half-life, which is of relevance for the serum concentrations under multiple- dose conditions, is about 5 to 8 hours.
5- 8 óra szérumban.
After a single dose of radiolabelled glimepiride, 58% of the radioactivity was recovered in the urine, and 35% in the faeces.
Izotóppal jelölt glimepirid egyszeri dózisának beadása után a radioaktivitás 58% - át a vizeletből, 35% - át a székletből nyerték vissza.
Two metabolites – most probably resulting from hepatic metabolism (major enzyme is CYP2C9) – were identified both in urine and faeces: the hydroxy derivative and the carboxy derivative.
Mind a vizeletben, mind a székletben két – minden bizonnyal a (javarészt CYP2C9- függő) májmetabolizmus során keletkező – metabolitot azonosítottak: egy hidroxi - és egy karboxi- származékot.
After oral administration of glimepiride, the terminal half-lives of those metabolites were 3 to 6 and 5 to 6 hours respectively.
A glimepiridet szájon át adva 3- 6, illetve 5- 6 óra volt ezen metabolitok terminális felezési ideje.
Comparison of single and multiple once-daily dosing revealed no significant differences in pharmacokinetics, and the intra-individual variability was very low.
A glimepirid egyszeri, illetve naponta ismételt adagolását összehasonlítva nem mutatkozott lényeges különbség a farmakokinetikai jellemzőkben, illetve azok intra- individuális ingadozása is rendkívül csekély mértékű volt.
In patients with low creatinine clearance, there was a tendency for glimepiride clearance to increase and for average serum concentrations to decrease, most probably resulting from a more rapid elimination because of lower protein binding.
Alacsony kreatinin- clearance esetén tendenciaszerűen nőtt a glimepirid- clearance és csökkent a szérumkoncentráció átlagértéke – ennek legvalószínűbb oka a kisebb mértékű fehérjekötődés miatt gyorsabb ütemű elimináció.
Renal elimination of the two metabolites was impaired.
A két metabolit renális eliminációja is csökkent.
No animal studies have been conducted with the combined products of Tandemact.
A Tandemact- ban található gyógyszerek kombinációjával nem végeztek állatkísérleteket.
The following data are findings in studies performed with pioglitazone or glimepiride individually.
A következő adatok külön- külön pioglitazonnal illetve glimepiriddel végzett klinikai vizsgálatok eredményeiből származnak.
Glimepiride
14 Glimepirid
In the latter (covering embryotoxicity, teratogenicity and developmental toxicity), undesirable effects observed were considered to be secondary to the hypoglycaemic effects induced by the compound in dams and in offspring.
Ez a megállapítás a hagyományos farmakológiai biztonságossági, ismételt dózistoxicitási, genotoxicitási, karcinogenitási és reprodukciós toxicitási vizsgálatokra alapul. Ez utóbbi vizsgálatok során (amelyek kiterjedtek az embriotoxicitásra, teratogenitásra és fejlődési toxicitásra) a megfigyelt mellékhatásokat a hatóanyag által az anyaállatokban és utódaikban előidézett hypoglykaemia következményeinek minősítették.
Cellulose microcrystalline Croscarmellose sodium Hydroxypropylcellulose Lactose monohydrate Magnesium stearate Polysorbate 80
Mikrokristályos cellulóz Kroszkarmellóz- nátrium Hidroxipropilcellulóz Laktóz- monohidrát Magnézium- sztearát Poliszorbát 80
Aluminium/ aluminium blisters; packs of 14, 28, 30, 50, 90 or 98 tablets.
Alumínium/ alumínium buborékfólia, 14, 28, 30, 50, 90, 98 tablettát tartalmazó kiszerelések.
Takeda Global Research and Development Centre (Europe) Ltd 61 Aldwych London WC2B 4AE United Kingdom
Takeda Global Research & Development Centre (Europe) Ltd 61 Aldwych London WC2B 4AE Nagy- Britannia
Detailed information on this product is available on the website of the European Medicines Agency (EMEA) http: / /www. emea. europa. eu/
A gyógyszerről részletes információ az Európai Gyógyszerügynökség (EMEA) internetes honlapján (http: // www. emea. europa. eu / található
Tandemact 30 mg/ 4 mg tablets.
Tandemact 30 mg/ 4 mg tabletta.
Each tablet contains approximately 177 mg lactose monohydrate.
177 mg laktóz- monohidrát tablettánként.
White to off-white, round, convex and embossed ‘ 4833 G’ on one face and ‘ 30/ 4’ on the other.
Fehér vagy törtfehér színű, mindkét oldalán domború tabletta egyik oldalán „ 4833 G ”, másik oldalán „ 30/ 4 ” jelzéssel.
Liver function:
18 Májműködés:
17 Following initiation of therapy with Tandemact, it is recommended that liver enzymes be monitored periodically based on clinical judgement.
A Tandemact- terápia elkezdését követően a májenzim- szintek időszakos ellenőrzése ajánlott a klinikai kép alapján.
Fractures were observed in 2.6% of women taking pioglitazone compared to 1.7% of women treated with a comparator.
19 Töréseket a pioglitazont szedő nők 2, 6% - ánál, míg a komparatorral kezelt nők 1, 7% - ánál észleltek.
Glimepiride
20 Glimepirid