natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sitagliptin with Metformin and a Sulphonylurea2
Laboratóriumi vizsgálatok eredményei Csökkent vércukorszint
Investigations
Nem gyakori
blood glucose decreased
Idegrendszeri betegségek és tünetek
Uncommon
álmosság
diarrhoea nausea constipation upper abdominal pain
Emésztőrendszeri betegségek és tünetek hasmenés hányinger székrekedés felhasi fájdalom
Uncommon Common Uncommon
Nem gyakori Nem gyakori Nem gyakori
Metabolism and nutrition disorders hypoglycaemia* *
Anyagcsere - és táplálkozási betegségek és tünetek hipoglikémia * *
In clinical trials of sitagliptin as monotherapy and sitagliptin as part of combination therapy with metformin, rates of hypoglycaemia reported with sitagliptin were similar to rates in patients taking placebo.
A szitagliptint monoterápiában vagy a szitagliptint metforminnal kombinált terápiában alkalmazó klinikai vizsgálatokban a szitagliptin- kezelés során jelentett hipoglikémiás esetek aránya hasonló volt a placebót szedő betegek körében jelentett arányhoz.
1 In this placebo-controlled 24-week study of sitagliptin 100 mg once daily added to ongoing metformin, the incidence of adverse reactions considered as drug-related in patients treated with sitagliptin added to ongoing metformin compared to treatment with placebo added to ongoing metformin was 9.3% and 10.1%, respectively.
1 E 24 hetes placebo- kontrollos vizsgálat során, melyet a metforminnal kombinációban, napi egyszer adott 100 mg szitagliptinnel végeztek, a gyógyszerrel összefüggőnek értékelt mellékhatások előfordulási aránya a szitagliptin/ metforminnal kezelt betegek között 9, 3%, míg a placebo/ metforminnal kezelt betegek között 10, 1% volt.
In an additional 1-year study of sitagliptin 100 mg once daily added to ongoing metformin, the incidence of adverse reactions considered as drug-related in patients treated with sitagliptin added to ongoing metformin compared to sulphonylurea added to ongoing metformin was 14.5% and 30.3%, respectively.
Egy további 1 éves vizsgálat során, melyben napi egyszer 100 mg szitagliptint metforminnal kombinációban alkalmazták, a gyógyszerrel összefüggő mellékhatások előfordulási aránya a szitagliptin/ metforminnal kezelt betegek között 14, 5%, míg a szulfonilurea/ metforminnal kezelt betegek között 30, 3% volt.
In pooled studies of up to 1 year in duration comparing sitagliptin added to ongoing metformin to a sulphonylurea agent added to ongoing metformin, adverse reactions considered as drug-related reported in patients treated with sitagliptin 100 mg occurring in excess (> 0.2% and difference > 1 patient) of that in patients receiving the sulphonylurea agent are as follows: anorexia (Metabolism and nutritional disorders; frequency uncommon) and weight decreased (Investigations; frequency uncommon).
A legfeljebb 1 évig tartó, a szitagliptin/ metformint a szulfonilurea/ metforminnal összehasonlító vizsgálatokat összesítve a gyógyszerrel összefüggőnek tekintett mellékhatások, melyek a 100 mg szitagliptinnel kezelt betegek között gyakrabban fordultak elő (> 0, 2% és > 1 beteg különbség), mint a szulfonilureával kezelt betegekben, a következők voltak: anorexia (Anyagcsere - és táplálkozási betegségek és tünetek; nem gyakori) és testsúlycsökkenés (Laboratóriumi vizsgálatok eredményei; nem gyakori).
7 with glimepiride and metformin was 18.1% compared to treatment with the addition of placebo to the ongoing treatment with glimepiride and metformin which was 7.1%.
7 2 E 24 hetes placebo- kontrollos vizsgálat során, melyben a naponta egyszer adott 100 mg szitagliptin és glimepirid valamint metformin kombinációját vizsgálták, a gyógyszerrel összefüggőnek értékelt mellékhatások előfordulási aránya a szitagliptin és glimepirid/ metformin kombinációjával kezelt betegek között 18, 1%, míg a placebo és glimepirid/ metforminnal kezelt betegek között 7, 1% volt.
In a 24-week study of initial combination therapy with sitagliptin and metformin administered twice daily (sitagliptin/ metformin 50 mg/ 500 mg or 50 mg/ 1,000 mg), the overall incidence of adverse reactions considered as drug-related in patients treated with the combination of sitagliptin and metformin compared to patients treated with placebo was 14.0% and 9.7%, respectively.
Egy 24 hetes vizsgálat során, melyet a napi kétszer adott szitagliptin és metformin (szitagliptin/ metformin 50 mg/ 500 mg vagy 50 mg/ 1000 mg) kezdeti kombinációs terápiájának alkalmazásával végeztek, a szitagliptin és metformin kombinációját szedő betegeknél előforduló, a gyógyszerrel összefüggőnek értékelt mellékhatások teljes előfordulási aránya 14, 0% volt, szemben a placebóval kezelt betegek között megfigyelt 9, 7% - kal.
The overall incidence of adverse reactions considered as drug-related in patients treated with the combination of sitagliptin and metformin was comparable to metformin alone (14.0% each) and greater than sitagliptin alone (6.7%), with the differences relative to sitagliptin alone primarily due to gastrointestinal adverse reactions.
A szitagliptin és metformin kombinációját szedő betegek között előforduló, a gyógyszerrel összefüggőnek értékelt mellékhatások teljes előfordulási aránya hasonló volt, mint a metformint önmagában szedőknél (mindegyik 14, 0%) és magasabb, mint a szitagliptint önmagában szedőknél (6, 7%).
Additional information on the individual active substances of the fixed dose combination Sitagliptin In addition, in monotherapy studies of up to 24 weeks in duration of sitagliptin 100 mg once daily alone compared to placebo, adverse reactions considered as drug-related reported in patients treated with sitagliptin in excess (> 0.2% and difference > 1 patient) of that in patients receiving placebo are headache, hypoglycaemia, constipation, and dizziness.
További információ a fix dózisú kombináció különálló hatóanyagairól Szitagliptin Továbbá a legfeljebb 24 hétig tartó és a napi egyszer 100 mg szitagliptint a placebóval összehasonlító monoterápiás vizsgálatok során a gyógyszerrel összefüggőnek tekintett mellékhatások, melyek előfordulási gyakorisága a szitagliptinnel kezelt betegek esetében meghaladta (> 0, 2% és > 1 beteg különbség) a placebóval kezelt betegekben észlelteket, a fejfájás, a hipoglikémia, a székrekedés és a szédülés voltak.
In addition to the drug related adverse reactions described above, adverse events (reported regardless of causal relationship to medicinal product) occurring in at least 5% and more commonly in patients treated with sitagliptin included upper respiratory tract infection and nasopharyngitis.
A fent ismertetett, gyógyszerrel összefüggő mellékhatásokon kívül, a szitagliptinnel kezelt betegek legalább 5% - ánál vagy gyakrabban jelentett nemkívánatos események között (melyeket az ok- okozati viszony feltüntetése nélkül jelentettek) szerepel a felső légúti fertőzés és a nasopharyngitis.
Additional adverse events that occurred more frequently in patients treated with sitagliptin (not reaching the 5% level, but occurring with an incidence of > 0.5% higher with sitagliptin than that in the control group) included osteoarthritis and pain in extremity.
Az ok- okozati viszony feltüntetése nélkül jelentett további nemkívánatos események között, melyek a szitagliptinnel kezelt betegek esetében gyakrabban fordultak elő – az 5% - os arányt nem érték el, de a szitagliptinnel kezelt csoportban a kontrollcsoporthoz képest 0, 5% - kal gyakrabban fordult elő – szerepel az osteoarthrosis és a végtagfájdalom.
Across clinical studies, a small increase in white blood cell (WBC) count (approximately 200 cells/ microl difference in WBC vs placebo; mean baseline WBC approximately 6,600 cells/ microl) was observed due to an increase in neutrophils.
A klinikai vizsgálatok során a neutrofilek számának emelkedése miatt a fehérvérsejtszám enyhe növekedését figyelték meg (a placebóhoz képest hozzávetőleg 200 sejt/ mikroliter fehérvérsejtszám különbség; a kiindulási átlag fehérvérsejtszám hozzávetőleg 6600 sejt/ mikroliter).
This observation was seen in most but not all studies.
E jelenség a legtöbb – bár nem mindegyik – vizsgálatban megfigyelhető volt.
This change in laboratory parameters is not considered to be clinically relevant.
A laboratóriumi paraméterek ezen változása nem tekinthető klinikailag relevánsnak.
No clinically meaningful changes in vital signs or in ECG (including in QTc interval) were observed with sitagliptin treatment.
A szitagliptinnel történő kezelés során a vitális jelek vagy az EKG (beleértve a QTc intervallumot is) terén klinikailag jelentős eltérések nem mutatkoztak.
Post-marketing data
A forgalomba hozatalt követő tapasztalatok
During post-marketing experience of Efficib or sitagliptin, one of the active substances of Efficib, the following additional adverse reactions have been reported (frequency not known): hypersensitivity reactions including anaphylaxis, angioedema, rash, urticaria, and exfoliative skin conditions including Stevens-Johnson syndrome (see section 4.4).
Az Efficib illetve a szitagliptin (az Efficib egyik hatóanyaga) forgalomba hozatalát követően a következő mellékhatásokat jelentették (gyakoriság nem ismert): túlérzékenységi reakciók, beleértve az anafilaxiát, angioedemát, kiütéseket, urticariát, valamint exfoliatív bőrelváltozásokat, beleértve a Stevens– Johnson szindrómát (lásd 4. 4 pont).
Table 2 presents adverse reactions by system organ class and by frequency category.
Klinikai vizsgálatok adatai és a forgalomba hozatalt követő tapasztalatok
Table 2.
A 2. táblázatban a mellékhatások szervrendszer és gyakoriság szerint vannak felsorolva.
The frequency of metformin adverse reactions identified from clinical trial and postmarketing data
8 2. táblázat A klinikai vizsgálatokból és a forgalomba hozatalt követő tapasztalatok során megállapított, metforminnal összefüggésbe hozható mellékhatások gyakorisága
metallic taste
fémes íz érzete
Gastrointestinal disorders
Emésztőrendszeri betegségek és tünetek emésztőrendszeri tüneteka
gastrointestinal symptomsa
Nagyon gyakori
Very common
A bőr és a bőralatti szövet betegségei és tünetei
Skin and subcutaneous disorders urticaria, erythema, pruritis
csalánkiütés, erythema, pruritus
Metabolism and nutrition disorders
Anyagcsere - és táplálkozási betegségek és tünetek tejsavas acidózis B12 vitamin- hiányb
lactic acidosis vitamin B12 deficiencyb
Nagyon ritka Nagyon ritka
Very rare Very rare
Máj - és epebetegségek illetve tünetek
Hepatobiliary disorders liver function disorders, hepatitis a
májfunkciós rendellenességek, hepatitisz
Gastrointestinal symptoms such as nausea, vomiting, diarrhoea, abdominal pain occur most frequently during initiation of therapy and resolve spontaneously in b
Az emésztőrendszeri tünetek, mint pl. a hányinger, hányás, hasmenés, alhasi fájdalom és a
and loss of appetite most cases.
A metforminnal történő hosszú távú kezelés összefüggésbe hozható a B12 vitamin csökkent b
Long-term treatment with metformin has been associated with a decrease in vitamin B12 absorption which may very rarely result in clinically significant vitamin B12 deficiency (e. g., megaloblastic anaemia).
felszívódásával, mely nagyon ritkán klinikailag szignifikáns B12 vitamin- hiányt okoz (pl.: megaloblasztos anémia).
No data are available with regard to overdose of Efficib.
Az Efficib túladagolására vonatkozóan nincs adat.
During controlled clinical trials in healthy subjects, single doses of up to 800 mg sitagliptin were generally well tolerated.
Az egészséges résztvevőkkel folytatott kontrollált klinikai vizsgálatok során, a legfeljebb 800 mg, egyszeri szitagliptin dózis általában jól tolerálható volt.
Minimal increases in QTc, not considered to be clinically relevant, were observed in one study at a dose of 800 mg sitagliptin.
Egy vizsgálatban a szitagliptin 800 mg- os adagja mellett minimális, klinikailag nem releváns mértékű QTc emelkedést figyeltek meg.
There is no experience with doses above 800 mg in humans.
Emberek esetében 800 mg feletti dózissal kapcsolatban nincs tapasztalat.
In Phase I multiple-dose studies, there were no dose-related clinical adverse reactions observed with sitagliptin with doses of up to 600 mg per day for 10 days and 400 mg per day for periods of up to 28 days.
I- es fázisú, különböző dózist alkalmazó vizsgálatokban 10 napon át adott maximum napi 600 mg szitagliptin illetve legfeljebb 28 napon át adott napi 400 mg szitagliptin alkalmazása mellett nem figyeltek meg dózisfüggő klinikai mellékhatásokat.
Sitagliptin is modestly dialyzable.
A szitagliptin közepes mértékben dializálható.
In clinical studies, approximately 13.5% of the dose was removed over a 3- to 4-hour haemodialysis session.
A klinikai vizsgálatokban a dózis hozzávetőleg 13, 5% - a volt eltávolítható egy 3- 4 órás hemodialízis kezelés során.
It is not known if sitagliptin is dialyzable by peritoneal dialysis.
Nem ismeretes, hogy a szitagliptin dializálható- e peritoneális dialízissel.
In the event of an overdose, it is reasonable to employ the usual supportive measures, e. g., remove unabsorbed material from the gastrointestinal tract, employ clinical monitoring (including obtaining an electrocardiogram), and institute supportive therapy if required.
Túladagolás esetén helyénvaló az általános szupportív eljárások alkalmazása pl.: a fel nem szívódott anyag eltávolítása a tápcsatornából, klinikai megfigyelés (elektrokardiogram készítését is beleértve) valamint szükség esetén szupportív terápia bevezetése.
Combinations of oral blood glucose lowering drugs, ATC code:
Orális antidiabetikumok kombinációi, ATC kód:
Efficib combines two antihyperglycaemic agents with complementary mechanisms of action to improve glycaemic control in patients with type 2 diabetes: sitagliptin phosphate, a dipeptidyl peptidase 4 (DPP-4) inhibitor, and metformin hydrochloride, a member of the biguanide class.
Az Efficib két, egymást kiegészítő hatásmechanizmusú, 2- es típusú diabéteszben szenvedő betegek glikémiás kontrolljának javítására szolgáló antihiperglikémiás hatóanyag, a dipeptidil- peptidáz- 4 (DPP- 4) - gátlók csoportjába tartozó szitagliptin- foszfát és a biguanidok osztályába sorolható metformin- hidroklorid kombinációja.
9 Sitagliptin Sitagliptin phosphate is an orally-active, potent, and highly selective inhibitor of the dipeptidyl peptidase 4 (DPP-4) enzyme for the treatment of type 2 diabetes.
Szitagliptin A szitagliptin- foszfát egy orálisan aktív, hatékony és igen szelektív dipeptidil- peptidáz- 4 (DPP- 4) enzim gátló szer, amelyet a 2- es típusú diabétesz kezelésére használnak.
The DPP-4 inhibitors are a class of agents that act as incretin enhancers.
A DPP- 4- gátlók az inkretin- szint növelők osztályába tartoznak.
By inhibiting the DPP-4 enzyme, sitagliptin increases the levels of two known active incretin hormones, glucagon-like peptide-1 (GLP-1) and glucose-dependent insulinotropic polypeptide (GIP).
A DPP- 4 enzim gátlásával a szitagliptin emeli a két ismert aktív inkretin hormon, a glukagonszerű peptid (GLP- 1) és a glükózdependens inzulinotróp polipeptid (GIP) szintjét.
The incretins are part of an endogenous system involved in the physiologic regulation of glucose homeostasis.
Az inkretinek a glükóz- homeosztázis fiziológiai szabályozásában szerepet játszó endogén rendszer részei.
When blood glucose concentrations are normal or elevated, GLP-1 and GIP increase insulin synthesis and release from pancreatic beta cells.
Normális vagy emelkedett vércukor- koncentráció esetén a GLP- 1 és a GIP fokozzák a pancreas béta- sejtjeiben az inzulin termelését és felszabadulását.
GLP-1 also lowers glucagon secretion from pancreatic alpha cells, leading to reduced hepatic glucose production.
A GLP- 1 ezen kívül csökkenti a pancreas alfa- sejtjeinek glukagon- kiválasztását, mely a máj glükóztermelésének visszaeséséhez vezet.
Sitagliptin is a potent and highly selective inhibitor of the enzyme DPP-4 and does not inhibit the closely-related enzymes DPP-8 or DPP-9 at therapeutic concentrations.
A szitagliptin a DPP- 4 enzim hatékony és igen szelektív inhibitora, és terápiás koncentrációban nem gátolja a nagyon hasonló DPP- 8 és DPP- 9 enzimeket.
Sitagliptin differs in chemical structure and pharmacological action from GLP-1 analogues, insulin, sulphonylureas or meglitinides, biguanides, peroxisome proliferator-activated receptor gamma (PPARγ) agonists, alpha- glucosidase inhibitors, and amylin analogues.
A szitagliptin és a GLP- 1 analógok, az inzulin, a szulfonilureák vagy meglitinidek, biguanidok, peroxiszóma proliferátor aktivált receptor gamma (PPARγ) agonisták, alfa- glukozidáz gátlók és amilin analógok kémiai szerkezete és farmakológiai hatásmechanizmusa eltér egymástól.
Overall, sitagliptin improved glycaemic control when used in combination with metformin (as initial or add-on therapy) and in combination with a sulphonylurea and metformin, as measured by clinically relevant reductions in HbA1c from baseline at study endpoint (see Table 3).
Összességében véve, a vizsgálat kezdetétől a vizsgálat végpontjáig mért HbA1c klinikailag releváns csökkenése alapján a szitagliptin metforminnal kombinációban (kezdő - vagy hozzáadott terápiaként), illetve szulfonilureával és metforminnal kombinációban javította a glikémiás kontrollt (lásd 3. táblázat).
Reduction in fasting plasma glucose (FPG) was observed at 3 weeks, the first time point at which FPG was measured.
Az éhomi plazma- glükóz (FPG) szint csökkenését három hét után figyelték meg, ez volt az első időpont, amikor az FPG- t mérték.
Improvements in surrogate markers of beta cell function, including HOMA-β (Homeostasis Model Assessment-β), proinsulin to insulin ratio, and measures of beta cell responsiveness from the frequently-sampled meal tolerance test were observed.
Javulást figyeltek meg a bétasejt- funkció egyéb markerei terén, beleértve a HOMA- β- t (Homeostasis Model Assessment- β), proinzulin- inzulin arányt, valamint a gyakori mintavétellel járó étkezési tolerancia teszttel mért bétasejt- válaszkészség értékeit.
Studies of sitagliptin in combination with metformin In a 24-week, placebo-controlled clinical study to evaluate the efficacy and safety of the addition of sitagliptin 100 mg once daily to ongoing metformin, sitagliptin provided significant improvements in glycaemic parameters compared with placebo.
Vizsgálatok szitagliptin és metformin kombinációjával Egy 24 hetes, placebo- kontrollos klinikai vizsgálatban, amelyben a folyamatosan szedett metformin mellé naponta egyszer adott 100 mg szitagliptin hatásosságát és biztonságosságát vizsgálták, a szitagliptin szignifikáns glikémiás javulást eredményezett a placebóhoz képest.
Change from baseline in body weight was similar for patients treated with sitagliptin relative to placebo.
A vizsgálat elején megfigyelthez képest elért testsúly- változás a szitagliptinnel és a placebóval kezelt betegek esetében hasonló volt.
In this study there was a similar incidence of hypoglycaemia reported for patients treated with sitagliptin or placebo.
E vizsgálatokban a szitagliptinnel vagy placebóval kezelt betegek között jelentett hipoglikémiás esetek előfordulási aránya hasonló volt.
In a 24-week placebo-controlled factorial study of initial therapy, sitagliptin 50 mg twice daily in combination with metformin (500 mg or 1000 mg twice daily) provided significant improvements in glycaemic parameters compared with either monotherapy.
A kezdő kezelés egy 24 hetes, placebo- kontrollos, faktoriális elrendezésű vizsgálata során a metforminnal (napi kétszer 500 mg vagy 1000 mg) kombinációban adott napi kétszer 50 mg szitagliptin bármelyik monoterápiával összehasonlítva jelentős javulást eredményezett a glikémiás paraméterekben.
The decrease in body weight with the combination of sitagliptin and metformin was similar to that observed with metformin alone or placebo; there was no change from baseline for patients on sitagliptin alone.
A szitagliptin és metformin kombinációjával elért testsúly- csökkenés hasonló volt a csak metformin vagy placebó alkalmazása mellett megfigyelthez, míg a szitagliptin önmagában
Study of sitagliptin in combination with metformin and a sulphonylurea A 24-week placebo-controlled study was designed to evaluate the efficacy and safety of sitagliptin (100 mg once daily) added to glimepiride (alone or in combination with metformin).
Vizsgálatok szitagliptinhez adott metformin és szulfonilurea kombinációjával Elvégeztek egy 24 hetes, placebo- kontrollos vizsgálatot az (önmagában vagy metforminnal kombinációban alkalmazott) glimepridhez hozzáadott (naponta egyszer 100 mg) szitagliptin hatásosságának és biztonságosságának értékelésére.
The addition of sitagliptin to glimepiride and metformin provided significant improvements in glycaemic parameters.
A szitagliptin hozzáadása a glimepridhez és metforminhoz szignifikáns glikémiás javulást eredményezett.
Patients treated with sitagliptin had a modest increase in body weight (+1.1 kg) compared to those given placebo.
A szitagliptinnel kezelt betegek testsúlya kissé emelkedett (+1, 1 kg) a placebóval kezelt betegekéhez képest.
10 Table 3:
3. táblázat:
HbA1c results in placebo-controlled combination therapy studies of sitagliptin and metformin*
A placebo- kontrollos, szitagliptin és metformin kombinációs terápiát alkalmazó vizsgálatokban mért HbA1c eredmények *
Mean baseline
A vizsgálat
Mean change from
vizsgálat elején mért
Placebo-corrected mean change
átlagos HbA1c mutatkozó átlagos Napi egyszer 100 mg szitagliptin a folyamatban
at Week 24†
eltérés †
(95% CI)
(95% CI) - 0, 7 ‡
Sitagliptin 100 mg once daily added to ongoing metformin
lévő metformin terápiához adva (N=453) Napi egyszer 100 mg szitagliptin a folyamatban
-0.7‡
(- 0, 8, - 0, 5) - 0, 9 ‡
added to ongoing glimepiride + metformin therapy (N=115) Initial Therapy (twice daily):
lévő glimepiride + metformin terápiához adva (N=115) Kezdő terápia (naponta kétszer):
Sitagliptin 50 mg + metformin 500 mg (N=183) Initial Therapy (twice daily):
szitagliptin 50 mg + metformin 500 mg (N=183) Kezdő terápia (naponta kétszer):
Sitagliptin 50 mg + metformin 1000 mg (N=178)
szitagliptin 50 mg + metformin 1000 mg (N=178)
* All Patients Treated Population (an intention-to-treat analysis). † Least squares means adjusted for prior antihyperglycaemic therapy status and baseline value. ‡ p < 0.001 compared to placebo or placebo + combination treatment.
* A populáció minden betege kezelést kapott (kezelési szándék szerinti analízis) † Az előzőleg adott antihiperglikémiás terápiás státuszhoz és a vizsgálatba történő belépéskor mért értékhez igazított legkisebb négyzetek módszere ‡ p < 0, 001 a placebóval vagy placebó + kombinációs kezeléssel összehasonlítva
In a 52-week study, comparing the efficacy and safety of the addition of sitagliptin 100 mg once daily or glipizide (a sulphonylurea agent) in patients with inadequate glycaemic control on metformin monotherapy, sitagliptin was similar to glipizide in reducing HbA1c (-0.7% mean change from baselines at week 52, with baseline HbA1c of approximately 7.5% in both groups).
Egy 52 hetes vizsgálatban, mely a hozzáadott napi egyszeri 100 mg szitagliptin vagy glipizid (a szulfonilureák közé tartozó szer) hatásosságát és biztonságosságát vizsgálta a metformin- monoterápia mellett nem kielégítő glikémiás kontrollal rendelkező betegeknél, a szitagliptin hasonló volt a glipizidhez a HbA1c csökkentése terén (az 52. héten mindkét csoportban - 0, 7% átlagos eltérés a vizsgálat elején mért hozzávetőleg 7, 5% HbA1c értékekhez képest).
The mean glipizide dose used in the comparator group was 10 mg per day with approximately 40% of patients requiring a glipizide dose of ≤ 5 mg/ day throughout the study.
A komparátor csoportban a glipizid átlagos dózisa napi 10 mg volt, a vizsgálat alatt a betegek 40% - ának naponta ≤ 5 mg glipizid dózisra volt szüksége.
Patients treated with sitagliptin exhibited a significant mean decrease from baseline in body weight (-1.5 kg) compared to a significant weight gain in patients administered glipizide (+1.1 kg).
A szitagliptinnel kezelt betegek testsúlya a kiindulási állapothoz képest jelentős mértékű átlagos csökkenést (- 1, 5 kg) mutatott a glipiziddel kezelt betegek jelentős testsúlynövekedésével (+1, 1 kg) szemben.