natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since efavirenz is principally metabolised
Az Atripla súlyos májkárosodásban szenvedő betegek esetében ellenjavallt (lásd 4. 3 pont).
4 by the cytochrome P450 (CYP450) system, caution should be exercised in administering Atripla to patients with mild-to-moderate liver disease.
Mivel az efavirenz főként a citokróm P450 (CYP450) rendszeren keresztül metabolizálódik, enyhe vagy középsúlyos májbetegségben szenvedő betegek esetében az Atripla alkalmazásakor óvatosan kell eljárni.
Laboratory tests should be performed to evaluate their liver disease at periodic intervals (see section 4.2).
Májbetegségük bizonyos időközönként történő értékelése érdekében laboratóriumi vizsgálatokat kell végezni (lásd 4. 2 pont).
Patients with pre-existing liver dysfunction including chronic active hepatitis have an increased frequency of liver function abnormalities during combination antiretroviral therapy and should be monitored according to standard practice.
A már fennálló májelégtelenségek - beleértve az idült aktív hepatitist - esetén a kombinált antiretrovirális kezelés során megnövekedett gyakorisággal fordul elő májfunkció- rendellenesség, így ezen betegek gondos megfigyelése javasolt.
If there is evidence of worsening liver disease or persistent elevations of serum transaminases to greater than 5 times the upper limit of the normal range, the benefit of continued therapy with Atripla needs to be weighed against the potential risks of significant liver toxicity.
Azon betegek esetében, akiknek májbetegsége bizonyítottan súlyosbodik vagy akiknél a szérum transzamináz enzimek aktivitása tartósan a normál tartomány felső határának ötszörösét meghaladó szintet mutatnak, az Atripla- terápia folytatásának előnyeit a jelentős mértékű májtoxicitás lehetséges kockázataival összevetve kell mérlegelni.
In such patients, interruption or discontinuation of treatment must be considered (see section 4.8).
Az ilyen betegek esetében fontolóra kell venni a kezelés megszakítását vagy leállítását (lásd 4. 8 pont).
Patients with HIV and hepatitis B (HBV) or C virus (HCV) co-infection: patients with chronic hepatitis B or C and treated with combination antiretroviral therapy are at an increased risk for severe and potentially fatal hepatic adverse reactions.
Egyidejű HIV és hepatitis B (HBV) vagy C vírus (HCV) fertőzésben szenvedő betegek: krónikus hepatitis B- ben vagy C- ben szenvedő betegek, akik kombinált antiretrovirális kezelést kapnak, fokozottan veszélyeztetettek súlyos és potenciálisan halálos kimenetelű hepatikus mellékhatások kialakulása szempontjából.
Physicians should refer to current HIV treatment guidelines for the optimal management of HIV infection in patients co-infected with HBV.
A hepatitis B vírussal és HIV- vel egyaránt fertőzött betegek HIV- fertőzésének optimális kezelése érdekében az orvos kövesse a HIV kezelésére vonatkozó aktuális útmutatásokat.
Emtricitabine and tenofovir individually and in combination have shown activity against HBV in pharmacodynamic studies (see section 5.1).
Farmakodinámiás vizsgálatokban az emtricitabin és a tenofovir, külön- külön és kombinálva egyaránt, aktívnak mutatkozott a HBV- vel szemben (lásd 5. 1 pont).
Limited clinical experience suggests that emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate have an anti-HBV activity when used in antiretroviral combination therapy to control HIV infection.
Korlátozott klinikai tapasztalatok azt mutatják, hogy az emtricitabin és a tenofovir - dizoproxil- fumarát, a HIV- fertőzés kezelésére alkalmazott antiretrovirális kombinált terápia részeként, HBV- ellenes aktivitást mutat.
Discontinuation of Atripla therapy in patients co-infected with HIV and HBV may be associated with severe acute exacerbations of hepatitis.
Egyidejűleg HIV és HBV- fertőzésben szenvedő betegek Atripla- kezelésének felfüggesztése a hepatitis súlyos, akut fellángolásaival járhat.
Patients co-infected with HIV and HBV who discontinue Atripla must be closely monitored with both clinical and laboratory follow-up for at least four months after stopping treatment with Atripla.
Az Atripla- kezelést abbahagyó, egyidejű HIV és HBV- fertőzésben is szenvedő betegek állapotát az Atripla- kezelés befejezése után legalább négy hónapon át figyelemmel kell követni klinikai és laboratóriumi vizsgálatok segítségével.
Psychiatric symptoms: psychiatric adverse reactions have been reported in patients treated with efavirenz.
Pszichiátriai tünetek: efavirenzzel kezelt betegek esetében pszichiátriai jellegű mellékhatásokról számoltak be.
There have also been post-marketing reports of severe depression, death by suicide, delusions and psychosis-like behaviour.
5 öngyilkosságot, téveszméket, és pszichózisszerű viselkedést is jelentettek.
Patients should be advised that if they experience symptoms such as severe depression, psychosis or suicidal ideation, they should contact their doctor immediately to assess the possibility that the symptoms may be related to the use of efavirenz, and if so, to determine whether the risk of continued therapy outweighs the benefits (see section 4.8).
Az orvos értékeli, hogy fennáll- e annak a lehetősége, hogy a tünetek az efavirenz alkalmazása miatt léptek fel, és amennyiben igen, eldönti, hogy a terápia folytatásának kockázata meghaladja- e a terápia várható hasznát (lásd 4. 8 pont).
Nervous system symptoms: symptoms including, but not limited to, dizziness, insomnia, somnolence, impaired concentration and abnormal dreaming are frequently reported undesirable effects in patients receiving efavirenz 600 mg daily in clinical studies.
Idegrendszeri tünetek: klinikai vizsgálatok során a napi 600 mg efavirenzzel kezelt betegeknél gyakran jelentették a következő (és egyéb) mellékhatásokat: szédülés, álmatlanság, aluszékonyság, koncentrálóképesség zavara és rossz álmok.
Dizziness was also seen in clinical studies with emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate.
Az emtricitabinnal és tenofovir- dizoproxil- fumaráttal végzett klinikai vizsgálatok során szédülést figyeltek meg.
Headache has been reported in clinical studies with emtricitabine (see section 4.8).
Az emtricitabinnal végzett klinikai vizsgálatok során fejfájást is jelentettek (lásd 4. 8 pont).
Nervous system symptoms associated with efavirenz usually begin during the first one or two days of therapy and generally resolve after the first two to four weeks.
Az efavirenzzel összefüggő idegrendszeri tünetek rendszerint a terápia 1- 2. napján jelentkeznek és 2- 4 héten belül általában megszűnnek.
5 Seizures: convulsions have been observed in patients receiving efavirenz, generally in the presence of a known medical history of seizures.
Görcsrohamok: az efavirenz alkalmazása során ritka esetekben görcsöket figyeltek meg, általában olyan betegeknél, akiknek ismert kórelőzményében görcsroham szerepelt.
In a drug interaction study, carbamazepine plasma concentrations were decreased when carbamazepine was co-administered with efavirenz (see section 4.5).
Egy gyógyszerkölcsönhatási vizsgálat során a karbamazepin és az efavirenz együttes alkalmazásakor a karbamazepin plazmakoncentrációja csökkent (lásd 4. 5 pont).
Atripla is not recommended for patients with moderate or severe renal impairment.
Vesekárosodás: az Atripla középsúlyos vagy súlyos vesekárosodásban szenvedő betegeknek nem javasolt.
Patients with moderate or severe renal impairment require a dose adjustment of emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate that cannot be achieved with the combination tablet (see sections 4.2 and 5.2).
A középsúlyos vagy súlyos vesekárosodásban szenvedő betegek esetében az emtricitabin és tenofovir- dizoproxil- fumarát dózismódosítására van szükség, melyet a kombinált tablettával nem lehet elérni (lásd 4. 2 és 5. 2 pontok).
If concomitant use of Atripla and nephrotoxic agents (e. g. aminoglycosides, amphotericin B, foscarnet, ganciclovir, pentamidine, vancomycin, cidofovir, interleukin-2) is unavoidable, renal function must be monitored weekly (see section 4.5).
Ha az Atripla és a nefrotoxikus hatóanyag (pl. aminoglikozidok, amfotericin B, foszkarnet, ganciklovir, pentamidin, vankomicin, cidofovir vagy interleukin- 2) egyidejű alkalmazása elkerülhetetlen, a vesefunkciós értékeket hetente ellenőrizni kell (lásd 4. 5 pont).
Renal failure, renal impairment, elevated creatinine, hypophosphataemia and proximal tubulopathy (including Fanconi syndrome) have been reported with the use of tenofovir disoproxil fumarate in clinical practice (see section 4.8).
A tenofovir- dizoproxil- fumarát klinikai alkalmazása során veseelégtelenségről, vesekárosodásról, emelkedett kreatininszintről, hypophosphataemiáról és proximalis tubulopathiáról (beleértve a Fanconi- szindrómát is) számoltak be (lásd 4. 8 pont).
It is recommended that creatinine clearance is calculated in all patients prior to initiating therapy with Atripla and renal function (creatinine clearance and serum phosphate) is also monitored every four weeks during the first year and then every three months.
Az Atripla- kezelés megkezdése előtt minden betegnél javasolt a kreatinin- clearance kiszámítása, valamint a veseműködés (kreatinin- clearance és szérum foszfátszint) monitorozása az első évben négyhetente, majd háromhavonta.
In patients with a history of renal dysfunction or in patients who are at risk for renal dysfunction, consideration must be given to more frequent monitoring of renal function.
Vesekárosodott vagy vesekárosodás szempontjából veszélyeztetett betegeknél megfontolandó a veseműködés ennél gyakoribb ellenőrzése.
If serum phosphate is < 1.5 mg/ dl (0.48 mmol/ l) or creatinine clearance is decreased to < 50 ml/ min in any patient receiving Atripla, renal function must be re-evaluated within one week, including measurements of blood glucose, blood potassium and urine glucose concentrations (see section 4.8, proximal tubulopathy).
Ha bármelyik, Atriplával kezelt beteg szérum foszfátszintje < 1, 5 mg/ dl (0, 48 mmol/ l), vagy ha a kreatinin- clearance 50 ml/ min- nél alacsonyabb értékre csökken, egy héten belül meg kell ismételni a vesefunkció- vizsgálatot, beleértve a vércukorszint, a vérkáliumszint, valamint a vizeletcukorszint vizsgálatát (lásd 4. 8 pont, proximalis tubulopathia).
Since Atripla is a combination product and the dosing interval of the individual components cannot be altered, treatment with Atripla must be interrupted in patients with confirmed creatinine clearance < 50 ml/ min or decreases in serum phosphate to < 1.0 mg/ dl (0.32 mmol/ l).
Mivel az Atripla kombinációs készítmény és az egyes hatóanyagok adagolási intervalluma nem módosítható, olyan betegeknél, akiknél a kreatinin clearance értéke 50 ml/ min alá, vagy a szérum foszfátszintje 1, 0 mg/ dl (0, 32 mmol/ l) alá csökken, az Atripla- kezelést meg kell szakítani.
Where discontinuation of therapy with one of the components of Atripla is indicated or where dose modification is necessary, separate preparations of efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate are available.
Ahol az Atripla valamely hatóanyaga miatt indokolttá válik a kezelés megszakítása, vagy ahol dózismódosításra van szükség, az efavirenz, emtricitabin és tenofovir- dizoproxil- fumarát különálló készítmények formájában elérhető.
Skin reactions: mild-to-moderate rash has been reported with the individual components of Atripla.
Bőrkiütés: az Atripla egyes összetevőivel folytatott klinikai vizsgálatokban enyhe -, középsúlyos bőrkiütés jelentkezéséről számoltak be, ami a terápia folytatásakor rendszerint megszűnik.
Appropriate antihistamines and/ or corticosteroids may improve tolerability and hasten the resolution of rash.
A megfelelő antihisztaminok és/ vagy kortikoszteroidok adása javíthatja a kezelés tolerálhatóságát, és gyorsíthatja a kiütés megszűnését.
Severe rash associated with blistering, moist desquamation or ulceration has been reported in less than 1% of patients treated with efavirenz (see section 4.8).
Az efavirenzzel kezelt betegek kevesebb, mint 1% - ánál észleltek
The incidence of erythema multiforme or Stevens-Johnson syndrome was approximately 0.1%.
Az erythema multiforme vagy a Stevens- Johnson szindróma előfordulási gyakorisága hozzávetőlegesen 0, 1% - osnak bizonyult.
Atripla must be discontinued in patients developing severe rash associated with blistering, desquamation, mucosal involvement or fever.
Az Atripla alkalmazását abba kell hagyni azoknál a betegeknél, akiknél hólyagképződéssel, hámlással, nyálkahártya- elváltozásokkal vagy lázzal együtt súlyos kiütés alakul ki.
Patients who discontinued treatment with other non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors due to rash may be at higher risk of developing rash during treatment with Atripla.
Az Atriplával történő kezelés során nagyobb a kiütés jelentkezésének veszélye azokban a betegekben, akikben kiütés jelentkezése miatt meg kellett szakítani az egyéb nem- nukleozid reverz transzkriptáz gátlókkal való kezelést.
Lipodystrophy and metabolic abnormalities: combination antiretroviral therapy has been associated with the redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients.
Lipodystrophia és metabolikus rendellenességek: kombinált antiretrovirális terápiával kezelt HIV- betegeknél a testzsírállomány átrendeződéséről számoltak be (lipodystrophia).
The long-term consequences of these events are currently unknown.
E jelenség hosszú távú következményei jelen pillanatban nem ismertek.
Knowledge about the mechanism is incomplete.
A folyamat mechanizmusa nem tisztázott.
A connection between visceral lipomatosis and protease inhibitors (PI) and lipoatrophy and nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NRTIs) has been hypothesised.
Feltételezik, hogy kapcsolat áll fenn a visceralis lipomatosis és a proteáz inhibitorok (PI), illetve a lipoatrophia és a nukleozid reverz transzkriptáz inhibitorok (NRTI- k) között.
A higher risk of lipodystrophy has been associated with individual factors such as older age, and with drug-related factors such as longer duration of antiretroviral treatment and associated metabolic disturbances.
A lipodystrophia kockázata nő egyéni tényezők – mint például az idősebb kor –, illetve a gyógyszerekkel kapcsolatos kockázati tényezők – mint például hosszú távú antiretrovirális kezelés és a velejáró anyagcserezavarok – hatására.
Clinical examination should include evaluation for physical signs of fat redistribution.
A beteg klinikai vizsgálatának ki kell terjednie a zsírátrendeződés fizikai jeleinek értékelésére is.
Consideration should be given to the measurement of fasting serum lipids and blood glucose.
Szükséges lehet az éhgyomri szérum lipid - és vércukorszint vizsgálata.
Lipid disorders should be managed as clinically appropriate (see section 4.8).
Zsíranyagcserezavar esetében a beteg állapotának megfelelő kezelést kell alkalmazni (lásd 4. 8 pont).
6 Effect of food: the administration of Atripla with food may increase efavirenz exposure (see section 5.2) and may lead to an increase in frequency of adverse reactions (see section 4.8).
A táplálék hatása: az Atripla táplálékkal történő bevétele fokozhatja az efavirenz- expozíciót (lásd 5. 2 pont) és a mellékhatások megnövekedett előfordulási gyakoriságához vezethet (lásd 4. 8 pont).
Mitochondrial dysfunction: nucleoside and nucleotide analogues have been demonstrated in vitro and in vivo to cause a variable degree of mitochondrial damage.
Mitokondriális diszfunkció: a nukleozid és nukleotid analógok különböző mértékű mitokondriális károsodást okoznak in vitro és in vivo körülmények között egyaránt.
There have been reports of mitochondrial dysfunction in HIV negative infants exposed in utero and/ or postnatally to nucleoside analogues.
Mitokondriális diszfunkcióról számoltak be azoknál a HIV- negatív csecsemőknél, akik in utero és/ vagy a születés után nukleozid analóg terhelésnek voltak kitéve.
The main adverse events reported are haematological disorders (anaemia, neutropenia), metabolic disorders (hyperlactataemia, hyperlipasaemia).
A legfontosabb nemkívánatos események haematologiai eltérések (anaemia, neutropenia) és anyagcserezavarok (hyperlactataemia, hyperlipasaemia) voltak.
Whether the neurological disorders are transient or permanent is currently unknown.
Egyelőre nem ismert, hogy átmeneti vagy tartós neurológiai zavarokról van- e szó.
Any child exposed in utero to nucleoside and nucleotide analogues, even HIV negative children, should have clinical and laboratory follow-up and should be fully investigated for possible mitochondrial dysfunction in case of relevant signs or symptoms.
Ha egy – akár HIV- negatív – gyermek in utero nukleozid- és nukleotidterhelésnek volt kitéve, állapotát figyelemmel kell követni klinikai és laboratóriumi vizsgálatok segítségével.
These findings do not affect current national recommendations to use antiretroviral therapy in pregnant women to prevent vertical transmission of HIV.
Abban az esetben ha releváns jelek vagy tünetek lehetséges mitokondriális diszfunkcióra utalnak, teljes kivizsgálásra van szükség.
Immune Reactivation Syndrome: in HIV infected patients with severe immune deficiency at the time of institution of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic pathogens may arise and cause serious clinical conditions, or aggravation of symptoms.
Immunreaktivációs szindróma: súlyos immunhiányban szenvedő HIV- fertőzött betegekben a kombinált antiretroviális terápia (combination antiretroviral therapy, CART) megkezdésekor a tünetmentes vagy reziduális opportunista patogénekkel szemben gyulladásos reakció léphet fel, ami súlyos klinikai állapot kialakulásához vagy a tünetek súlyosbodásához vezethet.
Relevant examples are cytomegalovirus retinitis, generalised and/ or focal mycobacterial infections, and pneumonia caused by Pneumocystis jiroveci (formerly known as Pneumocystis carinii).
Főbb példák erre a cytomegalovírus retinitis, a generalizált és/ vagy fokális mycobacterium fertőzések, valamint a Pneumocystis jiroveci (régebbi nevén Pneumocystis carinii) okozta pneumonia.
Osteonecrosis: although the etiology is considered to be multifactorial (including corticosteroid use, alcohol consumption, severe immunosuppression, higher body mass index), cases of osteonecrosis have been reported particularly in patients with advanced HIV disease and/ or long term exposure to combination antiretroviral therapy (CART).
Osteonecrosis: annak ellenére, hogy az etiológiája multifaktoriálisnak tekintendő (beleértve a kortikoszteroidok használatát, az alkoholfogyasztást, a súlyos immunszupressziót és a magasabb testtömeg- indexet), osteonecrosisos eseteket leginkább előrehaladott HIV- betegségben szenvedő és/ vagy hosszútávú kombinált antiretrovirális terápiában (combination antiretroviral therapy, CART) részesült betegek esetében jelentettek.
Bone: in a 144-week controlled clinical study that compared tenofovir disoproxil fumarate with stavudine in combination with lamivudine and efavirenz in antiretroviral-naïve patients, small decreases in bone mineral density of the hip and spine were observed in both treatment groups.
Mindkét kezelt csoportban a csípő és a gerinc csontsűrűségének
Decreases in bone mineral density of spine and changes in bone biomarkers from baseline were significantly greater in the tenofovir disoproxil fumarate treatment group at 144 weeks.
A gerinc csontsűrűségének csökkenése, illetve a csont biomarkerek kezdeti értékeihez viszonyított változásai a 144. héten szignifikánsan nagyobbak voltak a tenofovir- dizoproxil- fumaráttal kezelt csoportban.
Bone abnormalities (infrequently contributing to fractures) may be associated with proximal renal tubulopathy (see section 4.8).
A csontrendellenességek (ritkán csonttöréseket okoznak) a renális proximális tubulopathiával hozhatók összefüggésbe (lásd 4. 8 pont).
Other antiretroviral agents: no data are available on the safety and efficacy of Atripla in combination with other antiretroviral agents.
Egyéb antiretrovirális készítmények: nincs adat az Atripla biztonságosságáról és hatásosságáról egyéb antiretrovirális készítményekkel történő együttes alkalmazás esetén.
Didanosine: co-administration of Atripla and didanosine is not recommended since exposure to didanosine is significantly increased following co-administration with tenofovir disoproxil fumarate (see section 4.5).
Didanozin: az Atripla és a didanozin együttes alkalmazása nem ajánlott, mivel a tenofovir- dizoproxil- fumaráttal történő együttes alkalmazás a didanozin- expozíció jelentős fokozódásához vezet (lásd 4. 5 pont).
Atripla should be avoided in patients with HIV-1 harbouring the K65R, M184V/ I or K103N mutation (see sections 4.1 and 5.1).
HIV- 1 mutációkat hordozó betegek: kerülendő az Atripla alkalmazása olyan betegeknél, akiknél K65R, M184V/ I vagy K103N mutációt hordozó HIV- 1 jelent meg (lásd 4. 1 és 5. 1 pontok).
Excipients: this medicinal product contains 1 mmol (23.6 mg) of sodium per dose which should be taken into consideration by patients on a controlled sodium diet.
Segédanyagok: ez a gyógyszer 1 mmol (23, 6 mg) nátriumot tartalmaz adagonként, amit kontrollált nátrium diéta esetén figyelembe kell venni.
7 4.5 Interaction with other medicinal products and other forms of interaction
4. 5 Gyógyszerkölcsönhatások és egyéb interakciók
No drug interaction studies have been conducted using Atripla.
Az Atriplával kapcsolatos interakciós vizsgálatokat nem végeztek.
As Atripla contains efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate, any interactions that have been identified with these agents individually may occur with Atripla.
Mivel az Atripla efavirenzt, emtricitabint és tenofovir- dizoproxil- fumarátot tartalmaz, ezen összetevők bármelyikénél megfigyelt interakció az Atripla alkalmazása során is előfordulhat.
As a fixed combination, Atripla should not be administered concomitantly with other medicinal products containing any of the components, efavirenz, emtricitabine or tenofovir disoproxil as fumarate.
Mivel az Atripla fixdózisú kombináció ezért nem alkalmazható együttesen olyan gyógyszerekkel, melyek az Atripla bármely hatóanyagát (efavirenz, emtricitabin vagy tenofovir- dizoproxil- fumarát) tartalmazzák.
Due to similarities with emtricitabine, Atripla should not be administered concomitantly with other cytidine analogues, such as lamivudine.
Az emtricitabinnal való hasonlóságuk miatt az Atriplát nem szabad együttesen alkalmazni egyéb citidin analógokkal, például lamivudinnal.
Efavirenz is an inducer of CYP3A4 and an inhibitor of some CYP450 isoenzymes including CYP3A4 (see section 5.2).
Az efavirenz indukálja a CYP3A4- et, és inhibitora néhány CYP450 izoenzimnek, köztük a CYP3A4- nek (lásd 5. 2 pont).
Other compounds that are substrates of CYP3A4 may have decreased plasma concentrations when co-administered with efavirenz.
A CYP3A4 szubsztrátjaiként szereplő más vegyületek plazmakoncentrációi csökkenhetnek, ha azokat az efavirenzzel együtt alkalmazzák.
Efavirenz exposure may also be altered when given with medicinal products or food (for example, grapefruit juice) which affect CYP3A4 activity.
Az efavirenz - expozíció megváltozhat abban az esetben is, ha az efavirenzt a CYP3A4- aktivitást befolyásoló gyógyszerekkel vagy élelmiszerekkel (pl. grapefruit- lével) együtt adják.
In vitro and clinical pharmacokinetic interaction studies have shown the potential for CYP450- mediated interactions involving emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate with other medicinal products is low.
Farmakokinetikai kölcsönhatásokat vizsgáló in vitro és klinikai vizsgálatok szerint kicsi a valószínűsége, hogy az emtricitabin és a tenofovir- dizoproxil- fumarát, illetve más gyógyszerek között a CYP450 által mediált gyógyszerkölcsönhatások alakuljanak ki.
Contraindications of concomitant use Atripla must not be administered concurrently with terfenadine, astemizole, cisapride, midazolam, triazolam, pimozide, bepridil, or ergot alkaloids (for example, ergotamine, dihydroergotamine, ergonovine, and methylergonovine), since inhibition of their metabolism may lead to serious, life-threatening events (see section 4.3).
Az együttes alkalmazás ellenjavallatai Az Atriplát nem szabad együtt adni terfenadinnal, asztemizollal, ciszapriddal, midazolámmal, triazolámmal, pimoziddal, bepridillel vagy anyarozs alkaloidokkal (pl. ergotamin, dihidroergotamin, ergonovin és metil- ergonivin), mivel metabolizmusuk gátlása súlyos, életveszélyes eseményekhez vezethet (lásd 4. 3 pont).