natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hyperprolactinemia can in some cases lead to gynaecomastia, menstrual disturbances, amenorrhoea, galactorrhea. b Extrapyramidal disorder may occur:
A hyperprolactinaemia néhány esetben gynaecomastiához, menstruációs zavarokhoz, amenorrhoeához és galactorrhoeához vezethet. b Extrapiramidális zavar előfordulhat:
Parkinsonism (salivary hypersecretion, musculoskeletal stiffness, parkinsonism, drooling, cogwheel rigidity, bradykinesia, hypokinesia, masked facies, muscle tightness, akinesia, nuchal rigidity, muscle rigidity, parkinsonian gait, and glabellar reflex abnormal), akathisia (akathisia, restlessness, hyperkinesia, and restless leg syndrome), tremor, dyskinesia (dyskinesia, muscle twitching, choreoathetosis, athetosis, and myoclonus), dystonia.
Parkinsonizmus (fokozott nyálelválasztás, csont- izomrendszeri feszesség, parkinsonizmus, nyáladzás, fogaskerék tünet, bradykinesia, hypokinesia, lárvaarc, izomfeszülés, akinesia, tarkókötöttség, izommerevség, parkinsonos járás, kóros glabella- reflex), akathisia (akathisia, nyugtalanság, hyperkinesia és nyugtalan láb szindróma), tremor, diszkinézia (diszkinézia, izomrángás, choreoathetosis, athetosis és myoclonus), dystonia.
Dystonia includes dystonia, muscle spasms, hypertonia, torticollis, muscle contractions involuntary, muscle contracture, blepharospasm, oculogyration, tongue paralysis, facial spasm, laryngospasm, myotonia, opisthotonus, oropharyngeal spasm, pleurothotonus, tongue spasm, and trismus.
A dystonia magában foglalja a dystoniát, izomgörcsöket, fokozott izomtónust, torticollist, akaratlan izomösszehúzódásokat, izom kontraktrúrát, blepharospasmust, oculogyriát, a nyelv paralízisét, az arcgörcsöt, laryngospasmust, myotoniát, opisthotonust, oropharyngealis spasmust, pleurothotonust, a nyelvgörcsöt és a szájzárat.
The following is a list of additional ADRs associated with risperidone that have been identified as ADRs during clinical trials investigating the long-acting injectable risperidone formulation (RISPERDAL CONSTA) but were not determined to be ADRs in the clinical trials investigating oral RISPERDAL.
Az alábbi lista a riszperidonnal összefüggésbe hozható további olyan gyógyszermellékhatásokat tartalmazza, melyeket a riszperidon tartós hatású injekciós formájával (RISPERDAL CONSTA) a klinikai vizsgálatok során tapasztaltak, de azokat nem állapították meg gyógyszermellékhatásként a szájon át alkalmazott RISPERDAL klinikai vizsgálatai során.
This table excludes those ADRs specifically associated with the formulation or injection route of administration of RISPERDAL CONSTA.
Ez a táblázat nem tartalmazza azokat a gyógyszermellékhatásokat, amelyek kifejezetten a RISPERDAL CONSTA összetételével és injekciós alkalmazási módjával kapcsolatosak.
Additional Adverse Drug Reactions Reported With RISPERDAL CONSTA but Not With Oral RISPERDAL by System Organ Class Investigations Weight decreased, Gamma-glutamyltransferase increased, Hepatic enzyme increased Cardiac Disorders Bradycardia Blood and Lymphatic Disorders Neutropenia Nervous System Disorders Paresthesia, Convulsion Eye Disorders Blepharospasm Ear and Labyrinth Disorders Vertigo Gastrointestinal Disorders Toothache, Tongue spasm Skin and Subcutaneous Tissue Disorders Eczema Musculoskeletal, Connective Tissue, and Bone Disorders Buttock pain Infections and Infestations Lower respiratory tract infection, Infection, Gastroenteritis, Subcutaneous abscess Injury and Poisoning Fall Vascular Disorders Hypertension General Disorders and Administration Site Conditions Pain Psychiatric Disorders Depression
Szervrendszerek szerinti további gyógyszermellékhatások, melyekről a RISPERDAL CONSTA−val beszámoltak, de a szájon át szedhető RISPERDAL−lal kapcsolatban nem Laboratóriumi vizsgálatok eredményei Súlycsökkenés, emelkedett gamma- glutamiltranszferázszint, emelkedett májenzimszint Szívbetegségek és a szívvel kapcsolatos tünetek Bradycardia Szívbetegségek és a szívvel kapcsolatos tünetek Neutropenia Idegrendszeri betegségek és tünetek Paresztézia, konvulzió Szembetegségek és szemészeti tünetek Szemhéjgörcs A fül és az egyensúly- érzékelő szerv betegségei és tünetei Vertigo Emésztőrendszeri betegségek és tünetek Fogfájás, nyelvgörcs A bőr és a bőralatti szövet betegségei és tünetei Ekcéma A csont- izomrendszer és a kötőszövet betegségei és tünetei Farfájdalom Fertőző betegségek és parazitafertőzések Alsó légúti fertőzés, fertőzés, gyomor - és bélhurut, bőralatti tályog Sérülés, mérgezés és a beavatkozással kapcsolatos szövődmények Elesés Érbetegségek és tünetek Hipertenzió Általános tünetek, az alkalmazás helyén fellépő reakciók Fájdalom Pszichiátriai kórképek Depresszió
64 Class effects
63 A gyógyszercsoportra jellemző hatások
The proportions of RISPERDAL and placebo-treated adult patients with schizophrenia meeting a weight gain criterion of ≥ 7% of body weight were compared in a pool of 6- to 8-week, placebo-controlled trials, revealing a statistically significantly greater incidence of weight gain for RISPERDAL (18%) compared to placebo (9%).
Szkizofréniában szenvedő RISPERDAL- lal és placebóval kezelt azon felnőtt betegek arányát hasonlították össze 6- 8 hetes placebo- kontrollos vizsgálatok összesítésében, akik elérték a ≥ 7% - os testsúlynövekedési kritériumot: a RISPERDAL- lal kezelteknél statisztikailag szignifikánsan nagyobb súlygyarapodást (18%) mutattak ki, mint a placebónál (9%).
In a pool of placebo-controlled 3-week studies in adult patients with acute mania, the incidence of weight increase of ≥ 7% at endpoint was comparable in the RISPERDAL (2.5%) and placebo (2.4%) groups, and was slightly higher in the active-control group (3.5%).
Akut mániában szenvedő, felnőtt betegeken végzett 3 hetes placebo- kontrollos vizsgálatok összesítésében a ≥7% - os testsúlynövekedés gyakorisága a végpontban összevethető volt a RISPERDAL (2, 5%) és a placebo- csoportban 2, 4%, míg az aktív kontrollcsoportban valamivel magasabb volt (3, 5%).
In a population of children and adolescents with conduct and other disruptive behaviour disorders, in long- term studies, weight increased by a mean of 7.3 kg after 12 months of treatment.
Magatartás - és egyéb diszruptív viselkedési zavarokban szenvedő gyermekek és serdülők hosszantartó vizsgálatai során 12 hónapos kezelés után átlagosan 7, 3- kg- os súlynövekedést tapasztaltak.
The expected weight gain for normal children between 5-12 years of age is 3 to 5 kg per year.
Egészséges gyermekek várható súlynövekedése 5 és 12 év között évente 3- 5 kg.
From 12-16 years of age, this magnitude of gaining 3 to 5 kg per year is maintained for girls, while boys gain approximately 5 kg per year.
5 kg.
Adverse drug reactions that were reported with higher incidence in elderly patients with dementia or paediatric patients than in adult populations are described below:
Azon gyógyszermellékhatásokat, melyeket demenciában szenvedő idős betegek vagy gyermekek esetében nagyobb gyakorisággal jelentettek, mint felnőtt betegeken, részletesen lásd az alábbiakban:
Transient ischaemic attack and cerebrovascular accident were ADRs reported in clinical trials with a frequency of 1.4% and 1.5%, respectively, in elderly patients with dementia.
A klinikai vizsgálatok során az átmeneti ischaemiás roham és cerebrovaszkuláris történés voltak azok a gyógyszermellékhatások, melyeket idős, demens betegeknél sorrendben 1, 4% - os illetve 1, 5% - os gyakorisággal jelentettek.
In addition, the following ADRs were reported with a frequency ≥ 5% in elderly patients with dementia and with at least twice the frequency seen in other adult populations: urinary tract infection, peripheral oedema, lethargy, and cough.
Ezen kívül a következő gyógyszermellékhatásokat jelentették ≥5% - os gyakorisággal demenciában szenvedő idős betegeknél és egyéb felnőtt betegcsoportokhoz képes legalább kétszeres gyakorisággal: húgyúti fertőzés, perifériás ödéma, letargia és köhögés.
The following ADRs were reported with a frequency ≥ 5% in paediatric patients (5 to 17 years) and with at least twice the frequency seen in clinical trials in adults: somnolence/ sedation, fatigue, headache, increased appetite, vomiting, upper respiratory tract infection, nasal congestion, abdominal pain, dizziness, cough, pyrexia, tremor, diarrhoea, and enuresis.
A következő gyógyszermellékhatásokat jelentették ≥5% - os gyakorisággal beteg gyermekeknél (5- 17 éves) és a felnőtteken végzett klinikai vizsgálatokban tapasztalthoz képest legalább kétszeres gyakorisággal: aluszékonyság/ szedáció, fáradtság, fejfájás, étvágynövekedés, hányás, felső légúti fertőzés, orrdugulás, hasi fájdalom, szédülés, köhögés, láz, remegés, hasmenés és ágybavizelés.
Torsade de Pointes has been reported in association with combined overdose of RISPERDAL and paroxetine.
RISPERDAL és paroxetin kombináció túladagolásakor torsade de pointes- ről számoltak be.
Treatment
64 Kezelés
Gastric lavage (after intubation, if the patient is unconscious) and administration of activated charcoal together with a laxative
Gyomormosás (ha a beteg eszméletlen, intubációt követően) és aktív szén és hashajtó együttes adása megfontolandó, de csak, ha a gyógyszer bevétele óta egy óránál kevesebb idő telt el.
Therefore, appropriate supportive measures should be instituted.
Ezért megfelelő, szupportív intézkedéseket kell alkalmazni.
In case of severe extrapyramidal symptoms, an anticholinergic medicinal product should be administered.
Súlyos extrapiramidális tünetek esetén antikolinerg hatású gyógyszert kell adni.
Although risperidone is a potent D2 antagonist, which is considered to improve the positive symptoms of schizophrenia, it causes less depression of motor activity and induction of catalepsy than classical antipsychotics.
Bár a riszperidon erős D2 - antagonista, melyről úgy vélik, hogy mérsékli a szkizofrénia pozitív tüneteit, kevésbé okoz motoros aktivitáscsökkenést és idéz elő katalepsziát, mint a klasszikus antipszichotikumok.
The efficacy of risperidone in the short-term treatment of schizophrenia was established in four studies, 4- to 8-weeks in duration, which enrolled over 2500 patients who met DSM-IV criteria for schizophrenia.
A riszperidon hatásosságát szkizofrénia rövid távú kezelésében négy vizsgálatban állapították meg, 4- 8 héten át, melybe 2500- nál több olyan beteget vontak be, akik megfeleltek a szkizofrénia DSM- IV kritériumainak.
In a 6- week, placebo-controlled trial involving titration of risperidone in doses up to 10 mg/ day administered twice daily, risperidone was superior to placebo on the Brief Psychiatric Rating Scale (BPRS) total score.
6- hetes, placebo- kontrollos vizsgálatban, beleértve a riszperidon titrálását, naponta kétszer 10 mg- ot alkalmazva a riszperidon jobb volt a placebónál a Rövid Pszichiátriai Értékelő Skála (Brief Psychiatric Rating Scale - BPRS) összpontszám tekintetében.
In an 8- week, placebo-controlled trial involving four fixed doses of risperidone (2, 6, 10, and 16 mg/ day, administered twice daily), all four risperidone groups were superior to placebo on the Positive and Negative Syndrome Scale (PANSS) total score.
Egy 8- hetes, placebo- kontrollos vizsgálatban a riszperidon négy meghatározott adagját naponta kétszer alkalmazva (2, 6, 10 és 16 mg/ nap) mind a négy riszperidon csoport jobb volt a placebónál a teljes Pozitív és a Negatív Szindróma Skála (Positive and Negative Syndrome Scale - PANSS) pontszámát illetően.
In an 8-week, dose comparison trial involving five fixed doses of risperidone (1, 4, 8, 12, and 16 mg/ day administered twice-daily), the 4, 8, and 16 mg/ day risperidone dose groups were superior to the 1 mg risperidone dose group on PANSS total score.
8- hetes dózis- összehasonlító vizsgálatban, a riszperidon öt meghatározott adagját naponta kétszer alkalmazva (1, 4, 8, 12 és 16 mg/ nap) a PANSS összpontszám alapján a 4, 8 és 16 mg/ nap adagot kapó riszperidon csoportok jobbak voltak, mint az 1 mg riszperidont kapó csoport.
In a 4-week, placebo- controlled dose comparison trial involving two fixed doses of risperidone (4 and 8 mg/ day administered once daily), both risperidone dose groups were superior to placebo on several PANSS measures, including total PANSS and a response measure (> 20% reduction in PANSS total score).
Egy 4- hetes, placebo- kontrollos, dózis- összehasonlító vizsgálatban a riszperidon két meghatározott adagját naponta egyszer alkalmazva (4 és 8 mg/ nap), mindkét riszperidon csoport jobb volt a placebónál számos PANSS érték tekintetében, beleértve a PANSS összpontszámot és a válasz értéket (> 20% csökkenés a PANSS összpontszámban).
In a longer-term trial, adult outpatients predominantly meeting DSM-IV criteria for schizophrenia and who had been clinically stable for at least 4 weeks on an antipsychotic medicinal product were randomised to risperidone 2 to 8 mg/ day or to haloperidol for 1 to 2 years of observation for relapse.
Hosszabb távú klinikai vizsgálatban felnőtt járóbetegeket, akik túlnyomórészt megfeleltek a szkizofrénia DSM- IV kritériumainak és antipszichotikus gyógyszereléssel legalább 4 héten át klinikailag stabil állapotban voltak, a relapszus 1- 2 éves megfigyelése céljából randomizálták napi 2−8 mg riszperidonra vagy haloperidolra.
Patients receiving risperidone experienced a significantly longer time to relapse over this time period compared to those receiving haloperidol.
A riszperidonnal kezelt betegeknél a kiújulásig tartó idő szignifikánsan hosszabb volt, mint a haloperidollal kezelteknél.
Manic episodes in bipolar disorder
65 Bipoláris megbetegedés mániás epizódjai
The efficacy of risperidone monotherapy in the acute treatment of manic episodes associated with bipolar I disorder was demonstrated in three double-blind, placebo-controlled monotherapy studies in approximately 820 patients who had bipolar I disorder, based on DSM-IV criteria.
820 DSM IV kritériumainak megfelelő bipoláris I típusú betegségben szenvedő betegen.
In the three studies, risperidone 1 to 6 mg/ day (starting dose 3 mg in two studies and 2 mg in one study) was shown to be significantly superior to placebo on the pre-specified primary endpoint, i. e., the change from baseline in total Young Mania Rating
A három vizsgálatban kimutatták, hogy napi 1- 6 mg riszperidon (két vizsgálatban a kezdő adag 3 mg és egy vizsgálatban 2 mg) szignifikánsan jobb a placebónál az előzetesen meghatározott elsődleges végpont, azaz a kiindulási érték és a végpont közötti változás a Fiatalkori Mánia Értékelő Skálán (Young Mania Rating Scale - YMRS) a 3. héten, tekintetében.
Secondary efficacy outcomes were generally consistent with the primary outcome.
A másodlagos hatásossági eredmények általában az elsődlegessel.
The percentage of patients with a decrease of ≥ 50% in total YMRS score from baseline to the 3-week endpoint was significantly higher for risperidone than for placebo.
Azon betegek aránya, akiknél a YMRS összpontszám ≥ 50% - kal csökkent a kiindulási értékről a 3. heti végpontra, szignifikánsan nagyobb volt riszperidonnál, mint a placebónál.
One of the three studies included a haloperidol arm and a 9-week double-blind maintenance phase.
A három vizsgálat egyike magában foglalt egy haloperidol- kart és egy 9- hetes kettős- vak, fenntartó fázist.
Efficacy was maintained throughout the 9-week maintenance treatment period.
A hatásosság fennmaradt a 9- hetes fenntartó kezelési periódus alatt.
Change from baseline in total YMRS showed continued improvement and was comparable between risperidone and haloperidol at Week 12.
Az YMRS- összérték változása a kiindulási értéktől folyamatos javulást mutatott és a 12. héten összevethető volt riszperidon és haloperidol között.
The efficacy of risperidone in addition to mood stabilisers in the treatment of acute mania was demonstrated in one of two 3-week double-blind studies in approximately 300 patients who met the DSM-IV criteria for bipolar I disorder.
300 betegen, akiknek bipoláris I betegsége megfelelt a DSM- IV kritériumainak.
In one 3-week study, risperidone 1 to 6 mg/ day starting at 2 mg/ day in addition to lithium or valproate was superior to lithium or valproate alone on the pre-specified primary endpoint, i. e., the change from baseline in YMRS total score at Week 3.
Egy 3- hetes vizsgálatban, lítiumhoz vagy valproáthoz kiegészítésként adva napi 1- 6 mg riszperidon, napi 2 mg- os kezdő adaggal, jobb volt, mint az önmagában adott lítium vagy valproát az előzetesen meghatározott elsődleges végpont, azaz az YMRS- összpontszám változása a kiindulási értéktől a 3. héten, tekintetében.
In a second 3-week study, risperidone 1 to 6 mg/ day starting at 2 mg/ day, combined with lithium, valproate, or carbamazepine was not superior to lithium, valproate, or carbamazepine alone in the reduction of YMRS total score.
Egy másik 3- hetes vizsgálatban napi 1- 6 mg riszperidon 2 mg- os napikezdő adaggal lítiummal, valproáttal vagy karbamazepinnel kombinálva nem volt jobb az önmagában adott lítiumnál, valproátnál vagy karbamazepinnél a YMRS- összpontszám csökkentésében.
A possible explanation for the failure of this study was induction of risperidone and 9-hydroxy-risperidone clearance by carbamazepine, leading to subtherapeutic levels of risperidone and 9-hydroxy-risperidone.
E vizsgálat eredménytelenségének lehetséges magyarázata a riszperidon - és a 9- hidroxiriszperidon- clearance karbamazepin által kiváltott indukciója, mely a riszperidon és a 9- hidroxiriszperidon terápiás szint alatti koncentrációjához vezet.
When the carbamazepine group was excluded in a post-hoc analysis, risperidone combined with lithium or valproate was superior to lithium or valproate alone in the reduction of YMRS total score.
Amikor a karbamazepint kizárták a post- hoc analízisből, a riszperidon lítiummal vagy valproáttal kombinálva jobb volt mint az önmagában adott lítium vagy valproát a YMRS- összpontszám csökkentésében.
Persistent aggression in dementia
Tartós agresszivitás demens betegeknél
The efficacy of risperidone in the treatment of Behavioural and Psychological Symptoms of Dementia (BPSD), which includes behavioural disturbances, such as aggressiveness, agitation, psychosis, activity, and affective disturbances was demonstrated in three double-blind, placebo-controlled studies in 1150 elderly patients with moderate to severe dementia.
A riszperidon hatásosságát a demenciához társuló viselkedési zavarok és pszichotikus tünetek (Behavioural and Psychological Symptoms of Dementia - BPSD) kezelésében - beleértve a viselkedési zavarokat, mint az agresszivitás, agitáció, pszichózis, aktivitás és érzelmi zavarok - három kettős- vak, placebo- kontrollos vizsgálatban, közepes fokú és súlyos demenciában szenvedő 1150 idős betegen bizonyították.
One study included fixed risperidone doses of 0.5, 1, and 2 mg/ day.
Az egyik vizsgálatban meghatározott riszperidon adagokat, napi 0, 5 mg, 1 mg illetve 2 mg- ot alkalmaztak.
Two flexible-dose studies included risperidone dose groups in the range of 0.5 to 4 mg/ day and 0.5 to 2 mg/ day, respectively.
A két rugalmas adagolású vizsgálatban napi 0, 5−4 mg, illetve napi 0, 5−2 mg riszperidont adtak.
Risperidone showed statistically significant and clinically important effectiveness in treating aggression and less consistently in treating agitation and psychosis in elderly dementia patients (as measured by the Behavioural Pathology in Alzheimer’ s Disease Rating Scale [BEHAVE-AD] and the Cohen-Mansfield Agitation Inventory [CMAI]).
A riszperidon statisztikailag szignifikáns és klinikailag jelentős hatékonyságot mutatott az idős, demens betegek agressziójának kezelésében valamint kevésbé következetes hatékonyságot agitációjuk és pszichózisuk kezelésében (a Behavioural Pathology in Alzheimer’ s Disease Rating Scale [BEHAVE- AD] és a Cohen - Mansfield Agitation Inventory [CMAI] skálákon mérve).
(See also section 4.4)
A riszperidon kezelés hatása független volt a Mini Mentális Állapot Vizsgálat (Mini- Mental State Examination - MMSE) pontszámtól (következésképpen a demencia súlyosságától); a riszperidon szedatív tulajdonságaitól, a pszichózis jelenlététől vagy hiányától és a demencia típusától, Alzheimer, vaszkuláris vagy kevert típusú (lásd még 4. 4 pont).
The efficacy of risperidone in the short-term treatment of disruptive behaviours was demonstrated in two double-blind placebo-controlled studies in approximately 240 patients 5 to 12 years of age with a DSM-IV diagnosis of disruptive behaviour disorders (DBD) and borderline intellectual functioning or mild or moderate mental retardation/ learning disorder.
240, 5- 12 éves betegen végzett vizsgálatban igazolták.
In the two studies, risperidone 0.02 to 0.06 mg/ kg/ day was significantly superior to placebo on the pre-specified primary endpoint, i. e., the change from baseline in the Conduct Problem subscale of the Nisonger-Child Behaviour Rating Form (N-CBRF) at Week 6.
A két vizsgálatban a riszperidon 0, 020- 06 mg/ ttkg/ nap- os adagban adva szignifikánsan jobb volt a placebónál az előre meghatározott elsődleges végpont tekintetében, azaz a kiindulási érték változása a Nisonger- Child Viselkedést Értékelő Formanyomtatvány (Nisonger- Child Behaviour Rating Form – N- CBRF) viselkedési zavar alskáláján a 6. héten.
5.2 Pharmacokinetic properties
66 5. 2 Farmakokinetikai tulajdonságok
RISPERDAL orodispersible tablets and oral solution are bio-equivalent to RISPERDAL film-coated tablets.
A RISPERDAL szájban diszpergálódó tabletta és a belsőleges oldat bioekvivalens a RISPERDAL filmtablettával.
Risperidone is metabolised to 9-hydroxy-risperidone, which has a similar pharmacological activity to risperidone (see Biotransformation and Elimination).
A riszperidon 9- hidroxiriszperidonná metabolizálódik, ami a riszperidonhoz hasonló farmakológiai aktivitással rendelkezik (lásd Biotranszformáció és elimináció).
67 Absorption
Felszívódás
Risperidone is completely absorbed after oral administration, reaching peak plasma concentrations within 1 to 2 hours.
A riszperidon szájon át történő alkalmazást követően teljesen felszívódik, a plazmaszint csúcsértékét 1- 2 órán belül éri el.
The absolute oral bioavailability of risperidone is 70% (CV=25%).
A riszperidon abszolút orális biohasznosulása 70% (CV=25%).
The relative oral bioavailability of risperidone from a tablet is 94% (CV=10%) compared with a solution.
A riszperidon relatív orális biohasznosulása tabletta alkalmazásakor 94% (CV=10%) összehasonlítva az oldattal.
The absorption is not affected by food and thus risperidone can be given with or without meals.
A felszívódást étel nem befolyásolja, ezért a riszperidont lehet étellel vagy anélkül is alkalmazni.
Steady-state of risperidone is reached within 1 day in most patients.
A riszperidon az egyensúlyi plazmakoncentrációját a legtöbb betegnél 1 napon belül éri el.
Steady-state of 9-hydroxy-risperidone is reached within 4-5 days of dosing.
A 9- hidroxiriszperidon egyensúlyi plazmakoncentrációját 4- 5 nap alatt éri el.
In plasma, risperidone is bound to albumin and alpha1-acid glycoprotein.
A plazmában a riszperidon albuminhoz és α1- glikoproteinsavhoz kötődik.
The plasma protein binding of risperidone is 90%, that of 9-hydroxy- risperidone is 77%.
A riszperidon plazmafehérje kötődése 90% - os, a 9- hidroxiriszperidoné pedig 77% - os.
Risperidone is metabolised by CYP 2D6 to 9-hydroxy-risperidone, which has a similar pharmacological activity as risperidone.
A riszperidon a CYP 2D6 révén 9- hidroxiriszperidonná metabolizálódik, amely a riszperidonhoz hasonló farmakológiai aktivitással rendelkezik.
Extensive CYP 2D6 metabolisers convert risperidone rapidly into 9-hydroxy-risperidone, whereas poor CYP 2D6 metabolisers convert it much more slowly.
Extenzív CYP2D6 metabolizálók a riszperidont gyorsan 9- hidroxiriszperidonná alakítják, míg a gyenge metabolizálók sokkal lassabban alakítják át.
Although extensive metabolisers have lower risperidone and higher 9-hydroxy-risperidone concentrations than poor metabolisers, the pharmacokinetics of risperidone and 9-hydroxy-risperidone combined (i. e., the active antipsychotic fraction), after single and multiple doses, are similar in extensive and poor metabolisers of CYP 2D6.
Bár extenzív metabolizálókban a riszperidon szintje alacsonyabb és a 9- hidroxiriszperidoné magasabb, mint a gyengén metabolizálókban a kombinált riszperidon - és 9- hidroxiriszperidon - (azaz az antipszichotikus frakció) a farmakokinetika egyszeri és ismételt adag beadása után hasonló extenzív és gyenge CYP2D6 metabolizálókban.