natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In clinical studies in kidney transplant patients receiving Envarsus, the most frequent adverse reactions (at least in 2% of patients) were tremor, diabetes mellitus, blood creatinine increased, urinary tract infection, hypertension, BK virus infection, renal impairment, diarrhoea, toxicity to various agents, and toxic nephropathy all of which are known to occur in the respective patient population under immunosuppressive treatment.
A vesetranszplantált, Envarsus-szal kezelt betegeken végzett klinikai vizsgálatokban a leggyakoribb (a betegek legalább 2%-ánál jelentkező) mellékhatások a következők voltak: tremor, diabetes mellitus, a vér emelkedett kreatininszintje, húgyúti fertőzés, hypertonia, BK-vírus fertőzés, vesekárosodás, hasmenés, különféle szerek okozta toxicitás és toxikus nephropathia – amelyek előfordulása ismert az ezen csoportba tartozó, immunszuppresszív kezelésben részesülő betegeknél.
In clinical studies in Parkinson’s patients, the 6 month-specific rates of peripheral oedema remained at about 4% through the entire observation period up to 36 months.
Parkinson-kórban szenvedő betegeken végzett klinikai vizsgálatokban a perifériás ödéma hathónapos, körülbelül 4%-os specifikus aránya a megfigyelés legfeljebb 36 hónapos tartama alatt változatlan maradt.
In clinical studies in patients treated with pembrolizumab 2 mg/kg every 3 weeks or 10 mg/kg every two or three weeks, 19 (1.7%) of 1,087 evaluable patients tested positive for treatment-emergent antibodies to pembrolizumab.
A 2 mg/ttkg adagot 3 hetente vagy 10 mg/ttkg adagot 2 vagy 3 hetente kapó, pembrolizumabbal kezelt beteg bevonásával végzett klinikai vizsgálatokban az 1087 értékelhető betegből 19-nél (1,7%) mutattak ki a kezelés során kialakult, pembrolizumab elleni antitesteket.
In clinical studies in patients with advanced phase CML receiving SPRYCEL at the recommended dose (n=304), grade 3 or 4 fluid retention was reported in 8% of patients, including grade 3 or 4 pleural and pericardial effusion reported in 7% and 1% of patients, respectively.
Az előrehaladott stádiumú CML--ben szenvedő, a SPRYCEL javasolt dózisát kapó betegekkel (n = 304) végzett klinikai vizsgálatokban 3. vagy 4. fokozatú folyadékretenció alakult ki a betegek 8%-ánál, ezen belül súlyos pleuralis és pericardialis folyadékgyülemet jelentettek a betegek 7%-ánál, illetve 1%-ánál.
In clinical studies in patients with HIV, the only undesirable effects that were consistently considered to be related to filgrastim administration were musculoskeletal pain, bone pain and myalgia.
HIV fertőzött betegek bevonásával végzett klinikai vizsgálatok során a konzisztensen a filgrasztim alkalmazásával összefüggőnek tartott nemkívánatos hatás csupán a csont-izomrendszeri fájdalom, a csontfájdalom és a myalgia volt.
In clinical studies in patients with HIV, the only undesirable effects that were consistently considered to be related to filgrastim administration were musculoskeletal pain, bone pain and myalgia.
HIV-fertőzésben szenvedő betegekkel végzett klinikai vizsgálatok során azok a nemkívánatos hatások, melyeket következetesen a filgrasztim alkalmazásának tulajdonítottak, a musculoskeletalis fájdalom, a csontfájdalom és myalgia voltak.
In clinical studies in patients with HIV, the only undesirable effects that were consistently considered to be related to filgrastim administration were musculoskeletal pain, bone pain and myalgia.
HIV-fertőzött betegek bevonásával végzett klinikai vizsgálatokban a filgrasztim adásával következetesen együtt járó nemkívánatos hatás csupán a musculoskeletalis fájdalom, a csontfájdalom és az izomfájdalom volt.
In clinical studies in patients with psoriatic arthritis, apremilast significantly modulated, but did not fully inhibit, plasma protein levels of IL-1α, IL-6, IL-8, MCP-1, MIP-1β, MMP-3, and TNF-α.
Arthritis psoriaticában szenvedő betegek bevonásával végzett klinikai vizsgálatokban az apremilaszt jelentősen módosította, de nem gátolta teljesen az IL-1α, IL-6, IL-8, MCP-1, MIP-1α, MMP-3 és TNF-α plazmafehérjék szintjét.
In clinical studies in RA and CAPS patients, transient elevations of liver enzymes have been seen uncommonly.
Az RA és CAPS betegeken végzett klinikai vizsgálatokban nem gyakori előfordulással a májenzimek szintjének átmeneti emelkedését tapasztalták.
In clinical studies in RA patients, thrombocytopenia has been reported in 1.9% of treated patients compared to 0.3% in the placebo group.
RA-betegeken végzett klinikai vizsgálatokban a kezelt betegek 1,9%-ánál számoltak be thrombocytopenia kialakulásáról, míg a placebo csoportban ez az arány 0,3% volt.
In clinical studies in RA patients, transient elevations of liver enzymes have been seen uncommonly.
Az RA betegeken végzett klinikai vizsgálatokban nem gyakori előfordulással a májenzimek szintjének átmeneti emelkedését tapasztalták.
In clinical studies in subjects with severe refractory eosinophilic asthma, the most commonly reported adverse reactions during treatment were headache, injection site reactions and back pain.
Súlyos refrakter eosinophil asztmás betegekkel végzett klinikai vizsgálatokban a kezelés során leggyakrabban jelentett mellékhatások a fejfájás, az injekció beadási helyén jelentkező reakciók és a hátfájás volt.
In clinical studies in volunteers rosiglitazone has been administered at single oral doses of up to 20 mg and was well tolerated.
Önkéntesekkel végzett klinikai vizsgálatokban a rosglitazont legfeljebb 20 mg-os egyszeri oralis adagokban adták, és jól tolerálható volt.
In clinical studies in volunteers rosiglitazone has been administered at single oral doses of up to 20 mg and was well tolerated.
Önkéntesekkel végzett klinikai vizsgálatokban a roziglitazont legfeljebb 20 mg-os egyszeri oralis adagokban adták, és jól tolerálható volt.
In clinical studies involving 2170 patients treated with DuoTrav the most frequently reported treatment-related adverse reaction was ocular hyperaemia (12.0%)..
2170 , DuoTrav-val kezelt beteggel végzett klinikai vizsgálatokban a leggyakrabban leírt, a kezeléssel összefüggő mellékhatás az ocularishyperaemia volt (12,0%).
In clinical studies involving 63 paediatric patients between 0 and 12 years of age and 24 adolescents between 12 and 18 years of age with severe haemophilia A no difference in the safety profile of NovoEight was observed between paediatric patients and adults.
A klinikai vizsgálatokba, melyekbe súlyos A típusú hemofíliában szenvedő 0 - 12 év közötti 63 gyermeket és 12 - 18 év közötti 24 serdülőt vontak be, a NovoEight biztonsági profilja a gyermekkorú és a felnőtt betegek között nem mutatott eltérést.
In clinical studies involving over 1900 patients receiving NEVANAC 3 mg/ml eye drops, suspension, the most frequently reported adverse reactions were punctate keratitis, keratitis, foreign body sensation in eyes and eye pain which occurred in between 0.4% and 0.1% of patients.
Több, mint 1900, NEVANAC 3 mg/ml szuszpenziós szemcseppet kapott beteg bevonásával végzett klinikai vizsgálatokban a leggyakrabban jelentett mellékhatás a punctata keratitis, keratitis, idegentest- érzése a szemben és a szemfájdalom volt, amelyek a betegek 0,4% és 0,1%-ánál fordultak elő.
In clinical studies involving subjects from 1 year up to and including 15 years old, seropositivity rates for anti-HAV antibodies were 99.1% one month after the first dose and 100% after the second dose given at month 6 (i.e month 7).
Klinikai vizsgálatokban, melyben 1 évestől 15 évet betöltött korig vettek részt, az anti-HAV szeropozitivitás aránya 99,1% volt egy hónappal az első adagbeadását követően és 100% egy hónappal a második adagnak a 6. hónapban történő beadását követően (pl.a 7. hónapban).
In clinical studies Lonsurf was administered within 1 hour after completion of the morning and evening meals (see section 4.2).
Klinikai vizsgálatokban a Lonsurf-ot a reggeli, illetve az esti étkezés befejezése után 1 órával adták (lásd 4.2 pont).
In clinical studies low white blood cell counts were seen in 2.1% of Fampyra patients versus 1.9% of patients on placebo.
Klinikai vizsgálatokban alacsony fehérvérsejtszámot tapasztaltak a Fampyra-t kapó betegek 2,1%-ánál, míg a placebo-csoportban ez 1,9%-ban fordult elő.
In clinical studies MenACWY-TT-039 and MenACWY-TT-040 a single dose of Nimenrix elicited rSBA responses against the four meningococcal groups, with a response against group C that was comparable to the one elicited by the licensed MenC-CRM vaccine in term of percentages with rSBA titres ≥8 (Table 1).
A MenACWY-TT-039 és a MenACWY-TT-040 klinikai vizsgálatokban a Nimenrix egyszeri adagja rSBA válaszokat váltott ki mind a négy meningococcus-csoporttal szemben, ahol a C-szerocsoporttal szembeni válasz összevethető volt azzal, amelyet a hatóságilag engedélyezett MenC-CRM váltott ki a
In clinical studies of 866 treatment-naïve adult patients receiving emtricitabine and tenofovir alafenamide with elvitegravir and cobicistat as the fixed-dose combination tablet elvitegravir 150 mg/cobicistat 150 mg/emtricitabine 200 mg/tenofovir alafenamide (as fumarate) 10 mg (E/C/F/TAF) through 96 weeks, the most frequently reported adverse reactions were diarrhoea (7%), nausea (10%), and headache (6%).
A klinikai vizsgálatokban, melyeket 866 olyan, korábban nem kezelt felnőtt beteg bevonásával végeztek, akik elvitegravirral és kobicisztáttal együtt adott emtricitabint és tenofovir-alafenamidot kaptak, 150 mg elvitegravir/150 mg kobicisztát /200 mg emtricitabin /10 mg tenofovir-alafenamid (fumarát formájában) (E/C/F/TAF) fix dóziskombinációjú tabletta formájában 96 hétig, a leggyakrabban jelentett mellékhatások a hasmenés (7%), hányinger (10%) és a fejfájás (6%) voltak.
In clinical studies of Genvoya, increases in serum creatinine occurred by Week 2 of treatment and remained stable through 96 weeks.
A Genvoya klinikai vizsgálatai során a szérum kreatininszint emelkedése a kezelés 2. hetére következett be, és 96 héten át stabilan fennmaradt.
In clinical studies of non-liposomal irinotecan administered on a weekly dosage schedule, patients with modestly elevated baseline serum total bilirubin levels (1.0 to 2.0 mg/dl) had a significantly greater likelihood of experiencing first cycle Grade 3 or Grade 4 neutropenia than those with bilirubin levels that were less than 1.0 mg/dl.
Hetente adagolt nem liposzómás irinotekánnal végzett klinikai vizsgálatokban azok a betegek, akiknek a vizsgálat megkezdésekor mérsékelten emelkedett volt a szérum összbilirubinszintje (1,0–2,0 mg/dl), jelentősen nagyobb valószínűséggel tapasztaltak az első ciklusban 3. vagy 4. fokú neutropeniát, mint azok, akiknek a bilirubinszintje 1,0 mg/dl alatt volt.
In clinical studies of patients with non-Hodgkin’s lymphoma and multiple myeloma, mobilisation of tumour cells has not been observed with plerixafor.
Non-Hodgkin lymphomás és myeloma multiplexes betegekkel végzett klinikai vizsgálatokban a plerixafor alkalmazása esetén nem figyelték meg a daganatos sejtek mobilizációját.
In clinical studies of patients with Non-Hodgkin’s lymphoma, the addition of rituximab to a mobilisation regimen of plerixafor and G-CSF did not impact patient safety or CD34+ cell yield.
Non-Hodgkin lymphomás betegekkel végzett klinikai vizsgálatokban a rituximab kombinálása a plerixaforral és G-CSF-fel végzett mobilizációs kezeléssel nem befolyásolta a betegek biztonságát vagy a CD34+ sejt hozamot.
In clinical studies of secondarily infected open wounds, the efficacy of retapamulin was inadequate in patients with infections caused by MRSA.
Másodlagosan fertőzött, nyílt sebeket tanulmányozó klinikai vizsgálatok során, a retapamulin hatékonysága nem volt megfelelő azoknál a betegeknél, akiknek a fertőzését meticillin-rezisztens Staphylococcus aureus (MRSA) okozta.
In clinical studies of sunitinib and from post-marketing experience, seizures have been observed in subjects with or without radiological evidence of brain metastases.
A SUTENT klinikai vizsgálataiban és a forgalomba hozatalt követő tapasztalatok során görcsrohamok fordultak elő olyan betegeknél, akiknek volt, vagy nem volt képalkotó módszerekkel kimutatott agyi metasztázisuk.
In clinical studies of treatment-experienced patients receiving raltegravir, rash, irrespective of causality, was more commonly observed with regimens containing raltegravir and darunavir compared to those containing raltegravir without darunavir or darunavir without raltegravir.
Korábban már kezelt betegekkel végzett klinikai vizsgálatok során – az ok-okozati összefüggéstől függetlenül – a raltegravirt és darunavirt tartalmazó kezelési protokoll mellett gyakrabban észleltek kiütést, mint a darunavir nélkül raltegravirt vagy a raltegravir nélkül darunavirt tartalmazó kezelési protokollok esetén.
In clinical studies of treatment-experienced patients, rash, irrespective of causality, was more commonly observed with regimens containing ISENTRESS and darunavir compared to those containing ISENTRESS without darunavir or darunavir without ISENTRESS.
Korábban már kezelt betegekkel végzett klinikai vizsgálatok során – az ok-okozati összefüggéstől függetlenül – az ISENTRESS-t és darunavirt tartalmazó kezelési protokoll mellett gyakrabban észleltek kiütést, mint a darunavir nélkül ISENTRESS-t vagy az ISENTRESS nélkül darunavirt tartalmazó kezelési protokollok esetén.
In clinical studies of treatment-experienced patients, rash, irrespective of causality, was more commonly observed with regimens containing ISENTRESS and darunavir compared to those containing ISENTRESS without darunavir or darunavir without ISENTRESS.
Korábban már kezelt betegekkel végzett klinikai vizsgálatok során – az ok-okozati összefüggéstől függetlenül –az ISENTRESS-t és darunavirt tartalmazó kezelési protokoll mellett gyakrabban észleltek kiütést, mint a darunavir nélkül ISENTRESS-t vagy az ISENTRESS nélkül darunavirt tartalmazó kezelési protokollok esetén.
In clinical studies of wait-listed and post-liver transplantation patients, four percent (19/467) of patients discontinued treatment with adefovir dipivoxil due to renal adverse events.
Várólistán szereplő és transzplantáció után lévő betegeken végzett klinikai vizsgálatokban a betegek négy százaléka (19/467) szakította meg az adefovir- dipivoxil-kezelést a renális nemkívánatos események miatt.
In clinical studies patients converted from twice daily Prograf were converted to Envarsus at 1: 0.85(mg:mg).
A klinikai vizsgálatok során a naponta kétszer adott Prograf-ról Envarsus-ra történő átváltáskor 1:0,85 (mg:mg) arányú dóziskonverziót végeztek.
In clinical studies performed with fondaparinux, oral anticoagulants (warfarin) did not interact with the pharmacokinetics of fondaparinux; at the 10 mg dose used in the interaction studies, fondaparinux did not influence the anticoagulation monitoring (INR) activity of warfarin.
Fondaparinuxszal végzett klinikai vizsgálatokban orális antikoagulánsok (warfarin) nem hatottak a fondaprinux farmakokinetikai paramétereire; 10 mg-os adaggal végzett interakciós vizsgálatokban a fondaparinux nem befolyásolta a warfarin antikoaguláns aktivitását (INR).
In clinical studies seizures were observed in 1.4% of cinacalcet treated patients and 0.7% of placebo- treated patients.
Klinikai vizsgálatokban a cinakalcettel kezelt betegek 1,4%-ában, míg a placebóval kezelt betegek 0,7%-ában észleltek görcsrohamokat.
In clinical studies seizures were observed in 1.4% of Mimpara treated patients and 0.7% of placebo-treated patients.
Klinikai vizsgálatokban a Mimpara-val kezelt betegek 1,4%-ában, míg a placebóval kezelt betegek 0,7%-ában észleltek görcsrohamokat.
In clinical studies that enrolled girls and women aged from 10 up to 72 years (of which 79.2% were aged 10-25 years at the time of enrolment), Cervarix was administered to 16,142 females whilst
Klinikai vizsgálatokba 10 és 72 év közötti lányokat és nőket vontak be (79,2%-uk kora 10 és 25 év közötti volt a vizsgálatba való belépéskor), ezek közül 16 142 részesült Cervarix oltásban, míg
In clinical studies that evaluated reactogenicity in adults aged 18 years and above who received two 0.5 ml doses of Pandemrix (H1N1)v, higher rates of general solicited symptoms (such as fatigue, headache, arthralgia, myalgia, shivering, sweating and fever) were observed after the second dose compared to the first dose.
A 18 éves és idősebb, két 0,5 ml-es Pandemrix (H1N1)v dózisban részesülő felnőttek bevonásával végzett, reaktogenitást értékelő klinikai vizsgálatokban az előidézett általános tünetek (pl. fáradtság, fejfájás, arthralgia, myalgia, hidegrázás, verítékezés és láz) nagyobb előfordulási gyakoriságát figyelték meg a második dózis, mint az első dózis beadását követően.
In clinical studies that evaluated the immunogenicity of AS03-adjuvanted vaccine containing 3.75 µg HA derived from A/Vietnam/1194/2004 in subjects aged 18-60 years the anti-haemagglutinin (anti- HA) antibody responses were as follows:
Az A/Vietnam/1194/2004-ből származó 3,75 mikrogramm HA-t tartalmazó AS03 adjuvánshoz kötött vakcina immunogenitását vizsgáló klinikai vizsgálatokban 18-60 év közötti vizsgálati személyekben az anti-haemagglutinin (anti-HA) ellenanyag-válaszok az alábbiak voltak:
In clinical studies that evaluated the reactogenicity in children 10 to 17 years of age who received either two 0.5 ml doses (adult dose) or two 0.25 ml doses (half adult dose) (21 days apart) of Pandemrix (H1N1)v, the per-dose frequency of the following adverse reactions was as shown in the table:
Azokban a klinikai vizsgálatokban, amelyekben a reaktogenitást olyan 10-17 éves gyermekeknél értékelték, akik vagy két 0,5 ml-es adag (felnőtt adag) vagy két 0,25 ml-es adag (a felnőtt adag fele) Pandemrix (H1N1)v-t kaptak (21 nap különbséggel), a táblázatban bemutatott alábbi mellékhatásokat tapasztalták, adagonkénti gyakorisággal:
In clinical studies the mean apparent clearance of exenatide is 9 l/h and the mean terminal half-life is 2.4 h.
A klinikai vizsgálatokban az exenatid átlagos clearance-értéke 9 l/h, az átlagos terminális féléletidő pedig 2,4 h.
In clinical studies using Lymphoseek, study investigators employed a threshold rule for positive localisation of technetium Tc 99m that was estimated using the background radioactivity counts plus three standard deviations from the mean background count level (i.e., the three-sigma rule, representing >99.7% probable difference from background) [see Table 4].
A Lymphoseek-kel végzett klinikai vizsgálatokban a vizsgálók egy küszöbszabályt alkalmaztak a technécium Tc 99m pozitív lokalizációjához, amelyet a háttéraktivitás beütésszáma és az átlagos háttér beütésszinttől való háromszoros standard deviáció összegeként becsültek meg (azaz a három szigma szabály, amely több mint 99,7%-os valószínű eltérést jelent a háttértől) (lásd 4. táblázat).
In clinical studies using single and multiple infliximab doses ranging from 1 to 20 mg/kg, antibodies to infliximab were detected in 14% of patients with any immunosuppressant therapy, and in 24% of patients without immunosuppressant therapy.
Azokban a klinikai vizsgálatokban, ahol egyszer vagy többször adagolták az infliximabot 1-20 mg/ttkg dózisban, infliximabbal szembeni antitesteket mutattak ki az immunszuppresszánssal kezelt betegek 14%- ában, és az immunszuppressziós terápia nélküli betegek 24%-ában.
In clinical studies where Onsenal was taken for up to 3 years to prevent spontaneous colon polyps, the following additional side effects have been observed (side effects marked with an asterisk were more common in these studies than in arthritis studies):
Klinikai vizsgálatokban, ahol az Onsenal-t a spontán vastagbél polipok kialakulásának megelőzése céljából 3 évig szedték, a következő mellékhatásokat figyelték meg (a csillaggal jelölt mellékhatások gyakrabban fordultak elő ezekben a vizsgálatokban, mint az ízületi gyulladásos betegségek vizsgálataiban):
In clinical studies with adults who received Pandemic influenza vaccine H5N1 MedImmune, the most common side effects were headache and upper respiratory tract infection (inflammation of the nose, throat, and sinuses).
A Pandémiás H5N1 influenza vakcina, MedImmune-t kapott felnőttekkel végzett klinikai vizsgálatokban a leggyakoribb mellékhatás a fejfájás és a felső légúti fertőzés volt (az orrüreg, a garat és a melléküregek gyulladása).
In clinical studies with Aerius, the following side effects were reported as: Children
Az Aerius-szal végzett klinikai vizsgálatokban a következő mellékhatásokat jelentették: Gyermekek
In clinical studies with Aerius, the following side effects were reported as: Common: the following may affect up to 1 in 10 people
Az Aerius-szal végzett klinikai vizsgálatokban a következő mellékhatásokat jelentették: Gyakori: a következők 10 beteg közül legfeljebb 1-et érinthetnek
In clinical studies with Aerius, the following side effects were reported as: Common: the following may affect up to 1 in 10 people
Az Aerius-szal végzett klinikai vizsgálatokban a következő mellékhatásokat jelentették: Gyakori: a következők 10 beteg közül legfeljebb 1-et érinthetnek:
In clinical studies with axitinib for the treatment of patients with RCC, cardiac failure events (including cardiac failure, cardiac failure congestive, cardiopulmonary failure, left ventricular dysfunction, ejection fraction decreased, and right ventricular failure) were reported (see section 4.8).
Az axitinibbel végzett klinikai vizsgálatokban a vesesejtes carcinomás betegeknél szívelégtelenség eseményeiről (köztük szívelégtelenség, pangásos szívelégtelenség, cardiopulmonalis elégtelenség, bal kamra dysfunctio, csökkent ejekciós frakció és jobb kamra elégtelenség) számoltak be (lásd 4.8 pont).
In clinical studies with axitinib, events of PRES were reported (see section 4.8).
Az axitinibbel végzett klinikai vizsgálatokban PRES eseményekről számoltak be (lásd 4.8 pont).
In clinical studies with Azomyr, the following side effects were reported as: Children
Az Azomyr-ral végzett klinikai vizsgálatokban a következő mellékhatásokat jelentették: Gyermekek
In clinical studies with Azomyr, the following side effects were reported as: Common: the following may affect up to 1 in 10 people
Az Azomyr-ral végzett klinikai vizsgálatokban a következő mellékhatásokat jelentették: Gyakori: a következők 10 beteg közül legfeljebb 1-et érinthetnek
In clinical studies with crizotinib, events of gastrointestinal perforations were reported.
A krizotinibbel végzett klinikai vizsgálatok során gastrointestinalis perforatios eseményekről számoltak be.
In clinical studies with desloratadine, the following side effects were reported as: Common (the following may affect up to 1 in 10 people):
A dezloratadinnal végzett klinikai vizsgálatokban a következő mellékhatásokat jelentették: Gyakori (10 beteg közül legfeljebb 1-et érinthet)
In clinical studies with desloratadine, the following side effects were reported as: Common: the following may affect up to 1 in 10 people
A dezloratadinnal végzett klinikai vizsgálatokban a következő melléhatásokat jelentették: Gyakori: a következők 10 beteg közül legfeljebb 1-et érintenek
In clinical studies with desloratadine, the following side effects were reported as: Common: the following may affect up to 1 in 10 people
A dezloratadinnal végzett klinikai vizsgálatokban a következő mellékhatásokat jelentették: Gyakori: a következők 10 beteg közül legfeljebb 1 -et érinthetnek
In clinical studies with desloratadine, the following side effects were reported as: Common: the following may affect up to 1 in 10 people
A dezloratadinnal végzett klinikai vizsgálatokban a következő mellékhatásokat jelentették: Gyakori: a következők 10 beteg közül legfeljebb 1-et érinthetnek
In clinical studies with doses up to 700 mg/m2 given every 2 weeks the safety profile was consistent with that described in section 4.8.
A legfeljebb 700 mg/testfelület-m² nagyságú, kéthetente alkalmazott dózisokkal végzett klinikai vizsgálatokban tapasztalt biztonságossági profil megegyezett a 4.8 pontban leírt profillal.
In clinical studies with filgrastim administration to HIV patients, the only adverse effects consistently considered to be related to filgrastim administration were musculoskeletal pain, bone pain and myalgia.
Klinikai vizsgálatokban a filgrasztim adásával következetesen együtt járó nemkívánatos hatások a musculoskeletalis fájdalom, túlnyomórészt enyhétől közepesig terjedő intenzitású csontfájdalom és izomfájdalom voltak.