natgillin/translations-raw huggingface dataset:
There was no significant difference between seroconversion rates in subjects aged <50 years compared to those aged ≥50 years at Day 28 or Day 56 for either treatment group.
A szerokonverziós ráták terén egyik kezelési csoportban sem volt szignifikáns különbség az 50 évesnél fiatalabb és az 50. életévüket már betöltött résztvevők között az oltást követő 28. vagy 56. napon elvégzett összehasonlításban.
There was no significant difference in probability of bone fracture (5.1% placebo, 5.1% salmeterol, 5.4% FP and 6.3% salmeterol/fluticasone propionate; hazard ratio for salmeterol/fluticasone propionate vs placebo: 1.22, 95% CI: 0.87 to 1.72, p=0.248.
Nem volt szignifikáns különbség a csonttörések valószínűségében (placebo 5,1%, szalmeterol 5,1%, FP 5,4% és szalmeterol/flutikazon-propionát 6,3%; kockázati arány a szalmeterol/flutikazon-propionát kombinációra a placebóval szemben: 1,22; 95% CI: 0,87-1,72, p = 0,248).
There was no significant difference regarding leukaemia free survival and the chance for relapse.
A leukémiamentes túlélés és a relapszus esélyének tekintetében nem volt jelentős különbség.
There was no significant treatment effect from baseline to Week 26.
A kiindulás és a 26. hét között nem mutatkozott szignifikáns kezelési hatás.
There was no statistical difference between 200 mg and 400 mg caffeine with Rapiscan.
Nem volt statisztikai különbség a 200 mg-os és 400 mg-os koffein és a Rapiscan között.
There was no statistically significant difference between nivolumab and chemotherapy in the preliminary OS analysis that was not adjusted for the potentially confounding effects of subsequent therapy.
A teljes túlélés előzetes analízisében, amit nem korrigáltak a későbbi kezelés potenciálisan zavaró hatásával, nem volt statisztikailag szignifikáns különbség a nivolumab és a kemoterápia között.
There was no statistically significant difference between pembrolizumab and chemotherapy in the preliminary OS analysis that was not adjusted for the potentially confounding effects of crossover.
Az előzetes teljes túlélés (OS) elemzése során nem volt olyan statisztikailag jelentős különbség a pembrolizumab és a kemoterápia között, ahol ne vették volna figyelembe a kezelés váltásának (crossover) potenciálisan zavaró hatásait.
There was no statistically significant difference in overall survival between the treatment groups at the time of the primary efficacy analysis (HR=0.73; 95%CI: 0.50, 1.07, p=0.1032).
Az elsődleges hatásossági elemzés elvégzésekor nem volt statisztikailag szignifikáns különbség a kezelési csoportok között az összesített túlélésben (HR=0,73;
There was no statistically significant difference in the primary endpoint of IRC assessed PFS (5.4 vs.
A független vizsgálóbizottság által értékelt progressziómentes túlélés elsődleges végpontban nem észleltek statisztikailag szignifikáns különbséget (5,4 vs.
There was no teratogenicity with etravirine in rats and rabbits at exposures equivalent to those observed in humans at the recommended clinical dose.
Patkányban és nyúlban az etravirin nem volt teratogén olyan expozíciós szinteken, amelyek az ajánlott humán klinikai adag esetén megfigyelteknek feleltek volna meg.
There was no teratogenicity with rilpivirine in rats and rabbits.
A rilpivirin patkányokon és nyulakon nem volt teratogén.
There was no teratogenicity with rilpivirine in rats and rabbits.
Patkányokon és nyulakon végzett vizsgálatok során kimutatták, hogy a rilpivirin nem rendelkezik teratogén hatással.
There was no treatment-related effect on embryo- fetal development.
A kezelésből eredően nem volt tapasztalható az embrio-foetalis fejlődésre gyakorolt hatás.
There was no tumorigenic response in mice of either sex.
Egérben egyik nem esetében sem figyeltek meg tumorképződést.
There was no tumourigenic response in mice of either sex.
Egérben egyik nem esetében sem figyeltek meg tumorképződést.
There was no tumourigenic response in mice of either sex.
Egérben egyik nemben sem figyeltek meg tumorképződést.
There was no worsening to Grade 3 or 4 in increased ALT, increased alkaline phosphatase, and increased creatinine.
Nem volt 3. - 4. fokozatúvá történő romlás az emelkedett ALT-, emelkedett alkalikus foszfatáz- és emelkedett kreatininszint esetén.
There was not any evidence of worsening of depression up to 60 weeks treatment with Taltz as assessed by the Quick Inventory of Depressive Symptomatology Self Report.
A Taltz-cal történő kezelés 60. hetéig nem volt semmilyen jele a depresszió rosszabbodásának a Depressziós tünetegyüttes önértékelő gyorsteszt (Quick Inventory of Depressive Symptomatology Self Report) mérőskálát alkalmazva.
There was one death in each group (less than 1%).
Mindkét csoportban egy haláleset fordult elő (kevesebb, mint 1%).
There was one fatal case, although it was poorly documented.
Egyetlen halálos esetről számoltak be, ennek dokumentácója azonban nem volt megfelelő.
There was one Grade 4 ADR of hypokalaemia and one of hyponatraemia. c Refer to NCI CTCAE Criteria (Version 4.0) for each Grade of toxicity. d MedDRA preferred terms included are: blood potassium decreased and hypokalaemia. e MedDRA preferred terms included are: blood pressure increased and hypertension. f MedDRA preferred terms included are: abdominal pain, abdominal pain lower, abdominal pain upper, and hepatic pain.
4. fokú gyógyszermellékhatásként egy esetben hypokalaemia és egy esetben hyponatraemia fordult elő. c Olvassa el az NCI CTCAE kritériumait (4.0 verzió) a toxicitás egyes fokait illetően. d MedDRA preferált kifejezések: csökkent káliumszint és hypokalaemia. e MedDRA preferált kifejezések: magas vérnyomás és hypertonia. f MedDRA preferált kifejezések: hasi fájdalom, alhasi fájdalom, felhasi fájdalom és májtájék körüli fájdalom.
There was one hospitalisation related to PAH worsening in the bosentan group and three hospitalisations in the placebo group.
A boszentán-csoportban egy, a PAH súlyosbodása miatti hospitalizáció következett be, míg a placebo-csoportban három hospitalizáció volt.
There was one report of CTCAE grade 3 post-herpetic neuralgia amongst the PV patients.
A polycythaemia verában szenvedő betegeknél egy esetben CTCAE 3. fokozatú, postherpeticus neuralgiáról számoltak be.
There was one reported malignancy amongst 77 control patients (median duration of follow-up 0.8 years; incidence 1.3% [95% CI 0.03%-7.0%]).
A 77 kontrollbeteg közül egy esetben jelentettek malignus betegséget (követési idő mediánja 0,8 év; előfordulási gyakoriság 1,3% [95% CI 0,03% - 7,0%]).
There was substantial variability and significant overlap in exposures between patients with hepatic impairment and healthy volunteers.
Nagyfokú változékonyság és jelentős átfedés volt az expozíciók terén a májkárosodásban szenvedő betegek és az egészséges önkéntesek között.
There was the reduction of relative risk of recurrent myocardial infarction by 35% compared to treatment with unfractionated heparin (p <0.001).
Az ismételt myocardialis infarctus relatív kockázatának 35%-os csökkenését észlelték a nem frakcionált heparinnal végzett kezeléssel összehasonlítva (p < 0,001).
There were 0.6% and 0% of patients with hypotension and 2.8% and 3.1% of patients with dizziness as adverse reactions reported in the combination and monotherapy groups, respectively.
A betegek 0,6% illetve 0%-ánál hipotenziót és 2,8%, illetve 3,1%- ánál, mellékhatásként szédülést jelentettek a kombinált terápiában illetve a monoterápiában részesült betegek köréből.
There were 0.6% and 0% of patients with hypotension and 2.8% and 3.1% of patients with dizziness as adverse reactions reported in the combination and monotherapy groups, respectively.
A betegek 0,6%, illetve 0%-ánál hipotenziót és 2,8%, illetve 3,1%- ánál, mellékhatásként szédülést jelentettek a kombinált terápiában illetve a monoterápiában részesült betegek köréből.
There were 10 new virologic failures between the Week 48 primary analysis and Week 96 (3 patients with baseline viral load ≤ 100,000 copies/mL and 7 patients with baseline viral load > 100,000 copies/mL).
10 új virológiai hatástalansági eset fordult elő a 48. heti elsődleges analízis és a 96. hét között (3 betegnél a kiindulási vírusterhelés ≤ 100 000 kópia/ml és 7 beteg esetén volt a kiindulási vírusterhelés > 100 000 kópia/ml).
There were 10 new virologic failures between the week 48 primary analysis and week 96 (3 patients with baseline viral load ≤ 100,000 copies/mL and 7 patients with baseline viral load > 100,000 copies/mL).
A 48. heti elsődleges elemzés és a 96. heti elemzés között 10 új virológiai hatástalanság jelent meg (3 beteg, akiknek a kiindulási vírusterhelése ≤ 100 000 kópia/ml alatt volt, és 7 beteg, akiknek a kiindulási vírusterhelése > 100 000 kópia/ml felett volt).
There were 15 patients who received imatinib and no other second-generation TKI who met these criteria.
Tizenöt, ezeket a kritériumokat teljesítő olyan beteg volt, akik csak imatinibet szedtek második generációs TKI nélkül.
There were 23 patients (4.4%) with a QTc increase from baseline >60 msec.
Huszonhárom olyan beteg volt (4,4%), akiknél a QTc a kiindulási értékhez képest több, mint 60 msec-ot nyúlt.
There were 3872 subjects 18-60 years of age, 365 subjects 61-70 years of age, and 89 subjects greater than 70 years of age.
Háromezer-nyolcszázhetvenkét alany 18 és 60 év közötti, 365 alany 61 és 70 év közötti és 89 alany 70 évnél idősebb volt.
There were 5 cases of breast cancer per 4,591 person-years of follow-up in the bazedoxifene 20 mg group (1.09 per 1,000), 7 cases of breast cancer per 4,526 person-years of follow-up in the raloxifene 60 mg group (1.55 per 1,000), and 8 cases of breast cancer per 4,604 person-years of follow-up in the placebo group (1.74 per 1,000).
Emlőrák 4591 követési személy-évre számolva 5 esetben alakult ki a 20 mg bazedoxifen csoportban (1,09/1000), 4526 utánkövetési személy-évre számolva 7 esetben a 60 mg raloxifen csoportban (1,55/1000), és 4604 utánkövetési személy-évre számolva 8 esetben a placebo csoportban (1,74/1000).
There were 5 complete responses and 32 partial responses for an ORR of 70% (95% CI: 56%, 82%).
5 teljes választ és 32 részleges választ kaptak, ami 70%-os ORR-nek felel meg (95%-os CI: 56%, 82%).
There were 570 patients treated with Bosulif in this trial including CP CML patients previously treated with only one prior TKI (imatinib), CP CML patients previously treated with imatinib and at least 1 additional TKI (dasatinib and/or nilotinib), CML patients in accelerated or blast phase previously treated with at least one TKI (imatinib) and patients with Ph+ ALL previously treated with at least one TKI (imatinib).
Ebben a vizsgálatban 570, Bosulif-fel kezelt beteg vett részt, beleértve az előzetesen csak egyetlen TKI-vel (imatinib) kezelt CP CML betegeket, az előzetesen imatinibbel és legalább 1 további TKI-vel (dazatinib és/vagy nilotinib) kezelt CP CML betegeket, az előzetesen legalább egy TKI-vel (imatinib) kezelt, akcelerált vagy blasztos fázisú CML betegeket és az előzetesen legalább egy TKI-vel (imatinib) kezelt betegeket, valamint az előzetesen legalább egy TKI-vel (imatinib) kezelt Ph+ ALL betegeket.
There were 5897 patients enrolled, representing 49 % of patients originally randomly assigned to receive dabigatran etexilate in RE-LY and 86 % of RELY-ABLE–eligible patients.
5897 beteget vontak be, ami a RE-LY vizsgálatban az eredetileg dabigatrán-etexilát csoportba randomizált betegek 49%-át, és a RELY- ABLE vizsgálatra alkalmas betegek 86%-t jelentette.
There were 6 fatal ICHs with ticagrelor 60 mg and 5 fatal ICHs with ASA therapy alone.
6 végzetes kimenetelű intracranialis vérzés volt a 60 mg ticagrelor, és 5 fatális intracranialis vérzés volt az acetilszalicilsav monoterápia mellett.
There were 7/317 patients (2%) in the emtricitabine/rilpivirine/tenofovir disoproxil fumarate arm and 6/152 patients (4%) in the Delayed Switch arm who permanently discontinued study drug due to a treatment-emergent adverse event (TEAE).
Az emtricitabin/rilpivirin/tenofovir-dizoproxil-fumarát karon 317 beteg közül 7 beteg (2%), illetve a később kezelést váltó karon 152 beteg közül 6 beteg (4%) hagyta abba végleg a kezelést a kezelésből eredő nemkívánatos események (treatment-emergent adverse events – TEAE) miatt.
There were 7/317 patients (2%) in the Eviplera arm and 6/152 patients (4%) in the Delayed Switch arm who permanently discontinued study drug due to a treatment-emergent adverse events (TEAE).
Az Eviplera-karon 317 beteg közül 7 beteg (2%), illetve a később kezelést váltó karon 152 beteg közül 6 beteg (4%) hagyta abba végleg a kezelést a kezelésből eredő nemkívánatos események (treatment-emergent adverse events – TEAE) miatt.
There were 703 patients who experienced an event within the secondary MACE composite endpoint (first event of cardiovascular death, nonfatal myocardial infarction, nonfatal stroke and urgent revascularization due to unstable angina).
703 betegnél tapasztaltak szekunder, főbb kardiovaszkuláris nemkívánatos események összetett végpontjába tartozó eseményt (kardiovaszkuláris eredetű halálozás, nem végzetes myocardialis infarctus, nem végzetes stroke és instabil angina miatti sürgős revaszkularizáció első eseménye).
There were 77 subjects enrolled into the first study and 109 into the second.
Az első és a második vizsgálatban 77, illetve 109 beteg vett részt.
There were 80 paediatric CAPS patients (2-17 years of age) included in the studies.
A vizsgálatokban 80 gyermekgyógyászati, CAPS-ban szenvedő (2-17 éves korú) beteg vett részt.
There were 9 deaths in the sunitinib arm and 21 deaths in the placebo arm.
A szunitinib-karon 9 haláleset, a placebo-karon 21 haláleset volt.
There were a few cases of subjects with delayed elimination.
Néhány esetben az elimináció csökkent.
There were a total of 385 subject exposures involving over 14,500 infusions of Cinryze in these studies.
Ezekben a vizsgálatokban során összesen 385 beteg kapott több mint 14 500 Cinryze-infúziót.
There were also reclassifications in the week 48 primary analysis with the most common being reclassification from virologic failure to discontinued for non-AE reasons. e.g. lost to follow up, non-compliance, withdrew consent.
Átsorolások is történtek a 48. heti elsődleges elemzésben, leggyakrabban a virológiai hatástalanságot sorolták át a nemkívánatos eseménytől eltérő okból való megszakítás kategóriájába. pl. eltűnt az utánkövetés számára, előírások be nem tartása, beleegyezés visszavonása.
There were also reductions in patients’ symptoms, such as pain and inflammation, and improvements in vision.
A betegek tünetei – például a fájdalom és a gyulladás – terén is csökkenés mutatkozott, valamint a látás javulása is megfigyelhető volt.
There were also statistically significant improvements demonstrated in exploratory endpoints assessed by the Functional Assessment of Chronic Illness Therapy – Fatigue (FACIT-F) scores for 150 mg and 300 mg compared to placebo (7.97, 5.97 versus 1.63, respectively).
A feltáró jellegű végpontokban szintén statisztikailag szignifikáns javulásokat igazoltak „Krónikus Betegség Kezelésének Funkcionális Értékelése – Kimerültség” (Functional Assessment of Chronic Illness Therapy – Fatigue (FACIT-F)) pontszámmal mérve a 150 mg-os és a 300 mg-os dózis esetében a placebóhoz képest (7,97, 5,97 versus 1,63 a megadott sorrendben).
There were five cases of 12-month persistent HPV-16/18 infection (4 HPV-16; 1 HPV-18) in the control group and one HPV-16 case in the vaccine group in study 001.
A 001 jelzésű vizsgálatban öt esetben észleltek 12 hónapja fennálló HPV-16/18 fertőzést a kontroll-csoportban (ebből 4 HPV-16; 1 pedig HPV-18 volt), és egy HPV-16 esetet a vakcinált csoportban.
There were four main studies in 842 chronic renal failure patients and three main studies in 586 non- myeloid cancer patients receiving chemotherapy.
Négy fő vizsgálatot végeztek 842, krónikus veseelégtelenségben szenvedő beteg, és három fő vizsgálatot 586, nem mieloid típusú daganatban szenvedő és kemoterápiában részesülő beteg bevonásával.
There were higher rates of Grade 4 neutropenia (ANC < 0.5 x 109/l), 12% vs 5%, and thrombocytopenia (< 20 x 109/l), 9% vs 3 %, in women vs men in the first cycle of therapy.
A terápia első ciklusa során nagyobb arányban jelentkezett 4-es súlyossági fokú neutropenia (ANC < 0,5 × 109/l), a nők 12%-ánál, míg a férfiak 5%-ánál, és thrombocytopenia (< 20 × 109/l), a nők 9%-ánál, míg a férfiak 3%-ánál.
There were higher rates of Grade 4 neutropenia (ANC < 0.5 x 109/l), 12% vs 5%, and thrombocytopenia (< 20 x 109/l), 9% vs 3%, in women vs men in the first cycle of therapy.
A terápia első ciklusa során nagyobb arányban jelentkezett 4-es súlyossági fokú neutropenia (ANC <0,5 × 109/l) a nők 12%-ánál, míg a férfiak 5%-ánál, és thrombocytopenia (<20 × 109/l) a nők 9%-ánál, míg a férfiak 3%-ánál.
There were higher rates of Grade 4 neutropenia(ANC < 0.5 x 109/l), 12% vs 5%, and thrombocytopenia (< 20 x 109/l), 9% vs 3%, in women vs men in the first cycle of therapy.
A terápia első ciklusa során nagyobb arányban jelentkezett 4-es súlyossági fokú neutropenia (ANC < 0,5 × 109/l), a nők 12%-ánál, míg a férfiak 5%-ánál, és thrombocytopenia (< 20 × 109/l), a nők 9%-ánál, míg a férfiak 3%-ánál.
There were increased liver weights and dose-related thyroid follicular cell hypertrophy in rats.
Patkányok esetében nőtt a máj tömege, és dózisfüggő thyreoidea follicularis sejt hipertrófiát figyeltek meg.
There were insufficient data to determine whether moderate or severe hepatic impairment (Child-Pugh-Turcotte Class B or C) affects efavirenz pharmacokinetics.
Nem áll rendelkezésre elegendő adat annak meghatározásához, hogy a középsúlyos vagy súlyos májkárosodás (Child-Pugh- Turcotte, B vagy C stádium) befolyásolja-e az evafirenz farmakokinetikáját.
There were isolated reports of severe infusion reactions in clinical trials.
A klinikai vizsgálatokban voltak súlyos infúziós reakciókról szóló beszámolók.
There were more events reported in patients in the psychiatric cohort in each treatment group compared with the non-psychiatric cohort, and the incidence of events in the composite endpoint was higher for each of the active treatments compared to placebo.
Több eseményről számoltak be a pszichiátriai kohorszba sorolt betegeknél a kezelési csoportok mindegyikében, mint a nem pszichiátriai kohorszban, az összetett végpontbatartozó események előfordulási gyakorisága magasabb volt minden egyes aktív kezelést kapott csoportban, mint a placebo esetén.
There were no accompanying clinical symptoms and the event resolved.
Klinikai tünetek nem fordultak elő, és az esemény megszűnt.
There were no adverse effects observed in offspring from pregnant rats given pegfilgrastim subcutaneously, but in rabbits pegfilgrastim has been shown to cause embryo/foetal toxicity (embryo loss) at cumulative doses approximately 4 times the recommended human dose, which were not seen when pregnant rabbits were exposed to the recommended human dose.
A pegfilgrasztim subcutan adásakor vemhes patkányok utódainál nem figyeltek meg nemkívánatos hatást, nyulaknál azonban kimutatták, hogy a pegfilgrasztim a javasolt humán dózisnál kb. négyszer nagyobb kumulatív dózisban embrionális/fötális toxicitást (embrióvesztést) okoz, amit nem észleltek, amikor a vemhes nyulak a javasolt humán dózist kapták.
There were no adverse effects on survival, haematological parameters or histopathology of major organs, apart from body weight loss and atrophy in the testes and ovaries consistent with administration of busulfan.
Nem észleltek káros hatást a túlélésre, a hematológiai paraméterekre, illetve a fő szervek hisztopatológiájára, leszámítva a testtömeg- csökkenést és a here-, valamint petefészek-atrophiát, amely összhangban volt a buszulfán alkalmazásával.
There were no adverse reactions on early embryonic development (indicating no evidence of teratogenicity) in rats.
Patkányoknál nem volt a korai embrionális fejlődésére gyakorolt mellékhatás (ami azt jelzi, hogy nincs teratogenitásra utaló bizonyíték).
There were no adverse reactions, with possible relevance to clinical use, seen in animals at clinically relevant exposure levels which were not also observed in clinical studies.
Állatoknál klinikailag releváns expozícióknál nem voltak olyan mellékhatások, melyeket ne tapasztaltak volna klinikai vizsgálatokban, és amelyek a klinikai használat során valószínűsíthetően relevanciával bírnának.
There were no cases of seizures in the placebo group.
A placebo-csoportban nem fordult elő görcsroham.
There were no clinically important pharmacokinetic differences between patients with severe renal insufficiency and healthy subjects.
Felnőtteknél nem volt klinikailag jelentős farmakokinetikai eltérés a súlyos vesekárosodásban szenvedő betegek és az egészséges alanyok között.
There were no clinically important pharmacokinetic differences due to gender, race or body mass index (BMI) for raltegravir in adults.
Felnőtteknél nem voltak klinikailag jelentős eltérések a nem, a rassz és a testtömegindex (body mass index, BMI) tekintetében a raltegravir esetében.
There were no clinically relevant changes in pain scores from baseline in either the methylnaltrexone bromide or placebo-treated patients.
Klinikailag nem volt jelentős eltérés a kiinduláshoz képest, ami a fájdalommal kapcsolatos pontszámokat illeti, sem a metilnaltrexon-bromiddal, sem a placebóval kezelt betegek esetében.
There were no clinically relevant changes in the laboratory values or vital signs in either treatment group throughout the study.
A vizsgálat során egyik kezelési csoportban sem fordult elő a laboratóriumi értékekben és a vitális jelekben klinikailag lényeges változás.
There were no clinically relevant differences between genders in the pharmacokinetics of lurasidone in a population pharmacokinetic analysis in patients with schizophrenia.
A lurazidon farmakokinetikájában nem volt klinikailag releváns különbség a nemek között a skizofréniás betegek populációs farmakokinetikai elemzése alapján.
There were no clinically relevant differences between naloxegol 12.5 mg, 25 mg, and placebo in average pain intensity, daily opioid dose or in opioid withdrawal scores over the 12-week study.
A 12 hetes vizsgálat alatt az átlagos fájdalomintenzitásban, a napi ópioid adagban, valamint az ópioid-megvonás pontszámban nem volt klinikailag releváns különbség a 12,5 mg-os és a 25 mg-os naloxegol, valamint a placebo között.
There were no clinically relevant differences in safety between males (N=382) and females (N=139) in the FLAGS study.
A FLAGSvizsgálatban nem volt klinikailag releváns eltérés a biztonságosság tekintetében a férfiak (N=382) és a nők (N=139) között.
There were no clinically relevant differences in the pharmacokinetics of lurasidone in a population pharmacokinetic analysis in patients with schizophrenia.
A lurazidon farmakokinetikájában nem volt klinikailag releváns különbség a skizofréniás betegek populációs farmakokinetikai elemzése alapján.
There were no clinically relevant differences observed for the safety profile of ALIMTA plus cisplatin within the histology subgroups.
Az ALIMTA-ciszplatin biztonságossági profilját tekintve nem volt klinikailag jelentős különbség a szövettani alcsoportok között.
There were no clinically relevant differences observed for the safety profile of pemetrexed plus cisplatin within the histology subgroups.
A pemetrexed - ciszplatin biztonságossági profilját tekintve nem volt klinikailag jelentős különbség a szövettani alcsoportok között.
There were no clinically relevant differences observed for the safety profile of pemetrexed within the histology subgroups
A pemetrexed biztonságossági profilját tekintve nem volt klinikai jelentőségű eltérés a szövettani alcsoportok között.
There were no clinically relevant mean increases of C-reactive protein from baseline following long-term treatment with Revestive for up to 30 months.
A C- reaktív protein átlagos növekedése nem volt klinikailag jelentős mértékű a kiinduláshoz képest a hosszú távú, legfeljebb 30 hónapig tartó Revestive-kezelés után.