natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For the full list of all side effects reported with Irbesartan BMS, see the Package Leaflet.
Továbbá, a 2- es típusú cukorbetegségben és vesebetegségben szenvedők esetében, 100 betegből több mint 1- nél a következő mellékhatások jelentkeztek: hiperkalaemia (a vér magas káliumszintje), ortosztatikus szédülés (felálláskor jelentkező szédülés), ortosztatikus hipotónia (felálláskor jelentkező alacsony vérnyomás) és musculoskeletalis (izületi) fájdalom Az Irbezartan BMS alkalmazásával járó mellékhatások teljes listáját illetően olvassa el a betegtájékoztatót.
Irbesartan BMS should not be used in people who may be hypersensitive (allergic) to irbesartan or any of the other ingredients.
Az Irbezartan BMS nem alkalmazható olyan személyeknél, akik túlérzékenyek (allergiásak) lehetnek az irbezartánnal vagy a készítmény bármely más összetevőjével szemben.
It must not be used in women who are more than three months pregnant or who are breast-feeding.
A gyógyszer nem alkalmazható kismamáknál, 3 hónaposnál előrehaladottabb a terhesség vagy szoptatás idején.
Why has Irbesartan BMS been approved?
Miért engedélyezték az Irbezartan BMS forgalomba hozatalát?
The Committee for Medicinal Products for Human Use (CHMP) decided that Irbesartan BMS’ s benefits are greater than its risks for the treatment of essential hypertension and of renal disease in patients with hypertension and type 2 diabetes mellitus.
Az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek bizottsága (CHMP) úgy ítélte meg, hogy az Irbezartan BMS előnyei az esszenciális hipertónia, valamint a magas vérnyomásban és 2. típusú diabetes mellitusban szenvedők vesebetegségének kezelésében meghaladják a kockázatokat.
The Committee recommended that Irbesartan BMS be given marketing authorisation.
A bizottság javasolta Irbezartan BMS- re vonatkozó forgalomba hozatali engedély megadását.
Other information about Irbesartan BMS:
Az Irbezartan BMS- el kapcsolatos egyéb információ:
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the EU for Irbesartan BMS to Bristol-Myers Squibb Pharma EEIG on 19 January 2007.
2007. január 19. - én az Európai Bizottság a Bristol- Myers Squibb Pharma EEIG részére az EU egész területére érvényes forgalomba hozatali engedélyt adott ki az Irbezartan BMS- re vonatkozóan.
The full EPAR for Irbesartan BMS is available here.
Az Irbezartan BMS- re vonatkozó teljes EPAR itt található.
Each tablet contains 75 mg irbesartan.
75 mg irbezartán tablettánként.
Irbesartan BMS at a dose of 150 mg once daily generally provides a better 24 hour blood pressure control than 75 mg.
Irbesartan BMS 150 mg napi egyszeri adagja a vérnyomást 24 órán át jobban szabályozza, mint a 75 mg- os adag.
In patients insufficiently controlled with 150 mg once daily, the dose of Irbesartan BMS can be increased to 300 mg, or other anti-hypertensive agents can be added.
Azoknál a betegeknél, akiknek a vérnyomása napi egyszeri 150 mg- mal nem állítható be, az Irbesartan BMS adagja 300 mg- ra emelhető, vagy más vérnyomáscsökkentővel kombinálható.
In particular, the addition of a diuretic such as hydrochlorothiazide has been shown to have an additive effect with Irbesartan BMS (see section 4.5).
Különösen a diuretikumokkal való kombináció, pl. hidroklorotiazid additív hatását igazolták Irbesartan BMS esetében (lásd 4. 5 pont).
The demonstration of renal benefit of Irbesartan BMS in hypertensive type 2 diabetic patients is based on studies where irbesartan was used in addition to other antihypertensive agents, as needed, to reach target blood pressure (see section 5.1).
Hipertóniás, 2- es típusú diabéteszes betegeknél az Irbesartan BMS vesére gyakorolt kedvező hatásainak igazolása olyan vizsgálatokon alapszik, amelyekben az irbezartánt a célvérnyomás elérése érdekében szükség szerint, más vérnyomáscsökkentő gyógyszerekkel együtt alkalmazták (lásd 5. 1 pont).
A lower starting dose (75 mg) should be considered for patients undergoing haemodialysis.
Alacsonyabb kezdő adag (75 mg) alkalmazása megfontolandó hemodialízis alatt lévő betegeknél.
Intravascular volume depletion: volume and/ or sodium depletion should be corrected prior to administration of Irbesartan BMS.
Intravascularis volumendepléció: az Irbesartan BMS adagolásának megkezdése előtt a volumen - és/ vagy nátriumdepléciót korrigálni kell.
2 Elderly patients: although consideration should be given to initiating therapy with 75 mg in patients over 75 years of age, dosage adjustment is not usually necessary for the elderly.
2 Idős betegek: bár a terápia 75 mg- mal való kezdése megfontolandó a 75 évnél idősebb betegek esetében, dózismódosításra általában nincs szükség az időseknél.
Hypersensitivity to the active substances or to any of the excipients (see section 6.1).
A készítmény hatóanyagával, vagy bármely segédanyagával szembeni túlérzékenység (lásd 6. l pont).
Such conditions should be corrected before the administration of Irbesartan BMS.
Ezeket az állapotokat az Irbesartan BMS- kezelés megkezdése előtt rendezni kell.
While this is not documented with Irbesartan BMS, a similar effect should be anticipated with angiotensin-II receptor antagonists.
Bár ezt Irbesartan BMS- pal kapcsolatban nem írták le, hasonló hatással angiotenzin- II receptor antagonisták esetében számolni kell.
Renal impairment and kidney transplantation: when Irbesartan BMS is used in patients with impaired renal function, a periodic monitoring of potassium and creatinine serum levels is recommended.
Vesekárosodás és vesetranszplantáció: ha az Irbesartan BMS- ot csökkent vesefunkciójú betegeknek adagolják, javasolt a szérum kálium - és kreatininszintjének időszakos ellenőrzése.
There is no experience regarding the administration of Irbesartan BMS in patients with a recent kidney transplantation.
Vesetranszplantáción frissen átesett betegek Irbesartan BMS- kezelésével kapcsolatban nincs tapasztalat.
Hyperkalaemia: as with other medicinal products that affect the renin-angiotensin-aldosterone system, hyperkalaemia may occur during the treatment with Irbesartan BMS, especially in the presence of renal impairment, overt proteinuria due to diabetic renal disease, and/ or heart failure.
Hyperkalaemia: a renin- angiotenzin- aldoszteron rendszert befolyásoló más gyógyszerekhez hasonlóan az Irbesartan BMS- kezelés hatására is előfordulhat hyperkalaemia, főleg vesekárosodásban, diébeteszes vesekárosodás esetén fennálló proteinuria során, és/ vagy szívelégtelenségben.
Lithium: the combination of lithium and Irbesartan BMS is not recommended (see section 4.5).
Lítium: az Irbesartan BMS együttadása lítiummal nem javasolt (lásd 4. 5 pont).
As with any anti- hypertensive agent, excessive blood pressure decrease in patients with ischaemic cardiopathy or ischaemic cardiovascular disease could result in a myocardial infarction or stroke.
Mint bármely más vérnyomácsökkentő gyógyszer esetében, a vérnyomás túlzott mértékű csökkenése
3 As observed for angiotensin converting enzyme inhibitors, irbesartan and the other angiotensin antagonists are apparently less effective in lowering blood pressure in black people than in non-blacks, possibly because of higher prevalence of low-renin states in the black hypertensive population (see section 5.1).
Mint ahogy az angiotenzin konvertáló enzimgátlóknál is észlelték, az irbezartán és más angiotenzin antagonisták a vérnyomáscsökkentés tekintetében kevésbé hatékonyak a fekete bőrszínű betegekben, mint a nem feketék esetében, esetleg a fekete bőrszínű hipertóniás populációban nagyobb számban előforduló alacsony reninstátusz miatt (lásd 5. 1 pont).
Unless continued AIIRAs therapy is considered essential, patients planning pregnancy should be changed to alternative anti-hypertensive treatments which have an established safety profile for use in pregnancy.
Hacsak az ATII- receptor antagonistával történő kezelés folytatása nem elengedhetetlen, a terhességet tervező betegeket olyan más antihipertenzív kezelésre kell átállítani, melynek a terhesség alatti alkalmazásra vonatkozó biztonságossági profilja megalapozott.
Lactose: this medicinal product contains lactose.
Laktóz: ez a gyógyszerkészítmény laktózt tartalmaz.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption should not take this medicinal product.
Azok a betegek, akik a ritka, veleszületett betegségben, galaktóz intoleranciában, Lapp laktáz- hiányban vagy glükóz- galaktóz felszívódási elégtelenségben szenvednek, nem szedhetik ezt a gyógyszert.
Diuretics and other antihypertensive agents: other antihypertensive agents may increase the hypotensive effects of irbesartan; however Irbesartan BMS has been safely administered with other antihypertensive agents, such as beta-blockers, long-acting calcium channel blockers, and thiazide diuretics.
Diuretikumok és más vérnyomáscsökkentő gyógyszerek: más vérnyomáscsökkentő gyógyszerek fokozhatják az irbezartán hipotenzív hatását; mindazonáltal Irbesartan BMS- ot biztonsággal alkalmaztak más vérnyomáscsökkentőkkel, mint pl. béta- blokkolókkal, tartós hatású kalciumcsatorna - blokkolókkal és tiazid diuretikumokkal való kombinációkban.
Prior treatment with high dose diuretics may result in volume depletion and a risk of hypotension when initiating therapy with Irbesartan BMS (see section 4.4).
Az Irbesartan BMS- terápia megkezdésekor a diuretikumok nagy adagjával végzett előzetes kezelés volumendepléciót okozhat és hipotenzió veszélyét idézheti elő (lásd 4. 4 pont).
Similar effects have been very rarely reported with irbesartan so far.
Ezideig hasonló hatást nagyon ritkán írtak le irbezartánnal.
Non-steroidal anti-inflammatory drugs: when angiotensin II antagonists are administered simultaneously with non-steroidal anti- inflammatory drugs (i. e. selective COX-2 inhibitors, acetylsalicylic acid (> 3 g/ day) and non-selective NSAIDs), attenuation of the antihypertensive effect may occur.
Nem- szteroid gyulladáscsökkentők: angiotenzin- II receptor antagonisták és nem- szteroid gyulladáscsökkentő gyógyszerek egyidejű alkalmazásakor (pl. szelektív COX- 2 gátlók, acetilszalicilsav (> 3 g/ nap), és nem szelektív nem- szteroid gyulladáscsökkentő szerek) az antihipertenzív hatás csökkenése fordulhat elő.
No significant pharmacokinetic or pharmacodynamic interactions were observed when irbesartan was coadministered with warfarin, a medicinal product metabolised by CYP2C9.
4 tapasztaltak az irbezartán és a warfarin - a CYP2C9 által metabolizálódó gyógyszer - együttes alkalmazásakor.
4 4.6 Pregnancy and lactation
Az ATII- receptor antagonisták alkalmazása nem javasolt a terhesség első trimeszterében (lásd 4. 4 pont).
Epidemiological evidence regarding the risk of teratogenicity following exposure to ACE inhibitors during the first trimester of pregnancy has not been conclusive; however a small increase in risk cannot be excluded.
A terhesség első harmada alatti ACE- gátló expozíciót követő teratogenitási kockázatra vonatkozó epidemiológiai bizonyíték nem volt meggyőző, a kockázat kis mértékű növekedése azonban nem zárható ki.
Unless continued AIIRAs therapy is considered essential, patients planning pregnancy should be changed to alternative anti-hypertensive treatments which have an established safety profile for use in pregnancy.
Hacsak az angiotenzin- II (ATII) - receptor antagonistákkal történő kezelés folytatása nem elengedhetetlen, a terhességet tervező betegeket olyan más antihipertenzív kezelésre kell átállítani, melynek a terhesség alatti biztonságossági profilja megalapozott.
Irbesartan BMS is contraindicated (see section 4.3) during lactation.
Az Irbesartan BMS alkalmazása szoptatás alatt ellenjavallt (lásd 4. 3 pont).
The frequency of adverse reactions listed below is defined using the following convention: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100, < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000, < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000, < 1/ 1,000); very rare (< 1/ 10,000).
Az alább felsorolt mellékhatások előfordulási gyakoriságainak megadása a következő konvenciót követi: nagyon gyakori (≥ 1/ 10), gyakori (≥ 1/ 100, < 1/ 10), nem gyakori (≥ 1/ 1000, < 1/ 100), ritka (≥ 1/ 10000, < 1/ 1000), nagyon ritka (< 1/ 10000).
Hypertension: in placebo-controlled trials in patients with hypertension, the overall incidence of adverse events did not differ between the irbesartan (56.2%) and the placebo groups (56.5%).
Hipertónia: magas vérnyomásban szenvedő betegek körében végzett placebo- kontrollos vizsgálatokban a mellékhatások előfordulása nem különbözött az irbezartán (56, 2%) és a placebo (56, 5%) csoport között.
Discontinuation due to any clinical or laboratory adverse event was less frequent for irbesartan-treated patients (3.3%) than for placebo-treated patients (4.5%).
A kezelés bármely klinikai vagy laboratóriumi mellékhatás miatti megszakítása kevésbé volt gyakori az irbezartánnal kezelt betegek (3, 3%), mint a placebóval kezeltek esetében (4, 5%).
The incidence of adverse events was not related to dose (in the recommended dose range), gender, age, race, or duration of treatment.
A mellékhatások gyakorisága nem volt összefüggésben az adaggal (a javasolt dózistartományban), a nemmel, az életkorral, a bőrszínnel, vagy a kezelés időtartamával.
In placebo-controlled trials in which 1,965 patients received irbesartan, the following adverse drug reactions were reported:
Irbezartánnal kezelt, 1965 beteget magába foglaló placebo- kontrollos vizsgálatokban az alábbi mellékhatásokról számoltak be:
Nervous system disorders:
5 Idegrendszeri betegségek és tünetek:
tachycardia
tachycardia
5 Respiratory, thoracic and mediastinal disorders:
Légzőrendszeri, mellkasi és mediastinalis betegségek és tünetek:
nausea/ vomiting diarrhea, dyspepsia/ heartburn
hányinger, hányás hasmenés, dyspepsia/ gyomorégés
Uncommon:
A nemi szervekkel Nem gyakori:
sexual dysfunction
és az emlőkkel kapcsolatos betegségek és tünetek: szexuális diszfunkció
significant increases in plasma creatine kinase were commonly observed (1.7%) in irbesartan treated subjects.
az irbezartánnal kezelt betegekben gyakori (1, 7%) a plazma kreatinkináz értékének szignifikáns emelkedése.
Hypertension and type 2 diabetes with renal disease: in addition to the adverse drug reactions mentioned under hypertension, in diabetic hypertensive patients with microalbuminuria and normal renal function, orthostatic dizziness and orthostatic hypotension were reported in 0.5% of the patients (i. e., uncommon) but in excess of placebo.
Hipertónia és vesekárosodással szövődött 2- es típusú diabétesz: a hipertóniánál részletezett mellékhatásokon kívül a mikroalbuminuriás, normális vesefunkcióval rendelkező diabéteszes, hipertóniás betegeknél orthostatikus szédülést és orthostatikus hipotenziót jelentettek a betegek 0, 5% - ánál (nem gyakori), de a placebót meghaladó mértékben.
In diabetic hypertensive patients with chronic renal insufficiency and overt proteinuria, the following additional adverse reactions were reported in > 2% of patients and in excess of placebo:
Diabéteszes, hipertóniás, krónikus veseelégtelenségben szenvedő és manifeszt proteinuriás betegek esetében az alábbi, további mellékhatásokat jelentették > 2% - ot meghaladó gyakorisággal, a placebónál nagyobb mértékben:
orthostatic dizziness
orthostatikus szédülés
orthostatic hypotension
orthostatikus hipotenzió
musculoskeletal pain
vázizomfájdalmak
Hyperkalaemia occurred more often in diabetic patients treated with irbesartan than with placebo.
Hyperkalaemia gyakrabban fordult elő az irbezartánnal kezelt diabéteszes betegeknél, mint a placebónál.
In diabetic hypertensive patients with microalbuminuria and normal renal function, hyperkalaemia (≥ 5.5 mEq/ L) occurred in 29.4% (i. e. very common) of the patients in the irbesartan 300 mg group and 22% of the patients in the placebo group.
A diabéteszes, hipertóniás, microalbuminuriás és normális vesefunkcióval rendelkező betegeknél a hyperkalaemia (≥ 5, 5 mEq/ l) előfordulási gyakorisága 29, 4% (nagyon gyakori) volt a 300 mg irbezartánt szedő csoportban, és 22% a placebo csoportban.
In diabetic hypertensive patients with chronic renal insufficiency and overt proteinuria, hyperkalaemia (≥ 5.5 mEq/ L) occurred in 46.3% (i. e. very common) of the patients in the irbesartan group and 26.3% of the patients in the placebo group.
A diabéteszes, hipertóniás, krónikus veseelégtelenségben szenvedő és manifeszt proteinuriás betegeknél a hyperkalaemia (≥ 5, 5 mEq/ l) 46, 3% - ban (nagyon gyakori) fordult elő az irbezartán csoportban és 26, 3% - ban a placebo csoportban.
A decrease in haemoglobin, which was not clinically significant, has been observed in 1.7% (i. e. common) of hypertensive patients with advanced diabetic renal disease treated with irbesartan.
A hipertóniás, előrehaladott stádiumú diabéteszes vesebetegséggel rendelkező és irbezartánnal kezelt betegek 1, 7% - ánál (gyakori) csökkent hemoglobinszintet tapasztaltak, amely nem volt klinikailag szignifikáns.
The following additional adverse reactions have been reported during post– marketing experience; they are derived from spontaneous reports for which incidences cannot be determined:
6 A következő további mellékhatásokat jelentették a forgalomba kerülés után szerzett tapasztalatok során: ezek spontán módon jelentett mellékhatásokból származnak melyek incidenciáját nem lehet meghatározni:
As with other angiotensin-II receptor antagonists, rare cases of hypersensitivity reactions such as rash, urticaria, angioedema have been reported
Mint minden egyéb angiotenzin- II receptor antagonista esetén, az irbezartán- kezelés során is beszámoltak ritkán előforduló túlérzékenységi reakciókról, mint például bőrkiütések, urticaria és angioödema.
6 Nervous system disorders:
Idegrendszeri betegségek és tünetek:
Hepato-biliary disorders:
Máj - és epebetegségek illetve tünetek:
Hepatitis, abnormal liver function
Hepatitis, rendellenes májműködés,
Arthralgia, myalgia (in some cases associated with increased plasma creatine kinase levels), muscle cramps
Arthralgia, myalgia (mely néhány esetben a plazma kreatinin kináz emelkedett szinttel társult), izomgörcsök
Angiotensin-II antagonists, plain.
Angiotenzin- II antagonista, egyszerű.
ATC code:
7 ATC kód:
Mechanism of action: it is expected to block all actions of angiotensin-II mediated by the AT1 receptor, regardless of the source or route of synthesis of angiotensin-II.
Hatásmechanizmus: várhatóan blokkolja az angiotenzin- II- nek az AT1 receptor által közvetített minden hatását, függetlenül az angiotenzin- II szintézisének forrásától vagy útjától.
7 Clinical efficacy:
Klinikai hatékonyság:
Over a subsequent two week period where patients were re-randomized to either active medicinal product or placebo, patients on placebo had increases of 2.4 and 2.0 mmHg in SeSBP and SeDBP compared to +0.1 and -0.3 mmHg changes respectively in those on all doses of irbesartan (see section 4.2).
Az ezt követő két héten keresztül miután a betegek újra randomizálásra kerültek és vagy aktív hatóanyagot tartalmazó gyógyszerre vagy plecebóra lettek beállítva, a placebót kapó betegek SeSBP és SeDBP értékei sorrendben 2, 4 és 2, 0 Hgmm- es emelkedést mutattak, összehasonlítva a minden irbezartán dózist kapók esetén észlelt ugyanazen paraméterek +0, 1 és - 0, 3 Hgmm- es változásával (lásd a 4. 2 pontot).
In 1,715 hypertensive patients with type 2 diabetes, proteinuria ≥ 900 mg/ day and serum creatinine ranging from 1.0-3.0 mg/ dl, the long-term effects (mean 2.6 years) of Irbesartan BMS on the progression of renal disease and all-cause mortality were examined.
1715 hipertóniás, 2- es típusú diabéteszes, ≥ 900 mg/ nap proteinuriás és 1, 0- 3, 0 mg/ dl szérum kreatininnal rendelkező betegben végzett vizsgálatban az Irbesartan BMS hosszútávú hatását (átlagosan 2, 6 év) vizsgálták a vesebetegség progressziójára és az összmortalitásra.
Patients were titrated from 75 mg to a maintenance dose of 300 mg Irbesartan BMS, from 2.5 mg to 10 mg amlodipine, or placebo as tolerated.
A betegeket 75 mg- tól a 300 mg- os fenntartó Irbesartan BMS dózisig titrálták, amlodipint 2, 5- 10 mg dózistartományban kaptak, míg a placebót a tolerálhatóságnak megfelelően szedték.
Sixty per cent (60%) of patients in the placebo group reached this target blood pressure whereas this figure was 76% and 78% in the irbesartan and amlodipine groups respectively.
A placebo csoportban a betegek 60% - a, az irbezartán csoportban 76% - a, az amlodipin csoportban pedig 78% - a érte el a célvérnyomást.
When the individual components of the primary endpoint were
Az elsődleges renális végpontot az irbezartán csoportban a kezelt betegek hozzávetőlegesen 33% - a érte el, szemben a placebo csoport 39% - ával, ill. az amlodipin csoport 41% - ával [20% relatív kockázatcsökkenés a placebóhoz (p = 0, 024) és 23% relatív kockázatcsökkenés az amlodipinhez (p = 0, 006) képest].
8 analysed, no effect in all cause mortality was observed, while a positive trend in the reduction in ESRD and a significant reduction in doubling of serum creatinine were observed.
Mikor az elsődleges végpont komponenseit külön elemezték, az összmortalitást illetően nem észleltek hatást, de pozitív trend volt észlelhető az ESRD csökkenését illetően, és szignifikáns kisebb volt a szérum kreatininszint megduplázódásának gyakorisága is.
The study of the “ Effects of Irbesartan on Microalbuminuria in Hypertensive Patients with type 2 Diabetes Mellitus (IRMA 2 )” shows that irbesartan 300 mg delays progression to overt proteinuria in patients with microalbuminuria.
Az "Effects of Irbesartan on Microalbuminuria in Hypertensive Patients With type 2 Diabetes Mellitus (IRMA 2)" vizsgálat kimutatta, hogy 300 mg irbezartán késlelteti a manifeszt proteinuria progresszóját microalbuminurás betegekben.
The study examined the long-term effects (2 years) of Irbesartan BMS on the progression to clinical (overt) proteinuria (urinary albumin excretion rate (UAER) > 300 mg/ day, and an increase in UAER of at least 30% from baseline).
A vizsgálat az Irbesartan BMS hosszú távú (2 év) hatását vizsgálta a klinikai (manifeszt) proteinuria kialakulására (vizelet albumin exkréciós ráta (UAER) > 300 mg/ nap és az UAER alapértékhez viszonyított legalább 30% - os növekedése).
While similar blood pressure was achieved in all treatment groups, fewer subjects in the irbesartan 300 mg group (5.2%) than in the placebo (14.9%) or in the irbesartan 150 mg group (9.7%) reached the endpoint of overt proteinuria, demonstrating a 70% relative risk reduction versus placebo (p = 0.0004) for the higher dose.
Míg az összes csoportban hasonló vérnyomásérték volt elérhető, a 300 mg irbezartán csoportban kevesebb beteg érte el a manifeszt proteinuria végpontot (5, 2%), mint a placebót (14, 9%), ill. a 150 mg irbezartánt szedő csoportban (9, 7%).
An accompanying improvement in the glomerular filtration rate (GFR) was not observed during the first three months of treatment.
Ez 70% - os relatív kockázatcsökkenést (RRR) jelentett a magasabb irbezartán adag javára a placebóhoz képest (p = 0, 0004).
The slowing in the progression to clinical proteinuria was evident as early as three months and continued over the 2 year period.
A kezelés első három hónapjában ezt nem kísérte a glomerulus filtrációs ráta javulása.
5.2 Pharmacokinetic properties
A klinikai proteinuria progressziójának lassulása viszont már az első három hónap során jelentkezett, és a teljes 2 éves periódus alatt folytatódott.
The total body and renal clearance are 157-176 and 3-3.5 ml/ min, respectively.
3 - 3, 5 ml/ perc.
9 However the terminal half-life was not significantly altered.
Azonban a terminális felezési idő jelentősen nem változott.
Hepatic impairment: in patients with mild to moderate cirrhosis, the pharmacokinetic parameters of irbesartan are not significantly altered.
Májkárosodás: enyhe vagy mérsékelt cirrhosisban szenvedő betegekben az irbezartán farmako - kinetikai paraméterei nem változnak szignifikánsan.
All of these changes were considered to be caused by the pharmacological action of irbesartan.
Az irbezartán
For therapeutic doses of irbesartan in humans, the hyperplasia/ hypertrophy of the renal juxtaglomerular cells does not appear to have any relevance.
10 emberekben alkalmazott terápiás adagjai szempontjából úgy tűnik, a vese juxtaglomeruláris sejtek hyperplasiájának/ hypertrophiájának nincs jelentősége.