natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Angiotensin II receptor antagonist therapy exposure during the second and third trimesters is known to induce human fetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia).
Az angiotenzin- II- receptor antagonista kezelés a terhesség második és harmadik harmadában ismerten magzati toxicitást (csökkent vesefunkció, oligohydramnion, a koponya- csontosodás retardációja) és újszülöttkori toxicitást (veseelégtelenség, hypotonia, hyperkalaemia) okoz.
(See also section 5.3).
(Lásd még 5. 3 pont, „ A preklinikai biztonságossági vizsgálatok eredményei ”).
Should exposure to angiotensin II receptor antagonists have occurred from the second trimester of pregnancy, ultrasound check of renal function and skull is recommended.
Amennyiben az ATII- receptor antagonista expozíció a terhesség második trimeszterétől kezdve történt, a vesefunkció és a koponya ultrahangvizsgálata javasolt.
Infants whose mothers have taken angiotensin II receptor antagonists should be closely observed for hypotension (see also sections 4.3 and 4.4).
Azokat a csecsemőket, akiknek édesanyja angiotenzin- II- receptor antagonistát szedett, hypotonia kialakulása szempontjából szoros megfigyelés alatt kell tartani (lásd még 4. 3 és 4. 4 pont).
Thiazides cross the placental barrier and appear in cord blood.
A tiazidok átjutnak a placentán, és megjelennek a köldökzsinórvérben.
They may cause foetal electrolyte disturbances and possibly other reactions that have occurred in the adults.
A magzatban elektrolit - zavarokat, és esetleg más, felnőttekben megfigyelt rendellenességeket is előidézhetnek.
Cases of neonatal thrombocytopenia, of foetal or neonatal jaundice have been reported with maternal thiazide therapy.
Tiazidokkal kezelt anyák újszülöttjeiben thrombocytopeniáról, továbbá foetális vagy neonatális icterus kialakulásáról számoltak be.
Lactation (see section 4.3):
Szoptatás (lásd 4. 3 pont):
Kinzalkomb is contraindicated during lactation since it is not known whether telmisartan is excreted in human milk.
A Kinzalkomb alkalmazása kontraindikált szoptatás alatt, mivel nem ismert, hogy a telmizartán kiválasztódik- e az anyatejbe.
Thiazides appear in human milk and may inhibit lactation.
A tiazidok bejutnak az anyatejbe, és gátolhatják a tejelválasztást.
However, when driving vehicles or operating machinery it should be taken into account that dizziness or drowsiness may occasionally occur when taking antihypertensive therapy.
Gépjárművezetéskor vagy gépek kezelésekor figyelembe kell venni, hogy a vérnyomáscsökkentő kezelés során olykor szédülés és álmosság léphet fel.
Fixed Dose Combination The overall incidence of adverse events reported with Kinzalkomb was comparable to those reported with telmisartan alone in randomised controlled trials involving 1471 patients randomised to receive telmisartan plus hydrochlorothiazide (835) or telmisartan alone (636).
Állandó dózisösszetételű kombináció A mellékhatások összesített előfordulási gyakorisága a Kinzalkombot szedők és a csak telmizartánnal kezeltek közt hasonló volt az 1471 betegben végzett, randomizált, kontrollált klinikai vizsgálatokban, melyekben a betegek vagy telmizartánt és hidroklorotiazidot (n = 835), vagy csak telmizartánt kaptak (n = 636).
Dose-relationship of undesirable effects was not established and they showed no correlation with gender, age or race of the patients.
A mellékhatások gyakorisága nem függött az alkalmazott gyógyszeradag nagyságától, vagy a betegek nemétől, életkorától és rasszbeli sajátosságaitól.
Adverse reactions reported in all clinical trials and occurring more frequently (p ≤ 0.05) with telmisartan plus hydrochlorothiazide than with placebo are shown below according to system organ class.
A következő táblázat bemutatja az összes mellékhatást - szervrendszerek szerint csoportosítva -, melyeket klinikai vizsgálatokban észleltek, és a telmizartán + hidroklorotiazid kombinációjával kezelt betegekben a placebo- csoporthoz képest gyakrabban fordultak elő (p≤0, 05).
Adverse reactions known to occur with each component given singly but which have not been seen in clinical trials may occur during treatment with Kinzalkomb.
Olyan mellékhatások, melyek a készítmény egyes összetevőinek külön- külön való adásakor felléptek, de a klinikai vizsgálatok során nem észlelték, a Kinzalkomb alkalmazása során kialakulhatnak.
Adverse reactions have been ranked under headings of frequency using the following convention: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000); very rare (< 1/ 10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
A mellékhatásokat gyakoriság szerint, a következő egyezményes módon osztályoztuk: nagyon gyakori (≥ 1/ 10), gyakori (≥ 1/ 100 - < 1/ 10), nem gyakori (≥ 1/ 1000 - < 1/ 100), ritka (≥ 1/ 10 000 - < 1/ 1000), nagyon ritka (< 1/ 10 000), nem ismert (a rendelkezésre álló adatokból nem állapítható meg).
Within each frequency grouping, adverse reactions are presented in order of decreasing seriousness.
7 Az egyes gyakorisági kategóriákon belül a mellékhatások csökkenő súlyosság szerint kerülnek megadásra.
Bronchitis Pharyngitis, sinusitis
Bronchitis Pharyngitis, sinusitis
and nutrition disorders
Anyagcsere és táplálkozási betegségek és tünetek
Hypokalaemia, Hyperuricaemia, hyponatraemia
Hypokalaemia Hyperuricaemia, hyponatraemia
Dizziness Syncope, paraesthesia Insomnia, sleep disorders
Szédülés Syncope, paraesthesia Insomnia, alvászavar
Tachycardia, arrhythmias
Tachykardia, arrhythmia
Hypotension, orthostatic hypotension
Hypotonia, orthostatikus hypotonia
Dyspnoea Respiratory distress (including pneumonitis and pulmonary oedema)
Dyspnoea, Respiratios distressz (beleértve a pneumonitist és a pulmonaris oedemat is)
Diarrhoea, dry mouth, flatulence, Abdominal pain, constipation, dyspepsia, vomiting Gastritis
Hasmenés, szájszárazság, flatulencia Hasi fájdalom, székrekedés, emésztési zavar, hányás gyomorhurut
Abnormal hepatic function/ liver disorder
Májműködési zavar / májbetegség
Angioedema, erythema, pruritus, rash, hyperhidrosis, urticaria
Angioedema, erythema, pruritus, bőrkiütés, hyperhidrosis, urticaria
Muscoloskeletal, connective tissue and bone disorders
A csont- izomrendszer és a kötőszövet betegségei és tünetei
Back pain, muscle spasms myalgia Arthralgia, muscle cramps, pain in limb
Hátfájás, izomgörcs, myalgia Ízületi fájdalom (arthralgia), a végtagizomzat görcse vagy fájdalmassága
General disorders and administration site conditions
8 Általános tünetek és az alkalmazás helyén fellépő reakciók
Blood uric acid increased Blood creatinine increased, blood creatine phosphokinase increased, hepatic enzyme increased
Emelkedett húgysavszint a vérben Emelkedett a kreatinin -, a kreatinin- foszfokináz (CPK) és a májenzimek és vérszintje
8 Additional information on individual components Undesirable effects previously reported with one of the individual components may be potential undesirable effects with Kinzalkomb, even if not observed in clinical trials with this product.
További tudnivaló az egyes hatóanyagokról A készítmény összetevőinek önálló alkalmazása során korábban megfigyelt mellékhatások Kinzalkomb tablettát szedő betegekben is előfordulhatnak, ha a klinikai vizsgálatok résztvevőin nem is észlelték azokat.
Undesirable effects occurred with similar frequency in placebo and telmisartan treated patients.
A mellékhatások gyakorisága hasonló volt a placebót kapó és a telmizartánnal kezelt betegeknél.
The overall incidence of adverse events reported with telmisartan (41.4%) was usually comparable to placebo (43.9%) in placebo controlled trials.
A placebo- kontrollos klinikai vizsgálatok során a mellékhatások összesített gyakorisága általánosságban hasonló volt a telmizartánnal kezelt betegekben (41, 4%) és a placebo- kezelésben részesülőkben (43, 9%).
The following adverse drug reactions listed below have been accumulated from all clinical trials including 5788 hypertensive patients treated with telmisartan.
A következőkben felsorolt mellékhatások az ezidáig elvégzett klinikai vizsgálatok 5788, telmizartánnal kezelt hypertoniás résztvevője esetében szerzett tapasztalatokat tükrözik:
Adverse reactions of unknown frequency reported with the use of telmisartan alone include:
A telmizartán monoterápiája során a következő ismeretlen gyakoriságú mellékhatásokat észlelték:
Eosinophilia, anaemia, thrombocytopenia
Eosinophilia, anaemia, thrombocytopenia
Stomach discomfort
Gyomorpanaszok
Arthrosis, tendon pain
Arthrosis, tendinitis
Renal dysfunction, renal impairment (including acute renal failure)
Veseműködési zavar, vesekárosodás, beleértve a heveny veseelégtelenséget
Asthenia, drug ineffective
Asthenia, a szer hatástalansága
Hydrochlorothiazide may cause or exacerbate hypovolaemia which could lead to electrolyte imbalance (see section 4.4).
A hidroklorotiazid hypovolaemiát okozhat, ill. súlyosbíthatja azt, aminek következtében felborulhat az elektrolit- háztartás egyensúlya (lásd 4. 4 pont).
Adverse reactions of unknown frequency reported with the use of hydrochlorothiazide alone include:
Hidroklorotiazid monoterápia során a következő ismeretlen gyakoriságú mellékhatásokat észlelték:
Sialoadenitis
Sialoadenitis
9 Blood and lymphatic system disorders
Vérképzőszervi és nyirokrendszeri betegségek és tünetek
Anaemia aplastic, haemolytic anaemia, bone marrow failure, leukopenia, neutropenia, agranulocytosis, thrombocytopenia
Aplasticus és haemolyticus anaemia, csontvelő- depresszió, leukopenia, neutropenia, agranulocytosis, thrombocytopenia
Anaphylactic reactions, hypersensitivity
Anaphylaxiás reakciók, túlérzékenység
Diabetes mellitus inadequate control
Elégtelen diabétesz- kontroll
Anorexia, appetite decreased, electrolyte imbalance, hypercholesterolaemia, hyperglycaemia, hypovolaemia
Anorexia, étvágycsökkenés, elektrolit- zavarok, hypercholesterolaemia, hyperglycaemia, hypovolaemia
Light-headedness
Szédülékenység
Xanthopsia
Xanthopsia
Pancreatitis, stomach discomfort
Hasnyálmirigy- gyulladás, gyomorpanaszok
Hepatobiliary disorders
Máj - és epebetegségek, illetve tünetek
Lupus-like syndrome, photosensitivity reactions, skin vasculitis, toxic epidermal necrolysis
Lupus erythematosus- jellegű tünetek, cutan vasculitis, fényérzékenységi reakciók, toxikus epidermális necrolysis
Nephritis interstitial, renal dysfunction, glycosuria
Interstitialis nephritis, vesekárosodás, glycosuria
4.9 Overdose
10 4. 9 Túladagolás
The degree to which hydrochlorothiazide is removed by haemodialysis has not been established.
A telmizartán hemodialízissel nem távolítható el a vérkeringésből.
Overdose with hydrochlorothiazide is associated with electrolyte depletion
A telmizartán túladagolása után leginkább hipotenzió és tachycardia kialakulása várható, azonban bradycardia, szédülés, hányás, emelkedett szérumkreatinin- szint és akár akut veseelégtelenség is felléphet.
10 (hypokalaemia, hypochloraemia) and hypovolaemia resulting from excessive diuresis.
A hidroklorotiazid- túladagolás erőteljes diuresis kiváltásával elektrolit - hiányt (hypokalaemiát, hypochloraemiát) és hypovolaemiát idéz elő.
Hypokalaemia may result in muscle spasms and/ or accentuate arrhythmia associated with the concomitant use of digitalis glycosides or certain anti-arrhythmic medicinal products.
A hypokalaemia izomgörcsöket okozhat és/ vagy súlyosbíthatja az egyidejűleg adott digitálisz glikozidok, ill. egyes antiarrhythmiás szerek okozta szívritmuszavarokat.
The patient should be closely monitored, and the treatment should be symptomatic and supportive.
A telmizartán hemodialízissel nem távolítható el a vérkeringésből A beteg állapotát gondosan monitorozni kell, tüneti és szupportív kezelés szükséges.
Suggested measures include induction of emesis and/ or gastric lavage.
Javasolt a hánytatás és/ vagy a gyomormosás.
If hypotension occurs, the patient should be placed in a supine position, with salt and volume replacements given quickly.
Hipotenzió kialakulása esetén hanyatt kell fektetni a beteget, és gyors intravénás elektrolit - és folyadékpótlást kell alkalmazni.
Angiotensin II receptor antagonists and diuretics, ATC code:
Angiotenzin II receptor antagonisták és diuretikumok, ATC kód:
Kinzalkomb is a combination of an angiotensin II receptor antagonist, telmisartan, and a thiazide diuretic, hydrochlorothiazide.
A Kinzalkomb az angiotenzin II receptor antagonista telmizartán és a tiazid- diuretikum hidroklorotiazid kombinációja.
Telmisartan is an orally effective and specific angiotensin II receptor subtype 1 (AT1) antagonist.
A telmizartán per os adható, hatékony és szelektív angiotenzin II, 1- es típusú (AT1) receptor antagonista.
Telmisartan displaces angiotensin II with very high affinity from its binding site at the AT1 receptor subtype, which is responsible for the known actions of angiotensin II.
A receptorhoz nagy affinitással kötődő telmizartán leszorítja az angiotenzin II- t az annak ismert farmakológiai hatásait közvetítő AT1 receptor altípusról.
Telmisartan does not exhibit any partial agonist activity at the AT1 receptor.
Nem fejt ki semmilyen parciális agonista hatást az AT1- receptoron.
Telmisartan selectively binds the AT1 receptor.
Szelektíven kötődik az AT1- receptorokhoz, és a kötődés hosszú tartamú.
The binding is long-lasting.
Nem mutat affinitást más receptorokhoz (pl.
Telmisartan does not show affinity for other receptors, including AT2 and other less characterised AT receptors.
AT2 vagy egyéb kevésbé karakterisztikus AT receptorok).
The functional role of these receptors is not known, nor is the effect of their possible overstimulation by angiotensin II, whose levels are increased by telmisartan.
E receptorok funkcionális szerepe nem ismert, miként az sem, hogy az angiotenzin II, melynek szintjét a telmizartán emeli, előidézheti- e hyperstimulációjukat.
Telmisartan does not inhibit angiotensin converting enzyme (kininase II), the enzyme which also degrades bradykinin.
Nem gátolja a bradykinin lebontását is végző angiotenzin- konvertáló enzimet (kinináz II).
Therefore, it is not expected to potentiate bradykinin- mediated adverse effects.
Ezért nem várható, hogy a bradykinin- közvetítette mellékhatásokat potencírozza.
The inhibitory effect is maintained over 24 hours and still measurable up to 48 hours.
Egészséges önkéntesekben 80 mg telmizartán adásával szinte teljes mértékben kiküszöbölhető az angiotenzin II által kiváltott vérnyomás- emelkedés; ez a gátló hatás 24 órán keresztül érvényesül és még 48 óra múlva is kimutatható.
The maximum reduction in blood pressure is generally attained 4-8 weeks after the start of treatment and is sustained during long-term therapy.
A vérnyomáscsökkentő hatás rendszerint 4- 8 hetes kezelés után tetőzik, és hosszú távú kezelés esetén is fennmarad.
The antihypertensive effect persists constantly over 24 hours after dosing and includes the last 4 hours before the next dose as shown by ambulatory blood pressure measurements.
Az ambuláns vérnyomás- monitorozás eredményei alapján a vérnyomáscsökkentő hatás erőssége 24 órán keresztül állandó, beleértve a következő dózis bevétele előtti utolsó 4 órát is.
This is confirmed by measurements made at the point of maximum effect and immediately prior to the next dose (through to peak ratios consistently above 80% after doses of 40 and 80 mg of telmisartan in placebo controlled clinical studies).
Ezt megerősítették a maximális hatás időpontjában, ill. közvetlenül a következő dózis adása előtt végzett mérések, amelyek során a maradék- csúcskoncentrációk aránya egyenletesen 80% felett maradt 40 mg- os, ill.
In patients with hypertension telmisartan reduces both systolic and diastolic blood pressure without affecting pulse rate.
11 Hypertoniás betegekben a telmizartán a systolés és a diastolés vérnyomást egyaránt csökkenti, a szívfrekvenciát azonban nem módosítja.
Upon abrupt cessation of treatment with telmisartan, blood pressure gradually returns to pre-treatment values over a period of several days without evidence of rebound hypertension.
A telmizartán alkalmazásának hirtelen beszüntetése után a vérnyomás fokozatosan, néhány nap alatt tér vissza a kezelés előtti értékre, nem lép fel rebound vérnyomás- emelkedés.
The incidence of dry cough was significantly lower in patients treated with telmisartan than in those given angiotensin converting enzyme inhibitors in clinical trials directly comparing the two antihypertensive treatments.
A száraz köhögés szignifikánsan ritkábban jelentkezett telmizartánnal kezelt betegekben, mint azokban, akiknek ACE inhibitort adtak, azon klinikai vizsgálatokban, melyekben a két antihypertensiv kezelést hasonlították össze.
11 The effects of telmisartan on mortality and cardiovascular morbidity are currently unknown.
A telmizartán mortalitásra és cardiovascularis morbiditásra gyakorolt hatása jelenleg ismeretlen.
Hydrochlorothiazide is a thiazide diuretic.
A hidroklorotiazid tiazid- típusú diuretikum.
Thiazides have an effect on the renal tubular mechanisms of electrolyte reabsorption, directly increasing excretion of sodium and chloride in approximately equivalent amounts.
A tiazidok az elektrolit- reabszorpció renalis tubularis mechanizmusára hatnak, közvetlenül és hozzávetőleg azonos mértékben fokozva a nátrium és a klorid ürítést.
The diuretic action of hydrochlorothiazide reduces plasma volume, increases plasma renin activity, increases aldosterone secretion, with consequent increases in urinary potassium and bicarbonate loss, and decreases in serum potassium.
Ennek következtében nő a vizelettel ürülő kálium és bikarbonát mennyisége; csökken a szérum káliumszint.
Presumably through blockade of the renin- angiotensin-aldosterone system, co-administration of telmisartan tends to reverse the potassium loss associated with these diuretics.
A tiazidokkal együtt adott telmizartán – feltehetően a renin- angiotenzin- aldoszteron rendszer gátlása révén – ellensúlyozhatja a vizelethajtók káliumürítést fokozó hatását.
With hydrochlorothiazide, onset of diuresis occurs in 2 hours, and peak effect occurs at about 4 hours, while the action persists for approximately 6-12 hours.
6- 12 órán keresztül megmarad a diuretikus hatás.
Epidemiological studies have shown that long-term treatment with hydrochlorothiazide reduces the risk of cardiovascular mortality and morbidity.
Epidemiológiai vizsgálatok tapasztalatai alapján a hosszú távú hidroklorotiazid- kezelés mérsékli a cardiovascularis morbiditást és mortalitást.
The effects of Fixed Dose Combination of telmisartan/ HCTZ on mortality and cardiovascular morbidity are currently unknown.
Az állandó dózisösszetételű, kombinációban alkalmazott telmizartán/ hidroklorotiazid kezelés mortalitásra és szív- érrendszeri morbiditásra kifejtett hatásai egyelőre nem ismertek.
Following oral administration peak concentrations of telmisartan are reached in 0.5 – 1.5 h after dosing.
Telmizartán: per os alkalmazva, a telmizartán plazmaszintje 0, 5- 1, 5 órával a bevétel után éri el a csúcsértéket.
The absolute bioavailability of telmisartan at 40 mg and 160 mg was 42% and 58%, respectively.
Abszolút biohasznosulása 40 mg- os dózis adása után 42%, 160 mg adása után 58%.
Food slightly reduces the bioavailability of telmisartan with a reduction in the area under the plasma concentration time curve (AUC) of about 6% with the 40 mg tablet and about 19% after a 160 mg dose.
19% - kal csökken a plazmakoncentráció- idő görbe alatti terület (AUC).
The pharmacokinetics of orally administered telmisartan are non- linear over doses from 20 – 160 mg with greater than proportional increases of plasma concentrations (Cmax and AUC) with increasing doses.
A per os alkalmazott telmizartán farmakokinetikája a 20- 160 mg- os dózistartományban nem lineáris, a dózis növelésével aránytalanul emelkedik a plazmaszint (a Cmax és az AUC értéke).
Hydrochlorothiazide:
Hidroklorotiazid: a Kinzalkombot per os alkalmazva kb.
Following oral administration of Kinzalkomb peak concentrations of hydrochlorothiazide are reached in approximately 1.0 – 3.0 hours after dosing.
A kumulatív renalis kiválasztás alapján a hidroklorotiazid biohasznosulása kb.
Based on cumulative renal excretion of hydrochlorothiazide the absolute bioavailability was about 60%.
60% - os.
Telmisartan is highly bound to plasma proteins (> 99.5%) mainly albumin and alpha l- acid glycoprotein.
Megoszlás: a telmizartán nagymértékben (> 99, 5%) kötődik a plazmafehérjékhez, elsősorban az albuminhoz és az alfa- 1- savanyú glikoproteinhez.
Hydrochlorothiazide is 68% protein bound in the plasma and its apparent volume of distribution is 0.83 – 1.14 l/ kg.
A hidroklorotiazid 68% - a kötődik plazmafehérjékhez; a látszólagos eloszlási térfogat 0, 83- 1, 14 l/ kg.
Following either intravenous or oral administration of 14 C-labelled telmisartan most of the administered dose (> 97%) was eliminated in faeces via biliary excretion.
Telmizartán: az intravénásan vagy per os adott, 14C- izotóppal jelzett telmizartán alkalmazott dózisának túlnyomó része (> 97%) az epébe választódott ki és a széklettel ürült; a vizeletben csupán nyomokban volt kimutatható.
Only minute amounts were found in urine.
Emberben az anyavegyület
Telmisartan is metabolised by conjugation to form a pharmacologically inactive acylglucuronide.
12 glükuronidja a telmizartán egyetlen azonosított metabolitja.
The glucuronide of the parent compound is the only metabolite that has been identified in humans.
14C- izotóppal jelzett telmizartán egyszeri adagjának adása utána a plazmában mért radioaktivitás kb.
After a single dose of 14C-labelled telmisartan the glucuronide represents approximately 11% of the measured radioactivity in plasma.
11% - a származik a glükuronidtól.
Total plasma clearance of telmisartan after oral administration is > 1500 ml/ min.
A per os alkalmazott telmizartán teljes plazma- clearance- e > 1500 ml/ perc.
Terminal elimination half-life was > 20 hours.
A terminális elminiációs felezési idő > 20 óra volt.
Hydrochlorothiazide is not metabolised in man and is excreted almost entirely as unchanged substance in urine.
Hidroklorotiazid: a hidroklorotiazid emberben nem metabolizálódik, szinte teljes mennyisége változatlan formában ürül a vizelettel.
About 60% of the oral dose is eliminated as unchanged substance within 48 hours.
60% - a 48 órán belül változatlan formában kiürül a szervezetből.
Renal clearance is about 250 – 300 ml/ min.
250- 300 ml/ perc.
The terminal elimination half-life of hydrochlorothiazide is 10 – 15 hours.
A hidroklorotiazid terminális eliminációs felezési ideje 10- 15 óra.
12 Special populations
Különleges betegcsoportok
Plasma concentrations of telmisartan are generally 2 – 3 times higher in females than in males.
Nemek: a telmizartán plazmaszintje nőkben 2- 3- szor magasabb, mint férfiakban.
No dosage adjustment is necessary.
Ennek ellenére, a klinikai vizsgálatok során nem észlelték, hogy nőkben kifejezettebb lenne a vérnyomáscsökkentő hatás, ill. gyakrabban jelentkezne ortosztatikus hipotenzió Az adagolás módosítására nincs szükség.
This is not considered to be of clinical relevance.
A hidroklorotiazid plazmakoncentrációja nőkben inkább magasabb volt, mint férfiakban; ennek azonban klinikai szempontból nem tulajdonítanak jelentőséget.
Renal excretion does not contribute to the clearance of telmisartan.
Vesebetegek: a telmizartán eliminációjában nincs szerepe a renalis kiválasztásnak.
Based on modest experience in patients with mild to moderate renal impairment (creatinine clearance of 30 – 60 ml/ min, mean about 50 ml/ min) no dosage adjustment is necessary in patients with decreased renal function.
Az enyhe- középsúlyos veseelégtelenségben (kreatinin clearance 30- 60 ml/ perc, átlagosan 50 ml/ perc) szenvedőkben szerzett csekély tapasztalatok alapján, beszűkült veseműködésű betegek kezelésekor nem szükséges módosítani az adagolását.
In a typical study in patients with a mean creatinine clearance of 90 ml/ min the elimination half-life of hydrochlorothiazide was increased.
Egy klinikai vizsgálatban átlagosan 90 ml/ perc kreatinin clearance esetén, a betegekben a hidroklorotiazid eliminációs felezési ideje megnőtt.
In functionally anephric patients the elimination half-life is about 34 hours.
34 óra az eliminációs felezési idő.