natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Interactions with substances metabolised by these enzymes, e. g. oral contraceptives, cyclosporin, calcium channel blockers, and HMGCoA reductase inhibitors are not to be expected.
Az ezen enzimek által lebontott hatóanyagokkal (pl. orális fogamzásgátlók, ciklosporin, kalciumcsatorna- gátlók, HMGCoA- reduktáz inhibitorok) kölcsönhatások nem várhatók.
5 Co-administration of pioglitazone with gemfibrozil (an inhibitor of cytochrome P450 2C8) is reported to result in a 3-fold increase in AUC of pioglitazone.
Pioglitazon és gemfibrozil (citokróm P450 2C8 inhibitor) együttes alkalmazása esetén arról számoltak be, hogy a pioglitazon AUC- értéke a háromszorosára nő.
Since there is a potential for an increase in dose- related adverse events, a decrease in the dose of pioglitazone may be needed when gemfibrozil is concomitantly administered.
Mivel a dózisfüggő nemkívánatos események gyakoribbá válhatnak, gemfibrozillal együttes alkalmazás esetén szükségessé válhat a pioglitazon adagjának csökkentése.
Close monitoring of glycaemic control should be considered (see section 4.4).
Megfontolandó a glikémiás kontroll szoros ellenőrzése (lásd 4. 4 pont).
The pioglitazone dose may need to be increased when rifampicin is concomitantly administered.
Rifampicinnel együttes alkalmazás esetén szükségessé válhat a pioglitazon adagjának növelése.
There is increased risk of lactic acidosis in acute alcohol intoxication (particularly in the case of fasting, malnutrition or hepatic insufficiency) due to the metformin active substance of Glubrava (see section 4.4).
A Glubrava metformin hatóanyaga miatt fokozott a tejsavas acidosis kockázata akut alkoholmérgezésben (főleg koplalás, elégtelentáplálkozás vagy májelégtelenség esetén) (lásd 4. 4 pont).
Metformin should be discontinued prior to, or at the time of the test and not reinstituted until 48 hours afterwards, and only after renal function has been re-evaluated and found to be normal.
A metformin adását a vizsgálat előtt, vagy pedig a vizsgálat idejére fel kell függeszteni, és csak 48 órával később szabad újrakezdeni, miután ismételten ellenőrizték a veseműködést és azt normálisnak találták.
Cationic drugs that are eliminated by renal tubular secretion (e. g. cimetidine) may interact with metformin by competing for common renal tubular transport systems.
A tubuláris szekrécióval eliminálódó kationos gyógyszerek (pl. cimetidin) a közös renális tubuláris transzportrendszerért versengve kölcsönhatásba léphetnek a metforminnal.
Therefore, close monitoring of glycaemic control, dose adjustment within the recommended posology and changes in diabetic treatment should be considered when cationic drugs that are eliminated by renal tubular secretion are co-administered.
Hét normál, egészséges önkéntesen végzett vizsgálat kimutatta, hogy a cimetidin, napi kétszer 400 mg adagban a szisztémás metformin expozíciót (AUC) 50% - kal, a Cmax– ot pedig 81% - kal.. Ezért a tubuláris szekrécióval ürülő kationos gyógyszerek egyidejű alkalmazásakor megfontolandó a glikémiás kontroll gondos ellenőrzése, a gyógyszeradag módosítása a javasolt adagoláson belül, valamint az antidiabetikus kezelés módosítása.
Combinations requiring precautions for use Glucocorticoids (given by systemic and local routes), beta-2-agonists, and diuretics have intrinsic hyperglycaemic activity.
A glükokortikoidok (szisztémásan, vagy helyileg alkalmazva), a béta- 2- agonisták és a diuretikumok intrinsic hyperglikémiás aktivitással rendelkeznek.
If necessary, the dosage of the antihyperglycaemic medicinal product should be adjusted during therapy with the other medicinal product and on its discontinuation.
Amennyiben szükséges, az antidiabetikum adagját a másik gyógyszerrel végzett kezelés ideje alatt, illetve befejezésekor helyesbíteni kell.
For Glubrava no preclinical or clinical data on exposed pregnancies or lactation are available.
A Glubrava- val kapcsolatban nincsenek terhességre és szoptatásra vonatkozó preklinikai vagy klinikai adatok.
Risk related to pioglitazone There are no adequate human data from the use of pioglitazone in pregnant women.
Terhes nőkön történő alkalmazásra nincs megfelelő, humán adat a pioglitazon tekintetében.
Animal studies have not shown teratogenic effects but have shown foetotoxicity related to the pharmacologic action (see section 5.3).
Az állatkísérletek teratogén hatást nem, a farmakológiai hatással öszefüggő foetotoxicitást azonban kimuattak (lásd 5. 3 pont).
Risk related to metformin Animal studies have not revealed teratogenic effects.
Az állatkísérletek nem mutattak ki rákkeltő hatást.
Small clinical trials have not revealed metformin to have malformative effects.
Kisebb klinikai vizsgálatok nem mutatták ki, hogy a metformin fejlődési rendellenességeket idézne elő.
However, Glubrava should not be used during pregnancy and in women of child-bearing age not using contraceptive measures.
A Glubrava szedése mindazonáltal nem javallt terhesség idején, vagyfogamzóképes, fogamzásgátló eljárást nem alkalmazó nők számára.
If a patient wishes to become pregnant or if a pregnancy occurs, treatment with Glubrava should be discontinued.
Amennyiben a beteg gyermeket szeretne, netán a kezelés ideje alatt esik teherbe, a Glubrava kezelést abba kell hagyni.
Both pioglitazone and metformin have been shown to be present in the milk of lactating rats.
6 Mind a pioglitazont, mind a metformint kimutatták patkányok anyatejében.
It is not known whether breast-feeding will lead to exposure of the infant to the medicinal product.
Nemismert, hogy a szoptatás során a gyógyszer bejut- e a csecsemő szervezetébe.
Glubrava must therefore not be used in women who are breast-feeding (see section 4.3).
Ezért a Glubrava- t tilos a szoptatás ideje alatt alkalmazni (lásd 4. 3 pont).
6 4.7 Effects on ability to drive and use machines
4. 7 A készítmény hatásai a gépjárművezetéshez és gépek kezeléséhez szükséges képességekre
No effects on ability to drive and use machines have been observed.
A gépjárművezetéshez és a gépek kezeléshez szükséges képességeket befolyásoló hatást nem figyeltek meg.
There have been no therapeutic clinical trials conducted with Glubrava tablets however bioequivalence of Glubrava with co-administered pioglitazone and metformin has been demonstrated (see section 5.2).
A Glubrava tablettákkal nem végeztek terápiás klinikai vizsgálatokat, viszont igazolták a Glubrava, ill. az egyidejűleg adott pioglitazon és metformin bioegyenértékűségét (lásd 5. 2 pont).
Adverse reactions reported in excess (> 0.5%) of placebo and as more than an isolated case in patients receiving pioglitazone in combination with metformin in double-blind studies are listed below as MedDRA preferred term by system organ class and absolute frequency.
Kettősvak vizsgálatokban metforminnal kombinált pioglitazon kezelésben részesülő betegeknél a placebóhoz képest nagyobb arányban (> 0, 5%) és egynél több esetben észlelt mellékhatások az alábbiakban kerülnek felsorolásra a MedDRA által javasolt nomenklatúrában, szervrendszerek és abszolút gyakoriság szerint osztályozva.
Frequencies are defined as: common (> 1/ 100 ,< 1/10); uncommon (> 1/1000 ,< 1/100); rare (> 1/ 10000 ,< 1/1000); very rare (< 1/10000); isolated reports; not known (cannot be estimated from the available data).
A gyakoriság meghatározása: nagyon gyakori (≥1/ 10); gyakori (≥1/ 100, < 1/ 10); nem gyakori (≥1/ 1000, < 1/ 100); ritka (≥1/ 10000, < 1/ 1000); nagyon ritka (< 1/ 10 000); elszigetelt jelentések; nem ismert (a rendelkezésre álló adatok alapján nem becsülhető meg).
Gastrointestinal disorders Uncommon:
Emésztőrendszeri betegségek és tünetek Nem gyakori:
Metabolism and nutrition disorders Common:
Laboratóriumi vizsgálatok eredményei Gyakori:
Musculoskeletal system and connective tissue disorders Common:
A csont- izomrendszer és a kötőszövet betegségei és tünetei Gyakori:
Renal and urinary Common:
Vese - és húgyúti betegségek és tünetek Gyakori:
disorders haematuria
haematuria
In active comparator controlled trials oedema was reported in 6.3% of patients treated with metformin and pioglitazone, whereas the addition of sulphonylurea to metformin treatment resulted in oedema in 2.2% of patients.
Oedemát a metforminnal és pioglitazonnal kezelt betegek 6, 3% - ánál jeleztek a kontrollált klinikai vizsgálatokban, az összehasonlító csoportokban (szulfonilurea, metformin) az oedema aránya 2, 2% volt.
In active comparator controlled trials mean weight increase with pioglitazone given as monotherapy was 2 – 3 kg over one year.
7 Aktív komparátorral kontrollált vizsgálatokban a pioglitazon monoterápia esetén az átlagos testsúlynövekedése egy év alatt 2- 3 kg volt.
In combination trials pioglitazone added to metformin resulted in mean weight increase over one year of 1.5 kg.
A kombinációs vizsgálatokban a metforminhoz adott pioglitazon egy éves kezelés alatt átlagosan 1, 5 kg testsúlynövekedést eredményezett.
Visual disturbance has been reported mainly early in treatment and is related to changes in blood glucose due to temporary alteration in the turgidity and refractive index of the lens as seen with other hypoglycaemic agents.
Ez a vércukorszint változásaival áll összefüggésben, és a szemlencse turgorának és törésmutatójának átmeneti változásaira vezethető vissza, amint azt más vércukorszintet csökkentő hatóanyagok esetében is megfigyelték.
7 In clinical trials with pioglitazone the incidence of elevations of ALT greater than three times the upper limit of normal was equal to placebo but less than that seen in metformin or sulphonylurea comparator groups.
A pioglitazonnal végzett klinikai vizsgálatokban a normál tartomány felső határértékének háromszorosát meghaladó mértékű ALT- emelkedés incidenciája azonos volt a placebó kezelés során észlelttel, ugyanakkor kevesebb, mint amit a metformin, ill. a szulfonilurea komparátorral kezelt csoportokban megfigyeltnél.
Rare cases of elevated liver enzymes and hepatocellular dysfunction have occurred in post-marketing experience.
A forgalomba hozatalt követő tapasztalatok szerint ritkán előfordult májenzimszint- emelkedés és hepatocellulárisműködészavar.
Although in very rare cases fatal outcome has been reported, causal relationship has not been established.
Bár nagyon ritka esetekben halálos kimenetelről isbeszámoltak, ok - okozati összefüggést nem igazoltak.
In controlled clinical trials the incidence of reports of heart failure with pioglitazone treatment was the same as in placebo, metformin and sulphonylurea treatment groups, but was increased when used in combination therapy with insulin.
Kontrollos klinikai vizsgálatokban a pioglitazont szedők körében bejelentett szívelégtelenség incidenciája azonos volt a placebo- csoportban, valamint a metforminnal, ill. a szulfonilureával kezelt betegek körében megfigyelttel, azonban nőtt, ha inzulinnal együtt alkalmazták.
In an outcome study of patients with pre-existing major macrovascular disease, the incidence of serious heart failure was 1.6% higher with pioglitazone than with placebo, when added to therapy that included insulin.
Egy előzetesen fennálló nagyérbetegségben szenvedő betegek bevonásával végzett kardiovaszkuláris végpontú vizsgálatban a súlyos szívelégtelenség incidenciája 1, 6% - kal magasabb volt a pioglitazon -, mint a placebo- csoportban, ha inzulint is tartalmazó kezelés kiegészítéseként alkalmazták.
Heart failure has been reported rarely with marketing use of pioglitazone, but more frequently when pioglitazone was used in combination with insulin or in patients with a history of cardiac failure.
Szívelégtelenséget ritkán jelentettek a pioglitazon forgalomba hozatalát követően, azonban gyakrabbanészlelték, ha a pioglitazont inzulinnal együttalkalmazták vagy ha a beteg kórelőzményében szívelégtelenség szerepelt.
In double blind placebo controlled clinical trials with pioglitazone upper respiratory tract infection and hypoaesthesia were common; sinusitis and insomnia were uncommon.
Pioglitazonnal végzett kettősvak placebo- kontrollos vizsgálatok során gyakori volt a felső légúti fertőzés és a hypoaesthesia; a melléküreg gyulladás és az álmatlanság ritka volt.
Eye disorders Macular oedema:
Szembetegségek és szemészeti tünetek:
not known
Makula oedema: nem ismert
Metabolism and nutrition disorders Very rare:
Anyagcsere és táplálkozási betegségek és tünetek:
Decrease of vitamin B12 absorption with decrease of serum levels during long-term use of metformin.
metformin hosszú távú alkalmazása során csökken a B12- vitamin felszívódása és szérumszintje.
Lactic acidosis (see 4.4 Special warnings and precautions for use).
Laktátacidózis (ld 4. 4 Különleges figyelmeztetések és az alkalmazással kapcsolatos óvintézkedések).
Nervous system disorders Common:
Idegrendszeri betegségek és tünetek:
Taste disturbance
Ízlelési zavar
Gastrointestinal disorders Very common:
Emésztőrendszeri betegségek és tünetek:
Gastrointestinal disorders such as nausea, vomiting, diarrhoea, abdominal pain and loss of appetite.
Gastrointestinalis zavarok, úgyminthányinger, hányás, hasmenés, hasi fájdalom és étvágycsökkenés.
These undesirable effects occur most frequently during initiation of therapy and resolve spontaneously in most cases.
Ezek a nem kívánt hatások a leggyakrabban a kezelés kezdeti szakaszában lépnek fel, és a legtöbb esetben spontán megszűnnek.
Hepatobiliary disorders Isolated reports:
8 Máj - és epebetegségek illetve tünetek:
Liver function tests abnormalities or hepatitis resolving upon metformin discontinuation.
Szórványos bejelentések: májfunkciós rendellenességek vagy a metformin elhagyása után megszűnő hepatitis.
Skin and subcutaneous tissue disorders Very rare:
A bőr és a bőr alatti szövet betegségei és tünetei:
Skin reactions such as erythema, pruritis, urticaria.
bőrreakciók, úgymint bőrpír, viszketés, csalánkiütés.
A higher rate of
Elvégezték a legfeljebb 3, 5 év időtartamú randomizált, komparátor- kontrollos, kettős- vak klinikai vizsgálatokból (melyekbe több mint 8100 pioglitazonnal és 7400 komparátorral kezelt beteget vontak be) származó csonttöréses nemkívánatos események összesített elemzését.
8 fractures was observed in women taking pioglitazone (2.6%) versus comparator (1.7%).
A pioglitazont szedő nőknél gyakrabban észleltek csonttöréseket (2, 6%), mint a komparátor- csoportban (1, 7%).
No increase in fracture rates was observed in men treated with pioglitazone (1.3%) versus comparator (1.5%).
A pioglitazonnal ill. komparatorral kezelt férfiaknál nem észlelték a törésgyakoriság emelkedését (1, 3% ill 1, 5%).
In the 3.5 year PROactive study, 44/ 870 (5.1%) of pioglitazone-treated female patients experienced fractures compared to 23/ 905 (2.5%) of female patients treated with comparator.
A 3, 5 év időtartamú PROactive vizsgálatban a 870 pioglitazonnal kezelt nőbeteg közül 44 (5, 1%), míg a 905 komparátorral kezelt nőbeteg közül 23 (2, 5%) szenvedett törést.
No increase in fracture rates was observed in men treated with pioglitazone (1.7%) versus comparator (2.1%).
A pioglitazonnal ill. komparátorral kezelt férfiaknál nem észlelték a törések gyakoriságának növekedését (1, 7% ill 2, 1%).
Patients have taken pioglitazone at higher than the recommended highest dose of 45 mg daily.
Egyes betegek az ajánlott legmagasabb, 45 mg/ nap dózisnál több pioglitazont vettek be.
The maximum reported dose of 120 mg/ day for four days, then 180 mg/ day for seven days was not associated with any symptoms.
A legnagyobb bejelentett adag 120 mg/ nap volt 4 napig, majd 180 mg/ nap 7 napon keresztül, amely nem járt tünetekkel.
A large overdose of metformin (or coexisting risks of lactic acidosis) may lead to lactic acidosis which is a medical emergency and must be treated in hospital.
A metformin jelentős túladagolása (vagy a laktátacidózis egyéb fennálló rizikótényezői) laktátacidózishoz kialakulásához vezethet; utóbbi orvosi vészhelyzet és feltétlenül kórházi kezelést igényel.
Glubrava combines two antihyperglycaemic agents with complementary mechanisms of action to improve glycaemic control in patients with type 2 diabetes: pioglitazone, a member of the thiazolidinedione class and metformin hydrochloride, a member of the biguanide class.
A Glubrava két, egymást kiegészítő hatásmechanizmusú antidiabetikum kombinációja, a 2- es típusú cukorbetegség glikémiás kontrolljának javítása céljából: a pioglitazon, a tiazolidin- dionok, míg a metformin- hidroklorid a biguanidok osztályába tartozik.
Pioglitazone appears to act via activation of specific nuclear receptors (peroxisome proliferator activated receptor gamma) leading to increased insulin sensitivity of liver, fat and skeletal muscle cells in animals.
A pioglitazon valószínűleg specifikus sejtmagi (peroxisomalis proliferator- aktivált gamma) receptorok aktiválásával hat, melynek következtében állatokban fokozódik a máj, a zsírszövet és a vázizmok sejtjeinek inzulinérzékenysége.
Treatment with pioglitazone has been shown to reduce hepatic glucose output and to increase peripheral glucose disposal in the case of insulin resistance.
A pioglitazon kezelés csökkenti a máj glukóztermelését és inzulinrezisztencia esetén fokozza a perifériás szövetek glukózhasznosítását.
Fasting and postprandial glycaemic control is improved in patients with type 2 diabetes mellitus.
A 2- es típusú diabetes mellitusban szenvedő betegek éhomi és posztprandiális glikémiás kontrollja javul.
The improved glycaemic control is associated with a reduction in both fasting and postprandial plasma insulin concentrations.
A jobb vércukorszint- beállítás révén csökken a vérplazma éhomi és posztprandiális inzulin koncentrációja.
A clinical trial of pioglitazone vs. gliclazide as monotherapy was extended to two years in order to assess time to treatment failure (defined as appearance of HbA1c ≥ 8.0% after the first six months of therapy).
Egy, a pioglitazon monoterápiát gliklazid monoterápiával összehasonlító vizsgálatot kiterjesztettek két évre, hogy felmérjék a terápiás hatásvesztésig (meghatározás szerint ≥8, 0% - os
Kaplan-Meier analysis showed shorter time to treatment failure in patients treated with gliclazide, compared with pioglitazone.
A Kaplan– Meier- analízis szerint a terápiás hatásvesztésig eltelt idő rövidebb volt a gliklaziddal kezelt betegeknél, mint a pioglitazon csoportban.
At two years, glycaemic control (defined as HbA1c < 8.0%) was sustained in 69% of patients treated with pioglitazone, compared with 50% of patients on gliclazide.
Két év után a glikémiás kontroll (HbA1c < 8, 0%) a pioglitazonnal kezelt betegek 69% - ánál, míg a gliklaziddal kezeltek 50% - ánál volt egyensúlyban.
In a two-year study of combination therapy comparing pioglitazone with gliclazide when added to metformin, glycaemic control measured as mean change from baseline in HbA1c was similar between treatment groups after one year.
Egy év elteltével a szénhidrát- anyagcsere állapota (a HbA1c kiindulási értéktől való átlagos eltérése alapján ítélve) hasonló volt a két terápiás csoportban.
Patients receiving
Egy placebo- kontrollos vizsgálatban három hónapos optimalizált inzulinkezelés ellenére sem kielégítő vércukorszint- beállítású betegeket randomizáltak 12 hónapos pioglitazon - vagy placebo- kezelésre.
9 pioglitazone had a mean reduction in HbA1c of 0.45% compared with those continuing on insulin alone, and a reduction of insulin dose in the pioglitazone treated group.
A pioglitazonnal kezelt betegek HbA1c szintje átlagosan 0, 45% - kal csökkent a továbbra is inzulin - monoterápiával kezelt csoportéhoz képest, és a pioglitazon- csoportban csökkent az inzulinadag.
In one year clinical trials, pioglitazone consistently gave a statistically significant reduction in the albumin/ creatinine ratio compared to baseline.
Egy évig tartó klinikai vizsgálatokban a pioglitazon rendre statisztikailag szignifikáns mértékben csökkentette az albumin/ kreatinin- hányadost a kiindulási értékhez képest.
The effect of pioglitazone (45 mg monotherapy vs. placebo) was studied in a small 18-week trial in type 2 diabetics.
A pioglitazon (45 mg monoterápia versus placebo) hatását 2- es típusú diabetesben szenvedőkön értékelte egy kisméretű, 18 hetes vizsgálat.
Visceral fat was significantly decreased, while there was an increase in extra-abdominal fat mass.
A visceralis zsírállomány jelentősen csökkent, míg az extra- abdominalis zsírtömeg gyarapodott.
Similar changes in body fat distribution on pioglitazone have been accompanied by an improvement in insulin sensitivity.
A testzsír- eloszlás pioglitazon adásakor végbemenő, hasonló változásait az inzulinérzékenység javulása kísérte.
In most clinical trials, reduced total plasma triglycerides and free fatty acids, and increased HDL-cholesterol levels were observed as compared to placebo, with small, but not clinically significant increases in LDL-cholesterol levels.
A klinikai vizsgálatok többségében a placebóhoz képest csökkent plazma össztriglicerid - és szabad zsírsav- koncentráció, valamint a HDL- koleszterinszint emelkedését figyelték meg, az LDL- koleszterinszintek kismértékű, klinikailag nem jelentős növekedésével.
In clinical trials of up to two years duration, pioglitazone reduced total plasma triglycerides and free fatty acids, and increased HDL-cholesterol levels, compared with placebo, metformin or gliclazide.
Legfeljebb két évig tartó klinikai vizsgálatokban a pioglitazon a placebo -, a metformin - vagy a gliklazid kezeléshez képest csökkentette a teljes plazma triglicerid - és szabad zsírsav szintet, és növelte a HDL- koleszterin koncentrációt.
Pioglitazone did not cause statistically significant increases in LDL-cholesterol levels compared with placebo, whilst reductions where observed with metformin and gliclazide.
Placebóval összehasonlítva a pioglitazon nem emelte statisztikailag szignifikáns mértékben az LDL- koleszterin szintet, míg metformin és gliklazid kezelés során csökkenést tapasztaltak.
These effects were independent of pioglitazone’ s effects on glycaemia and were statistically significantly different to glibenclamide.
Ezek a hatások függetlenek voltak a pioglitazon szénhidrát - anyagcserére gyakorolt hatásaitól és statisztikailag szignifikáns mértékben különböztek a glibenklamid hatásától.
In PROactive, a cardiovascular outcome study, 5238 patients with type 2 diabetes mellitus and pre- existing major macrovascular disease were randomised to pioglitazone or placebo in addition to existing antidiabetic and cardiovascular therapy, for up to 3.5 years.
A PROactive vizsgálatban – mely egy 5238, 2- es típusú diabetes mellitusban és előzetesen fennálló jelentős nagyérbetegségben szenvedő beteg bevonásával elvégzett, placebo- kontrollos, kardiovaszkuláris végpontú vizsgálat volt – a folyamatban lévő antidiabetikus és kardiovaszkuláris kezeléshez pioglitazont vagy placebót adtak 3, 5 éven keresztül.
Approximately one third of patients were receiving insulin in combination with metformin and/ or a sulphonylurea.
A betegek kb. egyharmada kapott inzulint metforminnal és/ vagy szulfonilureával kombinálva.
To be eligible patients had to have had one or more of the following: myocardial infarction, stroke, percutaneous cardiac intervention or coronary artery bypass graft, acute coronary syndrome, coronary artery disease, or peripheral arterial obstructive disease.
A bevonáshoz a következő kritériumokból egy vagy több teljesülése volt szükséges: szívizom infarktus, stroke, perkután kardiális intervenció vagy koszorúér- bypass graft, akut koronária szindróma, koszorúér- betegség vagy perifériás obstruktív verőérbetegség.
Almost all subjects (95%) were receiving cardiovascular medications (beta blockers, ACE inhibitors, angiotensin II antagonists, calcium channel blockers, nitrates, diuretics, aspirin, statins, fibrates).
Majdnem minden vizsgált személy (95%) szív - érrendszerre ható gyógyszereket (béta- blokkolókat, ACE- gátlókat, angiotenzin II antagonistákat, Ca- csatorna blokkolókat, nitrátokat, diuretikumokat, aszpirint, sztatinokat, fibrátokat) kapott.