natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the European Union for Zeffix to Glaxo Group Ltd on 29 July 1999.
1999. július 29- én az Európai Bizottság a Glaxo Group Ltd. részére a Zeffixre vonatkozóan megadta az Európai Unió egész területére érvényes forgalomba hozatali engedélyt.
The marketing authorisation was renewed on 29 July 2004.
A forgalomba hozatali engedélyt 2004. július 29- én megújították.
The full EPAR for Zeffix is available here.
A Zeffixre vonatkozó teljes EPAR itt olvasható.
Strengths
Tartalom
Pharmaceutical forms
100 mg Filmtabletta
Route of administration Packaging
Szájon át történő alkalmazás
Content
Buborékfólia (A
100 mg 100 mg
100 mg Filmtabletta
Oral use Blister (Alu/ pvc) Oral use Blister (Alu/ pvc)
Buborékfólia (Alu/ pvc)
5 mg/ ml
5 mg/ ml Belsőleges oldat
Oral use Bottle (HDPE)
Szájon át történő alkalmazás
240 ml
Palack (HDPE) 240
Zeffix film-coated tablets contain 100 mg lamivudine For a full list of excipients see section 6.1.
A Zeffix filmtabletta 100 mg lamivudint tartalmaz.
Butterscotch coloured, film-coated, capsule shaped, biconvex and engraved “ GX CG5” on one face.
Tejkaramella színű, filmbevonatú, hosszúkás alakú, mindkét oldalon domború, az egyik oldalon „ GX CG5 ” bevésettel.
compensated liver disease with evidence of active viral replication, persistently elevated serum alanine aminotransferase (ALT) levels and histological evidence of active liver inflammation and / or fibrosis.
kompenzált májbetegsége van, igazolt aktív vírusreplikációval, tartósan emelkedett szérum alanin aminotranszferáz (ALT) szintekkel, valamint szövettanilag igazolt aktív májgyulladással és/ vagy fibrózissal.
decompensated liver disease.
dekompenzált májbetegsége van.
Therapy with Zeffix should be initiated by a physician experienced in the management of chronic hepatitis B.
A Zeffix terápiát a krónikus hepatitis B kezelésében tapasztalt orvosnak kell beállítania.
Adults: the recommended dosage of Zeffix is 100 mg once daily.
Felnőttek: a Zeffix ajánlott adagja naponta egyszer 100 mg.
Zeffix can be taken with or without food.
A Zeffix táplálékkal vagy anélkül egyaránt bevehető.
• In patients with HBeAg positive chronic hepatitis B (CHB) treatment should be administered for at least 3-6 months after HBeAg seroconversion (HBeAg and HBV DNA loss with HBeAb detection) is confirmed, to limit the risk of virological relapse, or until HBsAg seroconversion.
• A HBeAg- pozitív krónikus hepatitis B- ben (CHB) szenvedő betegek kezelését a virológiai relapsus csökkentése érdekében legalább 3- 6 hónapig folytatni kell, miután igazolták a HBeAg szerokonverziót (a HBeAg és HBV DNS eltűnését, valamint a HBeAb megjelenését), vagy a HBsAg szerokonverzióig kell folytatni a kezelést.
This recommendation is based on limited data (see section 5.1). • In patients with HBeAg negative CHB (pre-core mutant), the optimal duration of treatment is unknown.
Ezt az ajánlást korlátozott mennyiségű adat támasztja alá (lásd 5. 1 pont). • A HBeAg- negatív (pre- core mutáns) CHB- ben szenvedő betegek esetében a kezelés optimális időtartama nem ismert.
Treatment discontinuation may be considered following HBsAg seroconversion. • In patients with either HBeAg positive or HBeAg negative CHB, the development of YMDD variant HBV may result in a diminished therapeutic response to lamivudine, indicated by a rise in HBV DNA and ALT from previous on-treatment levels.
Megfontolható a kezelés abbahagyása a HBsAg szerokonverzió után. • A vagy HBeAg- pozitív vagy HBeAg- negatív CHB- ben szenvedő betegekben a YMDD variáns HBV megjelenése a lamivudinra adott terápiás válasz csökkenéséhez vezethet, amit a HBV DNS és az ALT- szinteknek az előző kezelés alatti értékekhez képest mért emelkedése jelez.
In patients with extended-duration YMDD variant HBV, a switch to or addition of an alternative agent should be considered (see section 5.1). • In patients with decompensated liver disease and liver transplant recipients, treatment cessation is not recommended.
Azoknál a betegeknél, akikben hossszabb ideje megvan a YMDD variáns HBV, alternatív gyógyszerre történő átállást, vagy annak hozzáadását kell mérlegelni (lásd 5. 1 pont). • Dekompenzált májbetegségben szenvedő és májátültetésben részesült betegeknél a kezelés megszakítása nem ajánlott.
If there is a loss of efficacy attributable to the emergence of YMDD variant HBV in these patients, additional or alternative therapies should be considered (see section 5.1).
Ha ezeknél a betegeknél a YMDD variáns HBV megjelenésével
2 If Zeffix is discontinued, patients should be periodically monitored for evidence of recurrent hepatitis (see section 4.4).
2 összefüggésbe hozható hatáscsökkenés jelentkezik, mérlegelni kell kiegészítő vagy alternatív kezelés alkalmazását (lásd 5. 1 pont).
Children (less than 12 years of age) and adolescents (12 to 17 years of age):
A Zeffix- kezelés abbahagyása esetén a betegeket időszakosan ellenőrizni kell, hogy nem tapasztalható- e a hepatitis kiújulásának jele (lásd 4. 4 pont).
Zeffix is not recommended for use in children below age 12 and adolescents age 12 to 17 due to lack of data on safety and efficacy (see section 5.2).
Gyermekek (12 éves kor alatt) és serdülők (12- 17 éves korban): a Zeffix nem javallott 12 életév alatti gyermekeknek és 12- 17 éves serdülőknek a biztonságossági és hatásossági adatok hiánya miatt.
Renal impairment: lamivudine serum concentrations (AUC) are increased in patients with moderate to severe renal impairment due to decreased renal clearance.
Vesekárosodás: a lamivudin szérumkoncentrációi (AUC) megemelkednek közepes vagy súlyos veseelégtelenségben, a csökkent vese clearance következtében.
The dosage should therefore be reduced for patients with a creatinine clearance of < 50 ml/ minute.
Ezért az adagolást csökkenteni kell azoknál a betegeknél, akiknél a kreatinin- clearance < 50 ml/ perc.
Dosage of Zeffix in patients with decreased renal clearance.
A Zeffix adagolása csökkent vese clearance esetében
Creatinine clearance ml/ min
Kreatinin- clearance ml/ perc
First Dose of Zeffix oral solution *
A Zeffix belsőleges oldat első adagja *
Maintenance Dose Once daily
Fenntartó adag naponta egyszer
* Zeffix oral solution containing 5 mg/ ml lamivudine.
* A Zeffix belsőleges oldat 5 mg/ ml lamivudint tartalmaz.
Data available in patients undergoing intermittent haemodialysis (for less than or equal to 4 hrs dialysis 2-3 times weekly), indicate that following the initial dosage reduction of lamivudine to correct for the patient’ s creatinine clearance, no further dosage adjustments are required while undergoing dialysis.
Az időszakos hemodialízisre (≤ 4 órás dialízis hetenként 2- 3- szor) kerülő betegekről rendelkezésre álló adatok azt mutatják, hogy a lamivudin dózisának a beteg kreatinin- clearance- éhez igazodó kezdeti csökkentését követően, az adagolás további változtatására a dialízis alatt már nincs szükség.
Hepatic impairment: data obtained in patients with hepatic impairment, including those with end-stage liver disease awaiting transplant, show that lamivudine pharmacokinetics are not significantly affected by hepatic dysfunction.
Májkárosodás: májkárosodásban szenvedő betegekre vonatkozó adatok, beleértve azokat is, akik végső stádiumú májbetegségben májátültetésre várnak, azt mutatják, hogy a lamivudin farmakokinetikáját nem befolyásolják lényegesen a májműködési zavarok.
Lamivudine has been administered to children (2 years and above) and adolescents with compensated chronic hepatitis B.
A lamivudint adagolták kompenzált krónikus hepatitis B- ben szenvedő gyermekeknek (2 éves kortól) és serdülőkorúaknak.
However, due to limitations of the data, the administration of lamivudine to this patient population is not currently recommended (see section 5.1).
Mindazonáltal, tekintettel a korlátozott mennyiségű adatra, a lamivudin adása ebben a betegcsoportban jelenleg nem ajánlott (lásd 5. 1 pont).
The efficacy of lamivudine in patients co-infected with Delta hepatitis or hepatitis C has not been established.
Még nem igazolták a lamivudin hatásosságát egyidejűleg Delta hepatitissel vagy hepatitis C- vel is fertőzött betegekben.
Data are limited on the use of lamivudine in HBeAg negative (pre-core mutant) patients and in those receiving concurrent immunosuppressive regimes, including cancer chemotherapy.
Korlátozott mértékben vannak adatok a lamivudin használatáról HbeAg- negatív (pre- core mutáns) és olyan betegekben, akik egyidejűleg immunszuppresszív kezelést kapnak, beleértve a rákellenes kemo - terápiát.
3 Exacerbations of hepatitis
3 A Zeffix kezelés alatt a betegeket rendszeresen monitorozni kell.
HBV viral subpopulations with reduced susceptibility to lamivudine (YMDD variant HBV) have been identified with extended therapy.
A terápia megnyújtása esetén olyan HBV vírus- szubpopulációkat azonosítottak, amelyeknek csökkent a lamivudinnal szembeni érzékenységük (YMDD variáns HBV).
In some patients the development of YMDD variant HBV can lead to exacerbation of hepatitis, primarily detected by serum ALT elevations and re-emergence of HBV DNA.
Egyes betegekben a YMDD variáns HBV kialakulása a hepatitis exacerbatióját okozhatja, ami főleg a szérum ALT emelkedésével és a HBV DNS újra megjelenésével mutatható ki.
In patients who have YMDD variant HBV and worsening liver disease (increasing ALT with or without decompensated cirrhosis) or recurrent hepatitis B after liver transplantation, a switch to or addition of an alternative agent should be considered.
Azoknál a betegeknél, akiknek YMDD variáns HBV- je van, és májbetegségük súlyosbodik (az ALT- értékek emelkedése dekompenzált cirrhosissal vagy anélkül), vagy májtranszplantáció után rekurrens hepatitis B- t kapnak, alternatív gyógyszerre történő átállást vagy annak hozzáadását kell mérlegelni.
If Zeffix is discontinued or there is a loss of efficacy due to the development of YMDD variant HBV (see section 4.2), some patients may experience clinical or laboratory evidence of recurrent hepatitis.
A Zeffix adásának leállítása esetén, vagy ha a hatékonyság a YMDD variáns HBV kialakulása miatt csökken (lásd 4. 2 pont), egyes betegekben a hepatitis kiújulásának klinikai vagy laboratóriumi jelei mutatkozhatnak.
If Zeffix is discontinued, patients should be periodically monitored both clinically and by assessment of serum liver function tests (ALT and bilirubin levels), for at least four months, and then as clinically indicated.
A Zeffix leállítása esetén a beteget időszakosan ellenőrizni kell mind klinikailag, mind a szérum májfunkciós tesztek (ALT - és bilirubinszint) értékelésével, legalább 4 hónapig és azután, amikor klinikailag indokolt.
Exacerbation of hepatitis has primarily been detected by serum ALT elevations, in addition to the re-emergence of HBV DNA.
A hepatitis exacerbatióját elsősorban a szérum ALT emelkedésével mutatták ki, a HBV DNS újra megjelenése mellett.
See Table 3 in Section 5.1 Clinical experience for more information regarding frequency of post treatment ALT elevations.
Lásd az 5. 1 pontban a 3. táblázatot a kezelés utáni ALT- szintemelkedések gyakoriságára vonatkozóan további információt nyújtó klinikai tapasztalatokról.
Most events have been self- limited, however some fatalities have been observed.
A legtöbb eset önkorlátozó, azonban néhány haláleset előfordult.
For patients who develop evidence of recurrent hepatitis post-treatment, there are insufficient data on the benefits of re-initiation of lamivudine treatment.
Azokra a betegekre vonatkozóan, akiken kialakulnak a kezelés utáni rekurrens hepatitis jelei, nincs elegendő adat a lamivudin kezelés újraindításának előnyeit illetően.
Transplantation recipients and patients with advanced liver disease are at greater risk from active viral replication.
A szervátültetésen áteső és az előrehaladott májbetegségben szenvedő betegek esetében nagyobb az aktív vírusreplikáció kockázata.
These patients should be monitored for clinical, virological and serological parameters associated with hepatitis B, liver and renal function, and antiviral response during treatment (at least every month), and, if treatment is discontinued for any reason, for at least 6 months after treatment.
Ezeket a betegeket monitorozni kell a hepatitis B- vel, a máj - és vesefunkcióval, valamint az antivirális reakcióval kapcsolatos klinikai, virológiai és szerológiai paramétereik tekintetében a kezelés folyamán (legalább havonta egyszer), és ha a kezelést bármilyen oknál fogva abbahagyjuk, akkor legalább 6 hónapig a kezelést követően.
Laboratory parameters to be monitored should include (as a minimum) serum ALT, bilirubin, albumin, blood urea nitrogen, creatinine, and virological status:
A (minimálisan) ellenőrizendő laboratóriumi paraméterek: szérum ALT, bilirubin, albumin, vér karbamid- nitrogén, kreatinin, valamint a virológiai státus:
HBV antigen/ antibody, and serum HBV DNA concentrations when possible.
HBV antigén/ antitest, valamint szérum HBV DNS koncentráció, amennyiben lehetséges.
HIV co-infection
Egyidejű HIV- fertőzés
For the treatment of patients who are co-infected with HIV and are currently receiving or plan to receive treatment with lamivudine or the combination lamivudine-zidovudine, the dose of lamivudine prescribed for HIV infection (usually 150 mg/ twice daily in combination with other antiretrovirals) should be maintained.
Olyan betegek kezelése során, akik egyidejűleg HIV- vel is fertőzöttek és pillanatnyilag kapnak, vagy terv szerint kapni fognak lamivudin vagy lamivudin- zidovudin kombinált kezelést, a HIV- fertőzésre előírt lamivudin adagot kell fenntartani (rendszerint 150 mg naponta kétszer, más retrovírus- ellenes szerekkel kombinálva).
For HIV co-infected patients not requiring anti-retroviral therapy, there is a risk of HIV mutation when using lamivudine alone for treating chronic hepatitis B.
HIV- vel is fertőzött, retrovírus- ellenes terápiát nem igénylő betegeknél fennáll a HIV mutációjának kockázata, ha a lamivudint önmagában kapják a krónikus hepatitis B kezelésére.
Interaction studies have only been performed in adults.
4. 5 Gyógyszerkölcsönhatások és egyéb interakciók 4 Csak felnőtteken végeztek interakciós vizsgálatokat.
4 Lamivudine is predominantly eliminated by active organic cationic secretion.
A lamivudint döntően az aktív szerves kation- kiválasztás távolítja el a szervezetből.
The possibility of interactions with other medicinal products administered concurrently should be considered, particularly when their main route of elimination is active renal secretion via the organic cationic transport system e. g. trimethoprim.
Az egyidejűleg alkalmazott egyéb gyógyszerekkel való interakció lehetőségére gondolni kell, különösen akkor, ha a fő eliminációs útvonaluk az aktív renális kiválasztás a szerves kation- transzport rendszeren keresztül, pl. a trimetoprim esetében.
Other medicinal products (e. g. ranitidine, cimetidine) are eliminated only in part by this mechanism and were shown not to interact with lamivudine.
Más gyógyszerek (például a ranitidin, cimetidin) csak részben ürülnek ki ezen a módon és ki is mutatták, hogy nem lépnek kölcsönhatásba a lamivudinnal.
Administration of trimethoprim/ sulphamethoxazole 160 mg/ 800 mg increased lamivudine exposure by about 40%.
160 mg/ 800 mg trimetoprim/ szulfametoxazol szedése mintegy 40% - kal növelte meg a lamivudin- expozíciót.
A modest increase in Cmax (28%) was observed for zidovudine when administered with lamivudine, however overall exposure (AUC) was not significantly altered.
A zidovudin Cmax értékének mérsékelt emelkedését (28%) észlelték lamivudinnal való együttadásakor, de a teljes expozíció (AUC) nem változott szignifikánsan.
Zidovudine had no effect on the pharmacokinetics of lamivudine (see section 5.2).
A zidovudin nem befolyásolta a lamivudin farmakokinetikáját (lásd 5. 2 pont).
Lamivudine has no pharmacokinetic interaction with alpha-interferon when the two medicinal products are concurrently administered.
A lamivudinnak nincs farmakokinetikai kölcsönhatása az alfa- interferonnal, ha egyidejűleg alkalmaz - zák a két készítményt.
There were no observed clinically significant adverse interactions in patients taking lamivudine concurrently with commonly used immunosuppressant medicinal products (e. g. cyclosporin A).
Nem figyeltek meg jelentős káros kölcsönhatásokat olyan betegekben, akik a lamivudint egyidejűleg szedték az általában használt immunszuppresszív szerekkel (pl. ciklosporin A).
Zeffix is therefore not recommended to be used in combination with zalcitabine.
Ezért nem ajánlott a Zeffix- et zalcitabinnal kombinációban alkalmazni.
Pregnancy: there are no adequate data from the use of lamivudine in pregnant women.
Terhes nőkön történő alkalmazásra nincs megfelelő adat a lamivudin tekintetében.
Studies in animals have shown reproductive toxicity (see section 5.3).
Állatokon végzett vizsgálatokban reprodukciós toxicitást észleltek (lásd 5. 3 pont).
Consistent with passive transmission of the substance across the placenta, lamivudine concentrations in infant serum at birth were similar to those in maternal and cord serum at delivery.
A placentán keresztül történő passzív átjutásának megfelelően, a lamivudin koncentrációja az újszülött állatok szérumában a születéskor hasonló volt az anya és a köldökzsinór szérumszintjéhez az ellés alatt.
Although animal reproductive studies are not always predictive of the human response, administration is not recommended during the first three months of pregnancy (see section 4.4).
Bár az állatokban végzett reprodukciós vizsgálatok nem mindig prediktívek az emberi válaszreakciókra vonatkozóan, a lamivudin alkalmazása a terhesség első három hónapjában nem ajánlott (lásd 4. 4 pont).
Lactation: following oral administration, lamivudine was excreted in breast milk at similar concentrations to those found in serum.
Szoptatás: orális adagolás után a lamivudin az anyatejbe a szérumszintnek megfelelő koncentrációban választódott ki.
It is therefore recommended that mothers taking lamivudine do not breast feed their infants.
Éppen ezért ajánlott, hogy a lamivudint szedő anyák ne szoptassák csecsemőjüket.
No studies on the effects on the ability to drive and use machines have been performed.
Nem végeztek vizsgálatokat a gépjárművezetéshez és gépek üzemeltetéséhez szükséges képességeket befolyásoló hatásokra vonatkozóan.
In clinical studies of patients with chronic hepatitis B, lamivudine was well tolerated.
Krónikus hepatitis B- ben szenvedő betegek a klinikai vizsgálatokban a lamivudint jól tűrték.
The incidence of adverse events and laboratory abnormalities (with the exception of elevations of ALT and CPK, see below) were similar between placebo and lamivudine treated patients).
A nemkívánatos hatások és laboratóriumi eltérések (az ALT és CPK emelkedése kivételével, lásd alább) hasonlóak voltak a placebóval és lamivudinnal kezelt betegekben.
The most common adverse events reported were malaise and fatigue, respiratory tract infections, throat and tonsil discomfort, headache, abdominal discomfort and pain, nausea, vomiting and diarrhoea.
A leggyakoribb mellékhatások, amelyekről beszámoltak, a következők voltak: rossz közérzet és fáradtság, légúti fertőzések, torok - és mandula- panaszok, fejfájás, hasi diszkomfort és fájdalom, hányinger, hányás és hasmenés.
Adverse reactions are listed below by system organ class and frequency.
A nemkívánatos reakciók az alábbiakban szervrendszerek, szervek és gyakoriság szerint vannak felsorolva.
Frequency categories are only assigned to those adverse reactions considered to be at least possibly causally related to lamivudine.
Csak azok a nemkívánatos reakciók kaptak gyakorisági besorolást, amelyeknek legalábbis valószínű az oki összefüggése a lamivudinnal.
Frequencies are defined as: very common (≥ 1/ 10), common (≥ 1/ 100, < 1/ 10), uncommon (≥ 1/ 1000, < 1/ 100), rare (≥ 1/ 10,000, < 1/ 1000) and very rare (< 1/ 10,000).
A gyakorisági definíciók: nagyon gyakori (≥ 1/ 10), gyakori (≥ 1 // 100, < 1/ 10), nem gyakori (≥ 1/ 1000, < 1/ 100), ritka (≥ 1/ 10. 000, < 1/ 1000), nagyon ritka (< 1/ 10. 000).
5 The frequency categories assigned to the adverse reactions below are estimates: for most events, suitable data for calculating incidence are not available.
A nemkívánatos reakciók alábbi gyakorisági kategóriái becslésen alapulnak: a legtöbb eseményt illetően nincs elegendő adat az előfordulási gyakoriság kiszámításához.
Very common and common adverse drug reaction frequency categories were determined from clinical trial data and the background incidence in placebo groups was not taken into account.
A nagyon gyakori és gyakori nemkívánatos reakció gyakorisági kategóriákat a klinikai vizsgálati adatokból határozták meg, és a placebo csoportban a háttér előfordulást nem vették figyelembe.
Adverse drug reactions identified through post-marketing surveillance were categorised as rare or very rare.
A posztmarketing mellékhatásfigyelés során azonosított nemkívánatos reakciók ritka vagy nagyon ritka besorolást kaptak.
Thrombocytopenia
thrombocytopenia
ALT elevations (see section 4.4).
ALT emelkedés (lásd 4. 4 pont).
Exacerbations of hepatitis, primarily detected by serum ALT elevations, have been reported ‘ on- treatment’ and following lamivudine withdrawal.
Előfordultak hepatitis exacerbatiók, amelyeket főleg a szérum ALT- értékek emelkedése jelzett, a kezelés során („ on treatment ”), valamint a lamivudin megvonása után.
Most events have been self-limited, however fatalities have been observed very rarely (see section 4.4).
A legtöbb eset magától gyógyult, azonban nagyon ritkán haláleset is előfordult (lásd 4. 4 pont).
Musculoskeletal and connective tissue disorders:
Vázizom és kötőszöveti betegségek Gyakori:
Elevations of CPK Muscle disorders, including myalgia, cramps and rhabdomyolysis
CPK emelkedés izombetegségek, mint myalgia, görcsök és rhabdomyolysis
In patients with HIV infection, cases of pancreatitis and peripheral neuropathy (or paresthesia) have been reported.
HIV- fertőzött betegekben leírtak pancreatitis és perifériás neuropathia (vagy paresthesia) eseteket.
In patients with chronic hepatitis B there was no observed difference in incidence of these events between placebo and lamivudine treated patients.
Krónikus hepatitis B- ben szenvedő betegek esetében nem találtak különbséget ezen jelenségek előfordulásában a placebóval, illetve a lamivudinnal kezelt betegek között.
Cases of lactic acidosis, sometimes fatal, usually associated with severe hepatomegaly and hepatic steatosis, have been reported with the use of combination nucleoside analogue therapy in patients with HIV.
HIV- fertőzött betegek kombinált nukleozid- analóg terápiája során beszámoltak tejsavas acidosis előfordulásáról, ami néha fatális kimenetelű volt, és általában súlyos hepatomegaliával és hepatikus steatosissal társult.
There have been rare reports of lactic acidosis in patients receiving lamivudine for hepatitis B.
Ritkán észleltek tejsavas acidosist olyan betegeknél, akik hepatitis B miatt kaptak lamivudint.
Pharmacotherapeutic group - nucleoside analogue, ATC Code:
Farmakoterápiás csoport - nukleozid- analóg, ATC kód:
J05A F05.
J05A F05
Lamivudine is metabolised by both infected and uninfected cells to the triphosphate (TP) derivative which is the active form of the parent compound.
A lamivudin mind a fertőzött, mind a nem- fertőzött sejtekben trifoszfát (TP) származékká alakul, amely az anyavegyület aktív formája.
The intracellular half life of the triphosphate in hepatocytes is 17-19 hours in vitro.
A trifoszfát intracelluláris felezési ideje hepatocytákban 17- 19 óra in vitro.
Lamivudine-TP acts as a substrate for the HBV viral polymerase.
A lamivudin- TP a HBV vírus polimeráz szubsztrátjaként hat.
The formation of further viral DNA is blocked by incorporation of lamivudine-TP into the chain and subsequent chain termination.
A további vírus DNS képződést blokkolja a lamivudin- TP beépülése a láncba és az ezt követő lánctermináció.
6 Lamivudine-TP does not interfere with normal cellular deoxynucleotide metabolism.
A lamivudin- TP a normális celluláris dezoxinukleotid metabolizmust nem befolyásolja.
It is also only a weak inhibitor of mammalian DNA polymerases alpha and beta.
Az emlősök alfa és béta DNS- polimerázainak is csak gyenge inhibitora.