natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In cattle and pigs, subcutaneous, intramuscular as well as intravenous administration is well tolerated; only a slight transient swelling at the injection site following subcutaneous administration was observed in less than 10 % of the cattle treated in clinical studies.
Szarvasmarhák és sertések a szubkután, az intramuszkuláris, valamint az intravénás applikálást jól tolerálják; szarvasmarhákban a klinikai kipróbálások során mindössze enyhe, átmeneti duzzanat jelentkezett a beadás helyén, szubkután alkalmazást követően, a kezelt állatok kevesebb, mint 10%-ánál.
In cattle and pigs, subcutaneous, intramuscular as well as intravenous administration is well tolerated; only a slight transient swelling at the injection site following subcutaneous administration was observed in less than 10 % of the cattle treated in clinical studies.
Szarvasmarhák és sertések a szubkután, az intramuszkuláris, valamint az intravénás applikálást jól tolerálják; szarvasmarháknál a klinikai kipróbálás során csak enyhe, átmeneti duzzanatot találtak szubkután alkalmazás után az állatok kevesebb, mint 10%-ánál.
In cattle and pigs, subcutaneous, intramuscular as well as intravenous administration is well tolerated; only a slight transient swelling at the injection site following subcutaneous administration was observed in less than 10% of the cattle treated in clinical studies.
Szarvasmarhák és sertések a szubkután, az intramuszkuláris, valamint az intravénás applikálást jól tolerálják; szarvasmarhákban a klinikai kipróbálások során mindössze enyhe, átmeneti duzzanat jelentjezett a beadás helyén, szubkután alkalmazást követően, a kezeltállatok kevesebb, mint 10%- ánál.
In cattle and pigs, subcutaneous, intramuscular as well as intravenous administration is well tolerated; only a slight transient swelling at the injection site following subcutaneous administration was observed in less than 10% of the cattle treated in clinical studies.
Szarvasmarhák és sertések a szubkután, az intramuszkuláris, valamint az intravénás applikálást jól tolerálják; szarvasmarháknál a klinikai kipróbálás során csak enyhe, átmeneti duzzanatot figyeltek meg a szubkután alkalmazás után az állatok kevesebb, mint 10 %-ánál.
In cattle and sheep
Szarvasmarha és juh
In cattle at dosages of three, five or ten times the recommended dose, transient signs attributed to injection site discomfort were observed and included restlessness, head-shaking, pawing the ground, and brief decrease in feed intake.
Szarvasmarhában az ajánlott adag háromszorosának, ötszörösének vagy tízszeresének hatására a beadás helyének diszkomfortjára visszavezethető tüneteket lehetett megfigyelni mint például: nyugtalanság, fej- rázás, a padozat kaparása, és a takarmány fölvétel rövid ideig tartó csökkenése.
in cattle following administration of a double dose followed by a single dose 7 weeks later and a third vaccination with a single dose 13 weeks after the second dose,
zarvasmarhában kétszeres adag beadását követően, amit egyetlen adag követett 7 héttel később és egy harmadik oltás egyetlen adaggal 13 héttel a második adag után,
In cattle it is very common to see a swelling of maximum diameter of 9 to 10 cm at the injection site, which may last for 17 days.
Szarvasmarháknál az injekció beadásának helyén igen gyakran megfigyelhető egy legfeljebb 9–10 cm átmérőjű duzzanat, amely 17 napig is tarthat.
In cattle, a slight transient painless swelling at the injection site was observed in most animals in laboratory studies.
Szarvasmarháknál a laboratóriumi vizsgálatok során az állatok többségénél enyhe, átmeneti, fájdalmatlan duzzanatot figyeltek meg az injekció helyén.
In cattle, a transient increase in rectal temperature, not exceeding 1.5 °C, may very commonly occur during the 48 hours following vaccination.
Szarvasmarhában a rektális hőmérséklet átmeneti, 1,5 °C-ot meg nem haladó emelkedése nagyon gyakran előfordulhat a vakcinázást követő 48 órán belül.
In cattle, although NAXCEL has not been specifically tested for overdoses, no signs of systemic toxicity related to ceftiofur have been observed following 55 mg/kg parenteral daily overdoses of ceftiofur sodium for five days.
Bár a NAXCEL-t kifejezetten túladagolásra nem vizsgálták, szarvasmarhában az 5 napon keresztül adott napi 55 mg/ttkg-os parenterális Na-ceftiofur kezelés során nem figyeltek meg ceftiofurnak tulajdonítható szisztémás toxikus tüneteket.
In cattle, ceftiofur is active against the following micro-organisms which are involved in acute post- partum (puerperal) metritis: Escherichia coli, Arcanobacterium pyogenes and Fusobacterium necrophorum; and interdigital necrobacillosis: Bacteroides spp., Fusobacterium necrophorum, Porphyromonas spp. and Prevotella spp.
A ceftiofur szarvasmarhában hatékony a következő, heveny post partum (puerperális) méhgyulladást okozó mikroorganizmusokkal szemben: Escherichia coli, Arcanobacterium pyogenes és Fusobacterium necrophorum, valamint az interdigitális nekrobacillózist okozó alábbi kórokozókkal szemben: Bacteroides fajok, Fusobacterium necrophorum, Porphyromonas fajok és Prevotella fajok.
in cattle, Dicural is used to treat infections affecting the lungs and breathing (shipping fever and calf pneumonia).
szarvasmarha esetében a Dicuralt a tüdőt és a légzést érintő fertőzések (szállítási betegség és borjak tüdőgyulladása) kezelésére alkalmazzák.
In cattle, Inflacam is used together with appropriate antibiotic therapy, to reduce clinical signs of disease in acute respiratory infection (infection of the lungs and airways).
Az Inflacam-ot szarvasmarháknál megfelelő antibiotikumterápiával együtt, a betegség klinikai tüneteinek csökkentésére alkalmazzák akut légzőszervi fertőzés (a tüdő és a légútak fertőzése) esetén.
In cattle, it is postulated that metabolism of tildipirosin proceeds by cleavage of the mycaminose sugar moiety, by reduction and sulphate conjugation with subsequent hydration (or ring opening), by demethylation, by mono- or dihydroxylation with subsequent dehydration and by S-cysteine and S- glutathione conjugation.
Szarvasmarhában a tildipirozin metabolizációja feltételezhetően a mikaminóz cukor kettéhasítása, redukció, szulfát-konjugáció és következményes hidratáció (vagy gyűrű felnyílás), demetiláció, mono- és dihidroxiláció és következményes hidratáció, valamint S-cisztein- és S-glutation-konjugáció útján történik.
In cattle, meloxicam is also a major excretion product in milk and bile whereas urine contains only traces of the parent compound.
Szarvasmarhában a meloxicam döntően a tejjel és az epével ürül ki, míg a vizelet csak nyomokban tartalmazza az anyamolekulát.
In cattle, pigs and horses in very rare cases anaphylactoid reactions (allergic) which may be serious (including fatal) may occur and should be treated symptomatically.
Szarvasmarháknál, sertéseknél és lovaknál, nagyon ritka esetekben potenciálisan súlyos vagy életveszélyes anafilaxiás (allergiás) reakciók jelentkezhetnek, amelyek tüneti kezelést igényelnek.
In cattle, Rheumocam is used together with appropriate antibiotic therapy, to reduce clinical signs of disease, in acute respiratory infection (infection of the lungs and airways).
A Rheumocam-ot szarvasmarháknál, megfelelő antibiotikumterápiával együtt, a betegség klinikai tüneteinek csökkentésére alkalmazzák akut légzőszervi fertőzés (a tüdő és a légutak fertőzése) esetén.
In cattle, safety during pregnancy was extrapolated from a study that was conducted in pregnant cows with a similar vaccine to Bluevac BTV8 which contained a different serotype (serotype 1).
Szarvasmarhák esetében a vemhesség alatti biztonságosságot a Bluevac BTV8-hoz hasonló, egy másik szerotípust (1- es szerotípus) tartalmazó vakcinával végzett vemhes teheneken végrehajtott vizsgálatból extrapolálták.
In cattle, the volume administered per injection site should not exceed 7 ml.
Szarvasmarhákon egy helyre maximum 7 ml injektálható.
In CD Study I and CD Study II, statistically significant improvement in the disease-specific inflammatory bowel disease questionnaire (IBDQ) total score was achieved at Week 4 in patients randomised to Humira 80/40 mg and 160/80 mg compared to placebo and was seen at Weeks 26 and 56 in CD Study III as well among the adalimumab treatment groups compared to the placebo group.
A CD I és a CD II vizsgálatokban statisztikailag szignifikáns javulást értek el a betegségspecifikus Gyulladásos bélbetegség kérdőív (IBDQ – Inflammatory Bowel Disease Questionnaire) összpontszámában a kezelés 4. hetében azoknál a betegeknél, akiket a véletlenszerűen a Humira 80/40 mg, illetve Humira 160/80 mg csoportokba soroltak be, a placebo-csoportba sorolt betegekével összehasonlítva, és ezt észlelték a CD III vizsgálat során is a 26. és az 56. héten az adalimumabbal, illetve placebóval kezelt betegcsoportokban.
In CD Study I, 299 TNF-antagonist naive patients were randomised to one of four treatment groups; placebo at Weeks 0 and 2, 160 mg Humira at Week 0 and 80 mg at Week 2, 80 mg at Week 0 and 40 mg at Week 2, and 40 mg at Week 0 and 20 mg at Week 2.
A CD I vizsgálatban 299, TNF-antagonistával korábban még nem kezelt beteget soroltak véletlenszerűen a négy terápiás csoport valamelyikébe (placebo-kezelés a 0. és a 2. héten; 160 mg Humira a 0. és 80 mg a 2. héten; 80 mg Humira a 0. és 40 mg a 2. héten; 40 mg Humira a 0. és 20 mg a 2. héten).
In CD Study I, 299 TNF-antagonist naive patients were randomised to one of four treatment groups; placebo at Weeks 0 and 2, 160 mg Humira at Week 0 and 80 mg at Week 2, 80 mg at Week 0 and 40 mg at Week 2, and 40 mg at Week 0 and 20 mg at Week 2.
A CD I vizsgálatban 299, TNF-antagonistával korábban még nem kezelt beteget soroltak véletlenszerűen a négy terápiás csoport valamelyikébe (placebo-kezelés a 0. és a héten; 160 mg Humira a 0. és 80 mg a 2. héten; 80 mg Humira a 0. és 40 mg a 2. héten; 40 mg Humira a 0. és 20 mg a 2. héten).
In CD Study I, 299 TNF-antagonist naive patients were randomised to one of four treatment groups; placebo at Weeks 0 and 2, 160 mg Humira at Week 0 and 80 mg at Week 2, 80 mg at Week 0 and 40 mg at Week 2, and 40 mg at Week 0 and 20 mg at Week 2.
A DC I vizsgálatban 299, TNF-antagonistával korábban még nem kezelt beteget soroltak véletlenszerűen a négy terápiás csoport valamelyikébe (placebo-kezelés a 0. és a 2. héten; 160 mg Humira a 0. és 80 mg a 2. héten; 80 mg Humira a 0. és 40 mg a 2. héten; 40 mg Humira a 0. és 20 mg a 2. héten).
In CD Study II, 325 patients who had lost response or were intolerant to infliximab were randomised to receive either 160 mg Humira at Week 0 and 80 mg at Week 2 or placebo at Weeks 0 and 2.
A CD II vizsgálatban 325 beteget, akinél hatástalanná vált az infliximab, vagy infliximab-intolerancia állt fenn, véletlenszerű besorolás alapján a 0. héten 160 mg, illetve a 2. héten 80 mg Humira-val vagy a 0. és a 2. héten adott placebóval kezeltek.
In CD Study III, at Week 4, 58% (499/854) of patients were in clinical response and were assessed in the primary analysis.
A CD III vizsgálat 4. hetében a betegek 58%-án (499/854 betegen) mutatkozott klinikai hatás, és ők kerültek be az elsődleges elemzésbe.
In CD Study III, at Week 4, 58% (499/854) of patients were in clinical response and were assessed in the primary analysis.
A CD III vizsgálat 4. hetében a betegek 58%-án (499/854 betegen) mutatkozott klinikai hatás; a primer elemzést ezeknek a résztvevőknek az eredményein végezték el.
In CDI patients, average peak plasma levels of fidaxomicin and its main metabolite OP-1118 tend to be 2- to 6-fold higher than in healthy adults.
A CDI-s betegeknél a fidaxomicin és fő metabolitjának, az OP-1118-nak az átlagos plazma csúcskoncentrációja 2–6-szor magasabb volt, mint az egészséges felnőttek esetében.
In cell based assays, HBV strains expressing the rtV173L, rtL180M, and rtM204I/V mutations associated with resistance to lamivudine and telbivudine showed a susceptibility to tenofovir ranging from 0.7- to 3.4-fold that of wild-type virus.
Sejteken végzett tesztekben a lamivudin- és telbivudin-rezisztenciával összefüggésbe hozható rtV173L-, rtL180M- és rtM204I/V- mutációkat expresszáló HBV-törzsek a vad típusú vírushoz viszonyítva 0,7-szeres és 3,4-szeres közötti érzékenységet mutattak a tenofovirra.
In cell culture Emtricitabine
Sejtkultúrában Emtricitabin
In cellular anti-proliferation assays the inhibitory concentration 50 (IC50) against V600 mutated cell lines (V600E, V600R, V600D and V600K mutated cell lines) ranged from 0.016 to 1.131 M whereas the IC50 against BRAF wild type cell lines were 12.06 and 14.32 M, respectively.
Celluláris anti-proliferációs assay-ekkel az IC50 érték (50%-os Inhibitoros Koncentráció) V600 mutáns sejtvonalakban (V600E, V600R, V600D és V600K mutáns sejtvonalak) 0,016 és 1,131 mol között volt, míg vad típusú BRAF sejtvonalakban az IC50 érték 12,06 és 14,32 mol között volt.
In certain cases, the implant may be lost from a treated dog.
Bizonyos esetekben az implantátum elveszhet a kezelt állatból.
In certain cases, the implant may be lost from a treated ferret.
Bizonyos esetekben az implantátum eltűnhet a kezelt görényből.
In certain clinical situations, a dosage of 15–30 ml/kg may be appropriate.
Bizonyos klinikai helyzetekben a megfelelő adagolás: 15-30 ml/kg.
In certain individual cats Notoedres cati infestation may be severe or complicated by bacterial infections.
Bizonyos egyedekben a Notoedres cati fertőzés súlyos lehet, vagy bakteriális fertőzésekkel szövődött.
In certain people taking levothyroxine (a thyroid hormone) and Renagel, increased levels of thyroid stimulating hormone (TSH, a substance in your blood which helps control your body’s chemical functions) may very rarely be observed.
Egyes levotiroxint (pajzsmirigyhormon) és Renagel-t szedő betegeknél nagyon ritkán a pajzsmirigyserkentő hormon (a TSH, a vérben található olyan vegyület, mely segít a szervezet kémiai funkcióinak irányításában)) szintjének emelkedését figyelték meg.
In certain people taking levothyroxine (a thyroid hormone) and Renagel, increased levels of thyroid stimulating hormone (TSH, a substance in your blood which helps control your body’s chemical functions) may very rarely be observed.
Egyes levotiroxint (pajzsmirigyhormon) és Renagelt szedő betegeknél nagyon ritkán a pajzsmirigyserkentő hormon (a TSH, a vérben található olyan vegyület, mely segít a szervezet kémiai funkcióinak irányításában) szintjének emelkedését figyelték meg.
In certain people taking levothyroxine (a thyroid hormone) and Tasermity, increased levels of thyroid stimulating hormone (TSH, a substance in your blood which helps control your body’s chemical functions) may very rarely be observed.
Egyes levotiroxint (pajzsmirigyhormon) és Tasermity-t szedő betegeknél nagyon ritkán a pajzsmirigyserkentő hormon (a TSH, a vérben található olyan vegyület, mely segít a szervezet kémiai funkcióinak irányításában) szintjének emelkedését figyelték meg.
In certain serious infections, your doctor may consider to use Tygacil in combination with other antibiotics.
Súlyos fertőzések bizonyos eseteiben kezelőorvosa mérlegelheti, hogy a Tygacil-t egyéb antibiotikumokkal kombinálja.
In certain situations the doctor may decide to adjust the dose required to prevent bleeding, based on the patient’s factor XIII levels in the blood.
Bizonyos esetekben a beteg vérében található XIII-as faktor szintje alapján az orvos úgy dönthet, hogy módosítja a vérzések megelőzéséhez szükséges adagot.
In certain situations, for example if you are 75 years or older, your doctor may recommend a starting dose of mg once a week.
Bizonyos esetekben, például ha Ön 75 éves vagy idősebb, a kezelőorvosa a heti egyszeri 0,75 mg-os kezdő adagot javasolhatja Önnek.
In CHARM, at week 4, 58% (499/854) of patients were in clinical response and were assessed in the primary analysis.
A klinikai remisszió fenntartását a CHARM-vizsgálat értékelte.
In chemotherapy naïve patients treated for non-small cell lung cancer, the recommended dose regimen is docetaxel 75 mg/m2 immediately followed by cisplatin 75 mg/m2 over 30-60 minutes.
Nemkissejtes tüdőcarcinoma elsővonalbeli kezelésére a kombinációs terápia ajánlott adagja 75 mg/m2 docetaxel, amelyet közvetlenül 75 mg/m2 ciszplatin követ 30–60 perces infúzióban.
in chickens and turkeys, Dicural is used to treat certain infections affecting the respiratory system (lungs and air sacs).
csirkéknél és pulykáknál a Dicuralt a légutakat (tüdőt és légzsákokat) érintő bizonyos fertőzések kezelésére alkalmazzák.
In chickens and turkeys: Dicural oral solution is indicated for treatment of chronic respiratory infections caused by sensitive strains of Escherichia coli and Mycoplasma gallisepticum.
Házityúkok és pulykák kezelésére a hatóanyagra érzékeny Escherichia coli és Mycoplasma gallisepticum különböző törzsei okozta krónikus légzőszervi fertőzések esetén.
In chickens, reduction of clinical signs, mortality, excretion and transmission of virus after challenge were shown by two weeks after a single dose vaccination.
csirkékben az egyszeri vakcinázást két héttel követő ráfertőzés után csökkentek a klinikai tünetek, az elhullási arány, a vírusürítés és a vírus terjedése.
In chickens:
Csirkéknél:
In childhood cancer survivors, an increased risk of a second neoplasm has been reported in patients treated with somatropin after their first neoplasm.
Gyermekkori rákbetegségek túlélőinél második daganat kialakulásának fokozott kockázatáról számoltak be az első daganatot követően szomatropinnal kezelt betegek esetében.
In children (6 years of age or older) treated for Crohn’s disease or ulcerative colitis, the recommended dose is the same as for adults.
Crohn-betegség vagy kolitisz ulceróza miatt kezelt (6 éves vagy idősebb) gyermekek esetében az ajánlott adag ugyanaz, mint felnőtteknél.
In children (6-11 years) and adolescents (12-17 years) with type 1 diabetes, inhaled human insulin was absorbed more rapidly than fast-acting human insulin.
es típusú cukorbetegségben szenvedő gyermekek (6-11 év) és serdülőkorúak (12-17 év) esetében az inhalációs humán inzulin gyorsabban szívódott fel, mint a gyorshatású humán inzulin.
In children (6-11 years) and adolescents (12-17 years) with type 1 diabetes, inhaled human insulin was absorbed more rapidly than fast-acting human insulin.
es típusú cukorbetegségben szenvedő gyermekek (6-11 év) és serdülőkorúak (12-17 év) esetében az inhalációs humán inzulin gyorsabban szívódott fel, mint az gyorshatású humán inzulin.
In children (aged 7-18 years), Replagal administered at 0.2 mg/kg was cleared faster from the circulation than in adults.
A 7-18 éves gyermekeknél a 0,2 mg/kg adagban alkalmazott Replagal gyorsabban ürült ki a keringésből, mint a felnőttek esetében.
In children (below the age of 12) higher doses or more frequent injections may be needed.
Gyermekek esetében (12 éven aluliaknál) nagyobb adagokra vagy gyakoribb alkalmazásra lehet szükség.
In children (from 2 to 10 years of age), the side effects that were reported during clinical trials are listed below.
A 2–10 éves korú gyermekek körében végzett klinikai vizsgálatok alatt jelentett mellékhatások alább kerülnek felsorolásra.
In children 12 to 23 months of age, the vaccine may also be administered in the anterolateral part of the thigh (see sections 4.4 and 4.5).
12-23 hónapos életkorú gyermekeknél a vakcina a combizom anterolaterális régiójába is beadható (lásd 4.4 és 4.5 pont).
In children 2 years of age and older, the nature of the safety profile is similar to that seen in adults (see Table in section b).
A 2 éves és idősebb gyermekeknél a biztonságossági profil jellege a felnőtteknél látotthoz hasonló (lásd a táblázatot a b. pontban)
In children 2 years of age and older, the nature of the safety profile is similar to that seen in adults (see Table in section b).
A 2 éves és idősebb gyermekeknél a biztonságossági profil jellege a felnőtteknél látotthoz hasonló (lásd a táblázatot a b. pontban).
In children 3 to 9 years of age who received two 0.25 ml doses of Pandemrix (H1N1) the side effects reported were similar to those reported in adults, except for redness at the injection site and gastrointestinal symptoms which were very common and shivering and sweating which were common.
A két 0,25 ml-es adag Pandemrix (H1N1)-et kapó 3-9 éves gyermekeknél a jelentett mellékhatások hasonlóak voltak a felnőtteknél észleltekhez, kivéve a bőrpírt az injekció beadási helyén és a gyomor- bélrendszeri tüneteket amelyek nagyon gyakoriak voltak, valamint a hidegrázást és a verítékezést, amelyek gyakoriak voltak.
In children aged 1 to 17 years, the recommended dose is 10 mg three times a day in children weighing less than 20 kg and 20 mg three times a day in those over 20 kg.
1-17 év közötti gyermekek esetében az ajánlott adag 20 kg-nál kisebb testsúlyú gyermekeknél napi háromszor 10 mg, 20 kg-nál nagyobb testsúlyú gyermekeknél pedig napi háromszor 20 mg.
In children aged 12-23 months, the immune responses elicited after two doses were comparable to the responses elicited after three doses in infants below 6 months of age, except for vaccine serotypes 18C and 19F as well as serotype 19A for which responses were higher in the 12-23 months children.
A 12-23 hónapos gyermekekben a két adag beadását követően kialakult immunválasz hasonló volt a 6 hónaposnál fiatalabb csecsemőknek adott három adag után létrejött immunválaszhoz, kivéve a 18C és a 19F vakcina szerotípust, valamint a 19A szerotípust, amelyek esetén a válasz magasabb volt a 12-23 hónapos gyermekekben.
In children aged 2 months to <3 years, the following side effects have been observed more frequently compared to children aged 3 years to <12 years, adolescents and adults:
2 hónapos – < 3 éves gyermekeknél a következő mellékhatásokat figyelték meg a 3 éves – < 12 éves gyermekeknél, serdülőknél és felnőtteknél észlelteknél gyakrabban:
In children aged 2 to 5 years that received 1 dose, the ELISA antibody GMCs were similar for 6 vaccine serotypes as well as serotype 19A than those achieved following a 3-dose vaccination schedule in infants below 6 months of age while they were lower for 4 vaccine serotypes (serotypes 1, 5, 14 and 23F).
Azon 2–5 éves kor közötti gyermekek, akik 1 adagot kaptak, az ELISA ellenanyag GMC-k a 6 vakcina szerotípus, valamint a 19A szerotípus esetében hasonlóak voltak azokhoz, amelyeket 6 hónaposnál fiatalabb csecsemőknél a 3 adagos oltási séma beadását követően értek el, míg alacsonyabbak voltak 4 vakcina szerotípus esetében (1, 5, 14 és 23F szerotípus).
In children aged 2 to 5 years the most common side effects are nasal congestion (26.5 %), upper respiratory tract infection (23.5 %), increase in liver enzymes (14.7 %), rash (11.8 %) and bacteria in sputum (11.8 %).
A 2-5 éves gyermekek esetében a leggyakoribb mellékhatások az orrdugulás (26,5%), felső légúti fertőzések (23,5%), májenzim-értékek növekedése (14,7%), bőrkiütés (11,8%) és baktériumok a köpetben (11,8%).
In children aged 6 to 35 months (N=51) who received two doses of 0.25 ml (half of the adult dose) with an interval of 3 weeks between doses there was an increase in the rates of injection site reactions and general symptoms after the second dose (see section 4.8).
A 6 – 35 hónapos gyermekeknél (N = 51) a háromhetes időkülönbséggel beadott két, 0,25 ml-es (a felnőtt adag fele) dózis kapcsán, a második adagot követően az alkamazás helyén fellépő reakciók és az általános tünetek gyakoriságának emelkedését figyelték meg (lásd 4.8 pont).
In children aged 6 to less than 12 years, the incidence of patients experiencing transaminase elevations (ALT or AST) >3 x ULN was 15.0% (6/40) in ivacaftor-treated patients and 14.6% (6/41) in patients who received placebo.
Hat és <12 év közötti gyermekeknél az ivakaftor-csoportban 15,0% (6/40), míg a placebót kapó betegeknél 14,6% (6/41) volt azoknak a betegeknek az előfordulási gyakorisága, akiknél az ULN 3-szorosát meghaladó mértékű transzaminázszint- (ALT vagy AST) emelkedést tapasztaltak.
In children aged from 2 months to 9 months plasma concentrations of retapamulin were measurable in 69% (20/29) of samples.
A 2 hónapos – 9 hónapos korú gyermekeknél a minták 69%-ában (20/29) voltak mérhető retapamulin plazmakoncentrációk.