natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The reduction in HbA1c in patients treated with sitagliptin and insulin (with or without metformin) was
A HbA1c csökkenése a szitagliptinnel és inzulinnal (metforminnal vagy anélkül) kezelt betegeknél
The reduction in HbA1c levels (in percentage points) was 0.7 in patients with type 1 diabetes and between 1 and 1.7 across the trials in patients with type 2 diabetes.
Az 1-es típusú cukorbetegségben szenvedő betegeknél átlagosan 0,7 a 2-es típusú cukorbetegségben szenvedő betegeknél végzett vizsgálatokban pedig átlagosan 1–1,7 százalékponttal csökkent a HbA1c szint.
The reduction in HbA1c was sustained and the weight loss continued for at least 82 weeks in the subset of 10 mcg BID patients completing both the placebo-controlled studies and the uncontrolled study extensions (n=137).
A HbA1c csökkenése tartós maradt és a testtömeg csökkenése folytatódott legalább 82. hétig a kétszer 10 µg exenatid-kezelésben részesülők alcsoportjában, akik mind a placebo-kontrollos vizsgálatokat, mind a nem-kontrollos vizsgálat kiterjesztéseit (n=137) befejezték.
The reduction in incidence of colectomy was also examined in another randomised, double-blind study (C0168Y06) in hospitalised patients (n = 45) with moderately to severely active ulcerative colitis who failed to respond to IV corticosteroids and who were therefore at higher risk for colectomy.
A colectomia incidenciájának csökkenését egy másik randomizált, kettős-vak vizsgálatban (C0168Y06) szintén vizsgálták kórházban kezelt (n = 45), közepesen súlyos, illetve súlyos aktív colitis ulcerosában szenvedő betegeknél, akik i.v. kortikoszteroidra nem reagáltak, ezért magasabb volt náluk a colectomia kockázata.
The reduction in incidence of colectomy was also examined in another randomised, double-blind study (C0168Y06) in hospitalised patients (n=45) with moderately to severely active ulcerative colitis who failed to respond to intravenous (IV) corticosteroids and who were therefore at higher risk for colectomy.
A colectomia incidenciájának csökkenését egy másik randomizált, kettős-vak vizsgálatban (C0168Y06) szintén vizsgálták kórházban kezelt (n = 45), közepesen súlyos, illetve súlyos aktív colitis ulcerosában szenvedő betegeknél, akik intravénás (iv.) kortikoszteroidra nem reagáltak, ezért magasabb volt náluk a colectomia kockázata.
The reduction in incidence of colectomy was also examined in another randomised, double-blind study (C0168Y06) in hospitalised patients (n=45) with moderately to severely active ulcerative colitis who failed to respond to IV corticosteroids and who were therefore at higher risk for colectomy.
A colectomia incidenciájának csökkenését egy másik randomizált, kettős-vak vizsgálatban (C0168Y06) szintén vizsgálták kórházban kezelt (n=45), közepesen súlyos, illetve súlyos aktív colitis ulcerosában szenvedő betegeknél, akik i.v. kortikoszteroidra nem reagáltak, ezért magasabb volt náluk a colectomia kockázata.
The reduction in PTH is associated with a concomitant decrease in serum calcium levels.
A PTH csökkenése maga után vonja a szérum kalcium-koncentráció következményes csök- kenését.
The reduction in PTH levels also leads to a decrease in blood calcium levels.
A PTH- szint csökkenése ezután a vér kálciumszintjének csökkenéséhez vezet.
The reduction in risk for a vomiting episode over the 0 to 24 hour period with aprepitant 40 mg relative to ondansetron 4 mg was 53.3 % (95 % C.I.: 35.3 to 66.3) in an analysis that censors patients at the time of rescue use.
A 0-24 órás időszakban bekövetkező hányás kockázatának csökkenése a 40 mg aprepitant alkalmazása esetén 53,3% volt a 4 mg ondánszetronhoz viszonyítva (95% C.I.: 35,3 – 66,3) egy olyan vizsgálatban, amely kiegészítő kezelés alkalmazásakor kizárja az adott beteget.
The reduction in severe asthma attacks and consequent need for hospital treatment was considered important and outweighed the low risk of side effects, since the medicine’s safety profile raised no major concerns.
A súlyos asztmarohamok számának csökkenését és a kórházi kezelés ebből fakadó szükségességének csökkenését fontosnak tartották, és ez az előny meghaladta a mellékhatások alacsony kockázatát, mivel a gyógyszer biztonságossági profilja nem vetett fel komolyabb aggályokat.
The reduction in systemic clearance estimated by population PK modelling for patients at the midpoints of the renal impairment categories relative to patients with median creatinine clearance in the PK population (79.9 ml/min) were 1.4% for mild (75 ml/min), 11.7% for moderate (45 ml/min) and 24.0% for severe (22.5 ml/min) renal impairment.
A populációs farmakokinetikai (PK) modellezés alapján a szisztémás clearance becsült csökkenése a vesekárosodási kategória felezőpontjánál levő betegeknél a PK populáció kreatinin-clearance középértékéhez (79,9 ml/perc) viszonyítva 1,4% volt az enyhe (75 ml/perc), 11,7% a középsúlyos (45 ml/perc) és 24,0% a súlyos (22,5 ml/perc) vesekárosodás esetén.
The reduction in the level of sex hormones also allows the liver to cleanse the pig’s system of skatole more effectively, reducing its levels in the body.
A nemi hormonok szintjének csökkenése lehetővé teszi azt is, hogy a máj hatékonyabban távolítsa el a sertés szervezetéből a szkatolt, csökkentve annak szintjét a szervezetben.
The reduction in the risk of disease progression or death seen in the iNHL population is driven by the subset of patients with FL.
A betegség progressziójának vagy a halál kockázatának csökkenését, melyet az iNHL-ben szenvedő betegeknél tapasztaltak, elsősorban a follicularis lymphomában szenvedő betegek alcsoportjánál észlelték.
The reduction of the rifabutin dose to 150 mg 3 times per week may be indicated for select PIs when co-administered with ritonavir as a pharmacokinetic enhancer.
Egyes, a hatás farmakokinetikai fokozásához elegendő dózisban adott ritonavirral együtt adagolt proteázgátlók alkalmazása esetén indokolt lehet heti 3×150 mg-ra csökkenteni a rifabutin adagját.
The reductions for the second short- term study were 10.8 and 12.6 points for Sycrest and olanzapine, respectively, and 5.5 for placebo.
A második rövid távú vizsgálatban a csökkenés a Sycrest alkalmazása mellett 10,8 pont, míg az olanzapin mellett 12,6 pont, placebo esetében pedig 5,5 pont volt.
the reductions in etravirine
paramétereit és a boceprevir
The reductions in fasting plasma glucose obtained with Lyxumia treatment ranged from 0.42 mmol/L to 1.19 mmol/L (7.6 to 21.4 mg/dl) from baseline at the end of the main 24-week treatment period in placebo-controlled studies.
Lyxumia kezeléssel az éhomi vércukorszintben elért csökkenés a kiindulási értékhez képest 0,42 mmol/l - 1,19 mmol/l (7,6-21,4 mg/dl) volt, a placebo kontrollos vizsgálatok fő, 24 hetes kezelési periódusa végén.
The reductions in HbA1c and superiority vs sitagliptin observed after 26 weeks of liraglutide treatment (1.2 mg and 1.8 mg) were sustained after 52 weeks of treatment (­1.29% and ­1.51% vs ­0.88%, p0.0001).
A 26 hét liraglutid-kezelés után megfigyelt HbA1c csökkenés (1,2 mg és 1,8 mg) és a szitagliptinnel szemben mért előny a kezelés 52 hete után is megmaradt (-1,29% és -1,51% vs. -0,88%, p0,0001).
The reductions in RTG led to increased UGE in subjects with type 2 diabetes treated with either 100 mg or 300 mg of canagliflozin ranging from 77 g/day to 119 g/day across the phase 1 studies; the UGE observed translates to a loss of
Fázis I vizsgálatokban, az akár 100 mg, akár 300 mg kanagliflozinnal kezelt 2-es típusú diabetes mellitusban szenvedő vizsgálati alanyoknál az RTG csökkenések megnövekedett UGE-t eredményeztek 77 g/nap – 119 g/nap tartományban.
The reductions in systolic/diastolic blood pressure with Copalia HCT were 7.6/5.0 mmHg greater than with valsartan/hydrochlorothiazide,
A systolés/diastolés vérnyomás csökkenése a Copalia HCT mellett
The reductions in systolic/diastolic blood pressure with Imprida HCT were 7.6/5.0 mmHg greater than with valsartan/hydrochlorothiazide,
A systolés/diastolés vérnyomás csökkenése az Imprida HCT mellett
The reference date is stated on the vial and lead pot label.
A referencia dátum fel van tüntetve az injekciós üvegen és az ólomedény címkéjén.
The reference medicine for Inhixa is Clexane.
Az Inhixa referencia- gyógyszere a Clexane.
The reference medicine for Methylthioninium chloride Proveblue is Methylthioninium Chloride Injection USP 1% w/v.
A Methylthioninium chloride Proveblue referencia-gyógyszere a Methylthioninium Chloride Injection USP 1% w/v.
The reference medicine for Omnitrope is Genotropin.
Az Omnitrope esetében a referencia-gyógyszer a Genotropin.
The reference medicine for Silapo is Eprex/Erypo, which contains epoetin alfa.
A Silapo referencia-gyógyszere az alfa-epoetint tartalmazó Eprex/Erypo.
The reference medicine for the 4 mg/5 ml concentrate and 4 mg/100 ml solution is Zometa.
A 4 mg/5 ml-es koncentrátum és 4 mg/100 ml–es oldat esetében a referencia-gyógyszer a Zometa.
The reference medicine for Zyclara is Aldara, which contains imiquimod at 5% strength.
A Zyclara referencia- gyógyszere az Aldara, amely 5%-os hatáserősségben tartalmazza az imikimodot.
The reference medicines for Ibandronic Acid Teva are Bondronat and Bonviva.
Az Ibandronsav Teva referencia- gyógyszerei a Bondronat és a Bonviva.
The registry is planned to be continued until at least 70 patients are recruited on Firdapse and followed for up to five years, with a minimum of at least three years for the last subject recruited to the registry.
A nyilvántartást a tervek szerint addig vezetik, amíg legalább 70, Firdapse-t kapó alanyt nem toboroznak, és legfeljebb öt évig követik őket, olyan módon hogy a nyilvántartásba utolsóként felvett alany követése legalább három évig tart.
The registry should be
A regisztert
The registry should collect data from both patients
A regiszterben mind a betegektől, mind pedig a kezelőorvosoktól származó adatokat gyűjteni kell.
The reinstitution or withholding of Bronchitol following smaller episodes of haemoptysis should be based on clinical judgement.
A Bronchitol kisebb haemoptoés epizódokat követő újbóli alkalmazásáról vagy alkalmazásának megszakításáról a klinikum alapján kell dönteni.
The relationship between in vitro susceptibility of HIV to lamivudine and clinical response to lamivudine-containing therapy remains under investigation.
A HIV lamivudinra in vitro mutatott érzékenysége és a lamivudint tartalmazó terápiára adott klinikai válasz közötti kapcsolat még kutatás tárgyát képezi.
The relationship between rivaroxaban concentration and factor-Xa activity was best described by an Emax model.
A rivaroxaban koncentrációja és a Xa faktor aktivitása közötti összefüggést legjobban egy Emax modell írta le.
The relationship between tacrolimus trough levels (C24) and systemic exposure (AUC 0-24) is similar between the two formulations Advagraf and Prograf.
A takrolimusz mélyponti szintje (C24) és szisztémás expozíciója (AUC0-24) közötti összefüggés az Advagraf és a Prograf esetén hasonló.
The relationship between tacrolimus trough levels (C24) and systemic exposure (AUC0-24) for Advagraf is similar to that of Prograf.
10%-kal alacsonyabb volt, mint a Prograf alkalmazásakor.A takrolimusz mélyponti szintje (C24) és a szisztémás expozíció (AUC0-24) közötti összefüggés az Advagraf esetében hasonló a Prograféhoz.
The relationship between tacrolimus trough levels (C24) and systemic exposure (AUC0-24) for Envarsus is similar to that of immediate- release tacrolimus.
A takrolimusz mélyponti szintje (C24) és a szisztémás expozíció (AUC0-24) közötti összefüggés az Envarsus alkalmazásakor hasonló, mint azonnali hatóanyag-leadású takrolimusz alkalmazása esetén.
The relationship to Thyrogen administration is unknown.
A Thyrogen alkalmazásával való összefüggése nem ismert.
The relationship, if any, between receptor tyrosine kinase (RTK) inhibition and cardiac function remains unclear.
A receptor-tirozin-kináz- gátlás és a szívműködés közti esetleges kapcsolat továbbra is tisztázatlan.
The relative bioavailability of nevirapine when dosed as one 400 mg Viramune prolonged-release tablet, relative to two 200 mg Viramune immediate- release tablets, was approximately 75 %.
A nevirapin biohasznosulása egy 400 mg-os Viramune retard tabletta formájában körülbelül 75% volt a két Viramune 200 mg azonnali hatóanyag-leadású tablettához viszonyítva.
The relative contribution of the inhibitors to inactivation of reteplase decreases as follows: C1-inactivator > 2- antiplasmin > 2-antitrypsin.
Az inhibitorok relatív részvétele a retepláz inaktivációjában a következő sorrendben csökken: C1-inaktivátor > α2-antiplazmin > α2-antitripszin.
The relative contributions of previous placebo treatment in the double-blind phase and of other medications started during the open- label extension period are unknown.
A kettő-vak fázisban a megelőző placebo-kezelés és a nyílt kiterjesztési időszak során megkezdett egyéb gyógyszerek relatív hatása nem ismert.
The relative contributions of previous placebo treatment in the double-blind phase and of other medications started during the open-label extension period are unknown.
A kettő vak fázisban a megelőző placebo kezelés és a nyílt kiterjesztési időszak során megkezdett egyéb gyógyszerek relatív hatása nem ismert.
The relative contributions of previous placebo treatment in the double-blind phase and of other medications started during the open-label extension period are unknown.
A kettő-vak fázisban a megelőző placebo-kezelés és a nyílt kiterjesztési időszak során megkezdett egyéb gyógyszerek relatív hatása nem ismert.
The relative difference in antiplatelet response between genotype groups varies across studies depending on the method used to evaluate response, but is typically greater than 30%.
A thrombocyta-aggregáció gátló hatásban a genotípus-csoportok között megmutatkozó relatív különbségek a különböző vizsgálatok esetén változtak, függően attól, hogy milyen módszerrel vizsgálták a választ, de ez jellemzően nagyobb mint 30%.
The relative difference in antiplatelet response between genotype groups varies across studies depending on the method used to evaluate response, but is typically greater than 30%.
Az eltérő genotípusú csoportok esetén tapasztalható relatív különbségek a thrombocyta- aggregáció gátló hatásban a különböző vizsgálatoktól függően változtak, függően attól, hogy milyen módszerrel vizsgálták a választ, de ez jellemzően nagyobb, mint 30%.
The relative differences in pharmacokinetic properties between insulin aspart and soluble human insulin in elderly patients (65-83 years, mean age 70 years) with type 2 diabetes were similar to those observed in healthy subjects and in younger patients with diabetes.
2-es típusú diabeteses idős betegeknél (65 és 83 év közötti betegek, átlagéletkor 70 év) az aszpart inzulin és az oldható humán inzulin farmakokinetikai tulajdonságaiban mutatkozó relatív különbség hasonló volt ahhoz, mint amit egészségesek és fiatal diabeteses betegek esetén tapasztaltak.
The relative differences in the pharmacodynamic properties (GIRmax,AUCGIR, 0-120 min) between insulin aspart and human insulin in the elderly were similar to those seen in healthy subjects and in younger patients with diabetes.
Időseknél az aszpart inzulin és a humán inzulin farmakodinámiás tulajdonságaiban (GIRmax, AUCGIR, 0-120 min) mutatkozó relatív különbség hasonló volt ahhoz, mint amit egészségesek és fiatal diabeteses betegek esetén tapasztaltak.
The relative non-toxicity of monomethoxy-polyethylene glycol (mPEG), which is liberated from PegIntron by metabolism in vivo has been demonstrated in preclinical acute and subchronic toxicity studies in rodents and monkeys, standard embryo-foetal development studies and in in vitro mutagenicity assays.
A PegIntron-molekula metabolizmusa során in vivo körülmények között felszabaduló monometoxi- polietilénglikol (mPEG) relatív ártalmatlanságát rágcsálókon és majmokon elvégzett akut és szubkrónikus toxicitási vizsgálatokkal, az embrionális/magzati fejlődés standard metodikájú értékelésével, továbbá in vitro mutagenitási tesztekkel bizonyították.
The relative proportions of vemurafenib and its metabolites were characterised in a human mass balance study with a single dose of 14C-labeled vemurafenib administered orally.
A vemurafenib és metabolitjainak relatív arányait egy humán tömegegyensúly vizsgálatban elemezték egy 14C-jelzett vemurafenib szájon át történő egyszeri adagjával.
The relative rate of ADPKD-related events was decreased by 13.5% in tolvaptan-treated patients, (hazard ratio, 0.87; 95% CI, 0.78 to 0.97; p=0.0095).
Az ADPKD-val összefüggő események 13,5%-kal csökkentek a tolvaptánnal kezelt betegeknél, (kockázati arány: 0,87; 95%-os CI: 0,78–0,97; p = 0,0095).
The relative rate reduction indicates how much the incidence of IPD in children of ≤5 years of age was reduced in the Synflorix cohort (followed for 3 years after NIP introduction) versus age and season matched non-vaccinated historical cohorts (each followed for 3 year periods before introduction of Synflorix into NIP).
A relatív aránycsökkenés azt mutatja, hogy a Synflorix kohorszban a ≤5 éves gyermekek körében mennyire csökkent az IPD incidenciája (3 évig követve a NIP bevezetése után), összevetve a kor és évszak szerint összevethető nem-oltott hisztorikus kohorsszal (melyek mindegyikét a Synflorix NIP-be való bevezetése előtt 3 évig követtek).
The relative risk compared to placebo for a similar composite endpoint (CV death, MI, stroke) was 1.14 (95% CI 0.61 - 2.12) with celecoxib 200 mg twice daily.
A fentiekhez hasonló összetett végpont (cardiovascularis halálozás, myocardialis infarktus, stroke) placebóhoz viszonyított relatív kockázata napi kétszer 200 mg celekoxibnál 1,14% volt (95% CI=konfidencia intervallum: 0,61 – 2,12).
The relative selectivity of vernakalant on atrial versus ventricular refractoriness is postulated to result from the block of currents that are expressed in the atria, but not in the ventricles, as well as the unique electrophysiologic condition of the fibrillating atria.
A vernakalantnak a kamraival szemben a pitvari refrakteritásra gyakorolt, relatív szelektivitása feltehetőleg a kamrai áramok blokkolása nélkül, a pitvarban kialakuló áramok blokkolásának, valamint a fibrilláló pitvar egyedülálló elektrofiziológiai állapotának az eredménye.
The relative treatment effect of ALIMTA was internally consistent across subgroups (including disease stage, induction response, ECOG PS, smoking status, gender, histology and age) and similar to that observed in the unadjusted OS and PFS analyses.
Az ALIMTA relativ terápiás hatása konzisztens volt minden alcsoportban (beleértve a betegség stádiumát, az indukciós választ, az ECOG PS-t, a dohányzást, nemet, szövettant és életkort), és hasonló volt ahhoz, amit a nem-korrigált teljes túlélés- és a PFS-analízisek során észleltek.
The relative treatment effect of pemetrexed was internally consistent across subgroups (including disease stage, induction response, ECOG PS, smoking status, gender, histology and age) and similar to that observed in the unadjusted OS and PFS analyses.
A pemetrexed relativ terápiás hatása konzisztens volt minden alcsoportban (beleértve a betegség stádiumát, az indukciós választ, az ECOG PS-t, a dohányzást, nemet, szövettant és életkort), és hasonló volt ahhoz, amit a nem-korrigált teljes túlélés- és a PFS-analízisek során észleltek.
The relatively fast absorption of soluble insulin ensures a constant supply of insulin to the blood from a relatively small pool under the skin.
Az oldható inzulin aránylag gyors felszívódása folyamatos inzulinellátást biztosít a b6r alatti, viszonylag csekély mennyiségii készletb6l a vérbe.
The release characteristics of INVEGA result in minimal peak-trough fluctuations as compared to those observed with immediate-release risperidone (fluctuation index 38% versus 125%).
Az INVEGA hatóanyagleadási profilja minimális csúcspont-mélypont fluktuációt eredményez, összehasonlítva az azonnali hatóanyagleadású riszperidon- készítménynél megfigyelttel (fluktuációs index: 38% szemben a 125%-kal).
The release liner is removed prior to application.
A lehúzható védőfóliát a felhelyezés előtt el kell távolítani.
The release of tumour cell contents (tumour lysis syndrome), which may put extra stress on your body.
A daganatsejtek tartalmának kiszabadulása (tumor lízis szindróma), ami külön megterhelést jelent a szervezetre.
The relevance of these results to humans greater than 6 years of age is unknown.
Ezeknek az eredményeknek az emberekre vonatkozó jelentősége 6 évesnél idősebb életkorban nem ismert.
The relevance of this finding for the therapeutic use in patients can not be excluded.
E felismerés fontossága a betegek terápiájára vonatkozóan nem zárható ki.
The remainder of the dose is excreted as metabolites, with 49% in the urine and 34% in the faeces.
A dózis fennmaradó része metabolitok formájában, 49%- ban a vizelettel, 34%-ban pedig a széklettel ürül.
The remainder of the inhaled dose of fluticasone propionate may be swallowed but contributes minimally to systemic exposure due to the low aqueous solubility and presystemic metabolism, resulting in oral availability of less than 1%.
Az inhalált adag maradékát lenyelheti a beteg, de csekély vízoldékonysága és preszisztémás metabolizmusa miatt ez minimálisan járul hozzá a szisztémás hatáshoz, oralis biohasznosulása kevesebb mint 1%.
The remaining 10 subjects had insufficient platelet response to prior therapies.
A fennmaradó 10 beteg nem adott kielégítő thrombocyta válaszreakciót a korábbi kezelésekre.
The remaining 3 Eviplera-treated patients did not have emergent resistance.
Az Eviplera-val kezelt másik 3 betegnél nem alakult ki újonnan megjelenő rezisztencia.
The remaining 30% is in crystalline form as protamine-crystallised insulin aspart; this has a prolonged absorption profile similar to human NPH insulin.
A fennmaradó 30% kristályos formában, mint protaminnal kristályosított aszpart inzulin, van jelen, amely a humán NPH inzulinhoz hasonlóan elhúzódó abszorpciós profillal rendelkezik.
The remaining 5 patients showed no significant change in motor development beyond Week 52 (with individual patient treatment durations ranging from 104 to 168 weeks; mean follow-up period of 140 weeks), including 4 patients with no significant motor skills in any of the positions evaluated and 1 patient with only functional sitting skills by the last study visit.
A maradék öt beteg nem mutatott további jelentős változás a motors fejlődés terén az 52. héthez képest (az egyes betegeknél a kezelés időtartama 104-168 hét között, az átlagos utánkövetési időszak pedig 140 hét körül mozgott) beleértve négy olyan beteget, akinél semmilyen értékelt pozícióban nem volt jelentős változás a motoros funkció tekintetében és azt az egy beteget, aki az utolsó vizsgálati vizit alkalmával is csak ülni tudott.
The remaining 5% represents metabolites below quantifiable concentrations.
A fennmaradó 5% mérhető koncentráció alatti metabolitoknak felel meg.
The remaining 50% is in crystalline form as protamine-crystallised insulin aspart; this has a prolonged absorption profile similar to human NPH insulin.
A fennmaradó 50% kristályos formában, mint protaminnal kristályosított aszpart inzulin, van jelen, amely a humán NPH inzulinhoz hasonlóan elhúzódó abszorpciós profillal rendelkezik.
The remaining 7 patients made no clinically significant motor gains or were unable to sustain the motor gains made and had very limited motor movement by the last study assessment (with individual patient treatment durations ranging from 52 to 142 weeks; mean follow-up period of 103 weeks).
A többi 7 betegnél nem volt klinikailag szignifikáns változás a motoros funkció tekintetében, illetve a javulás nem bizonyult tartósnak, és az utolsó vizsgálati felmérés alkalmával (az egyes betegeknél a kezelés időtartama 52- 142 hét között, az átlagos utánkövetési időszak 103 hét körül mozgott) mindössze nagyon csekély motoros mozgásra voltak csak képesek.
The remaining 70% is in crystalline form as protamine-crystallised insulin aspart; this has a prolonged absorption profile similar to human NPH insulin.
A fennmaradó 70% kristályos formában, mint protaminnal kristályosított aszpart inzulin, van jelen, amely a humán NPH inzulinhoz hasonlóan elhúzódó abszorpciós profillal rendelkezik.