natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Symptomatic hypotension, especially after the first dose of Kinzalmono, may occur in patients who are volume and/ or sodium depleted by vigorous diuretic therapy, dietary salt restriction, diarrhoea, or vomiting.
Symptomaticus hypotonia léphet fel, különösen a Kinzalmono első adagja után azon betegekben, akikben kifejezett volumen - és/ vagy nátriumhiány alakult ki nagy dózisú diuretikus kezelés, diétás sómegvonás, ill. hasmenés vagy hányás következtében.
Volume and/ or sodium depletion should be corrected prior to administration of Kinzalmono.
A Kinzalmono adása előtt normalizálni kell a volumen - és/ vagy nátriumhiányt.
Dual blockade of the renin-angiotensin-aldosterone system:
A renin- angiotenzin- aldoszteron rendszer kettős blokádja:
As a consequence of inhibiting the renin- angiotensin-aldosterone system, hypotension and changes in renal function (including acute renal failure) have been reported in susceptible individuals, especially if combining medicinal products that affect this system.
A renin- angiotenzin- aldoszteron rendszer gátlásának következményeképpen hypotonia és vesefunkció változás (többek között akut veseelégtelenség) jelentkezését jelentették érzékeny egyéneknél, különösen olyan gyógyszerekkel történő kombinálás esetén, amelyek szintén erre a rendszerre hatnak.
Dual blockade of the renin-angiotensin-aldosterone system (e. g. by adding an ACE- inhibitor to an angiotensin II receptor antagonist) is therefore not recommended in patients with already controlled blood pressure and should be limited to individually defined cases with close monitoring of renal function.
A renin- angiotenzin- aldoszteron rendszer kettős blokádja (pl. az angiotenzin II receptor antagonistához egy ACE- inhibitor hozzáadása) ezért nem javasolt azoknál a betegeknél, akiknek már beállt a vérnyomása, és ez a kombináció csak korlátozottan, egyedi esetekben, a vesefunkció szoros monitorozása mellett alkalmazható.
Other conditions with stimulation of the renin-angiotensin-aldosterone system:
Egyéb, a renin- angiotenzin- aldoszteron rendszer stimulációjával járó állapotok:
In patients whose vascular tone and renal function depend predominantly on the activity of the renin- angiotensin-aldosterone system (e. g. patients with severe congestive heart failure or underlying renal disease, including renal artery stenosis), treatment with medicinal products that affect this system such as telmisartan has been associated with acute hypotension, hyperazotaemia, oliguria, or rarely acute renal failure (see section 4.8).
Olyan betegekben, akiknek a vascularis tónusa és a vesefunkciója elsősorban a renin- angiotenzin - aldoszteron rendszer aktivitásától függ (pl. súlyos congestiv szívelégtelenség vagy vesebetegség, ideértve az arteria renalis stenosisát), az e rendszerre ható gyógyszerekkel való kezelés, pl. telmizartán kezelés során, akut hypotonia- t, hyperazotaemiát, oliguriát és ritkán akut veseelégtelenséget észleltek.
Patients with primary aldosteronism generally will not respond to antihypertensive medicinal products acting through inhibition of the renin-angiotensin system.
(lásd 4. 8 pont)
Therefore, the use of telmisartan is not recommended.
A renin- angiotenzin- aldoszteron rendszer gátlása útján ható gyógyszerek primer aldosteronismusban rendszerint hatástalanok, ezért a telmizartán alkalmazása nem javasolt.
3 Aortic and mitral valve stenosis, obstructive hypertrophic cardiomyopathy:
3 Aortastenosis, mitralis stenosis, hypertrophiás obstructiv cardiomyopathia:
Hyperkalaemia:
Hyperkalaemia:
The use of medicinal products that affect the renin-angiotensin-aldosterone system may cause hyperkalaemia.
A renin- angiotenzin- aldoszteron rendszerre ható gyógyszerek használata hiperkalémiát eredményezhet.
In the elderly, in patients with renal insufficiency, in diabetic patients, in patients concomitantly treated with other medicinal products that may increase potassium levels, and/ or in patients with intercurrent events, hyperkalaemia may be fatal.
Időseknél, veseelégtelenségben szenvedő betegeknél, cukorbetegeknél, egyidejűleg más, a szérum káliumszintet esetleg emelő gyógyszert egyidejűleg szedő betegeknél és/ vagy más egyidejű események esetén a hyperkalaemia halálos is lehet.
Before considering the concomitant use of medicinal products that affect the renin-angiotensin- aldosterone system, the benefit risk ratio should be evaluated.
Renin- angiotenzin- aldoszteron rendszert befolyásoló gyógyszerkészítmény egyidejű alkalmazásának mérlegelése előtt fel kell becsülni kell a haszon/ kockázat arányt.
- Diabetes mellitus, renal impairment, age (> 70 years)
- Cukorbetegség, veseelégtelenség, életkor (> 70 év)
- Combination with one or more other medicinal products that affect the renin-angiotensin-
- A renin- angiotenzin- aldoszteron rendszert befolyásoló és/ vagy káliumpótló egy vagy több
aldosterone system and/ or potassium supplements.
gyógyszerkészítmény egyidejű alkalmazása.
Medicinal products or therapeutic classes of medicinal products that may provoke hyperkalaemia are salt substitutes containing potassium, potassium-sparing diuretics, ACE inhibitors, angiotensin II receptor antagonists, non steroidal anti-inflammatory medicinal products (NSAIDs, including selective COX-2 inhibitors), heparin, immunosuppressives (cyclosporin or tacrolimus), and trimethoprim.
A következő gyógyszerek, illetve gyógyszercsoportok okozhatnak hiperkalémiát: káliumtartalmú sópótló készítmények, káliumspóroló vízhajtók, ACE- gátlók, angiotenzin II receptor antagonisták, nem szteroid gyulladáscsökkentő gyógyszerek (beleértve a szelektiv COX- 2 gátlókat) heparin, immunszuppresszív szerek (ciklosporin, ill. takrolimusz), valamint a trimetoprim.
- Intercurrent events, in particular dehydratation, acute cardiac decompensation, metabolic
- Egyidejű események, különösképpen dehidráció, akut kardiális dekompenzáció, metabolikus
acidosis, worsening of renal function, sudden worsening of the renal condition (e. g. infectious diseases), cellular lysis (e. g. acute limb ischemia, rhabdomyolysis, extend trauma).
acidózis, vesefunkció- romlás, a vese állapotának hirtelen romlása (pl.: fertőző megbetegedések), sejtszétesés (pl.: akut alsó végtagi ischaemia, rhabdomyolisis, kiterjedt trauma).
Close monitoring of serum potassium in at risk patients is recommended (see section 4.5).
A fokozott kockázatú betegeknél a káliumszint szoros ellenőrzése javasolt (lásd 4. 5 pont).
Sorbitol:
Szorbit:
As observed for angiotensin converting enzyme inhibitors, telmisartan and the other angiotensin II receptor antagonists are apparently less effective in lowering blood pressure in black people than in non-blacks, possibly because of higher prevalence of low-renin states in the black hypertensive population.
Az angiotenzin konvertáló enzim gátlókhoz hasonlóan úgy tűnik, a telmizartán és más angiotenzin II receptor antagonisták kevésbé csökkentik a vérnyomást a fekete populációban, mint a nem feketékben, ennek az lehet az oka, hogy a fekete hipertóniás betegekben gyakoribb az alacsony reninszint.
As with others drugs acting on the renin-angiotensin-aldosterone system, telmisartan may provoke hyperkalaemia (see section 4.4).
A renin- angiotenzin- aldoszteron rendszerre ható más gyógyszerekhez hasonlóan a telmizartán is okozhat hiperkalémiát (lásd 4. 4 pont).
The risk may increase in case of treatment combination with other medicinal products that may also provoke hyperkalaemia (salt substitutes containing potassium, potassium-sparing diuretics, ACE inhibitors, angiotensin II receptor antagonists, non steroidal anti- inflammatory drugs (NSAIDs, including selective COX-2 inhibitors), heparin, immunosuppressives (cyclosporin or tacrolimus), and trimethoprim).
Ennek kockázatát fokozza olyan gyógyszerrel történő kombinálás, ami szintén okozhat hiperkalémiát (káliumtartalmú sópótló készítmények, káliumspóroló vízhajtók, ACE- gátlók, angiotenzin II receptor antagonisták, nem szteroid gyulladáscsökkentő gyógyszerek (beleértve a szelektiv COX- 2 gátlókat) heparin, immunszuppresszív szerek (ciklosporin, ill. takrolimusz), valamint a trimetoprim).
The risk is increased in case of the above-mentioned treatment combinations.
Fokozott a kockázat a fent említett terápiás gyógyszer- kombinációk esetén.
A
Ugyanakkor például az ACE- gátlókkal vagy nem- szteroid gyulladáscsökkentőkkel való egyidejű alkalmazás kisebb kockázatot jelent, feltéve, hogy az alkalmazással kapcsolatos óvintézkedéseket szigorúan betartják.
4 combination with ACE inhibitors or NSAIDs, for example, presents a lesser risk provided that precautions for use are strictly followed.
4 Egyidejű alkalmazás nem javasolt
Potassium sparing diuretics or potassium supplements:
Káliumspóroló vízhajtók vagy káliumpótló készítmények:
Potassium sparing diuretics e. g. spirinolactone, eplerenone, triamterene, or amiloride, potassium supplements, or potassium-containing salt substitutes may lead to a significant increase in serum potassium.
A káliumspóroló vízhajtók, mint például a spirinolakton, eplerenon, triamteren vagy az amilorid, a káliumpótló vagy káliumot tartalmazó sópótló készítmények jelentősen megemelhetik a szérum káliumszintet.
Reversible increases in serum lithium concentrations and toxicity have been reported during concomitant administration of lithium with angiotensin converting enzyme inhibitors, and with angiotensin II receptor antagonists, including telmisartan.
A szérum lítiumszint reverzíbilis emelkedéséről és toxicitásról számoltak be a lítium angiotenzin konvertáló enzim- gátlókkal, és angiotenzin II receptor antagonistákkal – köztük a telmizartánnal - történő egyidejű alkalmazása kapcsán.
Non-steroidal anti-inflammatory medicinal products:
Nem szteroid gyulladáscsökkentők:
NSAIDs (i. e. acetylsalicylic acid at anti-inflammatory dosage regimens, COX-2 inhibitors and non- selective NSAIDs) may reduce the antihypertensive effect of angiotensin II receptor antagonists.
A nem szteroid gyulladáscsökkentők (úgymint a gyulladáscsökkentő dózisban alkalmazott acetil- szalicilsav, COX- 2 gátlók és nem szelektív nem szteroid gyulladáscsökkentők) csökkenthetik az angiotenzin II receptor antagonisták antihipertenzív hatását.
In some patients with compromised renal function (e. g. dehydrated patients or elderly patients with compromised renal function), the co-administration of angiotensin II receptor antagonists and agents that inhibit cyclo-oxygenase may result in further deterioration of renal function, including possible acute renal failure, which is usually reversible.
Néhány károsodott vesefunkciójú betegnél (pl.: dehidrált betegek, idős betegek beszűkült vesefunkcióval) az angiotenzin II receptor antagonisták és ciklooxigenáz- gátlók egyidejű alkalmazása a vesefunkció további rosszabbodását, esetleg heveny veseelégtelenséget eredményezhet, mely általában reverzíbilis.
In one study the co-administration of telmisartan and ramipril led to an increase of up to 2.5 fold in the AUC0-24 and Cmax of ramipril and ramiprilat.
Egy vizsgálatban a telmizartán és a ramipril együttadása a ramipril és a ramiprilát AUC0- 24 - és Cmax - értékének 2, 5- szeres növekedéséhez vezetett.
Diuretics (thiazide or loop diuretics):
Vízhajtók (tiazidok és kacsdiuretikumok):
Prior treatment with high dose diuretics such as furosemide (loop diuretic) and hydrochlorothiazide (thiazide diuretic) may result in volume depletion and in a risk of hypotension when initiating therapy with telmisartan.
A megelőző nagydózisú diuretikus kezelés, mint például furoszemid (kacs- diuretikum) és hidroklorotiazid (tiazid diuretikum) kezelés volumenvesztést, illetve hypotonia kialakulását eredményezheti a telmizartán- kezelés megkezdésekor.
Based on their pharmacological properties it can be expected that the following medicinal products may potentiate the hypotensive effects of all antihypertensives including telmisartan:
Farmakológiai tulajdonságaikat alapján várható, hogy a következő gyógyszerek fokozhatják valamennyi típusú vérnyomáscsökkentő szer, így köztük a telmizartán antihipertenzív hatását: baklofen, amifosztin.
Furthermore, orthostatic hypotension may be aggravated by alcohol, barbiturates, narcotics or antidepressants.
Ezenkívül az ortosztatikus hypotonia- t az alkohol, barbiturátok, nyugtatók, illetve az antidepresszánsok súlyosbíthatják.
Corticosteroïds (systemic route):
Kortikoszteroidok (szisztémás adagolás):
5 The use of angiotensin II receptor antagonists is not recommended during the first trimester of pregnancy (see section 4.4).
5 Az angiotenzin II receptor antagonisták alkalmazása nem javasolt a terhesség első trimeszterében (lásd 4. 4. pont).
The use of angiotensin II receptor antagonists is contraindicated during the second and third trimester of pregnancy (see sections 4.3 and 4.4).
Az angiotenzin II receptor antagonisták alkalmazása ellenjavallt a terhesség második és harmadik trimeszterében (lásd 4. 3 és 4. 4 pont).
Pregnancy (see section 4.3 and 4.4):
Terhesség (lásd 4. 3 és 4. 4 pont):
Telmisartan is contraindicated during lactation since it is not known whether it is excreted in human milk.
Telmizartán adása kontraindikált szoptatás alatt, mivel nem ismert, hogy kiválasztódik- e az anyatejbe.
However, when driving vehicles or operating machinery it should be taken into account that dizziness or drowsiness may occasionally occur when taking antihypertensive therapy.
Gépjárművezetéskor vagy gépek kezelésekor figyelembe kell venni, hogy a vérnyomáscsökkentő kezelés mellékhatásaként olykor szédülés és álmosság léphet fel.
The overall incidence of adverse events reported with telmisartan (41.4%) was usually comparable to placebo (43.9%) in placebo controlled trials.
Placebo- kontrollos vizsgálatokban a mellékhatások összesített előfordulási gyakorisága legtöbbször hasonló volt a telmizartánnal (41, 4%) és a placebóval (43, 9%) kezelt csoportban.
The incidence of adverse events was not dose related and showed no correlation with gender, age or race of the patients.
A mellékhatások gyakorisága nem függött az alkalmazott gyógyszeradag nagyságától vagy a betegek nemétől, életkorától és rasszbeli sajátosságaitól.
The adverse drug reactions listed below have been accumulated from all clinical trials including 5788 hypertensive patients treated with telmisartan.
A következőkben felsorolt mellékhatások az ezidáig elvégzett klinikai vizsgálatok 5788, telmizartánnal kezelt hypertoniás résztvevője esetében szerzett tapasztalatokat tükrözik:
Adverse reactions have been ranked under headings of frequency using the following convention: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000); very rare (< 1/ 10,000), not known (cannot be estimated from the available data.
A mellékhatásokat gyakoriság szerint, a következő egyezményes módon osztályoztuk: nagyon gyakori (≥1/ 10), gyakori (≥1/ 100 - < 1/ 10), nem gyakori (≥1/ 1000 - < 1/ 100), ritka (≥1/ 10 000 - < 1/ 1000), nagyon ritka (< 1/ 10 000), nem ismert (a rendelkezésre álló adatokból nem állapítható meg).
Upper respiratory tract infection including pharyngitis and sinusitis
Felső- légúti fertőzések, köztük a pharyngitis és sinusitis.
Eosinophilia
Eosinpohilia
Hypersensitivity, anaphylactic reaction
Túlérzékenység, anafilaxiás reakció
Metabolism and nutrition disorders
Anyagcsere és táplálkozási betegségek és tünetek:
Syncope, insomnia
Syncope, álmatlanság
Eye disorders
Szembetegségek és szemészeti tünetek:
Ear and labyrinth disorders
A fül és az egyensúly- érzékelő szerv betegségei és tünetei:
Hypotension Orthostatic hypotension
Orthostaticus hypotonia
Respiratory, thoracic and mediastinal disorders
Légzőrendszeri, mellkasi és mediastinalis betegségek és tünetek:
Abdominal pain, diarrhoea, dry mouth, dyspepsia, flatulence Stomach upset, vomiting
Gyomorpanaszok, hányás
Hepato-biliary disorders
Máj - és epebetegségek illetve tünetek:
Hepatic function abnormal/ liver disorder
Májműködési zavar, májbetegség
Hyperhidrosis, pruritus Erythema, angioedema, urticaria Drug eruption, toxic skin eruption, rash, eczema
Gyógyszerkiütés, toxikus bőrkiütés, kiütés, ekzema
Muscoloskeletal and connective tissue disorders
A csont- izomrendszer és a kötőszövet betegségei és tünetei:
Myalgia Arthralgia, back pain (e. g. sciatica), muscle cramps, pain in limb, weakness
Arthralgia, hátfájás (pl. ischialgia), izomgörcsök vagy
Renal and urinary disorders
Vese - és húgyúti betegségek és tünetek:
Renal impairment including acute renal failure
Vesekárosodás, beleértve a heveny veseelégtelenséget
General disorders and administration site conditions
Általános tünetek és az alkalmazás helyén fellépő reakciók:
Chest pain
Ritka:
7
Influenzaszerű betegség
Influenza-like illness Drug ineffective
A kezelés hatástalansága
Blood uric acid increased, blood creatinine increased, hepatic enzyme increased, blood creatine phosphokinase increased
Emelkedett húgysav -, kreatinin - májenzimszintek, emelkedett a kreatinin- foszfokináz (CPK) vérszintje
Suggested measures include induction of emesis and / or gastric lavage.
Ajánlott a hánytatás és/ vagy a gyomormosás.
If hypotension occurs, the patient should be placed in a supine position, with salt and volume replacement given quickly.
Hypotonia kialakulása esetén hanyatt kell fektetni a beteget, és gyors intravénás elektrolit - és folyadékpótlást kell alkalmazni.
Angiotensin II Antagonists, plain, ATC Code:
Angiotenzin II antagonisták, önmagukban, ATC kód:
Telmisartan is an orally active and specific angiotensin II receptor (type AT1) antagonist.
A telmizartán per os adható, hatékony és szelektív angiotenzin II, 1- es típusú (AT1) receptor antagonista.
Therefore it is not expected to potentiate bradykinin- mediated adverse effects.
Ezért nem várható, hogy a bradykinin- közvetítette mellékhatásokat potencírozza.
The inhibitory effect is maintained over 24 hours and still measurable up to 48 hours.
8 Emberben, 80 mg telmizartán adásával szinte teljes mértékben kiküszöbölhető az angiotenzin II által kiváltott vérnyomás- emelkedés; ez a gátló hatás 24 órán keresztül érvényesül és még 48 óra múlva is kimutatható.
The maximum reduction in blood pressure is generally attained 4 to 8 weeks after the start of treatment and is sustained during long-term therapy.
A vérnyomáscsökkentő hatás rendszerint 4- 8 heti kezelés után tetőzik, és hosszú távú kezelés esetén is fennmarad.
The antihypertensive effect persists constantly over 24 hours after dosing and includes the last 4 hours before the next dose as shown by ambulatory blood pressure measurements.
Ambuláns vérnyomás- monitorozás eredményei alapján a vérnyomáscsökkentő hatás erőssége 24 órán keresztül állandó, beleértve a következő dózis bevétele előtti utolsó 4 órát is.
This is confirmed by trough to peak ratios consistently above 80% seen after doses of 40 and 80 mg of telmisartan in placebo controlled clinical studies.
Ezt megerősítette, hogy a placebo- kontrollos vizsgálatokban a 40 és 80 mg- os telmizartán adagok után a maradék- csúcshatás egységesen 80% felett maradt.
There is an apparent trend to a dose relationship to a time to 8 recovery of baseline systolic blood pressure (SBP).
Dózisfüggőnek tűnik, hogy mennyi idő alatt tér vissza a kiindulási szintre a szisztolés vérnyomás.
Upon abrupt cessation of treatment with telmisartan, blood pressure gradually returns to pre-treatment values over a period of several days without evidence of rebound hypertension.
A telmizartán adagolásának hirtelen beszüntetése után a vérnyomás fokozatosan, néhány nap alatt tér vissza a kezelés előtti értékre, nem lép fel “ rebound ” vérnyomás- emelkedés.
The incidence of dry cough was significantly lower in patients treated with telmisartan than in those given angiotensin converting enzyme inhibitors in clinical trials directly comparing the two antihypertensive treatments.
A száraz köhögés szignifikánsan ritkábban jelentkezett telmizartánnal kezelt betegekben, mint azokban, akiknek ACE- gátlót adtak, azon klinikai vizsgálatokban, melyekben a két vérnyomáscsökkentő kezelést hasonlították össze.
Beneficial effects of telmisartan on mortality and cardiovascular morbidity are currently unknown.
A telmizartánnak a mortalitásra és a cardiovascularis morbiditásra gyakorolt kedvező hatása jelenleg ismeretlen.
The mean absolute bioavailability for telmisartan is about 50%.
Abszolút biohasznosulása átlagosan 50% - os.
When telmisartan is taken with food, the reduction in the area under the plasma concentration-time curve (AUC0-∞) of telmisartan varies from approximately 6% (40 mg dose) to approximately 19% (160 mg dose).
19% - kal csökken a plazmakoncentráció- idő görbe alatti terület (AUC0- ∞).
Telmisartan is largely bound to plasma protein (> 99.5%), mainly albumin and alpha-1 acid glycoprotein.
A telmizartán nagymértékben (> 99, 5%) kötődik a plazmafehérjékhez, elsősorban az albuminhoz és az α1- savanyú glikoproteinhez.
Telmisartan is characterised by biexponential decay pharmacokinetics with a terminal elimination half-life of > 20 hours.
A telmizartán eliminációja biexponenciális görbével jellemezhető, terminális felezési ideje
The maximum plasma concentration (Cmax) and, to a smaller extent, the area under the plasma concentration-time curve (AUC), increase disproportionately with dose.
A maximális plazmakoncentráció (Cmax), és kisebb mértékben a plazmakoncentráció- idő görbe alatti terület (AUC) az alkalmazott dózis nagyságához képest aránytalanul nő.
Cumulative urinary excretion is < 1% of dose.
Az alkalmazott dózisnak kevesebb, mint 1% - a választódik ki a vizeletben.
Total plasma clearance (Cltot) is high (approximately 1,000 ml/ min) compared with hepatic blood flow (about 1,500 ml/ min).
1500 ml/ perc) viszonyítva a teljes plazma- clearance (Cltot) értéke magas (kb.
Special Populations
1000 ml/ perc).
Gender effects:
Különleges betegcsoportok
9 Differences in plasma concentrations were observed, with Cmax and AUC being approximately 3- and 2-fold higher, respectively, in females compared to males.
Különbséget figyeltek meg a plazmakoncentrációkban, a Cmax körülbelül 3- szor, az AUC pedig 2- szer nagyobb nőknél, mint férfiaknál.
Patients with renal impairment:
Vesebetegek:
However, lower plasma concentrations were observed in patients with renal insufficiency undergoing dialysis.
Enyhe, mérsékelt és súlyos vesekárosodásban szenvedő betegekben a plazmakoncentrációk megduplázódását figyelték meg, mindazonáltal veseelégtelenségben szenvedő, hemodialízissel kezelt betegekben alacsonyabb plazmaszinteket mértek.
Patients with hepatic impairment:
Májbetegek:
Pharmacokinetic studies in patients with hepatic impairment showed an increase in absolute bioavailability up to nearly 100%.
Májkárosodásban végzett farmakokinetikai vizsgálatok eredményei alapján a májműködés beszűkülése esetén közel 100% - ig fokozódhat a telmizartán abszolút biohasznosulása.
In preclinical safety studies, doses producing exposure comparable to that in the clinical therapeutic range caused reduced red cell parameters (erythrocytes, haemoglobin, haematocrit), changes in renal haemodynamics (increased blood urea nitrogen and creatinine), as well as increased serum potassium in normotensive animals.
A klinikai alkalmazásra javasolt terápiás tartománynak megfelelő dózisokkal, normotenziós kísérleti állatokban végzett preklinikai vizsgálatok során a vörösvértest- jellemzők (vvt- szám, haemoglobinszint és haematocritérték) csökkenését, a vese hemodinamikai paramétereinek változásait (emelkedett karbamid- nitrogén és kreatininszint), valamint a szérum káliumszintjének emelkedését észlelték.
These pharmacologically- mediated undesirable effects, known from preclinical studies with both angiotensin converting enzyme inhibitors and angiotensin II receptor antagonists, were prevented by oral saline supplementation.
Ezeknek az ACE- gátlókkal illetve angiotenzin II receptor antagonistákkal végzett preklinikai vizsgálatokból már ismert gyógyszerfüggő mellékhatásoknak a kialakulása sóoldat perorális adásával megelőzhető volt.
In both species, increased plasma renin activity and hypertrophy/ hyperplasia of the renal juxtaglomerular cells were observed.
Mind a két állatfajban észlelték a plazma reninaktivitás fokozódását, továbbá a juxtaglomerularis sejtek hypertrophiáját és/ vagy hyperplasiáját.