natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Resistance to emtricitabine or tenofovir has been seen in vitro and in some HIV-1 infected patients due to the development of an M184V or M184I substitution in RT with emtricitabine or a K65R substitution in RT with tenofovir.
Rezisztancia: az efavirenz- rezisztancia sejttenyészetben meghatározható és egyszeres vagy többszörös HIV- 1 RT aminosav- szubsztitúciót eredményez, beleértve az L100I, V108I, V179D és Y181C szubsztitúciókat.
No other pathways of resistance to emtricitabine or tenofovir have been identified.
A K103N volt a leggyakrabban észlelt RT- szubsztitúció azokból a betegekből származó vírusizolátumok esetén, akiknél az efavirenz klinikai vizsgálatai során a vírusterhelés 28 jelentős mértékű újbóli fokozódását tapasztalták.
Emtricitabine-resistant viruses with the M184V/ I mutation were cross-resistant to lamivudine, but retained sensitivity to didanosine, stavudine, tenofovir and zidovudine.
Az RT 98- as, 100- as, 101- es, 108- as, 138- as, 188- as, 190- es vagy 225- ös pozícióiban bekövetkezett szubsztitúciókat szintén megfigyeltek, de csekélyebb gyakorisággal, és gyakran csak a K103N- nel kombináltan.
The K65R mutation can also be selected by abacavir or didanosine and results in reduced susceptibility to these agents plus lamivudine, emtricitabine and tenofovir.
Az efavirenz, a nevirapin és a delavirdin sejttenyészetben meghatározott keresztrezisztencia- profilja azt mutatta, hogy a K103N- szubsztitúció fogékonyság- csökkenést eredményez mindhárom NNRTI- vel szemben.
Tenofovir disoproxil fumarate should be avoided in patients with HIV-1 harbouring the K65R mutation.
Az efavirenz és az NRTI- k közötti keresztrezisztencia lehetősége az eltérő kötőhelyek és a különböző hatásmechanizmus miatt csekély.
Both the K65R and M184V/ I mutation remain fully susceptible to efavirenz.
Az efavirenz és a proteázgátlók közötti keresztrezisztencia lehetősége - a célenzimek különbözősége miatt - csekély.
Patients with HIV-1 expressing three or more thymidine analogue associated mutations (TAMs) that included either an M41L or an L210W substitution in RT showed reduced susceptibility to tenofovir disoproxil fumarate.
Rezisztencia jelent meg in vitro és egyes HIV- 1 fertőzött betegekben az M184V vagy M184I mutáció kialakulása miatt emtricitabinra és a K65R mutáció kialakulása miatt tenofovirra.
In vivo resistance (antiretroviral-naïve patients): extremely limited resistance data from patients treated with Atripla are currently available.
Emtricitabin vagy tenofovir rezisztencia kialakulásának más útja nem ismert.
As of week 144:
Az emtricitabin rezisztens M184V/ I mutációt hordozó vírusok keresztrezisztensnek bizonyultak a lamivudinnal szemben, viszont érzékenyek maradtak a didanozinra, a sztavudinra, a tenofovirra és a zidovudinra.
A summary of resistance mutation development is shown in Table 5.
Kerülendő a tenofovir- dizoproxil- fumarát alkalmazása olyan, korábban már antiretrovirális gyógyszerekkel kezelt betegeken, akiknél K65R mutációt hordozó HIV- 1 jelent meg.
Development of resistance in study GS-01-934 through week 144
Mind a K65R, mint az M184V/ I mutáció maradéktalanul érzékeny maradt az efavirenzre.
Efavirenz+
Az olyan betegek, akiknél három vagy több, az M41L vagy az L210W reverz transzkriptáz mutációt tartalmazó, timidin analóggal összefüggésbe hozható HIV- 1- mutáció (thymidine analogue associated mutation, TAM) jelent meg, csökkent érzékenységet mutattak a tenofovir- dizoproxil- fumaráttal szemben.
tenofovir disoproxil fumarate (N=244)
In vivo rezisztancia (korábban antiretrovirálisan nem kezelt betegek):
Resistance analysis by On-therapy genotypes
Atriplával kezelt betegek köréből jelenleg rendkívül korlátozott adat áll rendelkezésre a rezisztanciára vonatkozóan.
week 144 1
A 144. héten kapott eredmények:
19 19 (100%)
A rezisztens mutációk kifejlődésének összegzése az 5. táblázatban látható.
29
29 5. táblázat:
31 (100%)
Efavirenz+
Efavirenz resistance
lamivudin/ zidovudin
13 (68%)
(N=243)
(72%)
31
K103N K101E
genotípusok 1
8 3
19
(42%) (16%)
(100%)
18* 3
29
(62%) (10%)
(100%)
G190A/ S Y188C/ H V108I P225H
Efavirenz- rezisztancia K103N K101E G190A/ S Y188C/ H V108I P225H
2 1 1 0
13 8 3 2 1 1 0
(10.5%) (5%) (5%)
(68%) (42%) (16%) (10, 5%) (5%) (5%)
4 2 1 2
21 18 * 3 4 2 1 2
(14%) (7%) (3%) (7%)
(72%) (62%) (10%) (14%) (7%) (3%) (7%)
2
M184V/ I K65R 2
TAMs
TAM- ok
1 Other efavirenz resistance mutations included A98G (n=1), K103E (n=1), V179D (n=1), and M230L (n=1).
* p- érték < 0, 05, Fisher- próba, mely az efavirenz + emtricitabin + tenofovir- dizoproxil - fumarát csoportot hasonlítja össze az efavirenz + lamivudin/ zidovudin csoporttal az összes beteg vonatkozásában 1 Az egyéb efavirenzzel szemben rezisztens mutációk közé tartoznak az A98G (n=1), K103E (n=1), V179D (n=1) és az M230L (n=1) jelűek.
2 Thymidine analogue associated mutations included D67N (n=1) and K70R (n=1).
2 A timidin- analógokkal kapcsolatos mutációk közé tartoznak a D67N (n=1) és a K70R (n=1) jelűek.
Please refer to the Summary of Product Characteristics for the individual components for additional information regarding in vivo resistance with these medicinal products.
A gyógyszerekkel kapcsolatos in vivo rezisztanciát illető további információért kérjük, olvassa el az egyes hatóanyagok alkalmazási előírásait.
In a 144-week open-label randomised clinical study (GS-01-934) antiretroviral treatment-naïve HIV-1 infected patients received either a once-daily regimen of efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate or a fixed combination of lamivudine and zidovudine (Combivir) administered twice daily and efavirenz once daily (please refer to the Summary of Product Characteristics for Truvada).
Egy 144 hetes, nyílt elrendezésű, randomizált klinikai vizsgálatban (GS- 01- 934) korábban antiretrovirálisan nem kezelt HIV- 1 fertőzöttek vagy napi egyszeri efavirenz, emtricitabin és tenofovir- dizoproxil- fumarát kezelést, vagy napi kétszeri lamivudin és zidovudin fix kombinációt (Combivir) és napi egyszeri efavirenzt kaptak (kérjük, olvassa el a Truvada alkalmazási előírását).
Patients who completed 144 weeks of treatment with either treatment arm in study GS-01-934 were given the option to continue in an open-label extended phase of the study with Atripla on an empty stomach.
Azon betegek, akik a GS- 01- 934- es számú, 144 hetes klinikai vizsgálat bármelyik kezelési karját befejezték, lehetőséget kaptak rá, hogy belépjenek a vizsgálat éhgyomorra szedett Atriplával végzett, nyílt elrendezésű, kiterjesztett szakaszába.
Preliminary 24-week data are available from a total of 286 patients who changed to Atripla:
Az összesen 286, Atriplára váltó betegről előzetesen a következő 24 hetes adatok állnak rendelkezésre:
160 had previously received efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate, and 126 had previously received Combivir and efavirenz.
160 beteg kapott előzőleg efavirenzt, emtricitabint és tenofovir- dizoproxil- fumarátot és 126 kapott előzőleg Combivirt és efavirenzt.
The majority of patients from both initial treatment groups maintained virologic suppression after changing to Atripla.
A két kezelési csoportból érkező és Atriplára váltó vizsgált személyek többségének esetében a vírus- szupresszió fennmaradt.
In 91% of the patients the HIV-1 RNA plasma concentrations remained < 50 copies/ ml and in 97% < 400 copies/ ml, after 24 weeks of Atripla treatment (intention to treat analysis (ITT), missing=failure).
24 hét Atripla- kezelést követően a betegek 91% - ának maradt a plazma HIV- 1 RNS koncentrációja 50 kópia/ ml alatt és 97% - uké volt 400 kópia/ ml (az eredeti besorolás szerinti elemzés, hiányzó = sikertelen).
Study AI266073 was a 48-week open-label randomised clinical study in HIV infected patients comparing the efficacy of Atripla to antiretroviral therapy consisting of at least two nucleoside or nucleotide reverse transcriptase inhibitors (NRTIs) with a protease inhibitor or non-nucleoside reverse transcriptase inhibitor; however not a regimen containing all Atripla components (efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate).
Az AI266073 jelzésű, 48 hetes, nyílt elrendezésű, randomizált, HIV- fertőzött betegeken végzett, klinikai vizsgálat az Atripla hatásosságát hasonlította össze egy proteáz- gátlóval vagy nem- nukleozid reverz transzkriptáz- gátlóval kombinált legalább két nukleozid vagy nukleotid reverz transzkriptáz- gátlóból (NRTI) álló antiretrovirális terápiával, azonban nem egy olyan adagolási renddel, amely az Atripla összes összetevőjét tartalmazta (efavirenz, emtricitabin, 30 tenofovir- dizoproxil- fumarát) Az Atriplát éhgyomorra adták (lásd 4. 2 pont).
Patients had never experienced virological failure on a previous antiretroviral therapy, had no known HIV-1 mutations that confer resistance to any of the three components within Atripla, and had been virologically suppressed for at least three months at baseline.
A vizsgálatba történő belépést megelőző legalább három hónapban a betegeknél nem lépett fel az előzetesen alkalmazott antiretrovirális kezelés során virológiai hatástalanság, a betegek nem rendelkeztek olyan ismert HIV- 1 mutációval, amely az Atripla három hatóanyaga közül bármelyikre rezisztens, illetve már fennálló vírus- szupresszióval bírtak.
Forty-eight
A betegek vagy Atriplára váltottak (N=203) vagy folytatták az eredeti antiretrovirális kezelésüket (N=97).
27 week data showed that high levels of virologic suppression, comparable to the original treatment regimen, were maintained in patients who were randomised to change to Atripla (see Table 6).
A 48- hetes adatok azt mutatták, hogy a randomizáció során az Atripla- csoportba beosztott betegek körében az eredeti kezelési terv mellett elérhető vírusszupresszió magas szintje fennmaradt (lásd a 6. táblázatot).
Table 6:
6. táblázat:
48-week efficacy data from study AI266073 in which Atripla was administered to virologically suppressed patients on combination antiretroviral therapy
48 hetes hatásossági adatok az AI266073 jelzésű vizsgálatból, melynek során az Atriplát kombinált antiretrovirális kezelés során vírusszupressziót elért betegeknél alkalmazták Kezelési csoport
Endpoint
Az eredeti kezelési
Stayed on original treatment regimen
követő betegek
Difference between Atripla and original treatment regimen
terv közti különbség( 95% - os
(95%CI)
CI)
patients with HIV-1 RNA < 50 copies/ ml PVR (KM)
A HIV- 1 RNS < 50 kópia/ ml értékkel rendelkező betegek PVR (KM)
8.9% (-7.7% to 25.6%)
8, 9% (- 7, 7% - 25, 6%
M=Excluded M=Failure
H=Kizárt beteg
1.2% (-2.3% to 6.7%) 0.5% (-7.0% to 9.3%)
1, 2% (- 2, 3% - 6, 7%)
Modified LOCF
H= Sikertelen Módosított LOCF
190/ 203 (93.6%)
179/ 203 (88, 2%) 190/ 203 (93, 6%)
94/ 97 (96.9%)
85/ 97 (87, 67%) 94/ 97 (96, 9%)
-3.3% (-8.3% to 2.7%)
0, 5% (- 7, 0% - 9, 3%) - 3, 3 (- 8, 3% - 2, 7%)
patients with HIV-1 RNA < 200 copies/ ml PVR (KM)
A HIV- 1 RNS < 200 kópia/ ml értékkel rendelkező betegek PVR (KM)
-0.5% (-3.2% to 2.2%)
- 0, 5% (- 3, 2% -, 2%)
0% (-2.4% to 4.2%)
0% (- 2, 4% - 4, 2%)
181/ 203 (89.2%)
181/ 203 (89, 21%)
-0.5% (-7.6% to 7.9%)
- 0, 5% (- 7, 6% - 7, 9%)
Pure virologic response assessed using the Kaplan Meier (KM) method M:
A Kaplan Meier (KM) módszerrel felmért tiszta virológiai válasz (pure virologic response:
Missing Modified LOCF:
PVR) H:
Post-hoc analysis where patients who failed virologically or discontinued for adverse events were treated as failures; for other drop-outs, the LOCF (last observation carried forward) method was applied
Hiányzik Módosított LOCF: post- hoc analízis, amelyben a virológiai hatástalanság, illetve mellékhatások miatt a kezelést abbahagyó betegeket sikertelennek tekintették, más okból kiesőknél az LOCF (last observation carried forward - kezelés alatti utolsó megfigyelés alapján végzett értékelés) módszert alkalmazták.
In the prior-NNRTI stratum, response rates were 98.9% vs 97.4% for Atripla and SBR patients respectively; a difference (95%CI) of 1.4% (-4.0%, 6.9%).
Amikor a két réteget külön- külön értékelték, az Atriplára váltott betegeknél a válaszarányok számszerűleg alacsonyabbak voltak az előzetesen proteáz- gátló kezelésben részesült csoportban [92, 4% a PVR- t (érzékenységi analízis) elért Atriplát szedő betegeknél, illetve 94, 0% az SBR terápiát folytató betegeknél; a különbség (95% - os CI) - 1, 6% - os (- 10, 0% - 6, 7%) Az előzetesen NNRTI- kezelésben részesült csoportban a válaszarányok 98, 9%, illetve 97, 4% voltak az Atriplát szedő betegeknél és az SBR terápiát kapó betegeknél külön- külön; a különbség (95% - os CI) 1, 4% - os (- 4, 0% - 6, 9%)].
Patients coinfected with HIV and HBV: limited clinical experience in patients co-infected with HIV and HBV suggests that treatment with emtricitabine or tenofovir disoproxil fumarate in antiretroviral combination therapy to control HIV infection also results in a reduction in HBV DNA (3 log10 reduction or 4 to 5 log10 reduction, respectively) (see section 4.4).
4- 5 log10 csökkenés) (lásd 4. 4 pont).
5.2 Pharmacokinetic properties
31 5. 2 Farmakokinetikai tulajdonságok
The separate pharmaceutical forms of efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate were used to determine the pharmacokinetics of efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate, administered separately in HIV infected patients.
Az efavirenz, emtricitabin és tenofovir- dizoproxil- fumarát különálló gyógyszerformáit használták fel arra, hogy HIV- fertőzésben szenvedő betegeknek egyesével beadva őket megfigyelhessék az efavirenz, az emtricitabin és a tenofovir- dizoproxil- fumarát farmakokinetikáját.
The bioequivalence of one Atripla film-coated tablet with one efavirenz 600 mg film-coated tablet plus one emtricitabine 200 mg hard capsule plus one tenofovir disoproxil 245 mg film-coated tablet (equivalent to 300 mg tenofovir disoproxil fumarate) administered together, was established following single dose administration to fasting healthy subjects in study GS-US-177-0105 (see Table 7).
Az Atripla filmtabletta bioekvivalenciáját egy 600 mg- os efavirenz filmtabletta, egy 200 mg- os emtricitabin kemény kapszula és egy (300 mg tenofovir- dizoproxil- fumaráttal egyenértékű) 245 mg- os tenofovir- dizoproxil filmtabletta együttes adásával állapították meg a GS- US- 177- 0105 jelzésű vizsgálatban, melynek során az egyszeri dózist egészséges önkénteseknek, éhgyomorra adták be (lásd 7. táblázat).
28 Table 7:
7. táblázat:
Summary of pharmacokinetic data from study GS-US-177-0105
A GS- US- 177- 0105 jelzésű vizsgálatból származó összesített farmakokinetikai adatok
Tenofovir disoproxil
Efavirenz (n=45)
Efavirenz (n=45)
Emtricitabin (n=45)
GMR (%)
GMR (%) GMR (%)
Emtricitabine (n=45) GMR (%)
GMR (%)
fumarate (n=45) GMR (%)
Referencia (90% CI) Teszt Referencia (90% CI) Teszt Referencia (90% CI) Paraméterek
Parameters
Teszt
Test
98, 79
Reference (90%CI) Test 98.79
88, 84
91.46
91, 46
125,623.6 132,795.7
AUC0- utolsó 125. 623, 6 132. 795, 7
(90.73,
(90, 73
10,682.6 10,874.4
10. 682, 6 10. 874, 4
(ng·h/ ml)
(25, 7) (27, 0) (ng· h/ ml)
(25.7) (27.0)
(18, 1) (14, 9)
101.23) 95.87
(32, 9)
(18.1) (14.9)
(32, 8)
101.16) 97.96
101, 23) 95, 87
146,074.9 155,518.6
146. 074, 9 155. 518, 6
(89.63,
10. 854, 9 11. 054, 3
10,854.9 11,054.3
2314, 0
(94.86,
2319, 4
2,314.0
(89, 63,
2,319.4
(94, 86,
(ng·h/ ml)
(33, 1) (34, 6)
102.55)
(29, 2)
(17.9) (14.9)
(30, 3)
101.16)
(ng· h/ ml)
(29.2)
102, 55)
(30.3)
101, 16)
108.23)
108, 23)
T1/ 2 (h)
T1/ 2
GMR=geometric least-squares mean ratio, CI=confidence interval
Teszt: egyszeri, fix dózisú, éhgyomorra bevett kombinált tabletta Referencia: egyszeri adag 600 mg efavirenz tabletta, 200 mg emtricitabin kapszula és 300 mg tenofovir- dizoproxil- fumarát tabletta, éhgyomorra bevéve A Teszt és Referencia oszlopokban megadott értékek középértékek (% variációs koefficiens) GMR: a teszt/ referencia arány legkisebb négyzetek módszerével kapott geometriai átlaga, CI=konfidencia intervallum
Absorption: in HIV infected patients, peak efavirenz plasma concentrations were attained by 5 hours and steady-state concentrations reached in 6 to 7 days.
Az efavirenz plazmaszintjei a fertőzött betegeknél a dózis beadása után 5 órával érték el a csúcskoncentrációt és a dinamikus egyensúlyi plazmakoncentráció 6 – 7 nap alatt alakult ki.
In 35 patients receiving efavirenz 600 mg once daily, steady-state peak concentration (Cmax) was 12.9 ± 3.7 µM (29%) [mean ± standard deviation (S. D.) (coefficient of variation (%CV))], steady-state Cmin was 5.6 ± 3.2 µM (57%), and AUC was 184 ± 73 µM• h (40%).
(% C. V.)], a Cmin 5, 6 ± 3, 2 µM (57%), az AUC pedig 184 ± 73 µM· h (40%) volt.
Following multiple dose oral administration of emtricitabine to 20 HIV infected patients, steady-state Cmax was 1.8 ± 0.7 µg/ ml (mean ± S. D.) (39%CV), steady-state Cmin was 0.09 ± 0.07 µg/ ml (80%) and the AUC was 10.0 ± 3.1 µg• h/ ml (31%) over a 24 hour dosing interval.
20 HIV- fertőzött betegben a szájon át, többszörös dózisban szedett emtricitabin alkalmazásakor dinamikus egyensúlyi állapotban az átlagos Cmax 1, 8 ± 0, 7 µg/ ml (átlag ± S. D.) (39% C. V.), a Cmin 0, 09 ± 0, 07 µg/ ml (80%), az AUC pedig 10, 0 ± 3, 1 µg• h/ ml (31%) volt egy 24 órás adagolási intervallum alatt.
Following oral administration of a single 300 mg dose of tenofovir disoproxil fumarate to HIV-1 infected patients in the fasted state, maximum tenofovir concentrations were achieved within one hour and the Cmax and AUC (mean ± S. D.) (%CV) values were 296 ± 90 ng/ ml (30%) and 2,287 ± 685 ng• h/ ml (30%), respectively.
Napi egyszer, 300 mg- os dózisban, szájon át szedett tenofovir- dizoproxil- fumarát HIV- 1 fertőzött betegeknek éhgyomorra történő beadását követően a tenofovir csúcskoncentrációit a beadás után egy órán belül érte el, a Cmax és az AUC (átlag ± S. D.) (% C. V.) értékei pedig 296 ± 90 ng/ ml (30%), illetve 2287 ± 685 ng• h/ ml (30%) voltak külön- külön.
The oral bioavailability of tenofovir from tenofovir disoproxil fumarate in fasted patients was approximately 25%.
Éhgyomorra történő orális alkalmazást követően a tenofovir biohasznosulása tenofovir- dizoproxil- fumarátból hozzávetőleg 25% - os volt.
Atripla has not been evaluated in the presence of food.
A táplálék hatása: az Atriplát nem értékelték táplálékkal együtt történő bevételkor.
Administration of efavirenz capsules with a high fat meal increased the mean AUC and Cmax of efavirenz by 28% and 79%, respectively, compared to administration in a fasted state.
32 Az efavirenz kapszula zsírban gazdag táplálékkal együtt történő bevételekor az efavirenz átlagos AUC- értéke 28% - kal, a Cmax értéke pedig 79% - kal nőtt a szokásos összetételű táplálékkal együtt történő bevételhez képest.
Compared to fasted administration, dosing of tenofovir disoproxil fumarate and emtricitabine in combination with either a high fat meal or a light meal increased the mean AUC and Cmax of tenofovir by 35% and 15%, respectively without affecting emtricitabine exposures.
Ha a tenofovir- dizoproxil- fumarátot és az emtricitabint zsírban gazdag vagy könnyű ételekkel együtt vették be, az éhgyomorra történő beadáshoz képest a tenofovir átlagos AUC- értéke 35% - kal, a Cmax értéke pedig 15% - kal nőtt, míg az emtricitabin- expozíció változatlan maradt.
Atripla is recommended for administration on an empty stomach since food may increase efavirenz exposure and may lead to an increase in the frequency of adverse reactions (see sections 4.4 and 4.8).
Ajánlott az Atripla üres gyomorra való bevétele, mivel az étel megnövelheti az efavirenz- expozíciót, ami a mellékhatások előfordulásának megnövekedett gyakoriságához vezethet (lásd 4. 4 és 4. 8 pont).
It is anticipated that tenofovir exposure will be approximately 35% lower following administration of Atripla on an empty stomach as compared to the individual component tenofovir disoproxil fumarate when taken with food.
A tenofovir- expozíció várhatóan 35% - kal alacsonyabb lesz az Atripla üres gyomorra történő bevételekor a tenofovir- dizoproxil- fumarát önmagában, étellel együttesen történő bevételéhez képest.
Forty-eight week data from a clinical study (AI266073) showed maintenance of virologic suppression for patients who had stable virologic suppression on combination
Egy folyamatban lévő klinikai vizsgálatból (AI266073) származó 48- hetes adatok azt mutatják, hogy a vírusszupresszió fennmaradt a kombinált antiretrovirális kezelés mellett stabil vírusszupressziót elért azon betegekben, akik a későbbiekben Atriplára váltottak, melyet a javallatok értelmében üres gyomorra vettek be.
29 antiretroviral therapy and subsequently changed to Atripla with a recommendation for administration of Atripla on an empty stomach.
Megoszlás:
Distribution: efavirenz is highly bound (> 99%) to human plasma proteins, predominantly albumin.
Az efavirenz erősen (több, mint 99% - ban) kötődik az emberi vérplazma fehérjéihez, elsősorban az albuminhoz.
In vitro binding of emtricitabine to human plasma proteins is < 4% and independent of concentrations over the range of 0.02 to 200 µg/ ml.
In vitro körülmények között az emtricitabin kötődése az emberi plazmafehérjékhez 4% alatt van és a 0, 02- 200 µg/ ml- es intervallumban nem függ az expozíciótól.
Following intravenous administration the volume of distribution of emtricitabine was approximately 1.4 l/ kg.
Intravénás alkalmazást követően az emtricitabin megoszlási térfogata körülbelül 1, 4 l/ kg volt.
The mean plasma to blood concentration ratio was approximately 1.0 and the mean semen to plasma concentration ratio was approximately 4.0.
Az átlagos plazma- vérkoncentráció aránya megközelítőleg 1. 0, míg az átlagos sperma- plazmakoncentráció aránya hozzávetőleg 4, 0 volt.
In vitro binding of tenofovir to human plasma or serum protein is < 0.7% and 7.2%, respectively over the tenofovir concentration range 0.01 to 25 µg/ ml.
In vitro körülmények között a tenofovir kötődése a plazma - vagy szérumfehérjékhez a tenofovir - expozíció 0, 01- 25 µg/ ml- es tartományában kevesebb mint 0, 7%, illetve 7, 2%.
Following intravenous administration the volume of distribution of tenofovir was approximately 800 ml/ kg.
Intravénás alkalmazást követően a tenofovir megoszlási térfogata körülbelül 800 ml/ kg volt.
Biotransformation: studies in humans and in vitro studies using human liver microsomes have demonstrated that efavirenz is principally metabolised by the cytochrome P450 system to hydroxylated metabolites with subsequent glucuronidation of these hydroxylated metabolites.
Embereken folytatott vizsgálatok, valamint az emberi májmikroszómákkal végzett in vitro vizsgálatok kimutatták, hogy az efavirenzt elsősorban a citokróm P450 rendszer metabolizálja hidroxilált metabolitokká, majd később e hidroxi- metabolitok glükuronidokká alakulnak.
These metabolites are essentially inactive against HIV-1.
E metabolitok jórészt hatástalanok a HIV- 1 vírussal szemben.
The in vitro studies suggest that CYP3A4 and CYP2B6 are the major isoenzymes responsible for efavirenz metabolism and that it inhibits P450 isoenzymes 2C9, 2C19, and 3A4.
Az in vitro vizsgálatok eredményei szerint a CYP3A4 és a CYP2B6 az efavirenz metabolizmusáért felelős legfontosabb izoenzimek, és hogy az efavirenz gátolja a 2C9, 2C19 és 3A4 P450 izoenzimeket.
In in vitro studies efavirenz did not inhibit CYP2E1 and inhibited CYP2D6 and CYP1A2 only at concentrations well above those achieved clinically.
In vitro vizsgálatokban az efavirenz nem gátolta a CYP2E1- et, míg a CYP2D6- ot és a CYP1A2- t csak a klinikai körülmények között elérhető szinteknél jóval magasabb koncentrációkban gátolta.
Efavirenz plasma exposure may be increased in patients with homozygous G516T genetic variant of the CYP2B6 isoenzyme.
Az efavirenz plazma- expozíció nagyobb mértékű lehet azokban a betegekben, akik a CYP2B6 izoenzim homozigóta G516T genetikai variánsát hordozzák.
Efavirenz has been shown to induce P450 enzymes, resulting in the induction of its own metabolism.
Az efavirenzről kimutatták, hogy indukálja a P450 enzimeket, és ezáltal megindítja saját metabolizmusát.