natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Changes in strength, brand (manufacturer), type, origin (animal, human, human insulin analogue) and/ or method of manufacture (recombinant DNA versus animal source insulin) may result in the need for a change in dosage.
Az alkalmazott inzulin hatáserősségének, gyártmányának (előállító), típusának, eredetének (állati, humán vagy humán inzulinanalóg) és/ vagy előállítási módjának (rekombináns DNS, illetve állati eredetű inzulin) változtatása az adagolás módosítását teheti szükségessé.
Patients taking Levemir may require a change in dosage from that used with their usual insulin.
A Levemir injekcióra áttérő betegeknél a megszokott inzulinadagjuk változtatására lehet szükség.
As with any insulin therapy, injection site reactions may occur and include pain, itching, hives, swelling and inflammation.
Mint minden inzulinkezelés során a beadás helyén reakciók jelentkezhetnek, köztük fájdalom, viszketés, csalánkiütés, duzzanat és gyulladás.
Continuous rotation of the injection site within a given area may help to reduce or prevent these reactions.
Egy adott területen belül a beadás helyének folyamatos váltogatása segíthet csökkenteni vagy megelőzni ezeket a tüneteket.
Reactions usually resolve in a few days to a few weeks.
A tünetek rendszerint néhány nap vagy néhány hét alatt megszűnnek.
On rare occasions, injection site reactions may require discontinuation of Levemir.
A beadás helyén jelentkező reakciók ritkán szükségessé tehetik a Levemir kezelés leállítását.
Levemir should not be administered intravenously as it may result in severe hypoglycaemia.
A Levemir intravénásan nem adható be, mert súlyos hypoglykaemiát okozhat.
Intramuscular administration should be avoided.
Kerülni kell az intramuscularis alkalmazást.
If Levemir is mixed with other insulin preparations the profile of action of one or both individual components will change.
Amennyiben a Levemir injekciót egyéb inzulinkészítménnyel keverik, egyik vagy mindkét összetevő hatásprofilja megváltozik.
Mixing Levemir with a rapid acting insulin analogue like insulin aspart, results in an action profile with a lower and delayed maximum effect compared to separate injections.
A Levemir keverése gyors hatású inzulinanalóggal, mint pl. az aszpart inzulin, alacsonyabb és késleltetett csúcshatású hatásprofilt eredményez a külön beadott injekciókhoz képest.
Therefore, mixing of rapid acting insulin with Levemir should be avoided.
Emiatt a gyors hatású inzulin és a Levemir keverését kerülni kell.
Levemir contains metacresol, which may cause allergic reactions.
A Levemir metakrezolt tartalmaz, amely allergiás reakciókat okozhat.
The following substances may reduce the insulin requirements:
A következő anyagok csökkenthetik az inzulinigényt:
Oral antidiabetic medicinal products, monoamine oxidase inhibitors (MAOI), non-selective beta- blocking agents, angiotensin converting enzyme (ACE) inhibitors, salicylates and alcohol.
Orális antidiabetikus gyógyszerek, monoaminoxidáz gátlók (MAO- gátlók), nem szelektív béta- blokkoló szerek, angiotenzin konvertáló enzim (ACE) - gátlók, szalicilátok és alkohol.
The following substances may increase the insulin requirements:
A következő anyagok növelhetik az inzulinigényt:
Thiazides, glucocorticoids, thyroid hormones and beta-sympathomimetics, growth hormone and danazol.
Tiazidok, glükokortikoidok, pajzsmirigyhormonok és béta- szimpatomimetikumok, növekedési hormon és danazol.
Octreotide/ lanreotide may both increase and decrease insulin requirement.
Az oktreotid és a lanreotid mind csökkentheti, mind növelheti az inzulinigényt.
There is no clinical experience with insulin detemir during pregnancy.
4 Az állatkísérletes szaporodási vizsgálatok az embriotoxikus vagy teratogén hatást tekintve nem mutattak semmiféle különbséget a detemir inzulin és a humán inzulin között.
Caution should be exercised when prescribing to pregnant women.
Terhes nőnek való felíráskor nagy körültekintéssel kell eljárni.
In general, intensified blood glucose control and monitoring of pregnant women with diabetes are recommended throughout pregnancy and when contemplating pregnancy.
Általánosságban a diabeteses terhes nők kezelésekor intenzív glikémiás kontroll és ellenőrzés javasolt a terhesség egész ideje alatt, sőt már a terhesség tervezésekor is.
Insulin requirements usually fall in the first trimester and increase subsequently during the second and third trimester.
Az első trimeszterben rendszerint csökken az inzulinigény, azután pedig a második és harmadik trimeszterben fokozatosan nő.
After delivery, insulin requirements normally return rapidly to pre-pregnancy values.
A szülés után az inzulinszükséglet gyorsan visszatér a terhesség előtti értékre.
There is no clinical experience with insulin detemir during lactation.
Nincs klinikai tapasztalat a detemir inzulin szoptatás alatt történő alkalmazásával kapcsolatban.
Caution should be exercised when prescribing to lactating women.
Szoptató nőnek való felírásakor nagy körültekintéssel kell eljárni.
Lactating women may require adjustments in insulin dose and diet.
A szoptató nő inzulinadagjának és diétájának módosítására szükség lehet.
This is particularly important in those who have reduced or absent awareness of the warning signs of hypoglycaemia or have frequent episodes of hypoglycaemia.
Ez különösen azok esetében fontos, akiknél csökkent vagy hiányzik a hypoglykaemia figyelmeztető jelei iránti érzékenység, vagy akiknek gyakran vannak hypoglykaemiás rosszullétei.
Adverse drug reactions observed in patients using Levemir are mainly dose-dependent and due to the pharmacologic effect of insulin.
A Levemir injekciót alkalmazó betegeknél megfigyelt mellékhatások többnyire dózisfüggőek és az inzulin farmakológiai hatásának köszönhetőek.
Hypoglycaemia is a common undesirable effect.
A hypoglykaemia gyakori nemkívánatos hatás.
It may occur if the insulin dose is too high in relation to the insulin requirement.
Akkor alakul ki, ha az inzulinadag túl nagy az inzulinszükséglethez képest.
From clinical investigations it is known that major hypoglycaemia, defined as requirement for third party intervention, occurs in approximately 6% of the patients treated with Levemir.
Klinikai vizsgálatokból ismert, hogy a súlyos hypoglykaemia, mely azt jelenti, hogy kezelése külső segítséget igényel, a Levemir injekciót alkalmazó betegek körülbelül 6% - ában alakul ki.
Severe hypoglycaemia may lead to unconsciousness and/ or convulsions and may result in temporary or permanent impairment of brain function or even death.
A súlyos hypoglykaemia eszméletvesztéshez és/ vagy görcsökhöz vezethet, és átmeneti vagy tartós agykárosodást, vagy akár halált is okozhat.
Injection site reactions are seen more frequently during treatment with Levemir than with human insulin.
A Levemir kezelés során a beadás helyén gyakrabban tapasztalható bőrreakció, mint humán inzulin esetén.
These reactions include redness, inflammation, bruising, swelling and itching at the injection site.
Ezen reakciók közé tartozik a bőrpír, a gyulladás, a véraláfutás, az injekció helyének duzzanata és viszketése.
Most of the injection site reactions are minor and of a transitory nature, i. e. they normally disappear during continued treatment in a few days to a few weeks.
Az inzulin beadása helyén jelentkező legtöbb tünet általában enyhe és átmeneti jellegű, azaz a kezelés folytatása során rendszerint néhány nap vagy néhány hét alatt megszűnik.
The overall percentage of treated patients expected to experience adverse drug reactions is estimated to be 12%.
Összesen a kezelt betegek körülbelül 12% - ánál várható mellékhatás kialakulása.
Frequencies of adverse drug reactions from clinical trials, which by an overall judgement are considered related to Levemir are listed below.
A klinikai vizsgálatok során jelentkezett, a detemir inzulinnal összefüggésbe hozható mellékhatások előfordulási gyakoriságai az alábbiakban láthatók.
Common (> 1/ 100, < 1/ 10)
Anyagcsere - és táplálkozási betegségek Gyakori (> 1/ 100, < 1/ 10)
They may include cold sweats, cool pale skin, fatigue, nervousness or tremor, anxiousness, unusual tiredness or weakness,
A súlyos hypoglykaemia eszméletvesztéshez és/ vagy görcsökhöz vezethet, és átmeneti vagy tartós agykárosodást, vagy akár halált is okozhat.
Injection site reactions:
Reakciók a beadás helyén:
Injection site reactions (redness, swelling and itching at the injection site) may occur during treatment with insulin.
Az inzulinkezelés során helyi reakciók (bőrpír, a beadás helyének duzzanata és viszketése) jelentkezhetnek.
These reactions are usually transitory and normally they disappear during continued treatment.
Ezen reakciók általában átmeneti jellegűek, és rendszerint a kezelés folytatása során megszűnnek.
Uncommon (> 1/ 1,000, < 1/ 100)
Nem gyakori (> 1/ 1000, < 1/ 100)
Lipodystrophy may occur at the injection site as a consequence of failure to rotate injection sites within an area.
Ha az injekció beadásának helyét ugyanazon a területen belül nem váltogatják, akkor emiatt az injekciózás helyén lipodystrophia alakulhat ki.
Oedema:
Ödéma:
Oedema may occur upon initiation of insulin therapy.
Az inzulinkezelés megkezdésekor ödéma alakulhat ki.
These symptoms are usually of transitory nature.
Ezen tünetek rendszerint átmeneti jellegűek.
In three clinical studies with subjects treated in combination with oral antidiabetic agents a higher frequency (2.2%) of allergic reactions and potentially allergic reactions have been observed.
Három klinikai vizsgálatban orális antidiabetikummal kombinációban kezelt betegeknél az allergiás reakciók és a potenciális allergiás reakciók nagyobb gyakoriságát (2, 2%) észlelték.
Uncommon (> 1/ 1,000, < 1/ 100) Eye disorders
Nem gyakori (> 1/ 1000, < 1/ 100)
Allergic reactions, potentially allergic reactions, urticaria, rash and eruptions:
Allergiás reakciók, potenciális allergiás reakciók, csalánkiütés, bőrpír és kiütés:
Such symptoms may be due to generalised hypersensitivity.
Ezen tünetek általános túlérzékenység miatt alakulhatnak ki.
Other signs of generalised hypersensitivity may be itching, sweating, gastrointestinal upset, angioneurotic oedema, difficulties in breathing, palpitation and reduction in blood pressure.
Az általános túlérzékenység egyéb jele lehet a viszketés, izzadás, gyomor- bélrendszeri izgalom, angioneurotikus ödéma, légzési nehézségek, szívdobogásérzés és vérnyomáscsökkenés.
Generalised hypersensitivity reactions are potentially life threatening (anaphylactic reactions).
Az általános túlérzékenységi reakciók potenciálisan életveszélyesek is lehetnek (anafilaxiás reakciók).
Uncommon (> 1/ 1,000, < 1/ 100)
Szembetegségek Nem gyakori (> 1/ 1000, < 1/ 100)
Refraction disorders:
Fénytörési hibák:
Diabetic retinopathy:
Diabeteses retinopathia:
Long-term improved glycaemic control decreases the risk of progression of diabetic retinopathy.
A hosszú távon beállított, megfelelő glikémiás kontroll csökkenti a diabeteses retinopathia progressziójának kockázatát.
1/ 10,000, < 1/ 1,000)
Ritka (> 1/ 10000, < 1/ 1000)
Peripheral neuropathy:
Perifériás neuropathia:
Fast improvement in blood glucose control may be associated with the condition “ acute painful neuropathy”, which is usually reversible.
A vércukoranyagcserében bekövetkező hirtelen javulás összefüggésben állhat az akut fájdalmas neuropathiának nevezett állapottal, ami rendszerint reverzibilis.
Overdose
6 4. 9 Túladagolás
A specific overdose for insulin cannot be defined, however, hypoglycaemia may develop over sequential stages if too high doses relative to the patient’ s requirement are administered:
Az inzulin túladagolásával kapcsolatban nem határozható meg egy konkrét dózis, mindazonáltal lépésről- lépésre hypoglykaemia alakulhat ki, ha az alkalmazott adag túl nagy a beteg inzulinszükségletéhez viszonyítva.
• Mild hypoglycaemic episodes can be treated by oral administration of glucose or sugary products.
• Az enyhe hypoglykaemiás epizódok glükóz vagy édesség szájon át történő adásával kezelhetők.
It is therefore recommended that the diabetic patient always carries sugar containing products.
Ajánlatos ezért, hogy a diabeteses beteg állandóan hordjon magánál cukortartalmú édességet.
• Severe hypoglycaemic episodes, where the patient has become unconscious, can be treated by glucagon (0.5 to 1 mg) given intramuscularly or subcutaneously by a trained person, or by glucose given intravenously by a medical professional.
• A súlyos hypoglykaemiás rosszullétek, amikor a beteg elveszti az eszméletét, glukagonnal (0, 5- 1, 0 mg) kezelhetők, amit erre betanított személy ad be intramuscularisan vagy subcutan; vagy intravénás glükózzal, amit egészségügyi szakember ad be.
Glucose must also be given intravenously, if the patient does not respond to glucagon within 10 to 15 minutes.
Akkor is intravénás glükózt kell adni, ha a beteg 10- 15 percen belül nem reagál a glukagonra.
Drugs used in diabetes.
Cukorbetegség kezelésére szolgáló gyógyszerek.
Insulins and analogues for injection, long-acting.
Injekciózásra való, hosszú hatástartamú inzulinok és inzulinanalógok.
Insulin detemir is a soluble, long-acting basal insulin analogue with a prolonged duration of effect.
A detemir inzulin oldható, hosszú hatástartamú, bazális inzulinanalóg.
The time action profile of insulin detemir is statistically significantly less variable and therefore more predictable than for NPH insulin as seen from the within-subject Coefficients of Variation (CV) for the total and maximum pharmacodynamic effect in Table 1.
Ezt mutatják az 1. táblázatban látható, adott személyben számított teljes és csúcs farmakodinámiás hatás variációs együtthatók (CV).
Within-Subject Variability of the time action profile of insulin detemir and NPH insulin
A detemir inzulin és az NPH inzulin hatás- idő profiljának adott személyben számított variációs együtthatója
Pharmacodynamic
Detemir
Insulin
NPH inzulin
Endpoint
Farmakodinámiás végpont
detemir
inzulin CV (%)
insulin
CV (%)
** Glucose Infusion Rate p-value < 0.001 for all comparisons with
* Görbe alatti terület ** Glükóz infúzió sebessége p- érték < 0, 001 a determir inzulinnal összehasonlítva
The prolonged action of insulin detemir is mediated by the strong self-association of insulin detemir molecules at the injection site and albumin binding via the fatty acid side-chain.
A determir inzulin elnyújtott hatását az teszi lehetővé, hogy a beadás helyén a determir inzulin molekulák között erős kötés alakul ki, és hogy a zsírsav oldallánc segítségével albumin fehérjékhez kötődnek.
The blood glucose lowering effect of insulin detemir is due to the facilitated uptake of glucose following binding of insulin to receptors on muscle and fat cells and to the simultaneous inhibition of glucose output from the liver.
A detemir inzulin vércukorcsökkentő hatása annak köszönhető, hogy az inzulin egyrészt az izmokon és zsírsejteken található receptoraihoz való kötődése után elősegíti a sejtek glükóz felvételét, másrészt ezzel egyidejűleg gátolja a májból történő glükóz kibocsátást.
7 Pharmacodynamic Parameters for Levemir and NPH Glucose infusion rate (mg/ kg/ min)
7 A Levemir és az NPH farmakodinámiás paraméterei Glükóz infúziós ráta (mg/ kg/ perc)
Duration of action (hr) GIRmax (mg/ kg/ min) † estimated values
Hatástartam (óra) GIRmax (mg/ kg/ perc) † becsült értékek
U/ kg U/ kg U/ kg
E/ kg E/ kg E/ kg
IU/ kg
NE/ kg
Time Since Insulin Injection (hours)
Az inzulin injekció beadása óta eltelt idő (óra)
0.2 U/ kg
0. 2 E/ kg
0.3 U/ kg... .0.4 U/ kg
0. 3 E/ kg.... 0. 4 E/ kg
Activity profiles of Levemir in patients with type 1 diabetes.
A Levemir hatásprofilja 1- es típusú diabeteses betegekben.
If administered twice daily, steady state will occur after 2-3 dose administrations.
Amennyiben naponta kétszer alkalmazzák, az egyensúlyi állapot 2- 3 adag beadását követően alakul ki.
For doses in the interval of 0.2 - 0.4 U/ kg, Levemir exerts more than 50% of its maximum effect from 3-4 hours and up to approximately 14 hours after dose administration.
A 0, 2- 0, 4 E/ kg közötti adagok esetében a Levemir maximális hatásának több, mint 50% - át fejti ki az adag beadásától számított 3. - 4. óra elteltével körülbelül a beadástól számított 14. óráig.
Lower day-to-day variability in FPG was demonstrated during treatment with Levemir compared to NPH in long-term clinical trials.
Hosszú távú klinikai vizsgálatok az NPH- hoz képest az éhomi plazma glükózszint kisebb napi variációját mutatták ki a Levemir injekcióval való kezelés során.
Studies in patients with type 2 diabetes treated with basal insulin in combination with oral antidiabetic drugs demonstrated that glycaemic control (HbA1c) with Levemir is comparable to NPH insulin and insulin glargine and associated with less weight gain, please see Table 2 below.
Bazális inzulin és orális antidiabetikum kombinációjával 2- es típusú diabeteses betegeken végzett klinikai vizsgálatok során azt tapasztalták, hogy a Levemir hatására a súlynövekedés kisebb, míg a glikémiás kontroll (HbA1c) hasonló az NPH inzulinhoz és a glargin inzulinhoz, lásd alább a 2. táblázatot.
In the study versus insulin glargine, insulin detemir was allowed to be administered once or twice daily whereas insulin glargine was to be administered once a day, 55% of the insulin detemir-treated subjects completed the 52 weeks of treatment on the twice daily regimen.
A detemir inzulinnal kezelt betegek 55% - a az 52- hetes kezelést napi kétszeri detemir inzulin adagolással fejezte be.
Table 2.
2. táblázat Testtömeg változás az inzulinkezelés után A vizsgálat időtartama
Change in body weight after insulin treatment Study duration Insulin detemir Insulin detemir NPH insulin once daily twice daily 20 week +0.7 kg +1.6 kg
Detemir inzulin Detemir inzulin NPH naponta egyszer naponta kétszer
26 weeks 52 weeks +2.3 kg
20 hét 26 hét
+1.2 kg +3.7 kg
+2, 8 kg
+2.8 kg
52 hét
In long-term treatment trials in patients with type 1 diabetes, fasting plasma glucose was improved with Levemir compared with NPH insulin when given as basal/ bolus therapy including in children and adolescents aged 6 to 17 years.
1- es típusú diabeteses betegeken végzett hosszú távú kezelési vizsgálatok során – a 6- 17 éves gyermekeket és serdülőket is beleértve – az éhezési plazma glükóz szint javult a Levemir injekcióval az NPH inzulinhoz képest, amennyiben bazális/ bólus kezelésként alkalmazták.
Glycaemic control (HbA1c) with Levemir is comparable to NPH insulin, with a lower risk of nocturnal hypoglycaemia and no associated weight gain.
A Levemir által biztosított glikémiás kontroll (HbA1c) hasonló az NPH inzulinéhoz, mindamellett kisebb az éjszakai hypoglykaemia kockázata és nincs járulékos súlygyarapodás.
In clinical trials using basal bolus insulin therapy, the overall rates of hypoglycaemia with Levemir and NPH insulin were similar.
8 A bazális- bólus inzulinkezeléssel végzett klinikai vizsgálatok során a Levemir és az NPH kezelés mellett bekövetkezett hypoglykaemiás esetek aránya hasonlónak bizonyult.
Analyses of nocturnal hypoglycaemia in patients with type 1 diabetes showed a significantly lower risk of minor nocturnal hypoglycaemia (able to self-treat and confirmed by capillary blood glucose less than 2.8 mmol/ L or 3.1 mmol/ L if expressed as plasma glucose) than with NPH insulin, whereas no difference was seen in type 2 diabetes.
Az éjszakai hypoglykaemia elemzése során az 1- es típusú diabetesben szenvedő betegek kisebb éjszakai hypoglykaemiás epizódjainak (spontán múlik és a kapillárisból vett vérmintában mért glükóz 2, 8 mmol/ l alatti vagy 3, 1 mmol/ l alatti plazma glükóz értékben kifejezve) kockázata szignifikánsan alacsonyabb értéket mutatott az NPH inzulinhoz képest, míg a 2- es típusú diabetes esetén nem volt megfigyelhető különbség.
Furthermore, the overall risk of 8 nocturnal hypoglycaemia in children and adolescents aged 6 to 17 years with type 1 diabetes was significantly lower with Levemir compared to NPH insulin.
Továbbá, az 1- es típusú diabetesben szenvedő 6- 17 éves korú gyermekeknél és serdülőknél az éjszakai hypoglykaemia kockázata az NPH inzulinhoz képest szignifikánsan alacsonyabb volt Levemir alkalmazása esetén.
Maximum serum concentration is reached between 6 and 8 hours after administration.
Az inzulin maximális szérumkoncentrációját a beadást követő 6– 8 órán belül éri el.
When administered twice daily, steady state serum concentrations are reached after 2-3 dose administrations.
Amennyiben naponta kétszer alkalmazzák, a szérumkoncentráció egyensúlyi állapota 2– 3 adag beadását követően alakul ki.
Within-patient variation in absorption is lower for Levemir than for other basal insulin preparations.
A Levemir esetén a felszívódás azonos betegnél tapasztalt variációja kisebb, mint egyéb bazális inzulin készítményeké.
There are no clinically relevant differences between genders in pharmacokinetic properties of insulin detemir.
A detemir inzulin farmakokinetikai tulajdonságait tekintve nincs klinikailag számottevő különbség a nemek között.
An apparent volume of distribution for insulin detemir (approximately 0.1 l/ kg) indicates that a high fraction of insulin detemir is circulating in the blood.
A detemir inzulin látszólagos megoszlási térfogata (körülbelül 0, 1 l/ kg) azt jelzi, hogy a detemir inzulin jelentős része a vérben kering.
Degradation of insulin detemir is similar to that of human insulin; all metabolites formed are inactive.
Mindegyik metabolit inaktív.
The terminal half-life is between 5 and 7 hours depending on dose.
A terminális felezési idő a dózistól függően 5– 7 óra.
Special Populations:
Különleges betegcsoportok:
The pharmacokinetic properties of insulin detemir were investigated in children (6– 12 years) and adolescents (13– 17 years) and compared to adults with type 1 diabetes.
A detemir inzulin farmakokinetikai tulajdonságait gyermekeknél (6– 12 év) és serdülőknél (13– 17 év) vizsgálták és összehasonlították 1- es típusú diabeteses felnőttekkel.
There was no clinically relevant difference in pharmacokinetic properties.
Nem tapasztaltak klinikailag jelentős különbséget a farmakokinetikai tulajdonságokban.
There was no clinically relevant difference in pharmacokinetics of insulin detemir between elderly and young subjects or between subjects with renal or hepatic impairment and healthy subjects.
Nem volt klinikailag számottevő különbség a detemir inzulin farmakokinetikájában idősebbek és fiatalabbak között, illetve vese - vagy májkárosodott betegek és egészségesek között.
No clinically relevant differences in the pharmacokinetics of insulin detemir are expected between healthy subjects and subjects with renal or hepatic impairment, based on the studies performed.
Az elvégzett vizsgálatok alapján nem várható klinikailag számottevő különbség a detemir inzulin farmakokinetikájában egészségesek és vese - vagy májkárosodottak között.
As the pharmacokinetics of insulin detemir has not been studied extensively in these populations, it is advised to monitor plasma glucose closely in these populations.
Mivel a detemir inzulin farmakokinetikáját még nem vizsgálták teljes körűen ezeknél a betegcsoportoknál, ezen betegek esetén ajánlatos a plazma glükóz szoros ellenőrzése.
9 5.3 Preclinical safety data
9 5. 3 A preklinikai biztonságossági vizsgálatok eredményei
Non-clinical data reveal no special hazard for humans based on conventional studies of safety pharmacology, repeated dose toxicity, genotoxicity and toxicity to reproduction.
A hagyományos – farmakológiai biztonságossági, ismételt dózis toxicitási, genotoxicitási, karcinogenitási, reprodukciós toxicitási – vizsgálatokból származó nem klinikai jellegű adatok azt igazolták, hogy a készítmény nem jelent különleges veszélyt az emberre.
Receptor affinity data and in-vitro mitogenicity tests revealed no evidence of an increased mitogenic potential compared to human insulin.
A receptoraffinitási adatok és az in vitro mitogenitási tesztek nem mutatnak fokozott mitogén aktivitást a humán inzulinhoz képest.
Glycerol Phenol Metacresol Zinc acetate Disodium phosphate dihydrate Sodium chloride Hydrochloric acid 2N (pH adjustment) Sodium hydroxide 2N (pH adjustment) Water for injections
Glicerin Fenol Metakrezol Cink- acetát Dinátrium- hidrogén- foszfát- dihidrát Nátrium- klorid 2N sósav (a pH beállításához) 2N nátrium- hidroxid (a pH beállításához) Injekcióhoz való víz