natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Not known: gastrointestinal ulcer perforation, retroperitoneal haemorrhage, haematemesis, gastric ulcer, oesophagitis ulcerative, subileus.
Nem ismert: gastrointestinalis fekély perforatio, retroperitonealis vérzés, haematemesis, gyomorfekély, oesophagitis ulcerosa, subileus.
Uncommon: dysuria, micturition urgency, nocturia, pollakiuria.
Nem gyakori: dysuria, sürgető vizelési inger, nocturia, pollakisuria.
Not known: renal failure, haematuria, urinary incontinence.
Nem ismert: veseelégtelenség, haematuria, vizelet- inkontinencia.
Common: night sweats, eczema, urticaria, erythema, hyperhidrosis, dry skin.
Gyakori: éjszakai izzadás, ekcéma, csalánkiütés, erythema, hyperhidrosis, bőrszárazság.
Uncommon: exfoliative rash, ecchymosis, swelling face.
Nem gyakori: exfoliatív bőrkiütés, ecchymosis, az arc feldagadása.
Not known: erythema nodosum, skin ulcer, petechiae, photosensitivity.
Ismeretlen gyakoriságú: erythema nodosum, bőrfekély, petechiák, fényérzékenység.
8 Musculoskeletal and connective tissue disorders:
A csont- izomrendszer és a kötőszövet betegségei és tünetei:
Common: musculoskeletal chest pain, musculoskeletal pain.
Gyakori: mozgásszervi eredetű mellkasi fájdalom, mozgásszervi eredetű fájdalom.
Uncommon: muscular weakness.
Nem gyakori: izomgyengeség.
Not known: arthritis, joint swelling.
Nem ismert: arthritis, ízületi duzzanat.
Uncommon: hyperthyroidism.
Nem gyakori: hyperthyreosis.
Not known: hypothyroidism, thyroiditis.
Nem ismert: hypothyreosis, thyreoiditis.
Common: hypomagnesaemia, hyperkalaemia, hyperglycaemia.
Gyakori: hypomagnesaemia, hyperkalaemia, hyperglykaemia.
Uncommon: hypokalaemia, hyponatraemia, hypocalcaemia, hypophosphataemia, dehydration, decreased appetite, increased appetite.
Nem gyakori: hypokalaemia, hyponatraemia, hypocalcaemia, hypophosphataemia, dehidráció, csökkent étvágy, megnövekedett étvágy.
Not known: diabetes mellitus, hypercalcaemia, hyperphosphataemia.
Nem ismert: diabetes mellitus, hypercalcaemia, hyperphosphataemia.
Uncommon: pneumonia, urinary tract infection, gastroenteritis, pharyngitis.
Nem gyakori: pneumonia, húgyúti fertőzés, gastroenteritis, pharyngitis.
Not known: sepsis, bronchitis, herpes simplex, candidiadis.
Nem ismert: szepszis, bronchitis, herpes simplex, candidiasis.
Uncommon: hypertensive crisis, haematoma.
Nem gyakori: hypertoniás krízis, haematoma.
Common: pyrexia.
Gyakori: láz.
Uncommon: chest pain, face oedema, gravitational oedema, influenza-like illness, chills, malaise.
Nem gyakori: mellkasi fájdalom, arcödéma, gravitációs ödéma, influenzaszerű betegség, hidegrázás, rossz közérzet.
Uncommon: hepatitis.
Nem gyakori: hepatitis.
Not known: hepatotoxicity, hepatomegaly, jaundice.
Nem ismert: hepatotoxicitás, hepatomegalia, sárgaság.
Common: insomnia.
Gyakori: insomnia.
Uncommon: depression, anxiety.
Nem gyakori: depresszió, szorongás.
Not known: disorientation, confusional state.
Nem ismert: dezorientáltság, zavart állapot.
Table 3
A rutin hematológiai, illetve biokémiai laboratóriumi értékek klinikailag releváns, illetve súlyos mértékű eltéréseit a 3. táblázat mutatja.
Grade 3-4 laboratory abnormalities
3- 4. fokú kóros laboratóriumi eredmények
CML-CP n=318% Grade 3-4
CML- CP n=318% 3- 4. fok
CML-AP n=120% Grade 3-4
CML- AP n=120% 3- 4. fok
- Neutropenia - Thrombocytopenia - Anaemia
- Neutropenia - Thrombocytopenia - Anaemia
- Elevated creatinine - Elevated lipase - Elevated SGOT (AST) - Elevated SGPT (ALT) - Hypophosphataemia - Elevated bilirubin (total)
- Emelkedett kreatininszint
< 1% 15% 1% 4% 10% 9%
< 1%
0% 17% < 1% 2% 10% 10%
0%
4.9 Overdose
15% 1% 4% 10% 9%
Protein-kinase inhibitors, ATC code:
Protein- kináz inhibitorok, ATC kód:
Tasigna is a potent inhibitor of the Abl tyrosine kinase activity of the Bcr-Abl oncoprotein both in cell lines and in primary Philadelphia-chromosome positive leukaemia cells.
A Tasigna a Bcr- Abl onkoprotein Abl tirozinkináz aktivitásának hatékony gátlója mind sejtvonalakban, mind primer Philadelphia kromoszóma- pozitív leukaemia sejtekben.
The substance binds with high affinity to the ATP-binding site in such a manner that it is a potent inhibitor of wild-type Bcr-Abl and maintains activity against 32/ 33 imatinib-resistant mutant forms of Bcr-Abl.
A hatóanyag nagy affinitással kötődik az ATP- kötőhelyhez oly módon, hogy hatékony gátlószere a vad típusú Bcr- Abl- nek, és aktivitással rendelkezik a Bcr- Abl 32/ 33 imatinib- rezisztens mutáns formái ellen.
As a consequence of this biochemical activity, nilotinib selectively inhibits the proliferation and induces apoptosis in cell lines and in primary Philadelphia-chromosome positive leukaemia cells from CML patients.
E biokémiai aktivitás következtében a nilotinib sejtvonalakban és CML betegekből származó primer Philadelphia kromoszóma- pozitív leukaemia sejtekben szelektíven gátolja a sejtosztódást és apoptózist indukál.
Tasigna has little or no effect against the majority of other protein kinases examined, including Src, except for the PDGF, Kit and Ephrin receptor kinases, which it inhibits at concentrations within the range achieved following oral administration at therapeutic doses recommended for the treatment of CML (see Table 4).
A Tasigna- nak csekély hatása van vagy nincs hatása az egyéb vizsgált proteinkinázok többsége ellen, beleértve az Src- t és kivéve a PDGF- et, a Kit- et és az Ephrin receptor- kinázokat, amelyeket a CML kezelésére ajánlott orális terápiás dózisok adását követően elért tartományon belüli koncentrációkban gátol (lásd 4. táblázat).
Kinase profile of nilotinib (phosphorylation IC50 nM)
A nilotinib kinázprofilja (foszforiláció IC50 nM)
Clinical studies An open-label, uncontrolled, multicentre Phase II study was conducted to determine the efficacy of Tasigna in patients with imatinib resistant or intolerant CML with separate treatment arms for chronic
Klinikai vizsgálatok Egy nyílt elrendezésű, nem kontrollos, multicentrumos Fázis II vizsgálatot indítottak a Tasigna hatékonyságának tanulmányozására imatinibre rezisztens vagy intoleráns CML- ás betegek körében, külön kezelési ágakkal a krónikus és az akcelerált fázisban lévők számára.
The study is ongoing.
A vizsgálat jelenleg is zajlik.
Efficacy was based on 320 CP patients and 119 AP patients enrolled.
A hatékonyság vizsgálata 320 CP és 119 AP- beteg bevonásával történik.
Median duration of treatment was 341 days for CP patients and 202 days for AP patients (see Table 5).
A kezelés medián időtartama 341 nap a CP- s, illetve 202 nap az AP- betegek esetén (lásd 5. táblázat).
Tasigna was administered on a continuous basis (twice daily 2 hours after a meal and with no food for at least one hour after administration) unless there was evidence of inadequate response or disease progression.
A Tasigna- t folyamatosan alkalmazták (naponta kétszer, 2 órával valamelyik étkezés után és a bevételt követően
Dose escalation to 600 mg twice daily was allowed.
A dózis napi kétszer 600 mg- ra történő növelése megengedett volt.
Duration of exposure with Tasigna
A Tasigna- expozíció időtartama
Chronic phase n=320
Krónikus fázis n=320
Accelerated phase n=119
Akcelerált fázis n=119
Median duration of therapy in days
A kezelés medián időtartama napokban
(25th-75th percentiles)
(25. - 75. percentilis)
Resistance to imatinib included failure to achieve a complete haematological response (by 3 months), cytogenetic response (by 6 months) or major cytogenetic response (by 12 months) or progression of disease after a previous cytogenetic or haematological response.
Az imatinib- rezisztencia magában foglalja a teljes hematológiai válasz (a 3. hónap után), a citogenetikai válasz (a 6. hónap után), illetve a major citogenetikai válasz (a 12. hónap után), elérésének kudarcát, továbbá a betegség progresszióját korábbi citogenetikai vagy hematológiai választ követően.
Imatinib intolerance included patients who discontinued imatinib because of toxicity and were not in major cytogenetic response at time of study entry.
Az imatinib- intolerancia fogalma olyan betegeket foglal magában, akik toxicitás miatt megszakították az imatinib- kezelést, és a vizsgálatba való belépéskor nem mutattak major citogenetikai választ.
Overall, 73% of patients were imatinib-resistant, while 27% were imatinib-intolerant.
Összességében a betegek 73% - a volt imatinib- rezisztens és 27% - a intoleráns az imatinibbel szemben.
The majority of patients had a long history of CML that included extensive prior treatment with other antineoplastic agents, including imatinib, hydroxyurea, interferon, and some had even failed organ transplant (Table 6).
A betegek többsége hosszú idő óta szenvedett CML- ben és egyéb daganatellenes szerekkel (köztük imatinibbel, hidroxiureával, interferonnal) már jelentős mértékű kezeléseket kapott, és egyeseknél még sikertelen szervátültetés is történt (6. táblázat).
The median highest prior imatinib dose had been 600 mg/ day for CP patients and 800 mg/ day for AP patients.
A legnagyobb korábbi imatinib dózis medián értéke 600 mg/ nap volt a CP- betegek és 800 mg/ nap az AP- betegek esetében.
The highest prior imatinib dose was ≥ 600 mg/ day in 75% of all patients, with 41% of patients receiving imatinib doses ≥ 800 mg/ day.
Az összes beteg 75% - ánál a legnagyobb korábbi imatinib dózis ≥600 mg/ nap volt, míg 41% - uk kapott ≥800 mg/ nap dózist.
CML disease history characteristics
CML kórtörténeti jellemzők
Chronic phase (n=320)
Krónikus fázis (n=320)
Accelerated phase (n=119)
Akcelerált fázis (n=119)
Median time (range) Imatinib
eltelt idő medián értéke
since diagnosis in months
hónapokban (tartomány) Imatinib
Resistant Intolerant without MCyR time of imatinib treatment in
Resisztens Intoleráns MCyR válasz nélkül
(81%) (19%) 976
976
days (25th-75th percentiles)
napokban (25. - 75. percentilis)
(515-1,485)
(515- 1485)
(488-1,543)
(488- 1543)
Prior hydroxyurea Prior interferon Prior bone marrow transplant
Előzetes hidroxiurea- kezelés Előzetes interferon- kezelés Előzetes csontvelő- transzplantáció
The primary endpoint in the CP patients was major cytogenetic response (MCyR), defined as elimination (CCyR, complete cytogenetic response) or significant reduction to < 35% Ph+ metaphases (partial cytogenetic response) of Ph+ haematopoietic cells.
A CP- betegek primer végpontjaként a major citogenetikai válasz (MCyR) szolgált, definíciója szerint a Ph+ haemopoetikus sejtek eliminációja (CCyR, teljes citogenetikai válasz) vagy jelentős csökkenése < 35% Ph+ metafázisig (részleges citogenetikai válasz).
Complete haematological response (CHR) in CP patients was evaluated as a secondary endpoint.
A teljes hematológiai választ (CHR) CP- betegek esetében másodlagos végpontként definiálták.
The primary endpoint in the AP patients was overall confirmed haematological response (HR), defined as either a complete haematological response, no evidence of leukaemia or return to chronic phase.
Az AP- betegek esetében a primer végpont az általános diagnosztizált hematológiai válasz (HR), definíciója szerint vagy teljes hematológiai válasz a leukaemiára utaló bizonyítékok hiányával, vagy a krónikus fázisba való visszatérés.
The MCyR rate in 320 CP patients was 49%.
Az MCyR- ráta a 320 CP- beteg esetében 49% volt.
Most responders achieved their MCyR rapidly within 3 months (median 2.8 months) of starting Tasigna treatment and these were sustained (median duration has not been reached).
A válaszadók többsége az MCyR- t gyorsan, a Tasigna- kezelés kezdetét követő 3 hónapon (2, 8 hónapos medián értéken) belül elérte, és ez tartós volt (a medián időtartamot még nem érte el).
Among 156 patients with MCyR 43 patients (27.6%) lost their MCyR.
A 156 MCyR- s beteg közül 43 (27, 6%) veszítette el MCyR státuszát.
2.8 months).
A kiindulási időpontban CHR- s betegek az MCyR- t gyorsabban érték el (1 versus 2, 8 hónap).
Of CP patients without a baseline CHR, 70% achieved a CHR and median time to CHR was 1 month and median duration of CHR has not been reached.
A kiindulási CHR nélküli CP- betegek 70% - a ért el CHR- t, és a CHR- ig tartó medián idő 1 hónap volt, és a CHR időartamának medián értékét még nem érték el.
11 The overall confirmed HR rate in 119 AP patients was 42%.
Az általános diagnosztizált HR- ráta 119 AP- beteg esetében 42% volt.
Most responders achieved a HR early with Tasigna treatment (median 1.0 months) and these have been durable (median duration has not been reached).
Egyetlen beteg sem
No patients have had a loss of CHR.
11 veszítette el CHR státuszát.
The MCyR rate was 27% with a median time to response of 2.0 months.
Az MCyR- ráta 27% volt 2, 0 hónapos medián időtartammal a terápiás válaszig.
The rates of response for the two treatment arms are reported in Table 7.
A 7. táblázat mutatja a két kezelési ágban megfigyelt terápiás válaszok arányait.
Response in CML
Terápiás válasz CML- ben
Chronic Phase
Krónikus fázis
Intolerant (n=94)
Intoleráns (n=94)
Resistant (n=226)
Rezisztens (n=226)
Total (n=320)
Összes (n=320)
Total (n=119)
Összes (n=119)
Overall (95%CI)
Általános (95% CI)
-
- 701 (63- 76)
Complete NEL Return to CP Cytogenetic Response (%)
Teljes
86 (74-94) - -
86 (74- 94)
64 (56-72) - -
64 (56- 72)
Major (95%CI) Complete Partial NEL = no evidence of leukaemia/ marrow 1
Major (95% CI) Teljes Részleges
114 CP patients had a CHR at baseline and were therefore not assessable for complete haematological response
NEL=nincs bizonyíték leukaemiára/ csontvelő válaszra 1 114 CP- beteg esetében volt CHR a kiindulási időpontban, így nem voltak értékelhetők a teljes hematológiai válasz szempontjából.
Efficacy data in patients with CML-BC are not yet available.
BC- CML- ás betegekre vonatkozóan még nem állnak rendelkezésre hatásossági adatok.
Separate treatment arms were also included in the Phase II study to investigate Tasigna in a group of CP and AP patients who had been extensively pre-treated with multiple therapies including a tyrosine kinase inhibitor agent in addition to imatinib.
A különálló kezelési ágakat a Fázis II vizsgálatba is bevonták, hogy tanulmányozzák a Tasigna hatását olyan CP - és AP- betegek esetében, akiknél korábban jelentős mértékű, többféle kezelést végeztek, köztük valamely tirozinkináz- gátló hatóanyaggal az imatinib mellett.
Of these patients 30/ 36 (83%) were treatment resistant not intolerant.
E 36 beteg közül 30 (83%) rezisztens volt a kezeléssel szemben, nem intoleráns.
In 22 CP patients evaluated for efficacy Tasigna induced a 32% MCyR rate and a 50% CHR rate.
22 CP- beteg esetében, akiknél a hatéknyságot értékelték, a Tasigna- kezelés 32% - os MCyR- rátát és 50% - os CHR- rátát indukált.
In 11 AP patients, evaluated for efficacy, treatment induced a 36% overall HR rate.
11 AP- beteg esetében, akiknél a hatékonyságot értékelték, a kezelés összességében 36% - os HR- rátát indukált.
After imatinib failure, 24 different Bcr-Abl mutations were noted in 45% of chronic phase and 57% of accelerated phase CML patients who were evaluated for mutations.
Az imatinib- kezelés kudarcát követően 24 különféle Bcr- Abl mutációt észleltek a mutációk előfordulására kivizsgált krónikus fázisú CML- ás betegek 45% - ánál és az akcelerált fázisban lévők 57% - ánál.
Tasigna demonstrated efficacy in patients harboring a variety of Bcr-Abl mutations associated with imatinib resistance, except T315I.
A Tasigna hatékonyságát az imatinib- rezisztenciával összefüggő különféle Bcr- Abl mutációkkal jellemezhető betegek körében igazolták, kivéve a T315I- t.
Absorption Peak concentrations of nilotinib are reached 3 hours after oral administration.
Felszívódás A nilotinib csúcskoncentrációi 3 órával az orális beadást követően alakulnak ki.
Nilotinib absorption following oral administration was approximately 30%.
30% - os mértékű volt.
In healthy volunteers, Cmax and area under the serum concentration-time curve (AUC) of nilotinib are increased by 112% and 82%, respectively, compared to fasting conditions when Tasigna is given with food.
Egészséges önkéntesek esetében a nilotinib Cmax 112% - kal és a szérum- koncentráció – idő görbe alatti terület (AUC) 82% - kal nőtt az éhgyomorra történő bevételhez képest, ha a Tasigna- t táplálékkal együtt alkalmazták.
Administration of Tasigna 30 minutes or 2 hours after food increased bioavailability of nilotinib by 29% or 15%, respectively (see sections 4.2, 4.4 and 4.5).
A Tasigna 30 perccel, illetve 2 órával a táplálkozást követő bevétele a nilotinib biohasznosulását sorrendben 29% - kal, illetve 15% - kal növelte (lásd 4. 2, 4. 4 és 4. 5 pont).
Distribution The blood-to-plasma ratio of nilotinib is 0.71.
A plazmafehérje kötődés in vitro kísérletek alapján kb.
Plasma protein binding is approximately 98% on the basis of in vitro experiments.
98%.
Biotransformation Main metabolic pathways identified in healthy subjects are oxidation and hydroxylation.
Biotranszformáció A fő, azonosított anyagcsereutak közé egészséges önkéntesek esetén az oxidáció és a hidroxiláció tartozik.
12 Elimination After a single dose of radiolabelled nilotinib in healthy subjects, more than 90% of the dose was eliminated within 7 days, mainly in faeces (94% of the dose).
12 Elimináció A izotóppal jelzett nilotinib egyszeri dózisának adását követően egészséges önkénteseknél a dózis több mint 90% - a ürült ki 7 napon belül, főként a széklettel (a dózis 94% - a).
Parent drug accounted for 69% of the dose.
Az anyavegyület a dózis 69% - át tette ki.
Linearity / non-linearity Steady-state nilotinib exposure was dose-dependent, with less than dose-proportional increases in systemic exposure at dose levels higher than 400 mg given as once-daily dosing.
Linearitás / non- linearitás A steady- state nilotinib- expozíció dózisfüggő volt, naponta egyszer alkalmazott 400 mg- nál nagyobb dózisszinteknél a szisztémás expozíció a dózisarányoshoz képest kevésbé növekedett.
Daily serum exposure to nilotinib with 400 mg twice-daily dosing at steady state was 35% higher than with 800 mg once-daily dosing.
Naponta kétszer 400 mg- os adagolásnál a napi szérum- expozíció steady- state állapotban 35% - kal nagyobb volt, mint a naponta egyszer 800 mg- os adagolás esetén.
There was no relevant increase in exposure to nilotinib when the dose was increased from 400 mg twice daily to 600 mg twice daily.
Nem találtak lényeges emelkedést a nilotinib- expozícióban, amikor a naponta kétszer 400 mg- os dózist naponta kétszer 600 mg- ra növelték.
Characteristics in patients Steady-state conditions were essentially achieved by day 8.
Jellemzők a betegekben A steady- state lényegében a 8. napra alakult ki.
An increase in serum exposure to nilotinib between the first dose and steady state was approximately 2-fold for daily dosing and 3.8-fold for twice-daily dosing.
A nilotinib szérum- expozíció emelkedése az első dózis és a steady- state között mintegy kétszeres volt a napi adagolás és 3, 8- szeres a napi kétszeri adagolás esetén.
The apparent elimination half-life estimated from the multiple-dose pharmacokinetics with daily dosing was approximately 17 hours.
17 óra volt.
Nilotinib has been evaluated in safety pharmacology, repeated dose toxicity, genotoxicity, reproductive toxicity and phototoxicity studies.
A nilotinibet gyógyszerbiztonsági farmakológiai, ismételt dózistoxicitási, genotoxicitási, reproduktív toxicitási és fototoxicitási tanulmányokban vizsgálták.
In vitro cardiac safety studies demonstrated a preclinical signal for QT prolongation, based upon block of hERG currents and prolongation of the action potential duration in isolated rabbit hearts by nilotinib.
Az in vitro kardiális biztonságossági vizsgálatokban kimutattak egy QT- megnyúlásra utaló preklinikai jelet annak alapján, hogy a nilotinibet izolált nyúlszíveken vizsgálva a hERG áramok gátlását és az akciós potenciál időtartamának megnyúlását tapasztalták.
No effects were seen in ECG measurements in dogs or monkeys treated for up to 39 weeks or in a special telemetry study in dogs.
Nem észleltek az EKG- ra gyakorolt hatásokat sem kutyákban, sem majmokban a legfeljebb 39 hétig történő kezelés során, illetve speciális telemetriás vizsgálatban kutyákon.
Repeated-dose toxicity studies in dogs of up to 4 weeks’ duration and in cynomolgus monkeys of up to 9 months’ duration revealed the liver as the primary target organ of toxicity of nilotinib.
A kutyákon legfeljebb 4 héten át, illetve cynomolgus majmokban legfeljebb 9 hónapon át végzett ismételt dózisú toxicitási vizsgálatok alapján a nilotinib- toxicitás elsőszámú célszerve a máj.
Alterations included increased alanine aminotransferase and alkaline phosphatase activity and histopathology findings (mainly sinusoidal cell or Kupffer cell hyperplasia/ hypertrophy, bile duct hyperplasia and periportal fibrosis).
Az elváltozások közé tartozott az alanin- aminotranszferáz és az alkalikus foszfatáz aktivitás fokozódása és hisztopatológiai eltérések (főként sinusoid sejt, illetve Kupffer sejt hyperplasia/ hypertrophia, epevezeték hyperplasia és periportalis fibrosis).
Exposures at the lowest dose levels at which the liver effects were seen were lower than the exposure in humans at a dose of 800 mg/ day.
A májra észlelhető hatást gyakorló legalacsonyabb dózisszinteknél megfigyelt expozíciók alacsonyabbak voltak, mint a 800 mg/ nap dózisnál mért humán expozíció.
Mainly reversible increases in cholesterol levels were seen in rats, dogs and monkeys.
Patkányok, kutyák és majmok esetében főként reverzíbilis koleszterinszint- emelkedéseket észleltek.
Nilotinib did not induce teratogenicity, but did show embryo- and foetotoxicity at doses that also showed maternal toxicity.
A nilotinib nem okozott teratogenitást, de az anyai toxicitást is előidéző dózisoknál embryo - és foetotoxicitást mutatott.
Increased post-implantation loss was observed in both the fertility study, which involved treatment of both males and females, and the embryotoxicity study, which involved treatment of females.
Fokozott poszt- implantációs veszteséget figyeltek meg mind a fertilitási vizsgálatban, ahol hímeket és nőstényeket is kezeltek, mind pedig az embryotoxicitási vizsgálatban, amelyben csak nőstényeket kezeltek.
Embryo-lethality and foetal effects (mainly decreased foetal weights, premature fusion of the facial bones (fused maxilla/ zygomatic) visceral and skeletal variations) in rats and increased resorption of foetuses and skeletal variations in rabbits were present in the embryotoxicity studies.
Az embryotoxicitási vizsgálatokban patkányok esetén embryo- letalitást és foetalis hatásokat (főként csökkent foetalis testtömeget, az arccsontok korai fúzióját [maxilla és os zygomaticus fusio], visceralis és csontváz- variációkat) találtak, míg nyulaknál a foetalis reszorpció fokozódását és csontváz- variációkat mutattak ki.
In a pre- and postnatal development study in rats, maternal exposure to nilotinib caused reduced pup body weight with associated changes in physical development parameters as well as reduced mating and fertility indices in the offspring.
Az észlelhető mellékhatásokat nem mutató legnagyobb
Exposure to nilotinib in females at No-Observed- Adverse-Effect-Levels was generally less or equal to that in humans at 800 mg/ day.
13 dózis esetén nőstényekben a nilotinib- expozíció általában kisebb vagy azonos mint a 800 mg/ nap humán dózis esetén.
No effects on sperm count/ motility or on fertility were noted in male and female rats up to the highest tested dose, approximately 5 times the recommended dosage for humans.
A legmagasabb tesztelt dózisokig, ami a javasolt humán adag kb. ötszöröse, hím és nőstény patkányoknál nem észleltek a spermiumszámra / - motilitásra vagy a fertilitásra gyakorolt hatást.
13 Nilotinib was shown to absorb light in the UV-B and UV-A range, is distributed into the skin and showed a phototoxic potential in vitro, but no effects have been observed in vivo.
A nilotinibról kimutatták, hogy elnyeli az UV- B és UV- A tartományú fényt, és bejut a bőrbe és in vitro fototoxikus potenciált mutatott, de in vivo semmilyen hatást nem figyeltek meg.
Carcinogenicity studies with nilotinib have not been performed.
Karcinogenitási vizsgálatokat a nilotinibbel nem végeztek.
Lactose monohydrate Crospovidone Poloxamer 188 Silica colloidal, anhydrous/ Colloidal silicon dioxide Magnesium stearate
Laktóz- monohidrát Kroszpovidon Poloxamer 188 Vízmentes kolloid, szilícium- dioxid Magnézium- sztearát
Gelatin Titanium dioxide (E171) Yellow iron oxide (E172)
Zselatin Titán- dioxid (E171) Sárga vas- oxid (E172)