natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In subjects with mild hepatic impairment (Child-Pugh score of 5-6), the dosage regimen of fosamprenavir 700 mg twice daily with a reduced dosing frequency of ritonavir 100 mg once daily provided slightly higher plasma amprenavir Cmax (17%), slightly higher plasma amprenavir AUC(0-12) (22%), similar plasma total amprenavir C12 values and approximately 117% higher plasma unbound amprenavir C12 values compared to subjects with normal hepatic function receiving the standard fosamprenavir / ritonavir 700 mg / 100 mg twice daily regimen.
5- 6) szenvedő egyéneknél a naponta kétszer 700 mg fozamprenavir adagolása a csökkentett gyakorisággal, naponta egyszer adagolt 100 mg ritonavirrel, kissé magasabb plazma amprenavir Cmax- értéket (17%), kissé magasabb plazma amprenavir AUC( 0- 12) - értéket (22%), hasonló plazma össz- amprenavir C12- értéket és megközelítőleg 117% - kal magasabb szabad plazma amprenavir C12- értéket eredményezett, összehasonlítva normális májműködésű egyénekkel, akiknél a standard, napi kétszeri 700 mg/ 100 mg fozamprenavir/ ritonavir adagolási rendet alkalmazták.
In subjects with moderate hepatic impairment (Child-Pugh score of 7-9), a reduced dose of fosamprenavir 450 mg twice daily with a reduced dosing frequency of ritonavir 100 mg once daily is 20 predicted to deliver similar plasma amprenavir Cmax and AUC(0-12), but approximately 35% lower plasma total amprenavir C12 values and approximately 88% higher plasma unbound amprenavir C12 values than achieved in subjects with normal hepatic function receiving the standard fosamprenavir with ritonavir 700 mg / 100 mg twice daily regimen.
7- 9) szenvedő egyéneknél a naponta kétszer 450 mg- os, csökkentett adagú fozamprenavir a csökkentett gyakorisággal, naponta egyszer adagolt 100 mg ritonavirrel, várhatóan hasonló plazma amprenavir Cmax- értéket és plazma amprenavir AUC( 0- 12) - értéket, ugyanakkor megközelítőleg 35% - kal alacsonyabb plazma össz - amprenavir C12- értéket, és megközelítőleg 88% - kal magasabb szabad plazma amprenavir C12 - értéket eredményez, mint a normális májműködésű egyéneknél, akiknél a standard, napi kétszeri 700 mg/ 100 mg fozamprenavir/ ritonavir adagolási rendet alkalmazták.
In subjects with severe hepatic impairment (Child-Pugh score of 10-13), a reduced dose of fosamprenavir 300 mg twice daily with a reduced dosing frequency of ritonavir 100 mg once daily delivered 19% lower plasma amprenavir Cmax, 23% lower AUC(0-12), and 38% lower C12 values, but similar unbound plasma amprenavir C12 values than achieved in subjects with normal hepatic function receiving the standard fosamprenavir with ritonavir 700 mg / 100 mg twice daily regimen.
10- 13) a fozamprenavir csökkentett, napi kétszeri 300 mg- os adagja, a csökkentett gyakorisággal, naponta egyszer adagolt 100 mg ritonavirrel együtt 19% - kal alacsonyabb plazma amprenavir Cmax -, 23% - kal alacsonyabb AUC( 0- 12) - és 38% - kal alacsonyabb C12- értéket, de hasonló nem kötött plazma amprenavir C12- értéket eredményezett, mint a normális májműködésű egyéneknél, akiknél a standard, napi kétszeri 700 mg/ 100 mg fozamprenavir/ ritonavir adagolási rendet alkalmazták.
Despite reducing the dosing frequency of ritonavir, subjects with severe hepatic impairment had 64% higher ritonavir Cmax, 40% higher ritonavir AUC(0-24), and 38% higher ritonavir C12 than achieved in subjects with normal hepatic function receiving the standard fosamprenavir with ritonavir 700 mg / 100 mg twice daily regimen.
Annak ellenére, hogy a ritonavir adagolás gyakoriságát csökkentették, a súlyos májkárosodásban szenvedőknél 64% - kal magasabb ritonavir Cmax -, 40% - kal magasabb ritonavir AUC( 0- 24) - és 38% - kal magasabb ritonavir C12- értéket értek el, mint a normális májműködésű egyéneknél, akiknél a standard, napi kétszeri 700 mg/ 100 mg fozamprenavir/ ritonavir adagolási rendet alkalmazták.
Fosamprenavir with ritonavir was generally well-tolerated in subjects with mild, moderate, or severe hepatic impairment, and these regimens had similar adverse event and clinical laboratory profiles as previous studies of HIV-1 infected subjects with normal hepatic function.
A ritonavirrel adott fozamprenavirt az enyhe, közepesen súlyos vagy súlyos májkárosodásban szenvedő betegek általában jól tolerálták, és ezen kezelési rendek esetében hasonlóan alakultak a nemkívánatos események és a klinikai laboratóriumi eredmények, mint a korábbi vizsgálatokban a normális májműködésű HIV- 1- fertőzött egyéneknél.
In repeated dose toxicity studies in adult rats and dogs, fosamprenavir produced evidence of gastrointestinal disturbances (salivation, vomiting and soft to liquid faeces), and hepatic changes (increased liver weights, raised serum liver enzyme activities and microscopic changes, including hepatocyte necrosis).
Érett patkányokon és kutyákon ismételt adagolással végzett toxicitási vizsgálatokban a fozamprenavir emésztőrendszeri zavarok (salivatio, hányás és lágy- folyékony széklet) és májelváltozások (a máj súlyának növekedése, fokozott májenzim aktivitás és mikroszkópikus elváltozások mint máj- necrosis) jeleit váltotta ki.
Toxicity was not aggravated when juvenile animals were treated as compared with adult animals, but the data did indicate a steeper dose response.
A felnőtt állatokhoz képest a toxicitás nem volt súlyosabb a fiatal állatok kezelésekor, de az adatok fokozottabb dózis– válaszra utalnak.
In pregnant rats and rabbits there were no major effects on embryo-foetal development.
Vemhes nyulakban és patkányokban az embrio- faetalis fejlődést lényegesen érintő hatások nem voltak.
In rabbits, systemic exposure at the high dose level was only 0.3 times human exposure at the maximum clinical dose and thus the developmental toxicity of fosamprenavir has not been fully determined.
Nyulakban a magas dózisszinteknél a szisztémás expzíció csak 0, 3- szorosa volt az emberben a legnagyobb dózisok után kialakuló expozíciónak, és ezért a fozamprenavir egyedfejlődésre gyakorolt toxicitását nem lehetett teljesen feltárni.
Fosamprenavir was not mutagenic or genotoxic in a standard battery of in vitro and in vivo assays.
22 A fozamprenavir nem volt mutagén vagy genotoxikus az in vitro és in vivo tesztek standard sorozatában.
In long-term carcinogenicity studies with fosamprenavir in mice and rats, there were increases in hepatocellular adenomas and hepatocellular carcinomas in mice at exposure levels equivalent to 0.1 to 0.3-fold those in humans given 700 mg of fosamprenavir plus 100mg ritonavir twice daily, and increases in hepatocellular adenomas and thyroid follicular cell adenomas in rats at exposure levels equivalent to 0.3 to 0.6-fold those in humans given 700 mg of fosamprenavir plus 100mg ritonavir twice daily.
Patkányokon és egereken végzett hosszú távú carcinogenitási vizsgálatokban a hepatocellularis adenomák és hepatocellularis carcinomák száma emelkedett egerekben olyan expozíciós szinteknél, amelyek naponta kétszer 700 mg fozamprenavir és 100 mg ritonavir adása után az emberben elért 0, 1 – 0, 3- szeresének feleltek meg, patkányokban pedig a hepatocellularis adenomák és a pajzsmirigy follicularis sejt adenomák száma emelkedett olyan expozíciós szinteknél, amelyek naponta kétszer 700 mg fozamprenavir és 100 mg ritonavir adása után az emberben elért 0, 3 – 0, 6- szeresének feleltek meg.
The relevance of the hepatocellular findings in the rodents for humans is uncertain; however, there is no evidence from clinical trials or marketed use to suggest that these findings are of clinical significance.
Mindazonáltal a klinikai vizsgálatok és a forgalomba hozatal utáni tapasztalatok nem utalnak arra, hogy ezeknek a felismeréseknek klinikai jelentősége lenne.
Repeat dose studies with fosamprenavir in rats produced effects consistent with hepatic enzyme induction, which predisposes rats to thyroid neoplasms.
Patkányokon fozamprenavir ismételt adagolásával végzett vizsgálatokban a májenzim- indukcióval megegyező hatások jelentkeztek, amelyek patkányoknál pajzsmirigydaganatok kialakulására hajlamosítanak.
In rats 21 only there was an increase in interstitial cell hyperplasia in males at exposure levels equivalent to 0.5- fold those in humans, and an increase in uterine endometrial adenocarcinoma in females at an exposure level equivalent to 1.1-fold those in humans.
Csak patkányoknál a hímekben gyakoribb volt az interstitialis sejt hyperplasia olyan expozíciós szinteknél, amelyek az emberben elért 0, 5 - szeresének feleltek meg, és a nőstényekben gyakoribb volt az uterus endometrium adenocarcinoma olyan expozíciós szinteknél, amelyek az emberben elért 1, 1- szeresének feleltek meg.
The incidence of endometrial findings was slightly increased over concurrent controls, but within background range for female rats.
Az uterus endometrium adenocarcinoma jelentősége emberek esetén bizonytalan.
Tablet core:
Tablettmag:
Microcrystalline cellulose Croscarmellose sodium Povidone K30 Magnesium stearate Colloidal anhydrous silica
Mikrokristályos cellulóz Kroszkarmellóz- nátrium Povidon K30 Magnézium- sztearát Vízmentes kolloid szilícium- dioxid
Tablet film-coat:
A tabletta filmbevonata
Hypromellose Titanium dioxide (E171) Glycerol triacetate Iron oxide red (E172)
Hipromellóz Titán- dioxid (E171) Glicerin- triacetát Vörös vas- oxid (E172)
6.5 Nature and contents of container
23 6. 5 Csomagolás típusa és kiszerelése
Any unused product should be disposed of in accordance with local requirements..
A fel nem használt készítményt a helyi hatósági követelményeknek megfelelően kell megsemmisíteni.
Glaxo Group Ltd Greenford Road Greenford
Glaxo Group Ltd Greenford Road Greenford Middlesex UB8 0NN Nagy- Britannia
12 July 2004
2004. július 12.
Telzir 50 mg/ ml oral suspension.
Telzir 50 mg/ ml belsőleges szuszpenzió
Each ml of oral suspension contains 50 mg fosamprenavir as fosamprenavir calcium (equivalent to approximately 43 mg amprenavir).
43 mg amprenavirnak felel meg).
In protease inhibitor (PI) experienced patients, the choice of Telzir should be based on individual viral resistance testing and treatment history (see section 5.1).
Proteázgátlókkal (PI) már kezelt betegek esetében a Telzir kezelés választásakor az egyéni vírusrezisztencia vizsgálat eredményét és a beteg előzetes kezelését kell figyelembe venni (lásd 5. 1 pont).
24 Caution is advised if the recommended dose of fosamprenavir with ritonavir detailed below are exceeded (see section 4.4).
Óvatosság szükséges, amennyiben túllépik a ritonavirrel adott Telzir alábbiakban részlezetett ajánlott adagjait (lásd 4. 4 pont).
Telzir suspension is administered orally.
25 A Telzir szuszpenzió szájon át alkalmazandó.
Telzir is also available as 700 mg film-coated tablets.
A Telzir 700 mg- os filmtabletta formában is forgalomban van.
In paediatric patients, the oral suspension should be taken with food in order to aid palatability and assist compliance (see section 5.2).
Gyermekkorú betegeknek a belsőleges szuszpenziót a jobb íz biztosítása és a beteg együttműködésének elősegítése érdekében táplálékkal kell bevenni (lásd 5. 2 pont).
No dosing recommendations can be made for children weighing less than 25 kg.
25 kg- nál kisebb testtömegű gyermekek részére nem adható dózisajánlás.
Dosing recommendations for Telzir with ritonavir
26 Dózisajánlás ritonavirrel együtt adott Telzir- hez
Adult (> 18
Felnőttek (18 éves kor felett)
700 mg (1 tablet or 14 ml suspension)
700 mg (1 tabletta vagy 14 ml szuszpenzió
Oral suspension should be taken without food 6-17 years
A belsőleges szuszpenziót táplálék nélkül kell bevenni
> 39 kg
39 kg felett
700 mg (1 tablet or 14 ml suspension)
700 mg (1 tabletta vagy 14 ml szuszpenzió)
33-38 kg
33- 38 kg
18 mg/ kg (0.36 ml/ kg); maximum 700 mg or 14 ml
18 mg/ kg (0, 36 ml/ kg); maximum 700 mg vagy 14 ml
25-32 kg
Oldat
Oral suspension
25- 32 kg
Solution
Belsőleges szuszpenzió
< 25 kg
25 kg alatt
< 6 years
6 éves kor alatt
For adults with moderate hepatic impairment (Child-Pugh score:
27 Közepesen súlyos májkárosodásban (Child- Pugh pontszám:
9 ml Telzir oral suspension) twice daily with 100 mg ritonavir once daily.
7- 9) szenvedő felnőttek részére az ajánlott adag 450 mg fozamprenavir (azaz 9 ml Telzir belőleges szuszpenzió) naponta kétszer, 100 mg ritonavirrel naponta egyszer.
10-15): fosamprenavir should be used with caution and at a reduced dose of 300 mg fosamprenavir twice daily with 100 mg ritonavir once daily.
Súlyos májkárosodásban (Child- Pugh pontszám 10- 15) szenvedő felnőtteknél a fozamprenavir körültekintő alkalmazása szükséges, a fozamprenavirt alacsonyabb, 300 mg- os adagban kell alkalmazni naponta kétszer, 100 mg ritonavirrel naponta egyszer.
Even with these dose adjustments for adults with, some patients with hepatic impairment may have higher or lower than anticipated amprenavir and/ or ritonavir plasma concentrations as compared to patients with normal hepatic function, due to increased inter-patient variability (see section 5.2), therefore a close monitoring of safety and virologic response is warranted.
A felnőtt betegeknek javasolt ezen dózismódosítás mellett is néhány, májkárosodásban szenvedő betegnél a betegek közötti fokozott variabilitás következtében a vártnál magasabb vagy alacsonyabb amprenavir -, illetve ritonavir- plazmakoncentrációk alakulhatnak ki, összehasonlítva a normális májműködésű betegekkel (lásd 5. 2 pont), ezért a biztonságosság és a virológiai válasz gondos megfigyelése szükséges.
26 Telzir must not be administered concurrently with medicinal products with narrow therapeutic windows that are substrates of cytochrome P450 3A4 (CYP3A4), e. g. amiodarone, astemizole, bepridil, cisapride, dihydroergotamine, ergotamine, pimozide, quinidine, terfenadine, oral midazolam (for caution on parenterally administered midazolam, see section 4.5), oral triazolam.
A Telzir nem adható együtt szűk terápiás index- szel rendelkező gyógyszerekkel, melyek a citokróm P450 3A4 (CYP3A4) enzim szubsztrátjai, pl. amiodaron, asztemizol, bepridil, ciszaprid, dihidroergotamin, ergotamin, pimozid, kinidin, terfenadin, per os midazolám (a parenteralisan alkalmazott midazolámmal kapcsolatos figyelmeztetéseket lásd a 4. 5 pontban), per os triazolám.
Telzir with ritonavir must not be co-administered with medicinal products with narrow therapeutic windows that are highly dependent on CYP2D6 metabolism e. g. flecainide and propafenone (see section 4.5).
A Telzir és a ritonavir nem adható együtt olyan szűk terápiás indexű gyógyszerekkel, melyeknél a CYP2D6 metabolizmus nagyon meghatározó, pl. flekainid és propafenon ((lásd 4. 5 pont).
Patients should be advised that treatment with the Telzir, or any other current antiretroviral therapy, does not cure HIV and that they may still develop opportunistic infections and other complications of HIV infection.
A betegeket tájékoztatni kell arról, hogy a Telzir, illetve bármely más jelenlegi antiretrovirális terápia nem szünteti meg a HIV fertőzést, és a szervezetükben még kialakulhatnak opportunista fertőzések és a HIV- fertőzés egyéb szövődményei.
The Telzir oral suspension contains propyl and methyl parahydroxybenzoate.
28 A Telzir belsőleges szuszpenzió propil - és metil- parahidroxibenzoátot tartalmaz.
Telzir with ritonavir should be used with caution and at reduced doses in adults with mild, moderate or severe hepatic impairment (see section 4.2). Patients with chronic hepatitis B or C and treated with combination antiretroviral therapy are at an increased risk of severe and potentially fatal hepatic adverse events.
A krónikus hepatitis B- ben vagy C- ben szenvedő és kombinált antiretroviális kezelésben részesülő betegeknél fokozott a májat érintő súlyos és potenciálisan fatális kimenetelű nemkívánatos események kockázata.
Patients with pre-existing liver dysfunction, including chronic active hepatitis, have an increased frequency of liver function abnormalities during combination antiretroviral therapy and should be monitored according to standard practice.
Azoknál a betegeknél, akikben már előzetesen kialakult májműködési zavar, így krónikus aktív hepatitis, nagyobb gyakorisággal jelentkeznek májfunkció- rendellenességek a kombinált antiretroviális kezelés során, és ezért állapotukat a szokásos módon ellenőrizni kell.
27 The use of Telzir concomitantly with PDE5 inhibitors (e. g. sildenafil and vardenafil) is not recommended (see section 4.5).
Telzir egyidejű alkalmazása nem ajánlott PDE5- inhibitorokkal (pl. szildenafil vagy vardenafil) (lásd 4. 5 pont).
Therapeutic concentration monitoring is recommended for tricyclic antidepressants (e. g. desipramine and nortriptyline) when co-administered with Telzir (see section 4.5).
A triciklikus antidepresszánsok (pl. dezipramin és nortriptilin) terápiás koncentrációjának monitorozása ajánlott, Telzirrel történő együttadásuk esetén (lásd 4. 5 pont).
When warfarin or other oral anticoagulants are co-administered with Telzir a reinforced monitoring of INR (International normalised ratio) is recommended (see section 4.5).
29 Ha warfarint vagy más orális antikoagulánst adnak Telzirrel együtt,, az INR (International normalised ratio) fokozott monitorozása szükséges (lásd 4. 5 pont).
There have been reports of increased bleeding including spontaneous skin haematomas and haemarthroses in haemophiliac patients type A and B treated with protease inhibitors (PIs).
Proteázgátlókkal (PI- K) kezelt A és B típusú haemophiliás betegeken a vérzékenység fokozódását figyelték meg, beleértve spontán bőr haematomák és haemarthrosisok jelentkezését.
In some patients administration of factor VIII was necessary.
Egyes betegeknek VIII- as faktort kellett adni.
28 New onset of diabetes mellitus, hyperglycaemia or exacerbations of existing diabetes mellitus have been reported in patients receiving antiretroviral therapy, including protease inhibitors.
Antiretrovirális, ezen belül proteázgátlókkal végzett kezelésben részesült betegeknél előfordult újonnan kialakuló diabetes mellitus, hyperglykaemia vagy a meglévő diabetes súlyosbodása.
Osteonecrosis:
30 Osteonecrosis:
29 Telzir must not be administered concurrently with medicinal products with narrow therapeutic windows containing active substances that are substrates of cytochrome P450 3A4 (CYP3A4).
CYP3A4 szubsztrátok szűk terápiás index- szel A Telzir nem adható egyidejűleg olyan gyógyszerekkel, melyek hatóanyaga szűk terápiás indexű, és a citokróm P450 3A4 (CYP3A4) szubsztrátja.
Co-administration may result in competitive inhibition of the metabolism of these active substances thus increasing their plasma levels and leading to serious and / or life-threatening adverse reactions such as cardiac arrhythmia (e. g. amiodarone, astemizole, bepridil, cisapride, pimozide, quinidine, terfenadine) or peripheral vasospasm or ischaemia (e. g. ergotamine, dihydroergotamine).
Együttes alkalmazásuk ezeknek a hatóanyagoknak a kompetitív gátlásához vezethet, így emelkedhet a plazmaszintjük és súlyos és/ vagy életveszélyes nemkívánatos hatások alakulhatnak ki, mint szívritmus zavar (pl. amiodaron, asztemizol, bepridil, ciszaprid, pimozid, kinidin, terfenadin), vagy perifériás vasospasmus vagy ischaemia (pl. ergotamin, dihidroergotamin).
St John’ s wort (Hypericum perforatum) Serum levels of amprenavir and ritonavir can be reduced by concomitant use of the herbal preparation St John’ s wort (Hypericum perforatum).
Orbáncfű (Hypericum perforatum) Az amprenavir és a ritonavir szérumszintjei csökkenhetnek orbáncfüvet (Hypericum perforatum) tartalmazó gyógynövény készítmények egyidejű alkalmazása esetén.
Nucleoside / Nucleotide reverse transcriptase inhibitors
Nukleozid/ nukleotid reverz transzkriptáz gátlók:
Based on data derived from these studies and because ritonavir is not expected to have a significant impact on the pharmacokinetics of NRTIs, the co-administration of fosamprenavir and ritonavir with these medicinal products is not expected to significantly alter the exposure of the co-administered active substances.
Ezeknek a vizsgálatoknak az adatai alapján, és mivel a ritonavir várhatóan nem hat jelentősen az NRTI- k farmakokinetikájára, nem várható, hogy a fozamprenavir és a ritonavir egyidejű alkalmazása ezekkel a szerekkel, szignifikánsan megváltoztatná az egyidejűleg adott hatóanyagok expozícióját.
No significant interaction is expected with didanosine gastro-resistent capsule
Didanozin gyomorsav- rezisztens kapszulák esetében nem várható jelentős kölcsönhatás.
30 Tenofovir: no recommendations can be drawn at this stage on the co-administration of fosamprenavir with ritonavir with tenofovir.
Jelenleg nem adható ajánlás a ritonavirrel adott fozamprenavir és ritonavir együttadására tenofovirral.
Co-administration of increased doses of fosamprenavir 1400mg twice daily with lopinavir/ ritonavir 533/ 133mg twice daily to PI-experienced patients resulted in a higher incidence of gastrointestinal adverse events and elevations in triglycerides with the combination regimen without increases in virological efficacy, when compared with standard doses of fosamprenavir/ ritonavir.
Amikor 533 mg lopinavirt és 133 mg ritonavirt adtak kombinációban naponta kétszer 1400 mg fozamprenavirral két héten keresztül, a lopinavir AUC, Cmax és Cmin értéke változatlan maradt, azokhoz az értékekhez képest, melyeket naponta kétszer adott 400 mg lopinavir és 100 mg ritonavir esetében mértek.
Therefore, concomitant administration of these medicinal products is not recommended.
Ugyanakkor az amprenavir AUC és Cmin értékei 26% - kal, illetve 42% - kal csökkentek; míg a Cmax nem változott szignifikánsan azokhoz az értékekhez képest, melyeket naponta kétszer adott 700 mg fozamprenavir és és 100 mg ritonavir esetében mértek.
No interaction studies have been undertaken between fosamprenavir with ritonavir and the following protease inhibitors: indinavir, saquinavir, nelfinavir and atazanavir.
Nem végeztek interakciós vizsgálatokat ritonavirrel adott fozamprenavir és a proteázgátlók – indinavir, szakinavir, nelfinavir és atazanavir – között.
Antibiotics / Antifungals
32 Antibiotikumok/ gombaellenes szerek
Clarithromycin: a reduction in the clarithromycin dose should be considered when co-administered with Telzir with ritonavir in patients with renal impairment as moderate increases in clarithromycin concentrations are expected when coadministered with Telzir with ritonavir.
Klaritromicin: vesekárosodásban szenvedő betegeknél mérlegelni kell a klaritromicin adagjának a csökkentését, ha ritonavirrel adott Telzirrel egyidejűleg alkalmazzák, mivel a klaritromicin koncentrációk kismértékű csökkenése várható ritonavirrel adott Telzirrel történő együttadása esetén.
Erythromycin: no pharmacokinetic study has been performed with fosamprenavir with ritonavir in combination with erythromycin, however, plasma levels of erythromycin may be increased when co-administered.
Nem végeztek farmakokinetikai vizsgálatokat ritonavirrel adott fozamprenavir és eritromicin kombinációjával, azonban együttadásuk esetén emelkedhet az eritromicin plazmaszintje.
Ketoconazole / Itraconazole: co-administration of fosamprenavir 700 mg with ritonavir 100 mg twice daily and ketoconazole 200 mg once daily increased plasma ketoconazole Cmax by 25% and increased AUC(0-τ) to values 2.69-fold those observed on administration of ketoconazole 200 mg once daily without concurrent fosamprenavir with ritonavir.
Ketokonazol/ itrakonazol: együtt adva 700mg fozamprenavirt és 100 mg ritonavirt naponta kétszer, és 200 mg ketokonazolt naponta egyszer, a ketokonazol palzma Cmax értéke 25% - kal emelkedett, az AUC( 0- τ) pedig 2, 69- szeresére nőtt a fozamprenavir és ritonavir együttadása nélkül naponta egyszer adagolt 200 mg ketokonazol alkalmazása esetén mért értéknek.
The Cmax, AUC and Cmin of amprenavir were unchanged.
Az amprenavir Cmax, AUC és Cmin értékek nem változtak.
Antacids, Histamine H2 receptor antagonist and Proton-Pump inhibitors: no dose adjustment for any of the respective medicinal products is considered necessary when antacids, proton-pump inhibitors or histamine H2 receptor antagonists are administered concomitantly with fosamprenavir.
Egyik nevezett gyógyszer esetében sem látszik szükségesnek adagmódosítás, amikor antacidokat, protonpumpa inhibitorokat vagy hisztamin H2- antagonistákat adnak fozamprenavirral egyidejűleg.