natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For a summary of clinical and pharmacodynamic information, see section 5.1.
A klinikai és farmakodinámiás tudnivalók összefoglalását lásd az 5. 1 pontban.
Therapy should be initiated by a physician experienced in the management of HIV infection.
A kezelést a HIV- fertőzés kezelésében gyakorlattal rendelkező orvosnak kell megkezdenie.
Concomitant antiretroviral therapy:
Egyidejű retrovírus- ellenes terápia:
STOCRIN must be given in combination with other antiretroviral medicines (see section 4.5).
A STOCRIN- t más retrovírus- ellenes gyógyszerekkel kombináltan kell alkalmazni (lásd 4. 5 pont).
The increased efavirenz concentrations observed following administration of STOCRIN with food may lead to an increase in frequency of adverse reactions (see sections 4.4 and 5.2).
Megfigyelték az efivarenz- koncentráció növekedését étellel való bevételt követően, ami a mellékhatások előfordulásának gyakoriságát növelheti (lásd 4. 4 és 5. 2 pont).
In order to improve the tolerability of nervous system undesirable effects, bedtime dosing is recommended (see section 4.8).
Az idegrendszeri mellékhatások tolerálhatóságának javítása érdekében a gyógyszer lefekvés előtti bevétele ajánlott (lásd 4. 8 pont).
Adults: the recommended dosage of STOCRIN in combination with nucleoside analogue reverse transcriptase inhibitors (NRTIs) with or without a PI (see section 4.5) is 600 mg orally, once daily.
A nukleozid analóg reverz transzkriptáz gátlókkal (NRTI- k) és proteázgátlókkal vagy anélkül (lásd 4. 5 pont) kombinációban adott STOCRIN javasolt adagja 600 mg szájon át, naponta egyszer.
Paediatric patients (3 to 17 years): the recommended dose of STOCRIN in combination with a PI and/ or NRTIs for patients between 3 and 17 years of age is described in Table 1.
A proteázgátlókkal és/ vagy NRTI- kkel kombinációban adott STOCRIN 3 - 17 éves korú betegek számára javasolt adagját az 1. táblázat mutatja.
STOCRIN hard capsules must only be administered to children who are able to reliably swallow hard capsules.
A STOCRIN kemény kapszulát csak olyan gyermekeknek szabad adni, akik képesek azt biztonságosan lenyelni.
2 STOCRIN is not recommended for use in children below the age of 3 years or weighing less than 13 kg due to a lack of data on safety and efficacy in that age group (see sections 5.1 and 5.2).
A STOCRIN alkalmazása nem javallott 3 évesnél fiatalabb vagy 13 kg- osnál kisebb testsúlyú gyermekek számára a biztonságosságra és hatásosságra vonatkozó adatok hiánya miatt (lásd 5. 1 és 5. 2 pontok).
Body Weight kg 13 to < 15 15 to < 20 20 to < 25 25 to < 32.5 32.5 to < 40 ≥ 40
Testtömeg kg 13 - < 15 15 - < 20 20 - < 25 25 - < 32, 5 32, 5 - < 40 ≥ 40
STOCRIN Dose (mg) 200 250 300 350 400 600
A STOCRIN adagja (mg) 200 250 300 350 400 600
Dosage adjustment: if STOCRIN is coadministered with voriconazole, the voriconazole maintenance dose must be increased to 400 mg every 12 hours and the STOCRIN dose must be reduced by 50%, i. e., to 300 mg once daily.
Dózismódosítás: ha a STOCRIN- t együtt adják vorikonazollal, a vorikonazol fenntartó dózisát 12 óránként 400 mg- ra kell emelni és a STOCRIN dózisát 50% - kal, azaz napi egyszer 300 mg- ra kell csökkenteni.
When treatment with voriconazole is stopped, the initial dosage of efavirenz should be restored (see section 4.5).
Amikor a vorikonazol- kezelés befejeződött, vissza kell állítani az efavirenz kezdeti dózisát (lásd 4. 5 pont).
If STOCRIN is coadministered with rifampicin, an increase in the dose of STOCRIN to 800 mg/ day may be considered (see section 4.5).
Ha a STOCRIN- t rifampicinnel adják együtt, fontolóra vehető a STOCRIN dózisának 800 mg/ napra történő emelése (lásd 4. 5 pont).
Renal impairment: the pharmacokinetics of efavirenz have not been studied in patients with renal insufficiency; however, less than 1% of an efavirenz dose is excreted unchanged in the urine, so the impact of renal impairment on efavirenz elimination should be minimal (see section 4.4).
A beadott efavirenz- dózisnak azonban kevesebb mint 1% - a ürül változatlan formában a vizelettel, így a károsodott veseműködésnek az efavirenz kiürülésére gyakorolt hatása valószínűleg minimális (lásd 4. 4 pont).
Hepatic impairment: patients with mild to moderate liver disease may be treated with their normally recommended dose of efavirenz.
Az enyhe -, középsúlyos májbetegségben szenvedő betegek a számukra általában ajánlott efavirenz- dózissal kezelhetők.
Patients should be monitored carefully for dose-related adverse reactions, especially nervous system symptoms (see sections 4.3 and 4.4).
Az ilyen betegeket gondos ellenőrzés alatt kell tartani a dózisfüggő mellékhatások – elsősorban az idegrendszeri tünetek – jelentkezésének észlelése érdekében (lásd 4. 3 és 4. 4 pont).
Efavirenz must not be used in patients with severe hepatic impairment (Child Pugh Grade C) (see section 5.2).
Az efavirenzt nem szabad alkalmazni súlyos májkárosodás (Child Pugh C stádium) esetén (lásd 5. 2 pont).
Efavirenz must not be administered concurrently with terfenadine, astemizole, cisapride, midazolam, triazolam, pimozide, bepridil, or ergot alkaloids (for example, ergotamine, dihydroergotamine, ergonovine, and methylergonovine) because competition for CYP3A4 by efavirenz could result in inhibition of metabolism and create the potential for serious and/ or life-threatening undesirable effects [for example, cardiac arrhythmias, prolonged sedation or respiratory depression] (see section 4.5).
Az efavirenzt nem szabad együtt alkalmazni a terfenadinnal, asztemizollal, ciszapriddal, midazolámmal, triazolámmal, pimoziddal, bepridillel vagy anyarozs alkaloidokkal (pl. ergotamin, dihidroergotamin, ergonovin és metil- ergonovin), mivel az efavirenz CYP3A4 iránti versengése a metabolizmus gátlását eredményezheti, és súlyos és/ vagy életveszélyes nemkívánatos hatások (például szívritmuszavarok, hosszantartó nyugtató hatás vagy légzésdepresszió) kialakulásának lehetőségéhez vezethet (lásd 4. 5 pont).
John’ s wort (Hypericum perforatum) must not be used while taking efavirenz due to the risk of decreased plasma concentrations and reduced clinical effects of efavirenz (see section 4.5).
Efavirenzzel kezelt betegek nem szedhetnek orbáncfüvet (Hypericum perforatum) tartalmazó növényi készítményeket, mivel fennáll annak a kockázata, hogy ezáltal csökken az efavirenz plazmakoncentrációja és klinikai hatékonysága (lásd 4. 5 pont).
Efavirenz must not be used as a single agent to treat HIV or added on as a sole agent to a failing regimen.
Az efavirenz önmagában nem használható a HIV- fertőzés kezelésére, és egyedüli gyógyszerként nem adható hozzá egy sikertelen kezelési összeállításhoz sem.
As with all other non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NNRTIs), resistant virus emerges rapidly when efavirenz is administered as monotherapy.
Az összes többi nem- nukleozid reverz transzkriptáz gátlóhoz hasonlóan az efavirenz monoterápiában való alkalmazása esetén is gyorsan jelenik meg rezisztens vírus.
The choice of new antiretroviral agent(s) to be used in combination with efavirenz should take into consideration the potential for viral cross-resistance (see section 5.1).
Az efavirenzzel kombinációban alkalmazandó új retrovírus- ellenes készítmény( ek) kiválasztásánál figyelembe kell venni a vírus- keresztrezisztencia lehetőségét (lásd 5. 1 pont).
3 Co-administration of efavirenz with the fixed combination tablet containing efavirenz, emtricitabine, and tenofovir disoproxil fumarate, is not recommended.
Nem javasolt az efavirenz együttes alkalmazása az efavirenzt, emtricitabint és tenofovir - dizoproxil- fumarátot tartalmazó fix kombinációs tablettával.
When prescribing medicinal products concomitantly with STOCRIN, physicians should refer to the corresponding Summary of Product Characteristics.
Gyógyszereknek a STOCRIN- nal való egyidejű alkalmazásra történő felírásakor az orvosnak el kell olvasnia az adott készítmény alkalmazási előírását.
Patients should be advised that current antiretroviral therapy, including efavirenz, has not been proven to prevent the risk of transmission of HIV to others through sexual contact or blood contamination.
A betegeket tájékoztatni kell arról, hogy a jelenleg alkalmazott retrovírus- ellenes terápiáról (az efavirenzt is beleértve) nem bizonyították, hogy megszüntetné a HIV- fertőzés másokra való - nemi kapcsolat útján vagy fertőzött vérrel történő – átterjedésének kockázatát.
If any antiretroviral medicinal product in a combination regimen is interrupted because of suspected intolerance, serious consideration should be given to simultaneous discontinuation of all antiretroviral medicinal products.
Ha egy kombinációs terápiában szereplő bármely retrovírus- ellenes gyógyszer alkalmazását intolerancia gyanúja miatt szakítják meg, komolyan fontolóra kell venni az összes retrovírus- ellenes gyógyszer adásának egyidejű megszakítását.
The antiretroviral medicinal products should be restarted at the same time upon resolution of the intolerance symptoms.
A retrovírus- ellenes gyógyszerek adását az intoleranciára utaló tünetek megszűnését követően egyidejűleg kell újraindítani.
Intermittent monotherapy and sequential reintroduction of antiretroviral agents is not advisable because of the increased potential for selection of resistant virus.
Az időszakos monoterápia és a retrovírus- ellenes készítmények adásának egymást követő újraindítása nem ajánlott, mivel ez a rezisztens vírus kiszelektálódásának fokozott lehetőségével jár.
Rash: mild-to-moderate rash has been reported in clinical studies with efavirenz and usually resolves with continued therapy.
Az efavirenzzel folytatott klinikai vizsgálatokban enyhe -, középsúlyos bőrkiütés jelentkezéséről számoltak be, ami a terápia folytatásakor rendszerint megszűnik.
Appropriate antihistamines and/ or corticosteroids may improve the tolerability and hasten the resolution of rash.
A megfelelő antihisztaminok és/ vagy kortikoszteroidok adása javíthatja a kezelés tolerálhatóságát, és gyorsíthatja a kiütés megszűnését.
Severe rash associated with blistering, moist desquamation or ulceration has been reported in less than 1% of patients treated with efavirenz.
Az efavirenzzel kezelt betegek kevesebb, mint 1% - ánál észleltek hólyagképződéssel, váladékozással kísért hámleválással vagy fekélyképződéssel járó súlyos kiütést.
Efavirenz must be discontinued in patients developing severe rash associated with blistering, desquamation, mucosal involvement or fever.
Az efavirenz alkalmazását abba kell hagyni azoknál a betegeknél, akiknél hólyagképződéssel, hámlással, nyálkahártya- elváltozásokkal vagy lázzal együtt súlyos kiütés alakul ki.
If therapy with efavirenz is discontinued, consideration should also be given to interrupting therapy with other antiretroviral agents to avoid development of resistant virus (see section 4.8).
Az efavirenz- kezelés felfüggesztésekor a rezisztens vírus kialakulásának elkerülése érdekében meg kell fontolni az egyéb retrovírus- ellenes készítményekkel való kezelés megszakítását is (lásd 4. 8 pont).
Rash was reported in 26 of 57 children (46%) treated with efavirenz during a 48-week period and was severe in three patients.
Efavirenzzel 48 héten át kezelt 57 gyermek közül 26- nál (46%) jelentkezett kiütés, amely 3 beteg esetében súlyos formát öltött.
Prophylaxis with appropriate antihistamines prior to initiating therapy with efavirenz in children may be considered.
Az efavirenz- kezelés megkezdése előtt gyermekeknél fontolóra lehet venni a megfelelő antihisztaminokkal történő megelőző kezelést.
Patients who discontinued treatment with other NNRTIs due to rash may be at higher risk of developing rash during treatment with efavirenz.
Az efavirenzzel történő kezelés során nagyobb a kiütés jelentkezésének veszélye azokban a betegekben, akikben kiütés jelentkezése miatt meg kellett szakítani az egyéb nem- nukleozid reverz transzkriptáz gátlókkal (NNRTI- k) való kezelést.
Psychiatric symptoms: psychiatric adverse reactions have been reported in patients treated with efavirenz.
Efavirenzzel kezelt betegek esetében pszichiátriai jellegű mellékhatásokról számoltak be.
There have also been post-marketing reports of severe depression, death by suicide, delusions and psychosis-like behaviour.
A betegek figyelmét fel kell hívni arra, hogy amennyiben olyan tüneteket észlelnek, mint a súlyos depresszió, pszichózis vagy öngyilkossági gondolatok, azonnal orvoshoz kell fordulniuk.
Patients should be advised that if they experience symptoms such as severe depression, psychosis or suicidal ideation, they should contact their doctor immediately to assess the possibility that the symptoms may be related to the use of efavirenz, and if so, to determine whether the risks of continued therapy outweigh the benefits (see section 4.8).
Az orvos értékeli, hogy fennáll- e annak a lehetősége, hogy a tünetek az efavirenz alkalmazása miatt léptek fel, és amennyiben igen, eldönti, hogy a terápia folytatásának kockázata meghaladja- e a terápia várható hasznát (lásd 4. 8 pont).
Nervous system symptoms: symptoms including, but not limited to, dizziness, insomnia, somnolence, impaired concentration and abnormal dreaming are frequently reported undesirable effects in patients receiving efavirenz 600 mg daily in clinical studies (see section 4.8).
Klinikai vizsgálatok során a napi 600 mg efavirenzzel kezelt betegeknél gyakran jelentették a következő (és egyéb) mellékhatásokat: szédülés, álmatlanság, aluszékonyság, koncentrálóképesség zavara és rossz álmok (lásd 4. 8 pont).
Seizures: convulsions have been observed in patients receiving efavirenz, generally in the presence of known medical history of seizures.
Görcsrohamok: az efavirenz alkalmazása során görcsöket figyeltek meg, általában olyan betegeknél, akiknek ismert kórelőzményében görcsroham szerepelt.
4 Effect of food: the administration of STOCRIN with food may increase efavirenz exposure (see section 5.2) and may lead to an increase in the frequency of adverse reactions (see section 4.8).
A táplálék hatása: a STOCRIN táplálékkal történő bevétele fokozhatja az efavirenz- expozíciót (lásd 5. 2 pont) és a mellékhatások megnövekedett előfordulási gyakoriságához vezethet (lásd 4. 8 pont).
It is recommended that STOCRIN be taken on an empty stomach, preferably at bedtime.
Ajánlott a STOCRIN üres gyomorra, lehetőleg lefekvéskor való bevétele.
Immune Reactivation Syndrome: in HIV infected patients with severe immune deficiency at the time of institution of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic pathogens may arise and cause serious clinical conditions, or aggravation of symptoms.
Súlyos immunhiányban szenvedő HIV- fertőzött betegekben a kombinált antiretroviális terápia (combination antiretroviral therapy, CART) megkezdésekor a tünetmentes vagy reziduális opportunista patogénekkel szemben gyulladásos reakció léphet fel, ami súlyos klinikai állapot kialakulásához vagy a tünetek súlyosbodásához vezethet.
Relevant examples are cytomegalovirus retinitis, generalised and/ or focal mycobacterial infections, and pneumonia caused by Pneumocystis jiroveci (formerly known as Pneumocystis carinii).
Főbb példák erre a cytomegalovírus retinitis, a generalizált és/ vagy fokális mycobacterium fertőzések, valamint a (korábban Pneumocystis carinii néven ismert) Pneumocystis jiroveci okozta pneumonia.
Lipodystrophy and metabolic abnormalities: combination antiretroviral therapy has been associated with the redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients.
A kombinált retrovírus- ellenes terápia HIV- fertőzött betegeknél összefüggésbe hozható a testzsír eloszlásának megváltozásával (lipodystrophia).
Knowledge about the mechanism is incomplete.
Ezen események hosszú távú következményei jelenleg nem ismertek; kialakulásuk mechanizmusa nem teljesen felderített.
A connection between visceral lipomatosis and PIs and lipoatrophy and NRTIs has been hypothesised.
Feltételezhető a visceralis lipomatosis és a proteázgátlók, valamint a lipoatrophia és a nukleozid reverz transzkriptáz gátlók között fennálló összefüggés.
A higher risk of lipodystrophy has been associated with individual factors such as older age, and with drug related factors such as longer duration of antiretroviral treatment and associated metabolic disturbances.
A lipodystrophia magasabb kockázata egyéni tényezőkkel (pl. idősebb életkor), valamint gyógyszerrel kapcsolatos tényezőkkel (pl. hosszabb időtartamú retrovírus- ellenes kezelés és az ehhez kapcsolódó anyagcserezavarok) hozható összefüggésbe.
Lipid disorders should be managed as clinically appropriate (see section 4.8)..
A lipid- rendellenességeket klinikailag megfelelő módszerekkel kell kezelni (lásd 4. 8 pont).
Osteonecrosis: although the etiology is considered to be multifactorial (including corticosteroid use, alcohol consumption, severe immunosuppression, higher body mass index), cases of osteonecrosis have been reported particularly in patients with advanced HIV-disease and/ or long-term exposure to combination antiretroviral therapy (CART).
Osteonecrosis: annak ellenére, hogy az etiológiája multifaktoriálisnak tekintendő (beleértve a kortikoszteroidok használatát, az alkoholfogyasztást, a súlyos immunszupressziót és a magasabb testtömeg- indexet), osteonecrosisos eseteket leginkább előrehaladott HIV- betegségben szenvedő és/ vagy hosszútávú kombinált antiretrovirális terápiában (combination antiretroviral therapy, CART) részesült betegek esetében jelentettek.
Liver disease: because of the extensive cytochrome P450-mediated metabolism of efavirenz and limited clinical experience in patients with chronic liver disease, caution must be exercised in administering efavirenz to patients with mild-to-moderate liver disease.
Az efavirenz citokróm P450 közvetítette nagyarányú metabolizmusa, valamint az idült májbetegségben szenvedő betegek esetében rendelkezésre álló klinikai tapasztalatok korlátozottsága miatt az enyhe -, középsúlyos májbetegségben szenvedő betegek efavirenzzel történő kezelésekor óvatosan kell eljárni.
The safety and efficacy of efavirenz has not been established in patients with significant underlying liver disorders.
Az efavirenz gyógyszerbiztonságát és hatékonyságát súlyosabb májbetegségben szenvedő betegekben ezidáig még nem igazolták.
Efavirenz is contraindicated in patients with severe hepatic impairment (see section 4.3).
Az efavirenz ellenjavallt súlyos májelégtelenségben szenvedő betegek
Patients with chronic hepatitis B or C and treated with combination antiretroviral therapy are at increased risk for severe and potentially fatal hepatic adverse reactions.
Az idült hepatitis B vagy C fertőzésben szenvedő betegek retrovírus- ellenes kombinációs kezelése megnöveli a súlyos és potenciálisan végzetes mellékhatások kialakulásának kockázatát.
Patients with pre-existing liver dysfunction including chronic active hepatitis have an increased frequency of liver function abnormalities during combination antiretroviral therapy and should be monitored according to standard practice.
A már fennálló májelégtelenségek - beleértve az idült aktív hepatitist - esetén a kombinációs retrovírus- ellenes kezelés során megnövekedett gyakorisággal fordul elő májfunkció - rendellenesség, így ezen betegek gondos megfigyelése javasolt.
If there is evidence of worsening liver disease or persistent elevations of serum transaminases to greater than 5 times the upper limit of the normal range, the benefit of continued therapy with efavirenz needs to be weighed against the potential risks of significant liver toxicity.
Azon betegek esetében, akiknek májbetegsége bizonyítottan súlyosbodik vagy akiknél a szérum transzamináz enzimkoncentrációi tartósan a normális tartomány felső határának ötszörösét meghaladó szintet mutatnak, az efavirenz - terápia folytatásának előnyeit a jelentős mértékű májtoxicitás lehetséges kockázataival összevetve kell mérlegelni.
Renal insufficiency: the pharmacokinetics of efavirenz have not been studied in patients with renal insufficiency; however, less than 1% of an efavirenz dose is excreted unchanged in the urine, so the impact of renal impairment on efavirenz elimination should be minimal (see section 4.2).
A beadott efavirenz- dózisnak azonban kevesebb mint 1% - a ürül változatlan formában a vizelettel, így a károsodott veseműködésnek az efavirenz kiürülésére gyakorolt hatása valószínűleg minimális (lásd 4. 2 pont).
5 Elderly patients: insufficient numbers of elderly patients have been evaluated in clinical studies to determine whether they respond differently than younger patients.
A klinikai vizsgálatokban túlzottan kis számú idős beteg vett részt ahhoz, hogy megállapíthassák, másképpen reagálnak- e az efavirenzre, mint a fiatalabbak.
Paediatric patients: efavirenz has not been evaluated in children below 3 years of age or who weigh less than 13 kg.
Az efavirenzt nem értékelték 3 évesnél fiatalabb vagy 13 kg- nál kisebb testsúlyú gyermekekben.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption should not take this medicinal product.
Laktóz: Ritkán előforduló, örökletes galaktóz intoleranciában, lapp laktáz- hiányban vagy glükóz- galaktóz malabszorpcióban a készítmény nem szedhető.
Contraindications of concomitant use Efavirenz must not be administered concurrently with terfenadine, astemizole, cisapride, midazolam, triazolam, pimozide, bepridil, or ergot alkaloids (for example, ergotamine, dihydroergotamine, ergonovine, and methylergonovine) since inhibition of their metabolism may lead to serious, life-threatening events (see section 4.3).
Az együttes alkalmazás ellenjavallatai Az efavirenzt nem szabad együtt adni terfenadinnal, asztemizollal, ciszapriddal, midazolámmal, triazolámmal, pimoziddal, bepridillel vagy anyarozs alkaloidokkal (pl. ergotamin, dihidroergotamin, ergonovin és metil- ergonovin), mivel metabolizmusuk gátlása súlyos, életveszélyes eseményekhez vezethet (lásd 4. 3 pont).
John’ s wort is contraindicated.
Orbáncfű (Hypericum perforatum): az efavirenz orbáncfűvel vagy orbáncfüvet tartalmazó gyógynövény- készítményekkel történő együttes alkalmazása ellenjavallt.
Plasma levels of efavirenz can be reduced by concomitant use of St.
Az egyidejűleg adott orbáncfű csökkentheti az efavirenz plazmaszintjét.
John's wort.
Ez az egyes gyógyszermetabolizáló enzimek és/ vagy transzportfehérjék orbáncfű által kiváltott indukciójának tulajdonítható.
John’ s wort, stop St.
Amennyiben a beteg már szed orbáncfüvet, abba kell hagyni az orbáncfű adását, ellenőrizni kell a vírusszintet és
John’ s wort, check viral levels and if possible efavirenz levels.
- amennyiben lehetséges - az efavirenz szintjét.
Efavirenz levels may increase on stopping St.
Az orbáncfű adásának abbahagyását követően az
The inducing effect of St.
efavirenz szintje megemelkedhet, ezáltal szükségessé válhat az efavirenz adagjának módosítása.
John’ s wort may persist for at least 2 weeks after cessation of treatment (see section 4.3).
Az orbáncfű indukciós hatása a kezelés abbahagyását követően legalább 2 héten keresztül fennállhat (lásd 4. 3 pont).
Other interactions Interactions between efavirenz and protease inhibitors, antiretroviral agents other than protease inhibitors and other non-antiretroviral medicinal products are listed in Table 2 below (increase is indicated as “↑”, decrease as “↓”, no change as “↔”, and once every 8 or 12 hours as “ q8h” or “ q12h”).
(az emelkedést “ ↑ ”, a csökkenést “ ↓ ”, a változatlan állapotot “ ↔ ” jelzi; a 8 vagy 12 óránkénti egyszeri adagot “ q8h ” vagy “ q12h ” jelzi).
If available, 90% or 95% confidence intervals are shown in parentheses.
Ahol rendelkezésre áll, a 90 vagy 95% - os konfidencia- intervallum zárójelben került feltüntetésre.
Interaction studies have only been performed in adults.
Az interakciók vizsgálatát kizárólag felnőtteken végezték.
Interactions between efavirenz and other medicinal products
Interakciók az efavirenz és egyéb gyógyszerek között
Medicinal product by therapeutic
Gyógyszerek terápiás területek szerinti felsorolása
Recommendation concerning
Az efavirenzzel történő együttes alkalmazásra
areas (dose)
(adagok)
Mean percent change in AUC, Cmax, Cmin with confidence intervals if availablea (mechanism)
Átlagos,% - ban kifejezett
co-administration with efavirenz
vonatkozó ajánlás