natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In Phase 1 studies, healthy volunteers have been administered single doses of up to 1500 mg, and cumulative doses up to 4500 mg over a period of up to 8 weeks, with no signs of toxicity or laboratory results of clinical concern.
A fázis 1 vizsgálatokban egészséges önkénteseknek adott legfeljebb 1500 mg egyszeri dózis, valamint 8 hét alatt adott legfeljebb 4500 mg kumulatív dózis esetén sem észleltek toxicitásra utaló tüneteket vagy klinikailag gondot okozó laboratóriumi eredményeket.
In Phase 1-4 studies the most commonly reported adverse reactions associated with DepoCyte were headache (23%), arachnoiditis (16%), pyrexia (14%), weakness (13%), nausea (13%), vomiting (12%), confusion (11%), diarrhoea (11%), thrombocytopenia (10%), and fatigue (6%).
A fázis I-IV. vizsgálatokban a DepoCyte-tal kapcsolatban leggyakrabban jelentett mellékhatás a fejfájás (23%), az arachnoiditis (16%), a láz (14%), a gyengeség (13%), az émelygés (13%), a hányás (12%), a zavartság (11%), a hasmenés (11%), a thrombocytopenia (10%) és a fáradtság (6%) volt.
In Phase 2 / 3 clinical studies, 2,473 patients received dalbavancin administered as either a single infusion of 1500 mg or as 1000 mg followed one week later by 500 mg.
A fázis 2 / 3 klinikai vizsgálatokban 2473 beteg kapott dalbavancint vagy egyszeri 1500 mg-os infúzióban, vagy 1000 mg és egy héttel később 500 mg formájában.
In phase 2 and phase 3 clinical studies general infections (not wound related. e.g. urinary tract infections, viral infections) were reported more frequently in the NexoBrid group (0.147 events per patient) than in the group treated according to SOC (0.079 events per patient).
A II. és III. fázisú klinikai vizsgálatok során általános fertőzésekről (nem sebbel kapcsolatos, pl. húgyúti és vírusfertőzésekről) nagyobb gyakorisággal számoltak be a NexoBrid csoportban, (0,147 esemény betegenként) mint a hagyományos kezelésben részesített csoportban (0,079 esemény betegenként).
In phase 2 and phase 3 clinical studies, certain types of wound complications were reported more frequently in the NexoBrid group than in the group treated according to the study sites’ Standard of Care (SOC).
A II. és III. fázisú klinikai vizsgálatokban különféle sebbel kapcsolatos szövődményekről gyakrabban számoltak be a NexoBrid-del kezelt csoportnál, mint a vizsgálóhelyen hagyományosnak minősülő kezelést kapott csoportnál.
In Phase 3 clinical studies in breast cancer patients mapped with both technetium Tc 99m tilmanocept and vital blue dye, technetium Tc 99m tilmanocept localised in 99.91% of patients with a mean 2.08 localised sentinel lymph nodes per patient by fixed effects meta-analyses.
A technécium Tc 99m tilmanocepttel és vitális kék festékkel egyaránt feltérképezett emlőrákos betegekkel végzett, III. fázisú klinikai vizsgálatokban a technécium Tc 99m tilmanocept a betegek 99,91%-ánál mutatott dúsulást betegenként átlagosan 2,08 szentinel nyirokcsomóban a fix-hatás metaanalízisek alapján.
In phase 3 clinical studies in MF, neither CTCAE grade 3 or 4 hypercholesterolaemia, raised aspartate aminotransferase nor CTCAE grade 4 raised alanine aminotransferase were observed.
A myelofibrosisban végzett fázis III klinikai vizsgálatokban sem CTCAE 3. vagy 4. fokozatú hypercholesterinaemiát, sem emelkedett aszpartát-aminotranszferázszintet vagy CTCAE 4. fokozatú emelkedett alanin-aminotranszferázszintet nem figyeltek meg.
In phase 3 clinical studies sepsis was reported in 3.0% of patients.
Fázis III klinikai vizsgálatokban a betegek 3,0%-ánál sepsist jelentettek.
In phase 3 clinical studies the incidence of adverse events of acute renal failure was higher in subjects with lower baseline creatinine clearance than that among subjects with higher baseline creatinine clearance.
A III. fázisú klinikai vizsgálatokban az alacsonyabb kiindulási kreatinin-clearance-ű betegeknél az akut veseelégtelenség mellékhatás előfordulása magasabb volt, mint azok között a betegek között, akik a kiinduláskor magasabb kreatinin-clearance-szel rendelkeztek.
In phase 3 clinical studies the incidence of adverse events of acute renal failure was higher in subjects with lower baseline creatinine clearance than that among subjects with higher baseline creatinine clearance.
III.-fázisú klinikai vizsgálatokban az akut veseelégtelenség mellékhatás előfordulása magasabb volt az alacsonyabb kiindulási kreatinin-clearance-ű betegeknél, mint azok között, akik kiindulási kreatinin-clearance-e magasabb volt.
In Phase 3 clinical studies, technetium Tc 99m tilmanocept was detectable in sentinel lymph nodes within 10 minutes.
A III. fázisú klinikai vizsgálatokban a technécium Tc 99m tilmanocept 10 percen belül detektálható volt a szentinel nyirokcsomókban.
In phase 3 placebo-controlled studies with a duration of 16 to 52 weeks, low-titre, frequently transient anti-reslizumab antibodies were detected in 53 out of 983 asthma patients (5%) receiving reslizumab at 3 mg/kg.
A 16–52 hetes III. fázisú placebokontrollos vizsgálatokban alacsony titerű, gyakran átmeneti anti-reszlizumab antitesteket mutattak ki a 3 mg/kg reszlizumabbal kezelt 983 asthmás beteg közül 53-nál (5%).
In phase 3 studies, 4.8% of patients treated with alirocumab 75 mg and/or 150 mg every 2 weeks exhibited an ADA response after initiating treatment as compared to 0.6% in the control group (placebo or ezetimibe).
Fázis III vizsgálatokban, a kéthetente 75 mg és/vagy 150 mg alirokumabbal kezelt betegek 4,8%-ánál volt kimutatható a kezelés megkezdését követően gyógyszerellenes antitestválasz a kontrollcsoport (placebo vagy ezetimib) 0,6%-ához képest.
In Phase 3 studies, a sensitive real-time PCR assay with a limit of quantification of 25 IU/ml and a limit of detection of 10-15 IU/ml was used to determine whether HCV RNA levels were undetectable (target not detected) (see section 5.1).
A fázis III vizsgálatokban egy érzékeny, valós idejű (real time) PCR (Polymerase Chain Reaction - polimeráz láncreakció) módszert alkalmaztak, 25 NE/ml mérhetőségi határértékkel és 10-15 NE/ml detektálási határértékkel, a HCV RNS-szintek kimutathatatlanságának (célérték nem
In Phase 3 studies, patients have been administered single doses of up to 1500 mg.
A fázis 3 vizsgálatokban a betegek legfeljebb 1500 mg egyszeri dózist kaptak.
In Phase 3 studies, upon treatment with Tecfidera mean lymphocyte counts decreased on average by approximately 30% of their baseline value over the first year with a subsequent plateau.
A III. fázisú vizsgálatokban a Tecfidera-val történő kezelés hatására az átlagos lymphocyta-számok átlagosan a kiindulási értékük körülbelül 30%-ával csökkentek az első év folyamán, ezután az értékek stabilizálódtak.
In Phase I dose finding studies in patients with mild to moderate tumour-induced hypercalcaemia (TIH), effective doses tested were in the range of approximately 1.2 – 2.5 mg.
A fázis I. dóziskereső vizsgálatban enyhe-középsúlyos TIH-ben szenvedő betegekben a hatásos adag az 1,2– 2,5 mg-os dózistartományban volt.
In Phase I dose finding studies in patients with mild to moderate tumour-induced hypercalcaemia (TIH), effective doses tested were in the range of approximately 1.2-2.5 mg.
A fázis I. dóziskereső vizsgálatban enyhe-középsúlyos TIH-ben szenvedő betegekben a hatásos adag az 1,2– 2,5 mg-os dózistartományban volt.
In Phase I dose finding studies in patients with mild to moderate tumour-induced hypercalcaemia (TIH), effective doses tested were in the range of approximately 1.2–2.5 mg.
A Fázis I. dóziskereső vizsgálatban enyhe-középsúlyos TIH-ben szenvedő betegekben a hatásos adag az 1,2– 2,5 mg-os dózistartományban volt.
In Phase I dose finding studies in patients with mild to moderate tumour-induced hypercalcaemia (TIH), effective doses tested were in the range of approximately 1.2–2.5 mg.
A Fázis I. dóziskereső vizsgálatban enyhe-középsúlyos TIH-ben szenvedő betegeknél a hatásos adag az 1,2–2,5 mg-os dózistartományban volt.
In Phase I dose finding studies in patients with mild to moderate tumour-induced hypercalcaemia (TIH), effective doses tested were in the range of approximately 1.2–2.5 mg.
A Fázis I., dóziskereső vizsgálatban enyhe-középsúlyos TIH-ben szenvedő betegekben a hatásos adag az 1,2-2,5 mg-os dózistartományban volt.
In Phase I dose finding studies in patients with mild to moderate tumour-induced hypercalcaemia (TIH), effective doses tested were in the range of approximately 1.2–2.5 mg.
A Fázis I., dóziskereső vizsgálatokban enyhe-középsúlyos TIH-ben szenvedő betegekben a hatásos adag az 1,2– 2,5 mg-os dózistartományban volt.
In phase I/II clinical trials a limited number of patients were treated with TAGRISSO daily doses of up to 240 mg without dose limiting toxicities.
A fázis I/II klinikai vizsgálatokban korlátozott számú beteget kezeltek a TAGRISSO legfeljebb napi 240 mg-os adagjaival, dóziskorlátozó toxicitás nélkül.
In Phase II and III clinical trials, 276 patients with on-treatment genotypes have demonstrated that the predominant emerging mutations with tipranavir treatment are L33F/I/V, V82T/L and I84V.
Fázis-II és -III klinikai vizsgálatokban 276, a kezelés alatt kialakuló genotípusú betegnél a tipranavir-kezelésnél jelentkező mutációk döntően az L33F/I/V, V82T/L és I84V voltak.
In phase II-III randomised double-blind monotherapy studies respective increases in QTc interval prolongation that exceeded change from baseline greater than 60 ms Fridericia-correction and Bazett-correction were 0 (0.0%) and 2 (0.3%) among placebo and 1 (0.1%) and 1 (0.1%) among Intuniv patients.
Randomizált, II-III. fázisú, kettős-vak monoterápiás vizsgálatokban a kiindulási QTc-intervallum 60 ms-ot meghaladó megnyúlásának előfordulása Fridericia-féle korrekció alkalmazása esetén 0 (0,0%) volt a placebóval kezelt és 1 (0,1%) az Intuniv-val kezelt betegek körében, míg Bazett-féle korrekció alkalmazásakor 2 (0,3%) volt a placebóval kezelt és 1 (0,1%) az Intuniv-val kezelt betegek körében.
In phase II-III randomised double-blind monotherapy studies respective increases in QTc interval prolongation that exceeded change from baseline greater than >60 ms Fridericia-correction and Bazett-correction were 0 (0.0%) and 2 (0.3%) among placebo and 1 (0.1%) and 1 (0.1%) among Intuniv patients.
Randomizált, II-III. fázisú, kettős-vak monoterápiás vizsgálatokban a kiindulási QTc-intervallum 60 ms-ot meghaladó megnyúlásának előfordulása Fridericia-féle korrekció alkalmazása esetén 0 (0,0%) volt a placebóval kezelt és 1 (0,1%) az Intuniv-val kezelt betegek körében, míg Bazett-féle korrekció alkalmazásakor 2 (0,3%) volt a placebóval kezelt és 1 (0,1%) az Intuniv-val kezelt betegek körében.
In phase III placebo-controlled clinical trials, the overall incidence of skin infections was similar in the placebo and the Prolia groups: in postmenopausal women with osteoporosis (placebo [1.2%, 50 out of 4,041] versus Prolia [1.5%, 59 out of 4,050]); in men with osteoporosis (placebo [0.8%, 1 out of 120] versus Prolia [0%, 0 out of 120]); in breast or prostate cancer patients receiving hormone ablation (placebo [1.7%, 14 out of 845] versus Prolia [1.4%, 12 out of 860]).
A fázis III, placebo-kontrollos klinikai vizsgálatokban a bőrfertőzések teljes gyakorisága hasonló volt a placebóval, illetve Prolia-val kezelt csoportokban: postmenopausalis osteoporosisban szenvedő nőknél (placebo [1,2%, 4041 beteg közül 50] versus Prolia [1,5%, 4050 beteg közül 59]); osteoporosisban szenvedő férfiaknál (placebo [0,8%, 120 beteg közül 1] versus Prolia [0%, 120 beteg közül 0]); a hormon-ablációban részesülő emlő- vagy prostata-carcinomás betegeknél (placebo [1,7%, 845 beteg közül 14] versus Prolia [1,4%, 860 beteg közül 12]).
In Phase III RESIST trials, the frequency of transaminase elevations was significantly increased in the tipranavir with ritonavir arm compared to the comparator arm.
A fázis-III RESIST-vizsgálatokban a transzamináz emelkedés gyakorisága a Aptivus/ritonavir-karon jelentősen megemelkedett a komparátor karhoz képest.
In Phase III RESIST trials, the frequency of transaminase elevations was significantly increased in the tipranavir with ritonavir arm compared to the comparator arm.
A fázis-III RESIST-vizsgálatokban a transzamináz emelkedés gyakorisága az Aptivus/ritonavir-karon jelentősen megemelkedett a komparátor karhoz képest.
In phase III studies between 92.5 % and 100 % of recipients of RotaTeq achieved a significant rise in serum anti-rotavirus IgA after a three-dose regimen.
A fázis III vizsgálatokban – a három dózisból álló sorozat befejezését követően – a szérum anti-rotavírus IgA-szint a RotaTeq-et kapók 92,5%-100%-ánál emelkedett jelentős mértékben.
In Phase III studies patients with hepatitis B and/or C co-infection were permitted to enrol provided that baseline liver chemistry tests did not exceed 5 times the upper limit of normal (ULN).
A fázis III vizsgálatokba bevonhatók voltak hepatitis B és/vagy C társfertőzésben szenvedő betegek, feltéve, hogy kiindulási máj biokémiai vizsgálati eredményeik nem haladták meg a normálérték felső határának (ULN) 5-szörösét.
In phenotypic analyses of HIV-1 isolates with resistance substitutions from elvitegravir-treated subjects, 14/20 (70%) had reduced susceptibility to elvitegravir and 12/20 (60%) had reduced susceptibility to raltegravir.
elvitegravirral kezelt vizsgálati alanyoktól származó azon HIV-1 izolátumok, amelyek rezisztenciát okozó szubsztitúciókat tartalmaztak, 14/20 (70%) csökkent érzékenységű volt az elvitegravirral szemben, és 12/20 (60%) csökkent érzékenységű volt a raltegravirral szemben a fenotípus elemzése során.
In phenotypic analyses of patients in the resistance analysis population, 7 of 19 patients (37%) had HIV-1 isolates with reduced susceptibility to elvitegravir in the Genvoya group compared with HIV-1 isolates from 4 of 16 patients (25%) in the E/C/F/TDF group, HIV-1 isolates from 8 patients (42%) had reduced susceptibility to emtricitabine in the Genvoya group compared with HIV-1 isolates from 4 patients (25%) in the E/C/F/TDF group.
A rezisztenciaanalízis alapját képező populációba tartozó betegeknél elvégzett fenotípus-elemzés során a Genvoya-csoportban 19 beteg közül 7-nél (37%), míg az E/C/F/TDF-csoportban 16 beteg közül 4-nél (25%) észleltek az elvitegravirral szemben csökkent érzékenységű HIV-1 izolátumot, továbbá a Genvoya-csoportban 8 beteg (42%), míg az E/C/F/TDF-csoportban 4 beteg (25%) HIV-1 izolátumai voltak csökkent érzékenységűek emtricitabinnal szemben.
In PI experienced patients receiving Agenerase capsules 600 mg twice daily and low dose ritonavir, 100 mg twice daily, the nature and frequency of adverse events (grade 2-4) and Grade 3/4 laboratory abnormalities were similar to those observed with Agenerase alone, with the exception of elevated triglyceride levels, and elevated CPK levels which were very common in patients receiving Agenerase and low dose ritonavir.
PI kezelésben már részesült betegekben, akik naponta kétszer 600 mg Agenerase kapszulát és kis dózisú ritonavirt – 100 mg naponta kétszer – kaptak, a nemkívánatos hatások (2-4-es fokozat) és 3/4- es fokozatú laboratóriumi rendellenességek hasonlók voltak azokhoz, melyeket csak Agenerase-zal önmagában megfigyeltek, kivéve az emelkedett trigliceridszinteket és az emelkedett CPK szinteket, melyek nagyon gyakoriak voltak az Agenerase-t és kis dózisú ritonavirt kapó betegeknél.
In PID patients who have tolerated the infusion rate of 4.8 ml/kg bw/hr well, the rate may be further increased gradually to a maximum of 7.2 ml/kg bw/hr.
Azoknál a PID betegeknél, akik a 4,8 ml/ttkg/h infúziós sebességet jól tolerálták, a sebesség legfeljebb 7,2 ml/ttkg/óráig tovább emelhető.
In piglets, due to the smaller dose volume used, less extended lesions were observed in the laboratory trials whereas only limited fibrosis has uncommonly been observed at time of slaughter.
Malacokban, a kisebb adagtérfogatnak köszönhetően, laboratóriumi kísérletekben kevésbé kiterjedt szöveti elváltozásokat figyeltek meg, míg a vágás idején kivételesen mindössze korlátozott mértékű fibrózis figyelhető meg.
In pigs valnemulin is extensively metabolised and excretion of parent molecule and metabolites occurs mainly via bile.
Sertésekben a valnemulin erőteljesen metabolizálódik és az anyamolekula és metabolitjai főképp az epén keresztül választódnak ki.
In pigs, after intramuscular administration, the mean plasma biological elimination half-life is approximately 2.5 hours.
Sertéseknél intramuszkuláris alkalmazás esetén a plazmából történő átlag eliminációs felezési idő megközelítőleg 2,5 óra.
In pigs, after intramuscular administration, the mean plasma elimination half-life is approximately 2.5 hours.
Sertésnél intramuszkuláris alkalmazást követően a plazmából történő elimináció átlagos felezési ideje megközelítőleg 2,5 óra.
In pigs, bile and urine contain only traces of the parent compound.
Sertésben a meloxicam csak nyomokban mutatható ki az epében és a vizeletben.
In pigs, bile and urine contain only traces of the parent compound.
Sertéseknél az eredeti vegyület szintén csak nyomokban mutatható ki az epében és a vizeletben.
In pigs, Contacera is used to reduce the symptoms of lameness and inflammation in non-infectious locomotor disorders (diseases that affect the ability to move) and for supportive therapy together with appropriate antibiotic therapy in the treatment of diseases that occur after farrowing (giving birth) such as puerperal septicaemia and toxaemia (mastitis-metritis-agalactia syndrome).
A Contacera-t sertéseknél a sántaság tüneteinek és a nem fertőző lokomotoros rendellenességekkel (a mozgási képességet érintő betegségek) járó gyulladásnak a csökkentésére, valamint megfelelő antibiotikumos terápiával kombinációban támogató terápiaként az ellés után jelentkező betegségek, például a puerperális szepszis és a toxémia (masztitisz-metritisz–agalaktia szindróma) kezelésében
In pigs, oxfendazole is the main component detected in plasma, accounting for about 2/3 of the total AUC (i.e. the sum of the AUC for fenbendazole, oxfendazole and oxfendazole sulphone).
Sertésekben az oxfendazol a fő komponens, amit a plazmában ki lehet mutatni, ez mintegy 2/3-a a teljes AUC-nak (azaz a fenbendazol, oxfendazol és oxfendazol-szulfon alkotta össz AUC mennyiségnek).
In pigs, Rheumocam is used in non-infectious locomotor disorders (diseases that affect the ability to move) to reduce the symptoms of lameness and inflammation, for the relief of post-operative pain associated with minor soft tissue surgery such as castration, and for supportive therapy together with appropriate antibiotic therapy in the treatment of diseases that occur after farrowing (giving birth)
Sertéseknél a Rheumocam-ot nem fertőző mozgásszervi rendellenességek (a mozgásképességet befolyásoló betegségek) esetén a sántítás és a gyulladás tüneteinek csökkentésére, kisebb lágyszöveti műtétek, például kasztrálás kapcsán kialakuló műtét utáni fájdalom enyhítésére, valamint támogató terápiaként, megfelelő antibiotikumterápiával együtt, az ellést követően kialakuló betegségek, mint például az ún. puerperális szeptikémia és toxémia (masztitisz-metritisz-agalaktia szindróma) kezelésére
In pigs, serious adverse drug reactions following the use of Econor are mainly associated with breeds and cross breeds of Danish and/or Swedish Landrace.
Sertéseknél az Econor alkalmazását követően jelentkező, súlyos gyógyszermellékhatások főleg a dán és/vagy svéd Landrace fajtákkal, valamint ezek keresztezett fajtáival kapcsolatosak.
In pigs, the efficacy of Econor in the claimed indications was investigated in challenge studies (i.e. pigs were artificially infected with the bacteria) or in field studies (i.e. natural infections under farm conditions).
Sertéseknél az Econor hatásosságát a felsorolt javallatokban challenge vizsgálatokkal (vagyis a sertéseket baktériumokkal mesterségesen megfertőzve) vagy területi vizsgálatokban (vagyis tenyésztési körülmények közötti természetes fertőzések esetében) tanulmányozták.
In pivotal phase III clinical trials the following medicinal products were routinely combined with ivabradine with no evidence of safety concerns: angiotensin converting enzyme inhibitors, angiotensin II antagonists, beta-blockers, diuretics, anti-aldosterone agents, short and long acting nitrates, HMG CoA reductase inhibitors, fibrates, proton pump inhibitors, oral antidiabetics, aspirin and other anti- platelet medicinal products.
A pivotális, fázis-III klinikai vizsgálatokban az alábbi gyógyszereket rutinszerűen kombinálták az ivabradinnal anélkül, hogy a biztonságosságot megkérdőjelező bizonyítékot találtak volna: angiotenzin konvertáló enzim inhibitorok, angiotenzin II-antagonisták, béta-blokkolók, diuretikumok, antialdoszteronok, rövid- és hosszú hatású nitrátok, HMG CoA-reduktáz-gátlók, fibrátok, protonpumpa-gátlók, orális antidiabetikumok, aszpirin és egyéb trombocita-aggregáció-gátló gyógyszerek.
In pivotal studies conducted in patients undergoing PCI, events of acute renal failure (0.1%), renal failure (0.1%) and increased serum creatinine (0.2%) were reported to occur after administration of cangrelor in clinical trials.
PCI-n áteső betegekkel végzett pivotális vizsgálatok során akut veseelégtelenség (0,1%), veseelégtelenség (0,1%), valamint emelkedett szérum kreatininszint (0,2%) előfordulásáról számoltak be a kangrelor klinikai vizsgálatok során történt alkalmazását követően.
In pivotal studies conducted in patients undergoing PCI, GUSTO (Global Use of Strategies to Open Occluded Arteries), moderate and mild bleeding events were more common in patients treated with cangrelor than in patients treated with clopidogrel, see section 4.8.
PCI-n áteső betegekkel végzett pivotális vizsgálatok során a GUSTO (Global Use of Strategies to Open Occluded Arteries – elzáródott artériák átjárhatóvá tételét célzó stratégiák globális alkalmazása) skála szerinti közepes és enyhe fokú vérzések gyakoribbak voltak a kangrelorral kezelt betegeknél, mint a klopidogréllel kezelteknél, lásd 4.7 pont.
In pJIA patients, the central volume of distribution was 50 ml/kg, the peripheral volume of distribution was 53 ml/kg, resulting in a volume of distribution at steady state of 103 ml/kg.
pJIA-s betegeknél a centrális megoszlási térfogat 50 ml/kg, a perifériás megoszlási térfogat 53 ml/kg volt, amely 103 ml/kg-os dinamikus egyensúlyi megoszlási térfogatot eredményezett.
In PKU treatment, a main study compared the reductions in blood phenylalanine in 88 patients treated with either Kuvan or placebo (a dummy treatment).
A PKU kezelése terén a fenilalaninszintek csökkenését egy 88 beteget bevonó fő vizsgálatban tanulmányozták, amelyben a betegeket Kuvan-nal vagy placebóval (hatóanyag nélküli kezelés) kezelték.
In placebo controlled clinical studies in adult patients with schizophrenia there was an increased occurrence of EPS following treatment with lurasidone compared to placebo.
Placebo-kontrollos klinikai vizsgálatokban, felnőtt skizofréniás betegek esetében a lurazidonnal végzett kezelés után a placebóhoz képest megemelkedett az EPS előfordulása.
In placebo controlled clinical trials, the treatment effect was most evident at sites enrolling larger numbers of patients.
A placebo-kontrollos klinikai vizsgálatok során a terápiás hatás azokon a vizsgálati helyeken volt a legnyilvánvalóbb, ahol sok beteget vontak be a vizsgálatba.n
In placebo controlled studies low antibody responses have been reported with a frequency (3.4%) similar to that of placebo (4.8%).
A placebo-kontrollos vizsgálatok során alacsony antitestválaszról számoltak be, amelynek gyakorisága (3,4%) hasonló volt a placebo mellett megfigyelthez (4,8%).
In placebo controlled trials in a post-operative ICU population previously intubated and sedated with midazolam or propofol, Dexdor significantly reduced the requirement for both rescue sedative (midazolam or propofol) and opioids during sedation for up to 24 hours.
Azokban a placebo-kontrollos vizsgálatok során, melyekben korábban intubált és midazolammal vagy propofollal szedált posztoperatív intenzív ellátásban részesülő betegek vettek részt, a Dexdor kifejezetten csökkentette 24 órán belül a szedatívumok (midazolam vagy propofol) és opiátok sürgősségi adását.