natgillin/translations-raw huggingface dataset:
4.7 Effects on ability to drive and use machines
7 4. 7 A készítmény hatásai a gépjárművezetéshez és gépek kezeléséhez szükséges képességekre
No studies on the effects on the ability to drive and use machines have been performed.
A járművezetéshez és gépek kezeléséhez szükséges képességekre vonatkozóan nem végeztek.
For many of these events, it is unclear whether they are related to
HIV- betegek lamivudinnal és zidovudinnal külön- külön vagy kombináltan történő kezelése során előfordultak nemkívánatos reakciók.
7 lamivudine, zidovudine, the wide range of medicinal products used in the management of HIV disease, or as a result of the underlying disease process.
Számos ilyen eseményről nem egyértelmű, hogy azok a lamivudin -, a zidovudin- kezeléssel, a HIV- betegség kezelésében alkalmazott számos egyéb gyógyszerrel, vagy magával az alapbetegséggel függenek- e össze.
As Combivir contains lamivudine and zidovudine, the type and severity of adverse reactions associated with each of the compounds may be expected.
Mivel lamivudint és zidovudint tartalmaz, a Combivir- től a két összetevőre jellemző súlyosságú és jellegű mellékhatások várhatók.
Cases of lactic acidosis, sometimes fatal, usually associated with severe hepatomegaly and hepatic steatosis, have been reported with the use of nucleoside analogues (see section 4.4).
Leírtak tejsavas acidózist nukleozid analógok adásakor, néha halálos kimenetellel, általában súlyos hepatomegaliához és hepatikus stetosishoz társultan (lásd 4. 4 pont).
Combination antiretroviral therapy has been associated with redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients including the loss of peripheral and facial subcutaneous fat, increased intra-abdominal and visceral fat, breast hypertrophy and dorsocervical fat accumulation (buffalo hump).
HIV betegekben a kombinált antiretrovirális terápia a test zsíreloszlásának megváltozásával járt (lipodystrophia), beleértve a végtagokon és az arcon a bőralatti zsír csökkenését, az intraabdominalis és visceralis zsírgyarapodást, emlő hypertrophiát és a dorsocervicalis zsírfelhalmozódást (bölénypúp).
Combination antiretroviral therapy has been associated with metabolic abnormalities such as hypertriglyceridaemia, hypercholesterolaemia, insulin resistance, hyperglycaemia and hyperlactataemia (see section 4.4).
A kombinált antiretrovirális terápiához anyagcserezavarok társultak, mint hypertriglyceridaemia, hypercholesterinaemia, inzulin rezisztencia, hyperglycaemia és hyperlactataemia (lásd 4. 4 pont).
Frequencies are defined as very common (≥ 1/ 10), common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10), uncommon (≥ 1/ 1000 to < 1/ 100), rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1000), very rare (< 1/ 10,000).
A gyakoriság meghatározása: nagyon gyakori (≥1/ 10), gyakori( ≥1 // 100 – < 1/ 10), nem gyakori (≥1/ 1000 – < 1/ 100), ritka (≥1/ 10 000 – < 1/ 1000) és nagyon ritka (< 1/ 10 000).
Pure red cell aplasia
Vérképzőszervi és nyirokrendszeri betegségek és tünetek Nem gyakori: neutropenia és anaemia (mindegyik néha súlyos), trombocytopenia Nagyon ritka: tiszta vörösvértest aplasia
Peripheral neuropathy (or paraesthesiae)
Idegrendszeri betegségek és tünetek Gyakori: fejfájás, álmatlanság Nagyon ritka: perifériás neuropathia (vagy paraesthesia)
Cough, nasal symptoms
Légzőrendszeri, mellkasi és mediastinalis betegségek és tünetek Gyakori: köhögés, orrtünetek
Pancreatitis, rises in serum amylase
Emésztőrendszeri betegségek és tünetek Gyakori: hányinger, hányás, hasi fájdalom vagy görcs, hasmenés Ritka: pancreatitis, szérum amilázszint emelkedés
Hepatobiliary disorders Uncommon:
Máj - és epebetegségek illetve tünetek
8 Common:
8 Nem gyakori: májenzimszintek (SGOT, GTP) átmeneti emelkedése Ritka: hepatitis
Rhabdomyolysis
A bőr és a bőr alatti szövetek betegségei Gyakori: bőrkiütés, alopecia.
General disorders and administration site conditions Common:
A csont- izomrendszer és a kötőszövet betegségei és tünetei Gyakori: arthralgia, izomelváltozások Ritka: rhabdomyolysis
Fatigue, malaise, fever
Általános tünetek, az alkalmazás helyén fellépő reakciók Gyakori: fáradtság, rossz közérzet, láz
These occurred more frequently at higher dosages (1200-1500 mg/ day) and in patients with advanced HIV disease (especially when there is poor bone marrow reserve prior to treatment), and particularly in patients with CD4 cell counts less than 100/ mm3 (see section 4.4).
Ezek leginkább nagyobb adagok hatására (1200- 1500 mg/ nap) és előrehaladott HIV- betegségben szenvedő betegekben fordultak elő (különösen, ha már a kezelés előtt csökkent volt a csontvelő tartalékuk), és különösen azokban, akiknek CD4- sejtszáma < 100/ mm3 (lásd 4. 4 pont).
The incidence of neutropenia was also increased in those patients whose neutrophil counts, haemoglobin levels and serum vitamin B12 levels were low at the start of zidovudine therapy.
A neutropenia azokban a betegekben is gyakrabban fordult elő, akiknek a zidovudin- kezelés megkezdésekor alacsony volt a neutrophil sejtszáma, a hemoglobin és szérum- B12 szintje.
Frequencies are defined as very common (≥ 1/ 10), common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10), uncommon (≥ 1/ 1000 to < 1/ 100), rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1000), very rare (< 1/ 10,000).
A gyakoriság meghatározása: nagyon gyakori (≥1/ 10), gyakori (≥1 // 100 - < 1/ 10), nem gyakori (≥1/ 1000 - < 1/ 100), ritka (≥1/ 10 000 - < 1/ 1000) és nagyon ritka (< 1/ 10 000).
Aplastic anaemia
Vérképzőszervi és nyirokrendszeri betegségek és tünetek Gyakori: anaemia, neutropenia és leukopenia Nem gyakori: thrombocytopenia és pancytopenia (csontvelő hypoplasiával) Ritka: tiszta vörösvértest aplasia Nagyon ritka: aplastikus anaemia
Lactic acidosis in the absence of hypoxaemia, anorexia
Anyagcsere - és táplálkozási betegségek és tünetek Ritka: tejsavas acidosis hypoxaemia nélkül, anorexia
Anxiety and depression
Pszichiátriai kórképek Ritka: anxietas és depressio
Insomnia, paraesthesiae, somnolence, loss of mental acuity, convulsions
Idegrendszeri betegségek és tünetek Nagyon gyakori: fejfájás Gyakori: szédülés Rikta: álmatlanság, paraesthesia, aluszékonyság, elmeélesség veszítése, convulsiók
Cardiac disorders Rare: Cardiomyopathy
Szívbetegségek és a szívvel kapcsolatos tünetek Ritka: cardiomyopathia
Cough
Légzőrendszeri, mellkasi és mediastinalis betegségek és tünetek Nem gyakori: dyspnoe Ritka: köhögés
Vomiting, abdominal pain and diarrhoea Uncommon:
Emésztőrendszeri betegségek és tünetek Nagyon gyakori: hányinger Gyakori: hányás, hasi fájdalom és diarrhoea
Oral mucosa pigmentation, taste perversion and dyspepsia.
9 Nem gyakori: flatulencia Ritka: a szájnyálkahártya pigmentációja, ízlelési zavarok, dyspepsia.
Liver disorders such as severe hepatomegaly with steatosis
Máj - és epebetegségek illetve tünetek Gyakori: emelkedett májenzim és bilirubin vérszintek Ritka: májműködési zavarok mint súlyos hepatomegalia steatosissal
Nail and skin pigmentation, urticaria and sweating
A bőr és a bőr alatti szövet betegségei és tünetei Gyakori: bőrkiütés, pruritus Ritka: a köröm és a bőr pigmentációja, urticaria, izzadás
Myopathy
A csont- izomrendszer és a kötőszövet betegségei és tünetei Gyakori: myalgia Nem gyakori: myopathia
Urinary frequency
Vese - és húgyúti betegségek és tünetek Ritka: gyakori vizelési inger
Gynaecomastia
A nemi szervekkel és az emlőkkel kapcsolatos betegségek és tünetek Ritka: gynaecomastia
Fever, generalised pain and asthenia Rare: Chills, chest pain and influenza-like syndrome
Általános tünetek, az alkalmazás helyén fellépő reakciók Gyakori: rossz közérzet Nem gyakori: láz, generalizált fájdalom és asthenia Ritka: hidegrázás, mellkasi fájdalom és influenzaszerű tünetcsoport
The available data from both placebo-controlled and open-label studies indicate that the incidence of nausea and other frequently reported clinical adverse events consistently decreases over time during the first few weeks of therapy with zidovudine.
A placebo- kontrollos és nyílt elrendezésű vizsgálatok eredménye szerint a hányinger és a többi, gyakran tapasztalt nemkívánatos esemény előfordulása konzekvensen csökken a zidovudin kezelés első néhány hete alatt.
If overdosage occurs the patient should be monitored for evidence of toxicity (see section 4.8), and standard supportive treatment applied as necessary.
Túladagolás esetén a beteget a toxikus tünetek felismerése céljából megfigyelés alatt kell tartani (lásd 4. 8 pont) és szükség szerint standard supportiv kezelést kell alkalmazni.
Since lamivudine is dialysable, continuous haemodialysis could be used in the treatment of overdosage, although this has not been studied.
Mivel a lamivudin dializálható, a túladagolás kezelése során folyamatos hemodialysis alkalmazható, ilyen irányú vizsgálatok azonban nem történtek.
Haemodialysis and peritoneal dialysis appear to have a limited effect on elimination of zidovudine, but enhance the elimination of the glucuronide metabolite.
A hemo - és peritoneális dialysis a zidovudin eliminációját csak korlátozott mértékben, a glukoronid metabolit eliminációját jelentősebben fokozza.
Antivirals for treatment of HIV infections, combinations, ATC Code:
Hatástani csoport: vírusellenes szerek HIV- fertőzések kezelésére, kombinációk, ATC- kód:
Both medicinal products are metabolised intracellularly to their active moieties, lamivudine 5’ -triphosphate (TP) and zidovudine 5’ -TP respectively.
Mindkét gyógyszer intracellulárisan a hatásért felelős lamivudin- 5 ’ - trifoszfáttá (TP), ill. zidovudin- 5’ TP- vé metabolizálódik.
Lamivudine-TP and zidovudine-TP have selective inhibitory activity against HIV-1 and HIV-2 replication in vitro; lamivudine is also active against zidovudine-resistant clinical isolates of HIV.
A lamivudin- TP és a zidovudin- TP in vitro a HIV- 1 és HIV- 2 replikáció szelektív inhibitorai; a lamivudin hatásos a zidovudinra rezisztens klinikai HIV izolátumok esetében is.
HIV-1 resistance to lamivudine involves the development of a M184V amino acid change close to the active site of the viral reverse transcriptase (RT).
A lamivudin zidovudinnal kombinálva szinergista HIV- ellenes aktivitást fejt ki sejtkultúrákban a klinikai
10 vitro studies indicate that zidovudine-resistant virus isolates can become zidovudine sensitive when they simultaneously acquire resistance to lamivudine.
10 izolátumokkal szemben.
In vitro data tend to suggest that the continuation of lamivudine in anti-retroviral regimen despite the development of M184V might provide residual anti-retroviral activity (likely through impaired viral fitness).
Az in vitro adatok felvetik annak a lehetőségét, hogy a lamivudin adagolásának folytatása az antiretrovirális kezelés keretében az M184V kialakulása ellenére, residualis antiviralis aktivitást eredményezhet (valószínűleg a vírusok állapotának romlása következtében).
In any case, initiation of susceptible NRTI’ s should always be preferred to maintenance of lamivudine therapy.
Mindenesetre, a lamivudin továbbadásával szemben mindig előnyben kell részesíteni a kezelés megíndítását egy megfelelő NRTI- vel.
Zidovudine and stavudine maintain their antiretroviral activities against lamivudine-resistant HIV-1.
A zidovudin és a stavudin megtartja antiretroviális aktívitását a lamivudin - rezisztens HIV- 1 vírussal szemben.
Abacavir maintains its antiretroviral activities against lamivudine- resistant HIV-1 harbouring only the M184V mutation.
Az abacavir megtartja antiretroviális aktivitását a lamivudin - rezisztens és csak az M184V mutánst tartalmazó HIV- 1- el szemben.
The M184V RT mutant shows a < 4-fold decrease in susceptibility to didanosine and zalcitabine; the clinical significance of these findings is unknown.
E megállapítások klinikai jelentősége nem ismert.
Lamivudine demonstrates low cytotoxicity to peripheral blood lymphocytes, to established lymphocyte and monocyte-macrophage cell lines, and to a variety of bone marrow progenitor cells in vitro.
In vitro a lamivudin citotoxicitása alacsony a perifériás limfocitákra, az érett limfocita és monocita - makrofág sejtvonalakra és a különbözö csontvelő elősejtekre.
Either of these two patterns of multinucleoside resistance mutations severely limits future therapeutic options.
Ezek az AZT- vel és a többi engedélyezett NRTI- vel szemben egyaránt fenotípusos rezisztenciát eredményeznek.
In clinical trials, lamivudine in combination with zidovudine has been shown to reduce HIV-1 viral load and increase CD4 cell count.
Klinikai vizsgálatokban a lamivudin zidovudinnal kombinálva csökkentette a HIV- 1 vírusterhelést és növelte a CD4 sejtszámot.
Lamivudine and zidovudine have been widely used as components of antiretroviral combination therapy with other antiretroviral agents of the same class (NRTIs) or different classes (PIs, non- nucleoside reverse transcriptase inhibitors).
A lamivudint és a zidovudint elterjedten alkalmazzák az antiretrovirális kombinációs terápia összetevőjeként, azonos csoportba (NRTI- k) vagy más csoportba ((PI- k, nem- nukleozid reverz transzkriptáz inhibitorok) tartozó vírusellenes gyógyszerekkel együtt.
Multiple drug antiretroviral therapy containing lamivudine has been shown to be effective in antiretrovirally-naive patients as well as in patients presenting with viruses containing the M184V mutations.
A több gyógyszerrel végzett, lamivudint tartalmazó antiretrovirális terápia hatásosnak bizonyult antiretrovirális kezelésben még nem részesült betegeknél, csakúgy mint azon betegek esetében,
Subjects receiving lamivudine and zidovudine with or without additional concomitant antiretroviral therapies and who already present with the M184V mutant virus also experience a delay in the onset of mutations that confer resistance to zidovudine and stavudine (Thymidine Analogue Mutations; TAMs).
Azoknál az egyéneknél, akik lamivudint és zidovudint kapnak, más egyidejű antiretroviális kezelés nélkül, és akikben már jelen vannak az M184V mutációkat tartalmazó vírusok, ugyancsak késik zidovudin és stavudin rezisztenciáért felelő mutációk megjelenése (Timidin Analóg Mutációk; TAM).
11 The relationship between in vitro susceptibility of HIV to lamivudine and zidovudine and clinical response to lamivudine/ zidovudine containing therapy remains under investigation.
A HIV in vitro lamivudin és zidovudin érzékenysége és a lamivudin/ zidovudin terápia klinikai eredményessége közötti kapcsolat még kutatás tárgyát képezi.
Lamivudine at a dose of 100 mg once daily has also been shown to be effective for the treatment of adult patients with chronic HBV infection (for details of clinical studies, see the prescribing information for Zeffix).
A lamivudin 100 mg- os napi egyszeri dózisban hatásosnak mutatkozott felnőtt betegek krónikus HBV fertőzésének kezelésében is (a klinikai vizsgálatok részeteit lásd a Zeffix alkalmazási előírásában).
However, for the treatment of HIV infection only a 300 mg daily dose of lamivudine (in combination with other antiretroviral agents) has been shown to be efficacious.
A HIV fertőzés kezelésében azonban csak a 300 mg- os napi lamivudin adag bizonyult hatásosnak (más antiretrovirális szerekkel kombinációban).
Lamivudine has not been specifically investigated in HIV patients co-infected with HBV.
Nem végeztek specifikus vizsgálatokat lamivudinnal HBV- vel is fertőzött HIV betegeken.
Lamivudine and zidovudine are well absorbed from the gastrointestinal tract.
A lamivudin és a zidovudin jól felszívódik a gyomor- bélcsatornából.
The bioavailability of oral lamivudine in adults is normally between 80– 85% and for zidovudine 60– 70%.
Felnőttekben az orálisan alkalmazott lamivudin biohasznosulása normálisan 80- 85%, a zidovudiné 60- 70%.
A bioequivalence study compared Combivir with lamivudine 150 mg and zidovudine 300 mg tablets taken together.
Egy bioekvivalencia- vizsgálatban a Combivir- t 150 mg- os lamivudin és 300 mg- os zidovudin tablettával hasonlították össze.
Following single dose Combivir administration in healthy volunteers, mean (CV) lamivudine and zidovudine Cmax values were 1.6 µg/ ml (32%) and 2.0 µg/ ml (40%), respectively and the corresponding values for AUC were 6.1 µg h/ ml (20%) and 2.4 µg h/ ml (29%) respectively.
2, 4 µg. óra/ ml (29%) volt.
The median (range) lamivudine and zidovudine tmax values were 0.75 (0.50-2.00) hours and 0.50 (0.25- 2.00) hours respectively.
A tmax átlagos értéke a lamivudin, ill. zidovudin esetében 0, 75 (0, 50- 2, 00) óra, illetve 0, 50 (0, 25- 2, 00) óra volt.
The extent of lamivudine and zidovudine absorption (AUC∞) and estimates of half-life following administration of Combivir with food were similar when compared to fasting subjects, although the rates of absorption (Cmax, tmax) were slowed.
A lamivudin és a zidovudin felszívódás mértéke (AUC∞) és a felezési idő becsült értéke a Combivir étellel történő bevétele után hasonló volt, mint az éhgyomorra való bevétel után, az étkezés azonban lassította a felszívódást (Cmax, tmax).
Based on these data Combivir may be administered with or without food.
Ezen adatok arra utalnak, hogy a Combivir- t étkezéssel együtt és anélkül is be lehet venni.
This conclusion is based on the physiochemical and pharmacokinetic data assuming that the patient crushes and transfers 100% of the tablet and ingests immediately.
Ezt a következtetést fizikai- kémiai és farmakokinetikai adatok támasztják alá, feltételezve, hogy a beteg a tablettát 100% - ban öszetöri és elkeveri, valamint azonnal elfogyasztja.
Intravenous studies with lamivudine and zidovudine showed that the mean apparent volume of distribution is 1.3 and 1.6 l/ kg respectively.
Lamivudinnal és a zidovudinnal végzett intravénás vizsgálatok szerint az átlagos megoszlási térfogat 1, 3, illetve 1, 6 l/ kg.
Lamivudine exhibits linear pharmacokinetics over the therapeutic dose range and displays limited binding to the major plasma protein albumin (< 36% serum albumin in vitro).
A lamivudin lineáris farmakokinetikát mutat a terápiás dózistartományban és korlátozott mértékben kötődik a fő plazmafehérjéhez, az albuminhoz (< 36% szérum albumin in vitro).
Zidovudine plasma protein binding is 34% to 38%.
A zidovudin kötődése a plazmafehérjékhez 34- 38%.
The mean ratios of CSF/ serum lamivudine and zidovudine concentrations 2-4 hours after oral administration were approximately 0.12 and 0.5 respectively.
0, 12, illetve 0, 5.
The likelihood of metabolic drug interactions with lamivudine is low due to the small extent of hepatic metabolism (5-10%) and low plasma binding.
A metabolikus gyógyszerinterakciók valószínűsége a kismértékű máj metabolizmus (5- 10%) és a csekély plazmaprotein kötődés miatt kicsi.
The 5’ -glucuronide of zidovudine is the major metabolite in both plasma and urine, accounting for approximately 50– 80% of the administered dose eliminated by renal excretion.
12 Mind a plazmában, mind a vizeletben a zidovudin fő metabolitja az 5`- glukuronid, amely az alkalmazott adag vesén át kiürülő részének mintegy 50- 80% - a.
3’ -amino-3’ - deoxythymidine (AMT) has been identified as a metabolite of zidovudine following intravenous dosing.
Az intravénás adagolás után megjelenő zidovudin metabolit a 3`- amino- 3`- deoxitimidin (AMT).
The observed lamivudine half-life of elimination is 5 to 7 hours.
A lamivudin eliminációs felezési ideje 5- 7 óra.
The mean systemic clearance of lamivudine is approximately 0.32 l/ h/ kg, with predominantly renal clearance (> 70%) via
0, 32 l/ óra/ kg, döntően renális clearance- el (> 70%), a szerves kation transzport rendszeren keresztül.
Dose reduction is required for patients with creatinine clearance ≤ 50 ml/ min (see section 4.2).
Azokban a betegekben, akikben a kreatinin cleaance ≤50 ml/ perc, csökkenteni kell az adagot (lásd 4. 2 pont).
From studies with intravenous zidovudine, the mean terminal plasma half-life was 1.1 hours and the mean systemic clearance was 1.6 l/ h/ kg.
Intravénásan alkalmazott zidovudinnal folytatott vizsgálatokban az átlagos terminális plazma felezési idő 1, 1 óra és az átlagos szisztémás clearance 1, 6 l/ óra/ kg volt.
Renal clearance of zidovudine is estimated to be 0.34 l/ h/ kg, indicating glomerular filtration and active tubular secretion by the kidneys.
A zidovudin renalis clearance mintegy 0, 34 l/ óra/ kg, jelezve a glomeruláris filtrációt és aktív tubuláris szekréciót a vesékben.
Pharmacokinetics in children:
Farmakokinetika gyermekeknél:
In children over the age of 5-6 months, the pharmacokinetic profile of zidovudine is similar to that in adults.
5- 6 hónaposnál idősebb gyermekeknél a zidovudin farmakokinetikai profilja a felnőttekéhez hasonló.
Zidovudine is well absorbed from the gut and at all dose levels studied in adults and children, the bioavailability was between 60-74% with a mean of 65%.
A zidovudin jól felszívódik a bélből, és biohasznosulása valamennyi vizsgált dóziszinten felnőtteknél és gyermekeknél egyaránt 60- 74% között van, 65% - os átlagértékkel.
Cssmax levels were 4.45 μ M (1.19 μ g/ ml) following a dose of 120 mg zidovudine (in solution)/ m2 body surface area and 7.7 μ M (2.06 μ g/ ml) at 180 mg/ m2 body surface area.
Egyszeri 120 mg / testfelület m2, illetve 180 mg/ testfelület m2 zidovudin adag (oldatban történő) bevitelét követően 4, 45 μM (1, 19 μg/ ml) illetve 7, 7 μM (2, 06 μg/ ml) Cssmax- értékeket mértek.
Dosages of 180 mg/ m2 four times daily in children produced similar systemic exposure (24 hour AUC 40.0 h μ M or 10.7 h μ g/ ml) as doses of 200 mg six times daily in adults (40.7 h μ M or 10.9 h μ g/ ml).
Gyermekeknél 180 mg/ m2 napi négyszeri adagolása hasonló szisztémás expozíciót eredményezett (24 órás AUC 40, 0 óra. μM vagy 10, 7 óra. μg/ ml), mint felnőtteken 200 mg napi hatszori adása (40, 7 óra. μM vagy 10, 9 óra. μg/ ml).
In six HIV-infected children from 2 to 13 years of age, zidovudine plasma pharmacokinetics were evaluated while subjects were receiving 120 mg/ m2 zidovudine three times daily and again after switching to 180 mg/ m2 twice daily.
A zidovudin plazma farmakokinetikai paramétereit hat, 2- 13 éves korú, HIV- fertőzött gyermeken vizsgálták, naponta háromszor 120 mg/ m2 zidovudin adagolása mellett, majd miután áttértek napi kétszer 180 mg/ m2 alkalmazására.
However, absolute bioavailability (approximately 55-65%) was reduced in paediatric patients below 12 years of age.
55- 65%) azonban a 12 év alatti gyermekeknél alacsonyabb.
In addition, systemic clearance values were greater in younger paediatric patients and decreased with age, approaching adult values around 12 years of age.
Továbbá, fiatalabb pediátriai betegeken a szisztémás clearance- értékek magasabbak voltak, és az életkor emelkedésével csökkentek, 12 éves kor körül pedig megközelítették a felnőttkori értékeket.
Due to these differences, the recommended dose for lamivudine in children (aged more than three months and weighing less than 30 kg) is 4 mg/ kg twice a day.
Ezzel az adagolással kb.
This dose will achieve an average AUC0-12 ranging from approximately 3,800 to 5,300 ng h/ ml.
Újabb vizsgálati eredmények arra utalnak, hogy 6 évesnél fiatalabb gyermekeknél az expozíció kb.
Recent findings indicate that exposure in children < 6 years of age may be reduced by about 30% compared with other age groups.
30% - kal alacsonyabb lehet, mint a többi korcsoportban.
Pharmacokinetics in pregnancy:
Farmakokinetika terhesség alatt:
The pharmacokinetics of lamivudine and zidovudine were similar to that of non-pregnant women.
Mind a lamivudin, mind a zidovudin farmakokinetikája hasonló volt, mint nem terhes nők esetében.
The clinically relevant effects of lamivudine and zidovudine in combination are anaemia, neutropenia and leucopenia.
A lamivudin és zidovutin kombinációjának klinikailag fontos hatása az anaemia, a neutropenia és a leukopenia.
Neither lamivudine nor zidovudine are mutagenic in bacterial tests, but like many nucleoside analogues they show activity in in vitro mammalian tests such as the mouse lymphoma assay.
Bakteriális tesztekben sem a lamivudin, sem a zidovudin nem ad mutagén hatásokat, de mint minden nukleozid- analóg, a lamivudin és a zidovudin is mutagénnek bizonyult in vitro emlős tesztekben, így egér lymphoma tesztben.
Lamivudine has not shown any genotoxic activity in in vivo studies at doses that gave plasma concentrations up to 40-50 times higher than clinical plasma levels.
A klinikainál 40- 50- szer magasabb plazmakoncentrációt eredményező lamivudin adagok alkalmazása in vivo vizsgálatokban semmiféle genotoxikus hatást nem hozott létre.
Zidovudine showed clastogenic effects in an or al repeated dose micronucleus test in mice.
A