natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The most common adverse reactions (experienced by at least 10 % of the patients) of any grade in the RCC and STS trials included: diarrhoea, hair colour change, skin hypopigmentation, exfoliative rash, hypertension, nausea, headache, fatigue, anorexia, vomiting, dysgeusia, stomatitis, weight decreased, pain, elevated alanine aminotransferase and elevated aspartate aminotransferase.
Az RCC és az STS vizsgálatban a leggyakoribb (a betegek legalább 10%-ánál előforduló), bármilyen súlyossági fokú mellékhatások a következők voltak: hasmenés, a hajszín megváltozása, bőr hypopigmentatio, exfoliatív bőrkiütés, magasvérnyomás, hányinger, fejfájás, fáradtság, anorexia, hányás, ízérzékelési zavar, stomatitis, testtömegcsökkenés, fájdalom, emelkedett alanin-aminotranszferáz- és emelkedett aszpartát-aminotranszferáz-szint.
The most common adverse reactions (incidence ≥ 20%) of ONIVYDE+5FU/LV were: diarrhoea, nausea, vomiting, decreased appetite, neutropenia, fatigue, asthenia, anaemia, stomatitis and pyrexia.
Az ONIVYDE+5FU/LV kombinált kezelés által kiváltott leggyakoribb (legalább 20%-os incidenciájú) mellékhatások a következők voltak: hasmenés, hányinger, hányás, csökkent étvágy, neutropenia, kimerültség, asthenia, anaemia, stomatitis és láz.
The most common adverse reactions (incidence ≥10%) for patients treated with Tecfidera were flushing and gastrointestinal events (i.e. diarrhoea, nausea, abdominal pain, abdominal pain upper).
A Tecfidera-val kezelt betegeknél a leggyakoribb mellékhatások (≥ 10%-os gyakoriság) a kipirulás és az emésztőrendszeri események (vagyis a hasmenés, hányinger, hasi fájdalom, felső hasi fájdalom) voltak.
The most common adverse reactions (occurring in > 20% of subjects) were: anaemia, fatigue, diarrhoea, thrombocytopenia, nausea, pyrexia, dyspnoea, respiratory tract infection, cough and peripheral oedema.
A leggyakrabban (a résztvevők több mint 20%-ánál) előforduló mellékhatások a következők voltak: anaemia, fáradtság, hasmenés, thrombocytopenia, hányinger, láz, dyspnoe, felső légúti fertőzés, köhögés és perifériás oedema.
The most common adverse reactions (≥ 20 %) for trametinib and dabrafenib combination therapy include pyrexia, fatigue, nausea, headache, chills, diarrhoea, rash, arthralgia, hypertension, vomiting and cough.
A trametinib-dabrafenib kombinációs kezelés leggyakoribb (>20%) mellékhatásai közé tartozott a láz, a kimerültség, a hányinger, a fejfájás, a hidegrázás, a hasmenés, a bőrkiütés, az arthralgia, a hypotonia, a hányás és a köhögés.
The most common adverse reactions (≥ 3% in pooled Phase 3 trials) occurring in patients receiving Zerbaxa were nausea, headache, constipation, diarrhoea, and pyrexia and were generally mild or moderate in severity.
A Zerbaxa-kezelésben részesülő betegeknél fellépő leggyakoribb (az összesített III. fázisú vizsgálatokban ≥ 3%-os gyakoriságú) mellékhatások a hányinger, fejfájás és székrekedés, hasmenés és láz voltak, amelyek intenzitásukat tekintve általában enyhék vagy közepesen erősek voltak.
The most common adverse reactions (≥20%) for trametinib include rash, diarrhoea, fatigue, oedema peripheral, nausea, and dermatitis acneiform.
A trametinib leggyakoribb (≥20%) mellékhatásai közé tartozik a bőrkiütés, a hasmenés, a fáradtságérzet, a perifériás oedema, az émelygés, valamint az acneiform dermatitis.
The most common adverse reactions (20%) for dabrafenib and trametinib combination therapy include pyrexia, fatigue, nausea, headache, chills, diarrhoea, rash, arthralgia, hypertension, vomiting and cough.
A dabrafenib és a dabrafenib-trametinib kombinációs kezelés leggyakoribb ( 20%) mellékhatásai közé tartozott a láz, a kimerültség, a hányinger, a fejfájás, a hidegrázás, a hasmenés, a bőrkiütés, az arthralgia, a hypotonia, a hányás és a köhögés.
The most common adverse reactions are asthenia/fatigue, hot flush, headache, and hypertension.
A leggyakoribb mellékhatás az aszténia/fáradtság, hőhullám, fejfájás, illetve hipertónia.
The most common adverse reactions during the clinical trials generally persisted for one to two days and were not severe.
A klinikai vizsgálatokban megfigyelt leggyakoribb mellékhatások általában egy vagy két napig álltak fenn és nem voltak súlyosak.
The most common adverse reactions experienced by patients aged 6 years and older who received ivacaftor in the pooled 48-week placebo-controlled Phase 3 studies that occurred with an incidence of at least 3% and up to 9% higher than in the placebo arm were headache (23.9%), oropharyngeal pain (22.0%), upper respiratory tract infection (22.0%), nasal congestion (20.2%), abdominal pain (15.6%), nasopharyngitis (14.7%), diarrhoea (12.8%), dizziness (9.2%), rash (12.8%) and bacteria in sputum (12.8%).
Az összesített 48 hétig tartó fázis III, placebo-kontrollos vizsgálatok során ivakaftorral kezelt 6 éves és idősebb betegek által leggyakrabban tapasztalt mellékhatások, amelyek legalább 3%-os, és a placebo-karhoz képest akár 9%-kal magasabb incidenciával léptek fel, a következők voltak: fejfájás (23,9%), oropharyngealis fájdalom (22,0%), felső légúti fertőzés (22,0%), orrdugulás (20,2%), hasi fájdalom (15,6%), nasopharyngitis (14,7%), hasmenés (12,8%), szédülés (9,2%), bőrkiütés (12,8%), valamint baktériumok a köpetben (12,8%).
The most common adverse reactions for Dynastat is nausea.
A Dynastat leggyakoribb mellékhatása a hányinger.
The most common adverse reactions in all patients exposed to methylnaltrexone bromide during all phases of placebo-controlled studies were abdominal pain, nausea, diarrhoea and flatulence.
A placebo-kontrollos vizsgálatok összes fázisában metilnaltrexon-bromid expozíciónak kitett összes betegnél a leggyakoribb gyógyszer-mellékhatások közé a hasfájás, az émelygés, hasmenés és a flatulencia tartozott.
The most common adverse reactions in paediatric ITP patients 1 year and older (≥ 3% and greater than placebo) were upper respiratory tract infection, nasopharyngitis, cough, diarrhoea, pyrexia, rhinitis, abdominal pain, oropharyngeal pain, toothache, rash, increased AST and rhinorrhoea.
Az 1 éves vagy annál idősebb, ITP-ben szenvedő gyermekkorú betegek körében a leggyakoribb mellékhatások (legalább 3%, és magasabb, mint a placebo esetén) a felső légúti fertőzés, nasopharyngitis, köhögés, hasmenés, láz, rhinitis, hasi fájdalom, a száj-garat fájdalma, fogfájás, bőrkiütés, emelkedett AST, illetve orrfolyás voltak.
The most common adverse reactions in pivotal study PA.3 in pancreatic cancer patients receiving Tarceva 100 mg plus gemcitabine were fatigue, rash and diarrhoea.
A PA.3 pivotál vizsgálatban, melyben hasnyálmirigy karcinómában szenvedő betegeket 100 mg Tarceva és gemcitabin kombinációjával kezeltek, a leggyakoribb mellékhatások a fáradtság, a bőrkiütés és a hasmenés voltak.
The most common adverse reactions leading to discontinuation during the first 16 weeks of treatment were diarrhoea (1.7%), and nausea (1.5%).
A kezelés első 16 hetében a kezelés megszakításához vezető leggyakoribb mellékhatás a hasmenés (1,7%) és a hányinger (1,5%) volt.
The most common adverse reactions observed at a higher incidence than placebo in patients with Lennox-Gastaut syndrome were somnolence and vomiting.
Lennox-Gastaut szindrómában szenvedő betegek esetében azok a leggyakoribb mellékhatások, amelyeket nagyobb gyakorisággal figyeltek meg, mint placebo alkalmazása mellett, az aluszékonyság és a hányás volt.
The most common adverse reactions observed in clinical studies conducted with the Pandemic influenza vaccine H5N1 MedImmune in healthy adults was headache (25.4%) and upper respiratory infection (10.2%).
A Pandémiás H5N1 influenza vakcina, MedImmune-nal egészséges felnőtteknél végzett klinikai vizsgálatokban megfigyelt leggyakoribb mellékhatás a fejfájás (25,4%) és a felső légúti fertőzés (10,2%) volt.
The most common adverse reactions observed in ramucirumab-treated patients are: neutropenia, fatigue/asthenia, leukopenia, epistaxis, diarrhoea and stomatitis.
A leggyakoribb mellékhatások a ramucirumab-kezelésben részesülő betegeknél a következők: neutropenia, fáradtság/gyengeség, leukopenia, orrvérzés, hasmenés és stomatitis.
The most common adverse reactions occurring in at least 10% of patients included: headache, anaemia, decreased appetite, insomnia, cough, nausea, diarrhoea, alopecia, pruritus, myalgia, pyrexia, fatigue, influenza- like illness, asthenia, chills and peripheral oedema.
A leggyakoribb (a betegek legalább 10%-ánál előforduló) mellékhatások az alábbiak voltak: fejfájás, anaemia, étvágycsökkenés, álmatlanság, köhögés, hányinger, hasmenés, alopecia, viszketés, izomfájdalom, láz, fáradtság, influenzaszerű megbetegedés, gyengeség, hidegrázás és perifériás oedema.
The most common adverse reactions occurring in at least 10% of patients included: headache, anaemia, decreased appetite, insomnia, cough, nausea, diarrhoea, alopecia, pruritus, myalgia, pyrexia, fatigue, influenza-like illness, asthenia, chills and peripheral oedema.
A leggyakoribb (a betegek legalább 10%-ánál előforduló) mellékhatások az alábbiak voltak: fejfájás, anaemia, étvágycsökkenés, álmatlanság, köhögés, hányinger, hasmenés, alopecia, viszketés, izomfájdalom, láz, fáradtság, influenzaszerű megbetegedés, gyengeség, hidegrázás és perifériás oedema.
The most common adverse reactions occurring in at least 10% of patients included: headache, dizziness, insomnia, cough, dyspnoea, oropharyngeal pain, rhinorrhoea, nausea, diarrhoea, abdominal pain, transaminases increased, ecchymosis, arthralgia, muscle spasms, pain in extremity, fatigue, febrile neutropenia, and pyrexia.
A leggyakoribb (a betegek legalább 10%-ánál előforduló) mellékhatások az alábbiak voltak: fejfájás, szédülés, álmatlanság, köhögés, dyspnoe, szájgarat fájdalom, orrfolyás, hányinger, hasmenés, hasi fájdalom, emelkedett transzamináz-szint, véraláfutások, ízületi fájdalom, izomgörcsök, végtagfájdalom, fáradtság, lázas neutropenia, illetve láz.
The most common adverse reactions occurring in ≥ 3% of patients treated with Zinforo were diarrhoea, headache, nausea, and pruritus, and were generally mild or moderate in severity.
A Zinforo-val kezelt betegek ≥ 3%-ánál kialakuló, leggyakoribb mellékhatások a hasmenés, fejfájás, hányinger és pruritus voltak, és ezek általában enyhék vagy közepesen súlyosak voltak.
The most common adverse reactions occurring in ≥ 3% of patients treated with Zinforo were nausea, headache, and rash.
A leggyakoribb mellékhatások, melyek a Zinforo- val kezelt betegek ≥ 3%-ánál jelentkeztek a hányinger, fejfájás és kiütés voltak.
The most common adverse reactions of any grade (experienced by patients in RCC, GIST, and pNET registrational trials) included decreased appetite, taste disturbance, hypertension, fatigue, gastrointestinal disorders (i.e. diarrhoea, nausea, stomatitis, dyspepsia and vomiting), skin discolouration, and palmar-plantar erythrodysaesthesia syndrome.
A leggyakoribb (az RCC-ben, GIST-ben és pNET- ben szenvedő betegeknél előforduló), bármilyen súlyosságú mellékhatások az étvágycsökkenés, ízérzés zavara, hypertonia, fáradtság, gastrointestinalis zavarok (pl. hasmenés, émelygés, stomatitis, dyspepsia és hányás), bőrelszíneződés, és palmo-plantaris erythrodysaesthesia szindróma voltak.
The most common adverse reactions related to Kaletra therapy during clinical trials were diarrhoea, nausea, vomiting, hypertriglyceridaemia and hypercholesterolemia.
A Kaletrával összefüggő leggyakoribb mellékhatások közé a klinikai vizsgálatok során a hasmenés, az émelygés, a hányás, a hypertriglycerinaemia és a hyperchlolesterinaemia tartozott.
The most common adverse reactions reported at a greater incidence in adults treated with the aprepitant regimen than with standard therapy in patients receiving Highly Emetogenic Chemotherapy (HEC) were: hiccups (4.6 % versus 2.9 %), alanine aminotransferase (ALT) increased (2.8 % versus 1.1 %), dyspepsia (2.6 % versus 2.0 %), constipation (2.4 % versus 2.0 %), headache (2.0 % versus 1.8 %), and decreased appetite (2.0 % versus 0.5 %).
Azon leggyakoribb mellékhatások, melyek nagyobb gyakorisággal fordultak elő az erősen emetogén kemoterápia (EEK) során aprepitant-kezelésben részesülő felnőtteknél, mint a standard kezelésben részesülő betegek között, a következők voltak: csuklás (4,6% szemben a 2,9%-kal), emelkedett alanin- aminotranszferáz (ALT/GPT)-szint (2,8% szemben az 1,1%-kal), emésztési zavarok (2,6% szemben a 2%-kal), székrekedés (2,4% szemben a 2,0%-kal), fejfájás (2,0% szemben az 1,8%-kal), csökkent étvágy (2% szemben a 0,5%-kal).
The most common adverse reactions reported for Zinbryta were rash, increased alanine aminotransferase (ALT), depression, nasopharyngitis, upper respiratory tract infection, influenza, oropharyngeal pain, and lymphadenopathy.
A Zinbryta-kezelés esetén a leggyakrabban jelentett mellékhatások a következők voltak: bőrkiütés, emelkedett alanin-aminotranszferáz (ALT)-szint, depresszió, nasopharyngitis, felső légúti fertőzés, influenza, oropharyngealis fájdalom és lymphadenopathia.
The most common adverse reactions reported in conjunction with overdose in these cases included bradycardia, hypotension, oversedation, somnolence and cardiac arrest.
A túladagolással kapcsolatosan a leggyakoribb mellékhatás a bradikardia, a hipotenzió, a túlzott szedáció, az aluszékonyság és a szívleállás volt.
The most common adverse reactions reported were malaise and fatigue, respiratory tract infections, throat and tonsil discomfort, headache, abdominal discomfort and pain, nausea, vomiting and diarrhoea.
A leggyakoribb mellékhatások, amelyekről beszámoltak, a következők voltak: rossz közérzet és fáradtság, légúti fertőzések, torok- és mandula-panaszok, fejfájás, hasi diszkomfort és fájdalom, hányinger, hányás és hasmenés.
The most common adverse reactions resulting in discontinuation from the rufinamide treatment group were rash and vomiting.
A rufinamiddal kezelt csoportban a gyógyszer elhagyásához vezető leggyakoribb mellékhatás a kiütés és a hányás volt.
The most common adverse reactions seen are peripheral oedema, hypokalaemia, hypertension and urinary tract infection.
A megfigyelt leggyakoribb mellékhatások a perifériás oedema, hypokalaemia, hypertensio és húgyúti fertőzés.
The most common adverse reactions that occurred (with a frequency ≥ 1 %) in Revatio patients (combined doses) and with a frequency > 1 % over placebo patients were pyrexia, upper respiratory tract infection (each 11.5%), vomiting (10.9%), erection increased (including spontaneous penile erections in male subjects) (9.0%), nausea, bronchitis (each 4.6%), pharyngitis (4.0%), rhinorrhoea (3.4%), and pneumonia, rhinitis (each 2.9%).
A leggyakoribb mellékhatások, amelyek a Revatio-val kezelt betegek körében jelentkeztek (≥ 1% gyakorisággal, kombinált dózis estén), és > 1%-kal gyakoribbak voltak, mint a placebo esetében: a láz, a felső légúti fertőzés (mindegyik 11,5%), a hányás (10,9%), a fokozott erectio (többek között spontán penis erectio fiú vizsgálati alanyoknál) (9,0%), a hányinger, a bronchitis (mindegyik 4,6%), a pharyngitis (4,0%), a orrfolyás (3,4%), a pneumonia és a rhinitis (mindegyik 2,9%) volt.
The most common adverse reactions were bleeding complications (see section 4.4).
A leggyakoribb mellékhatások a vérzéses szövődmények voltak (lásd 4.4 pont)
The most common adverse reactions were eye pain (19.2%), eye irritation (17.8%), lacrimation (6. 4%), ocular hyperaemia (5.5%) and eyelid erythema (1.7%) which were usually transitory and occurred during instillation.
A leggyakoribb mellékhatások – szemfájdalom (19,2%), szemirritáció (17,8%), könnyezés (6,4%), ocularis hyperaemia (5,5%) és szemhéj-erythema (1,7%) – általában múló jellegűek voltak és a becseppentés során léptek fel.
The most common adverse reactions were headache, nasopharyngitis, back pain, and arthralgia , which were common, by MedDRA definition, in both the Circadin and placebo treated groups.
A leggyakoribb mellékhatás a fejfájás, nasopharyngitis, hátfájás és ízületi fájdalom, melyek a MedDRA osztályozás szerint a Circadin és a placebo csoportban egyaránt gyakoriak voltak.
The most common adverse reactions were nausea and dizziness.
A leggyakoribb mellékhatások az émelygés és szédülés voltak.
The most common adverse reactions with LEMTRADA (in ≥20% of patients) are rash, headache, pyrexia, and respiratory tract infections.
A LEMTRADA-hoz társuló leggyakoribb mellékhatások (a betegek legalább 20%-ánál): kiütés, fejfájás, pyrexia, valamint légúti fertőzések.
The most common and consistently reported treatment-related adverse reactions associated with Kineret were ISRs.
A Kineret-nek tulajdonítható leggyakoribb és konzisztensen jelentett mellékhatások az injekció beadási helyén fellépő reakciók voltak.
The most common clinical toxicity of nevirapine is rash, with Viramune attributable rash occurring in 12.5% of patients in combination regimens in controlled studies.
A nevirapin leggyakoribb, klinikai tüneteket okozó toxikus mellékhatása a bőrkiütés; a kontrollos klinikai vizsgálatok kombinált kezelésben részesülő betegeinek 12,5%-án észleltek Viramune-nak tulajdonítható bőrkiütést.
The most common co-morbidities were hypertension (56.8%) and structural heart disease (41.5%) including coronary heart disease (21.8%).
A leggyakoribb kísérő betegségek a hipertónia (56,8%), szervi szívbetegség (41,5%), beleértve az koszorúérbetegséget, voltak.
The most common effects that led to treatment being permanently stopped were problems with the circulation including hypertension, infections, fatigue, diarrhoea, dehydration, stomatitis, neutropenia, proteinuria, and pulmonary embolism (a clot in a blood vessel supplying the lungs).
A kezelés végleges leállításához vezető leggyakoribb mellékhatások a vérkeringéssel kapcsolatos problémák voltak, beleértve a magas vérnyomást, a fertőzéseket, a fáradtságot, a hasmenést, a dehidrációt (kiszáradás), a sztomatitiszt, a neutropéniát, a proteinuriát, valamint a tüdőembóliát (vérrög a tüdők vérellátását biztosító vérerekben).
The most common emergent resistance mutations in Eviplera-treated patients were M184V/I and E138K in reverse transcriptase.
Az Eviplera-kezelésben részesülő betegeknél a reverz transzkriptázban újonnan megjelenő leggyakoribb rezisztencia mutáció az M184V/I és az E138K volt.
The most common general side effect of Eliquis is bleeding which may be potentially life threatening and require immediate medical attention.
A leggyakoribb általános mellékhatása a vérzés, amely életveszélyes lehet, és azonnali orvosi kezelést igényel.
The most common grade 3-4 neutropenic complication was the occurrence of febrile neutropenia in 4.3% of patients treated with the ZALTRAP/FOLFIRI regimen compared to 1.7% of patients treated with the placebo/FOLFIRI regimen.
A leggyakoribb 3-4-es fokú neutropéniás szövődmény a lázas neutropenia, a ZALTRAP/FOLFIRI sémával kezelt betegek 4,3%-ánál, míg a placebo/FOLFIRI sémával kezelt betegek 1,7%-ánál fordult elő.
The most common Grade 3-5 adverse reactions were neutropenia (10%), and anaemia, febrile neutropenia, thrombocytopenia, sepsis, upper respiratory tract infection, and urinary tract infection (all at 1%).
A leggyakoribb 3-5. súlyossági fokozatú mellékhatások a következők voltak: neutropenia (10%), anaemia, lázas neutropenia, thrombocytopenia, szepszis, felső légúti fertőzés és húgyúti fertőzés (valamennyi 1%).
The most common grade 3/4 adverse reactions (≥ 5%) were neutropenia, pneumonia, thrombocytopenia, and febrile neutropenia.
A leggyakoribb 3/4. fokozatú mellékhatás (≥ 5%) a neutropenia, a pneumonia, a thrombocytopenia és a lázas neutropenia volt.
The most common haemorrhagic adverse event reported was conjunctival haemorrhage (up to 24%).
A leggyakrabban jelentett haemorrhagiás nemkívánatos esemény a conjunctiva vérzés volt (legfeljebb 24%).
The most common individual side effects, affecting more than 10% of patients, are diarrhoea, rash, pruritus (itching), fatigue (tiredness), nausea (feeling sick), vomiting, decreased appetite and abdominal pain (stomach ache).
A leggyakrabban előforduló, a betegek több mint 10%-át érintő mellékhatások közé tartozik a hasmenés, bőrkiütés, viszketés, kimerültség, émelygés, hányás, étvágycsökkenés és a hasi fájdalom (gyomorfájás).
The most common IRRs included cytokine release syndrome, flushing, throat irritation, and tremor.
A leggyakoribb infúzióval összefüggő reakciók a következők voltak: citokin-felszabadulási szindróma, kipirulás, torok irritáció és remegés.
The most common manifestations reported with these events included pain, erythema, swelling, itching, and burning sensation.
Az ezekkel az eseményekkel kapcsolatban jelentett leggyakoribb manifesztációk magukban foglalták a fájdalmat, az erythemát, a duzzanatot, a viszketést és az égő érzést.
The most common mutations were the same in the week 48 and week 96 analyses.
A leggyakoribb mutációk a 48. és a 96. heti elemzésekkor azonosak voltak.
The most common mutations were the same in the week 48 and week 96 analyses.
A leggyakoribb mutációk ugyanazok voltak a 48. heti és a 96. heti elemzésekben.
The most common NCI- CTCAE v.3 Grade 3-4 ADR (≥10%) was neutropenia.
A leggyakoribb NCI-CTCAE v.3 3-4-es fokozatú mellékhatás (≥10%) a neutropenia volt.
The most common NCI-CTCAE v.3 Grade 3-4 ADRs (> 10%) were neutropenia, febrile neutropenia and leucopenia, and the most common serious adverse events were febrile neutropenia, neutropenia and diarrhoea.
A leggyakoribb NCI-CTCAE v.3 3-4-es fokozatú mellékhatás (>10%) a neutropenia, a lázas neutropenia és a leukopenia, míg a leggyakrabban előforduló súlyos nemkívánatos esemény a lázas neutropenia, a neutropenia és a hasmenés volt.
The most common NCI-CTCAE v.3 Grade 3-4 ADRs (≥10%) were neutropenia, febrile neutropenia and leucopenia.
A leggyakoribb NCI-CTCAE v.3 3-4-es fokozatú mellékhatás (≥10%) a neutropenia, a lázas neutropenia és a leukopenia volt.
The most common NCI-CTCAE v.3 Grade 3-4 ADRs (≥10%) were neutropenia, febrile neutropenia, anaemia, leucopenia and diarrhoea.
A leggyakoribb NCI-CTCAE v.3 3-4-es fokozatú mellékhatás (≥10%) a neutropenia, a lázas neutropenia, az anémia, a leukopenia és a hasmenés volt.
The most common of these are increased dyskinesia, nausea, vomiting, abdominal pain, syncope, orthostatic complains, constipation, sleep disorders, somnolence, hallucination.
Ezek közül a leggyakoribbak a dyskinesia, émelygés, hányás, hasi fájdalom, syncope, orthostaticus panaszok, székrekedés, alvászavarok, aluszékonyság és hallucináció voltak.
The most common of these infusion-related reactions included cutaneous reactions (rash, pruritus, urticaria), pyrexia, headache, hypertension and flushing.
A leggyakoribb infúzióval összefüggő reakciók a következők voltak: bőrreakciók (kiütés, viszketés, urticaria), láz, fejfájás, magas vérnyomás és kipirulás.
The most common opportunistic infections in patients receiving CellCept (2 g or 3 g daily) with other immunosuppressants in controlled clinical trials of renal (2 g data), cardiac and hepatic transplant patients followed for at least 1 year were candida mucocutaneous, CMV viraemia/syndrome and Herpes simplex.
Kontrollált klinikai vizsgálatokban a leggyakrabban előforduló opportunista fertőzések CellCept (2 g vagy 3 g naponta) és más immunszupresszív szerek kombinációban történő adagolása során vese- (2 g-mal kapott adatok), szív- és májátültetett betegeken, legalább 1 éves követés alatt: mucocutan candida, CMV viraemia/szindróma és herpes simplex.
The most common opportunistic infections in patients receiving CellCept (2 g or 3 g daily) with other immunosuppressants in controlled clinical trials of renal (2 g data), cardiac and hepatic transplant patients followed for at least 1 year were candida mucocutaneous, CMV viraemia/syndrome and Herpes simplex.
Kontrollált klinikai vizsgálatokban a leggyakrabban előforduló opportunista fertőzések CellCept (2 g vagy 3 g naponta) és más immunszupresszív szerek kombinációban történő adagolása során vese- (2 g-mal kapott adatok), szív-, és májátültetett betegeken, legalább 1 éves követés alatt: mucocutan candida, CMV viraemia/szindróma és herpes simplex.