natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The binding of interferon beta-1b to these receptors induces the expression of a number of gene products that are believed to be the mediators of the biological actions of interferon beta-1b.
Ezen receptorokhoz való kötődése számos interferon- indukált géntermék expresszióját indítja el, amelyek jelenlegi ismereteink szerint a béta- 1b interferon biológiai hatásainak közvetítői lehetnek.
A number of these products have been measured in the serum and cellular fractions of blood collected from patients treated with interferon beta-1b.
Számos ilyen termék jelenléte mérhető a béta- 1b interferonnal kezelt betegektől gyűjtött vér plazmájában és sejtfrakciójában.
Interferon beta-1b both decreases the binding affinity and enhances the internalisation and degradation of the interferon-gamma receptor.
A béta- 1b interferon egyidejűleg csökkenti a gamma interferon receptorok kötési affinitását és fokozza internalizációjukat és lebomlásukat.
Interferon beta-1b also enhances the suppressor activity of peripheral blood mononuclear cells.
A béta- 1b interferon egyúttal fokozza a vér mononukleáris sejtjeinek szuppresszor aktivitását.
No separate investigations were performed regarding the influence of Betaferon on the cardiovascular system, respiratory system and the function of endocrine organs.
Nem végeztek külön vizsgálatokat arra vonatkozóan, hogy milyen hatással van a Betaferon a szív - és érrendszerre, a légzőszervrendszerre és az endokrin szervek működésére.
12 Clinical trials:
Klinikai vizsgálatok:
One controlled clinical trial with Betaferon in patients with relapsing remitting multiple sclerosis and able to walk unaided (baseline EDSS 0 to 5.5) was performed.
Betaferon- nal kezelt, segítség nélkül járóképes relapszusba- remisszióba kerülő sclerosis multiplexes betegekkel (a kiindulási érték EDSS 0 - 5, 5) egyetlen kontrollált klinikai vizsgálatot végeztek.
Patients receiving Betaferon showed a reduction in frequency (30%) and severity of clinical relapses, as well as the number of hospitalisations due to disease.
A Betaferon- nal kezelt betegeknél a klinikai állapot- rosszabbodás mértékének és frekvenciájának (30%), valamint a szükséges kórházi kezelések számának csökkenését mutatták ki.
There is no evidence of an effect of Betaferon on the duration of relapses or on symptoms in between relapses, and no significant effect was seen on the progression of the disease in relapsing remitting multiple sclerosis.
Nincs bizonyíték, hogy a Betaferon hatással lenne a relapszusok időtartamára vagy a relapszusok között jelentkező tünetekre, és nem hat lényegesen a betegség progressziójára.
Two controlled clinical trials with Betaferon involving a total of 1657 patients with secondary progressive multiple sclerosis (baseline EDSS 3 to 6.5, i. e. patients were able to walk) were performed.
EDSS 3 - 6, 5 azaz járóképes) betegekkel.
One of the two studies demonstrated a statistically significant delay in the time to disability progression (Hazard Ratio = 0.69, 95% confidence interval (0.55, 0.86), p=0.0010, corresponding to a 31% risk reduction due to Betaferon) and in the time to becoming wheelchair bound (Hazard Ratio = 0.61, 95% confidence interval (0.44, 0.85), p=0.0036, corresponding to a 39% risk reduction due to Betaferon) in patients who received Betaferon.
Az egyik tanulmány a mozgásképtelenségig fokozódó progresszió (kockázati arány = 0, 69; 95% - os konfidencia intervallum (0, 55; 0, 86); p=0, 0010, megfelel 31% - os, a Betaferon- nak tulajdonítható kockázat- csökkenésnek) és a tolókocsiba kényszerülés idejének (kockázati arány = 0, 61; 95% - os konfidencia intervallum (0, 44; 0, 85); p = 0, 0036, megfelel 39% - os, a Betaferon- nak tulajdonítható rizikó- csökkenésnek) statisztikailag szignifikáns késedelmét igazolta.
In retrospective meta-analyses including the data of both studies, an overall treatment effect was found which was statistically significant (p=0.0076; 8 million IU Betaferon versus all placebo patients).
A mindkét tanulmányt magába foglaló meta- analízis összességében hatásosnak találta a kezelést, és ez a hatékonyság statisztikailag szignifikáns volt (p=0, 0076; 8 millió NE Betaferon összevetve a csak placebót kapó betegekkel).
Retrospective analyses in subgroups showed that a treatment effect on disability progression is most likely in patients with active disease before treatment commences (Hazard Ratio 0.72, 95% confidence interval (0.59, 0.88), p=0.0011, corresponding to a 28% risk reduction due to Betaferon in patients with relapses or pronounced EDSS progression, 8 million IU Betaferon versus all placebo patients).
Az alcsoportokon végzett retrospektív analízisek kimutatták, hogy a kezelés megkezdésekor a betegség aktív szakaszában levő betegeknél a terápia hatására nagyobb valószínűséggel késik a betegség mozgásképtelenségig fokozódó progressziója (kockázati arány = 0, 72; 95% - os konfidencia intervallum [0, 59; 0, 88]; p = 0, 0011, ami megfelel 28% - os, a Betaferon- nak tulajdonítható rizikó - csökkenésnek a relapszusban lévő vagy kifejezett EDSS progressziójú betegeknél, a 8 millió NE
From these retrospective subgroup analyses there was evidence to suggest that relapses as well as pronounced EDSS progression (EDSS > 1 point or > 0.5 point for EDSS > =6 in the previous two years) can help to identify patients with active disease.
Ezekből a retrospektív alcsoport - analízisekből származó bizonyítékok arra utalnak, hogy mind a relapszusok, mind a kifejezett EDSS progresszió (EDSS > 1 pont vagy EDSS > 0, 5 pont, ha a megelőző két évben az EDSS ≥ 6 volt) segíthet felismerni a betegség aktív fázisában lévő betegeket.
In both trials secondary progressive multiple sclerosis patients receiving Betaferon showed a reduction in frequency (30%) of clinical relapses.
Mindkét, Betaferon- nal kezelt, szekunder progresszív sclerosis multiplexben szenvedő betegekkel végzett vizsgálatban kimutatták a klinikai relapszusok frekvenciájának csökkenését (30%).
There is no evidence of Betaferon having an effect on the duration of relapses.
Arra nincs bizonyíték, hogy a Betaferon- kezelésnek hatása van a relapszusok időtartamára.
Single clinical event suggestive of MS:
Sclerosis multiplexre utaló egyszeri klinikai esemény:
One controlled clinical trial with Betaferon was performed in patients with a single clinical event and MRI features suggestive of multiple sclerosis (at least two clinically silent lesions on the T2-weighted MRI).
Egy Betaferon klinikai tanulmányt olyan betegeken végeztek, akiknél egyszeri klinikai esemény mellett MRI eredmények (legalább két klinikailag néma, T2- súlyozott MRI- ben jelentkező lézió) utaltak sclerosis multiplexre.
Patients with monofocal or multifocal onset of the disease were included (i. e. patients with clinical evidence for a single or at least two lesions, respectively, of the central nervous system).
A betegség monofokális és multifokális változataiban szenvedő betegek is szerepeltek a vizsgálatban (vagyis olyan betegek, akiknél egyetlen, illetve legalább két, klinikailag igazolt központi idegrendszeri léziót mutattak ki).
This study consisted of two phases, a placebo-controlled phase followed by a pre-planned follow-up phase.
Ez a vizsgálat két fázisból állt: egy placebo- kontrollos fázisból, és egy ezt követő, előre megtervezett utánkövetéses fázisból.
The placebo-controlled phase lasted for 2 years or until the patient developed clinically definite multiple sclerosis (CDMS), whichever came first.
A placebo- kontrollos fázis 2 évig tartott, vagy addig, amíg a betegnél klinikailag határozott sclerosis multiplex (CDMS) lépett fel (akármelyik következett is be előbb).
After the placebo-controlled phase, patient entered a pre-planned follow-up phase with Betaferon to evaluate the effects of immediate versus delayed start of Betaferon-treatment, comparing patients initially randomized to Betaferon ("immediate treatment group") or to placebo ("delayed treatment group").
A placebo- kontrollos fázist követően a betegek beléptek a Betaferonnal végzett, előre megtervezett követéses fázisba, amely az azonnali Betaferon- kezelés hatásait a késleltetett Betaferon- kezelés hatásaihoz viszonyította, összehasonlítva a kezdetben Betaferon kezelési csoportba („ azonnali kezelési csoport ”) vagy a placebo- csoportba („ késleltetett kezelési csoport ”) randomizált betegeket.
13 In the placebo-controlled phase, Betaferon delayed the progression from the first clinical event to clinically definite multiple sclerosis (CDMS) in a statistically significant and clinically meaningful manner, corresponding to a risk reduction of 47% (Hazard Ratio = 0.53, 95% confidence interval (0.39, 0.73), p < 0.0001).
Ez 47% - os rizikó csökkenést jelentett (kockázati arány = 0, 53; 95% konfidencia intervallum (0, 39; 0, 73); p < 0, 0001).
Within the study period of two years, CDMS occurred in 45% of the placebo group compared to 28% of the Betaferon group (Kaplan-Meier estimates).
A kétéves vizsgálati időszak alatt a placebóval kezelt csoportban 45%, a Betaferon- csoportban 28% volt a klinikailag határozott sclerosis multiplex kifejlődésének aránya (Kaplan- Meier szerint).
Betaferon prolonged the time to CDMS by 363 days, from 255 days in the placebo group to 618 days in the Betaferon group (based on the 25th percentiles).
A Betaferon 363 nappal hosszabbította meg a klinikailag határozott sclerosis multiplex kifejlődéséig eltelt időt (618 nap a Betaferon- csoportban a placebo- csoportban tapasztalt 255 nappal szemben – 25. percentilis alapján).
This treatment effect was still evident after the additional year of follow-up at which stage the risk reduction was 41% (Hazard Ratio = 0.59, 95% confidence interval (0.42, 0.83), p = 0.0011). Within the study period of three years, CDMS occurred in 51% of the delayed treatment group compared to 37% of the immediate treatment group (Kaplan-Meier estimates).
A hároméves vizsgálati időszak alatt CDMS a késleltetett kezelési csoport betegeinek 51% - ánál, míg az azonnali kezelési csoport betegeinek csak 37% - ánál alakult ki (Kaplan- Meier módszerrel végzett becslések).
The persistence of the treatment effect was observed although the majority of patients from the placebo-group was treated with Betaferon in the third year of the study.
A kezelés tartós hatású volt, bár a placebo- csoportba tartozó betegek többsége a vizsgálat harmadik évében Betaferon- kezelést kapott.
In two years, the risk in the placebo group was 85% and 69% in the Betaferon group (Hazard Ratio = 0.57, 95% confidence interval (0.46, 0.71), p < 0.00001).
Két éven belül a kockázat 85% - os volt a placebo- csoportban és 69% - os a Betaferon csoportban (kockázati arány = 0, 57; 95% konfidencia intervallum (0, 46; 0, 71); p < 0, 00001).
After 3 years, a pre-planned interim analysis showed EDSS progression (confirmed increase in EDSS of greater than or equal 1.0 compared to baseline) occurred in 24% of the patients in the delayed treatment group compared to 16% in the immediate treatment group [Hazard ratio=0.6, 95% confidence interval (0.39, 0.92), p=0.022].
(0, 39 – 0, 92), p = 0, 022].
There is no evidence for benefit in terms of confirmed disability progression in the majority of patients receiving'immediate 'treatment.
Az „ azonnali ” kezelést kapó betegek többségénél nincs bizonyíték arra, hogy előnyös lenne az igazolt akadályoztatottság progresszióját illetően.
Follow-up of patients is continuing in order to provide additional data.
További adatok beszerzése érdekében a betegek követése folytatódik.
No benefit, attributable to Betaferon, in quality of life (as measured by FAMS - Functional Assessment of MS:
Az életminőségre (az FMS szerint mérve – Functional Assessment of MS:
Treatment Outcomes Index) was seen.
Kezelés eredményességi index) gyakorolt, a Betaferonnak tuladonítható előnyt nem figyeltek meg.
Subgroup analyses according to baseline factors demonstrated evidence of efficacy in all subgroups evaluated.
Az alapvonal faktorok szerint végzett alcsoport- analízisek valamennyi vizsgált csoport esetében igazolták a hatékonyságot.
Significant effects were also obtained in patients with less disseminated and less active disease at the time of the first event, the risk in two years for progression to CDMS in patients with monofocal onset was 47% for placebo and 24% for Betaferon, without gadolinium (Gd-) enhancement 41% and 20%, with less than 9 T2 lesions 39% and 18%.
Szignifikáns hatást tapasztaltak azoknál a betegeknél is, akiknél az első klinikai esemény idején a betegség még kevésbé volt disszeminált és aktív, két év alatt a kockázat a klinikailag határozott sclerosis multiplexhez vezető progresszió tekintetében monofokális kezdettel 47% volt a placebo- csoportban és a 24% a Betaferon csoportban, gadolínium (Gd -) halmozás nélkül
Further subgroup analyses indicated a high risk for progression to CDMS within 2 years in monofocal patients with at least 9 T2- lesions (55% risk for placebo, 26% for Betaferon) or Gd-enhancement (63% versus 33%).
33%).
However, the long-term impact of early treatment with Betaferon is unknown even in these high risk subgroups as this study was mainly designed to assess the time to CDMS rather than the long term evolution of the disease.
Azonban a korai Betaferon hosszútávú kezelés hatása még ezekben a magas kockázati fokú alcsoportokban sem ismeretes, mivel a tanulmány elsősorban a klinikailag határozott sclerosis multiplex kifejlődéséig tartó idő vizsgálatát célozta, és nem a betegség hosszútávú lefolyásáét.
Furthermore, for the time being there is no well established definition of a high risk patient, although a more conservative approach is to accept at least nine T2 hyperintense lesions on the initial scan and at least one new T2 or one new Gd-enhancing lesion on a follow-up scan taken at least 1 month after the initial scan.
Továbbá jelenleg nincs jól meghatározva a magas kockázatú beteg fogalma, jóllehet egy konzervatívabb megközelítés elfogadható, legalább kilenc T2 nagyon erős lézió a kezdeti scanneléskor és legalább egy új és egy új Gd- halmozás az utánkövetéses scaneléskor a kezdeti scannelést követően legalább egy hónappal.
Therapy with Betaferon was well accepted in the study of patients with a single clinical event as indicated by a high rate of trial completion (92.8% in the Betaferon group).
Az egyszeri klinikai eseménnyel kezelt betegek jól fogadták a Betaferon- kezelést, amint ezt a vizsgálatot befejező személyek magas hányada (a Betaferon- csoport 92, 8% - a) mutatja.
To increase tolerability of Betaferon in the study of patients with a first clinical event, a dose titration was applied and non- steroidal anti-inflammatory drugs were administered at start of therapy.
Az egyszeri klinikai eseménnyel kezelt betegeken végzett tanulmány során a Betaferon tolerálhatóságát dózistitrálással és a terápia kezdetén alkalmazott nem- szteroid gyulladáscsökkentőkkel fokozták.
RR-MS, SP-MS and single clinical event suggestive of MS:
RR- MS, SP- MS és sclerosis multiplexre utaló egyszeri klinikai esemény:
14 5.2 Pharmacokinetic properties
5. 2 Farmakokinetikai tulajdonságok
Betaferon serum levels were followed in patients and volunteers by means of a not completely specific bioassay.
A szérum Betaferon- szintjét a kezelt betegekben, valamint az egészséges önkéntesekben nem teljesen specifikus bioassay- eljárás segítségével határozták meg.
Maximum serum levels of about 40 IU/ ml were found 1-8 hours after subcutaneous injection of 500 microgram (16.0 million IU) interferon beta-1b.
A béta- 1b interferon 0, 5 mg (16, 0 millió NE) sc. injekcióját követő 1— 8 óra között figyelhető meg a szérumkoncentráció maximális, átlagosan 40 NE/ ml értéke.
From various studies mean clearance rates and half-lives of disposition phases from serum were estimated to be at most 30 ml·min-1·kg-1 and 5 hours, respectively.
Különböző tanulmányok szerint a Betaferon átlagos clearance- értéke 30 ml/ perc/ ttkg, míg a szérum felezési ideje 5 óra.
Betaferon injections given every other day do not lead to serum level increases, and the pharmacokinetics does not seem to change during therapy.
A Betaferon injekciók másnaponkénti adása nem vezet a szérumszint emelkedéséhez, és úgy tűnik, a gyógyszer farmakokinetikája sem változik a kezelés ideje alatt.
The absolute bioavailability of subcutaneously administered interferon beta-1b was approximately 50%.
50% volt.
As rodents do not react to human interferon beta, repeated dose studies were carried out with rhesus monkeys.
Mivel a rágcsálók nem reagálnak a humán béta - interferonra, az ismételt injekciók hatását rhesus- majmokon vizsgálták.
Reproduction studies with rhesus monkeys revealed maternal toxicity and an increased rate of abortion, resulting in prenatal mortality.
Rhesus- majmokon végzett reprodukciós vizsgálatokban a béta- interferon az anyára toxikus hatást gyakorolt, növelte az elvetélés gyakoriságát, és prenatális mortalitást eredményezett.
No influence on the monkey oestrous cycle has been observed.
A majmok oestrus- ciklusát a kezelés nem befolyásolta.
In one single genotoxicity study (Ames test), no mutagenic effect has been observed.
15 Az egyetlen genotoxicitási vizsgálat során (Ames- teszt) nem észleltek mutagén hatást.
6.1 List of excipients:
6. 1 Segédanyagok felsorolása
Vial (with powder for solution and injection):
Injekciós üveg (tartalma: por oldatos injekcióhoz):
Human albumin Mannitol
Humán albumin Mannit
Sodium Chloride, Water for injections.
Oldószer (5, 4 mg/ ml nátrium- klorid oldat [0, 54 v%]): nátrium- klorid, injekcióhoz való víz.
This medicinal product must not be mixed with other medicinal products except for the supplied solvent mentioned in 6.6.
Ez a gyógyszer csak a mellékelt 6. 6 pontban említett oldószerrel keverhető.
After reconstitution an immediate use is recommended.
A készítmény az elkészítést követően lehetőleg azonnal felhasználandó.
However, the in-use stability has been demonstrated for 3 hours at 2-8 °C.
Azonban elkészítés utáni stabilitását 2— 8 °C- on tárolva 3 óráig igazolták.
15 6.4 Special precautions for storage
6. 4 Különleges tárolási előírások
For storage conditions of the reconstituted product see section 6.3.
A feloldott gyógyszerre vonatkozó tárolási előírásokat lásd a 6. 3 pontban.
Vial (with powder for solution for injection):
Injekciós üveg (tartalma: por oldatos injekcióhoz):
3 ml clear vial (type I glass) with a butyl rubber stopper (type I) and aluminium overseal and
3 ml töltettérfogatú, butil (I. típusú) gumidugóval és alumínium kupakkal lezárt injekciós üveg (I. típusú)
Solvent (with sodium chloride solution 5.4 mg/ ml (0.54%):
5, 4 mg/ ml- es [0, 54% - os] nátrium- klorid oldat):
1.2 ml pre-filled syringe (type I glass) with 1.2 ml solvent.
1, 2 ml töltettérfogatú, 1, 2 ml oldószert tartalmazó előre töltött fecskendő (I. típusú üveg).
- 5 vials with powder and 5 pre-filled syringes with solvent, or
- 5 db porral töltött injekciós üveget és 5 db előre töltött oldószeres fecskendőt tartalmazó
- 15 vials with powder and 15 pre-filled syringes with solvent.
- 15 db porral töltött injekciós üveget és 15 db előre töltött oldószeres fecskendőt tartalmazó
Not all pack sizes may be marketed.
csomagolás.
6.6 Special precautions for disposal and other handling
Nem feltétlenül mindegyik kiszerelés kerül kereskedelmi forgalomba.
• Reconstitution:
• Feloldás:
To reconstitute lyophilised interferon beta-1b for injection, use the pre-filled syringe with solvent provided and a needle to inject the 1.2 ml of the solvent (sodium chloride solution, 5.4 mg/ ml (0.54% w/ v)) into the Betaferon vial.
A liofilizált beta- 1b- interferon feloldásához a mellékelt előre töltött oldószeres fecskendő és egy tű használandó, amivel 1, 2 ml- nyi oldószer (5, 4 mg/ ml nátrium- klorid oldat [0, 54 v%]) fecskendezendő a Betaferon- t tartalmazó injekciós üvegbe.
After reconstitution, draw 1.0 ml from the vial into the syringe for the administration of 250 micrograms Betaferon.
A feloldás után 250 mikrogramm Betaferon alkalmazásához az injekciós üvegből 1 ml- t kell a fecskendőbe felszívni.
• Inspection prior to use
• Alkalmazás előtti megtekintés
The reconstituted product is colourless to light yellow and slightly opalescent to opalescent.
Felhasználás előtt az oldatot vizuálisan ellenőrizni kell: a feloldott készítménynek színtelen - világossárgának, gyengén opálosnak kell lennie.
• Disposal
• Megsemmisítés
Bayer Schering Pharma AG D-13342 Berlin Germany
Bayer Schering Pharma AG D- 13342 Berlin Németország
30 November 1995 Date of last renewal:
1995. november 30.
31 January 2006
2006. január 31.
There is no information on the use of Betaferon in children under 12 years of age and therefore Betaferon should not be used in this population.
A Betaferon alkalmazásáról 12 éves vagy ennél fiatalabb gyermekek esetén nem áll rendelkezésre információ és így a Betaferon ebben a betegcsoportban nem alkalmazható.
Generally, dose titration is recommended at the start of treatment.
* A genetikailag átalakított Escherichia coli által előállítva
* produced by genetic engineering from strain of Escherichia coli.
18 Általánosságban javallott a kezelés megkezdésekor dózistitrálást végezni.
18 Patients should be started at 62.5 microgram (0.25 ml) subcutaneously every other day, and increased slowly to a dose of 250 microgram (1.0 ml) every other day (see Table A).
A kezdeti adagként másnaponta 62, 5 mikrogramm (0, 25 ml) subcutan injektált Betaferon ajánlott, mely lassan másnaponként 250 mikrogramm (1, 0 ml) mennyiségre fokozható (lásd A. táblázat).
A titration pack composed of four triple packs is available for the titration period and the patient ’ s initial treatment with Betaferon.
A dózistitrálási időszakra és a beteg Betaferon- kezelésének megkezdéséhez dózistitrálási csomag áll rendelkezésre, amely négy darab hármas csomagot tartalmaz.
This package meets the patient ’ s needs for the first 12 injections.
Ez a csomag kielégíti a beteg első 12 injekcióhoz szükséges igényét.
The triple packs are highlighted in different colours (see section 6.5).
A hármas csomagok különböző színekkel vannak jelölve (lásd 6. 5 pont).
187.5 microgram
187, 5 mikrogramm
19, 21, 23 et seqq.
19, 21,
4.4 Special warnings and precautions for use
19 4. 4 Különleges figyelmeztetések és az alkalmazással kapcsolatos óvintézkedések
19 Gastrointestinal disorders
Emésztőrendszeri betegségek
In addition to those laboratory tests normally required for monitoring patients with multiple sclerosis, complete blood and differential white blood cell counts, platelet counts, and blood chemistries, including liver function tests (e. g.
A Betaferon- terápia megkezdése előtt, megkezdése után rendszeres időközönként, valamint a kezelés után, klinikai tünetek hiányában, időszakos jelleggel, a sclerosis multiplex betegek monitorozása során ajánlott elvégezni a rutinszerűen elvégzett laboratóriumi vizsgálatokat, azaz a teljes vérkép, a differenciál fehérvérsejtszám és a trombocitaszám meghatározását, valamint a vér összetételét, köztük a májfunkciókat vizsgáló teszteket (pl.
Asymptomatic elevations of serum transaminases, in most cases mild and transient, occurred very commonly in patients treated with Betaferon during clinical trials.
Más béta interferonokhoz hasonlóan, Betaferon - nal kezelt betegeknél ritkán súlyos májkárosodásról, többek között májelégtelenségről számoltak be.
As for other beta interferons, severe hepatic injury, including cases of hepatic failure, has been reported rarely in patients taking Betaferon.
Gyakran a legsúlyosabb események olyan betegeknél fordultak elő, akik egyéb, ismerten hepatotoxikus gyógyszert használtak vagy
The most serious events often occurred in patients exposed to other drugs or substances known to be associated with hepatotoxicity or in the presence of comorbid medical conditions (e. g. metastasising malignant disease, severe infection and sepsis, alcohol abuse).
20 egyidejűleg más megbetegedésben is szenvedtek (pl. metasztázisos rosszindulatú daganatos megbetegedés, súlyos fertőzés és sepsis, alkohol abúzus).
20 Renal and urinary disorders
Vese és húgyúti betegségek
Caution should be used and close monitoring considered when administering Interferon beta to patients with severe renal failure.
Súlyos veseelégtelenségben szenvedő betegek esetében béta interferon adagolásakor különleges elővigyázatosság szükséges és szoros monitorozás javasolt.