natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In rare cases transient diarrhoea, anorexia or lethargy may be observed.
Ritka esetben átmeneti hasmenést, anorexiát, illetve letargiát figyeltek meg.
In rare cases, a reduction in the amount of (amniotic) fluid that surrounds the developing baby within the womb has been observed in pregnant women receiving Herceptin.
Ritka esetben előfordult, hogy Herceptin-nel kezelt terhes nőknél a fejlődő gyemeket a méhen belül körülvevő folyadék (magzatvíz) mennyisége csökkent.
In rare cases, as the immune system becomes stronger, it can also attack healthy body tissue (autoimmune disorders).
Ritka esetekben, amint az immunrendszer erősebbé válik, megtámadhatja a test egészséges szövetét is (autoimmun betegségek).
In rare cases, as the immune system becomes stronger, it can also attack healthy body tissue (autoimmune disorders).
Ritkán, ahogy az immunrendszer megerősödik, megtámadhatja a test saját egészséges szöveteit is (autoimmun betegségek).
In rare cases, as the immune system becomes stronger, it can also attack healthy body tissue (autoimmune disorders).
Ritkán, ahogyan az immunrendszer megerősödik, megtámadhatja a test saját szöveteit is (autoimmun betegségek).
In rare cases, behavioural disorder signs such as hyperactivity, vocalisation or anxiety, systemic signs such as lethargy or anorexia, and neurological signs such as muscle tremor have been reported.
Ritkán viselkedészavar jeleiről számoltak be, mint például hiperaktivitás, hangadás vagy szorongás; szisztémás tünetekről, mint például levertség vagy étvágytalanság; és idegrendszeri tünetekről, mint például izomremegés.
In rare cases, benign liver tumours, and even more rarely, malignant liver tumours have been reported in users of COCs.
A kombinált orális fogamzásgátlókat (COC) alkalmazóknál ritka esetekben benignus májdaganatokról és még ritkábban malignus májdaganatokról számoltak be.
In rare cases, having low white blood cells may lead to severe infection.
Ritkán előfordulhat, hogy az alacsony fehérvérsejt- szám miatt súlyos fertőzés lép fel.
In rare cases, insulin treatment may also cause temporary build-up of water in the body, with swelling in the calves and ankles.
Ritkán az inzulinkezelés a lábikra és a boka duzzadásával járó, átmeneti vízvisszatartást válthat ki
In rare cases, Nonafact can give rise to a severe allergic reaction (anaphylactic shock).
Ritka esetekben a Nonafact adása súlyos allergiás reakciót válthat ki (anafilaxiás sokk).
In rare cases, pain at palpation, sneezing or conjunctivitis (eye inflammation) may be noted, that resolves without any treatment.
Nem gyakran tapintáskor jelzett fájdalom, tüsszögés, kötőhártya gyulladás megfigyelhető, ezek kezelés nélkül elmúlnak.
In rare cases, pain at palpation, sneezing or conjunctivitis (eye inflammation) may be noted, that resolves without any treatment.
Ritkán tapintáskor jelzett fájdalom, tüsszögés, kötőhártya gyulladás megfigyelhető, ezek kezelés nélkül elmúlnak.
In rare cases, pain at palpation, sneezing or conjunctivitis may be noted, that resolves without any treatment.
Nem gyakran tapintáskor jelzett fájdalom, tüsszögés, kötőhártya gyulladás megfigyelhető, ezek kezelés nélkül elmúlnak.
In rare cases, pain at palpation, sneezing or conjunctivitis may be noted, that resolves without any treatment.
Ritkán tapintáskor jelzett fájdalom, tüsszögés, kötőhártya gyulladás megfigyelhető, ezek kezelés nélkül elmúlnak.
In rare cases, particularly in older or in sensitive dogs, these effects may become very serious.
Ritka esetekben – különösen idősebb vagy érzékeny kutyáknál – ezek a tünetek igen súlyossá válhatnak.
In rare cases, slight scaling, transient erythema and alopecia can be observed, which usually disappear spontaneously without treatment.
Ritkán enyhe korpásodás, átmeneti bőrpír és szőrhullás figyelhető meg, de ezek a tünetek általában kezelés nélkül, maguktól elmúlnak.
In rare cases, the presence of such anti-insulin antibodies may necessitate adjustment of the insulin dose in order to correct a tendency to hyper- or hypoglycaemia.
Ritkán ezen antitestek jelenléte miatt az inzulin adagjának módosítása válhat szükségessé a hyper- vagy hypoglykaemia iránti hajlam csökkentésére.
In rare cases, the presence of such insulin antibodies may necessitate adjustment of the insulin dose in order to correct a tendency to hyper- or hypoglycaemia (see section 4.8).
Ritkán, a hyper- vagy hypoglykaemiás hajlam csökkentése érdekében ezen antitestek jelenléte az inzulin adagjának módosítását teheti szükségessé (lásd 4.8 pont).
In rare cases, the presence of such insulin antibodies may necessitate adjustment of the insulin dose in order to correct a tendency to hyper- or hypoglycaemia.
Ritka esetekben ilyen inzulin ellenes antitestek jelenléte az inzulin adagjának módosítását teheti szükségessé a hyper- vagy hypoglykaemia hajlam korrekciója érdekében.
In rare cases, the presence of such insulin antibodies may necessitate adjustment of the insulin dose in order to correct a tendency to hyper- or hypoglycaemia.
Ritkán ezen antitestek jelenléte miatt az inzulin adagjának módosítása válhat szükségessé a hyper- vagy hypoglykaemia iránti hajlam csökkentésére.
In rare cases, the reactions after the second dose of vaccine may remain for 14 days.
A vakcina második adagjának beadása után a reakció ritkán 14 napig fennmaradhat.
In rare cases, there may be pain on being touched, sneezing or conjunctivitis (eye inflammation).
Néhány esetben tapintáskor jelzett fájdalom, tüsszögés vagy kötőhártya gyulladás jelentkezhet.
In rare cases, there may be pain on being touched, sneezing or conjunctivitis (eye inflammation).
Néhány esetben tapintáskor jelzett fájdalom, tüsszögés, kötőhártya gyulladás jelentkezhet.
In rare instances, blood clots (thromboses) that formed inside a blood vessel, broke off, and traveled inside the bloodstream to block another blood vessel (thromboembolism) have been associated with Elonva therapy as with other gonadotropins.
Ritka esetekben az ér belsejében alakult, levált és a vérárammal haladva más ereket elzáró (tromboembólia) vérrögök (trombusok) társultak az Elonva-kezeléssel, éppúgy, mint más gonadotropinokkal végzett kezeléssel.
In rare instances, these cases were associated with swelling of the entire limb.
Egyes esetekben mindehhez a végtag teljes duzzanata társult.
In rare occasions swelling can reach a diameter up to 15–20 cm, with duration up to 2–3 weeks, that may require symptomatic treatment.
Kivételes esetekben legfeljebb 2–3 hetes időtartamig terjedően a duzzanat átmérője akár a 15–-20 cm-t is elérheti, és ez tüneti kezelést igényelhet.
In rare occasions, swelling can reach a diameter up to 15–20 cm, with duration up to 2–3 weeks, that may require symptomatic treatment.
Kivételes esetekben legfeljebb 2–3 hetes időtartamig terjedően a duzzanat átmérője akár a 15– 20 cm-t is elérheti, és ez tüneti kezelést igényelhet.
In rare occasions, swelling can reach a diameter up to 15–20 cm, with duration up to 2–3 weeks, that may require symptomatic treatment.
Kivételes esetekben legfeljebb 2–3 hetes időtartamig terjedően a duzzanat átmérője akár a 15–20 cm-t is elérheti, és ez tüneti kezelést igényelhet.
In rat and dog repeat-dose toxicity studies up to 6 months duration, target organs for toxicity were GI tract, bone marrow, lymphoid tissues, kidney, adrenal and reproductive tract tissues.
A legfeljebb 6 hónapig tartó, patkányoknál és kutyáknál ismételt adag alkalmazásával végzett toxicitási vizsgálatok során a toxicitás icélszervei a következők voltak: gyomor-bél rendszer, csontvelő, nyirokszövetek, vese-, mellékvese- és szaporítószervi szövetek.
In rat and dog repeat-dose toxicity studies up to 6 months duration, target organs for toxicity were GI tract, bone marrow, lymphoid tissues, kidney, adrenal and reproductive tract tissues.
A legfeljebb hat hónapig tartó, patkányoknál és kutyáknál ismételt adag alkalmazásával végzett toxicitásvizsgálatok során, toxicitás szempontjából, a célszervek a következők voltak: gyomor- bélrendszer, csontvelő, nyirokszövetek, vese-, mellékvese- és szaporítószervi szövetek.
In rat embryofoetal development studies, and at dose levels that did not induce significant maternal toxicity, olaparib caused reduced embryofoetal survival, reduced foetal weight and foetal developmental abnormalities, including major eye malformations (e.g. anophthalmia, microphthalmia), vertebral/rib malformation, and visceral and skeletal abnormalities.
Patkányokkal olyan dózisszint mellett végzett, embryofoetalis fejlődési vizsgálatokban, ami nem indukált jelentős anyai toxicitást, az olaparib a jelentős anyai toxicitást nem okozó dózisszintek mellett csökkent embryofoetalis túlélést, csökkent magzati testtömeget és magzati fejlődési rendellenességeket idézett elő, beleértve a szem jelentős fejlődési rendellenességeit (például anophthalmia, microphthalmia), a csigolyák/bordák fejlődési rendellenességét és visceralis és szkeletális rendellenességeket is.
In rat peri/postnatal studies, maternal toxicity caused reduced gestation time, foetal death, and decreased pup body weights at  0.3 mg/kg/day (at least 41-times the intended human exposure).
Patkányban, peri/postnatális vizsgálatokban az anyát érintő toxikus hatás csökkent gesztációs időt, magzatelhalást és csökkent születési súlyt eredményezett ≥0,3 mg/kg/nap adagban (ami legalább 41-szerese a szokásos humán expozíciónak).
In rat peri/postnatal studies, maternal toxicity caused reduced gestation time, foetal death, and decreased pup body weights at 0.3 mg/kg/day (at least 41-times the intended human exposure).
Patkányban, peri/postnatális vizsgálatokban az anyát érintő toxikus hatás csökkent gesztációs időt, magzatelhalást és csökkent születési súlyt eredményezett ≥0,3 mg/kg/nap adagban (ami legalább 41-szerese a szokásos humán expozíciónak).
In rat repeated dose toxicity studies, seminiferous epithelial degeneration and segmental hypoplasia of the testes was seen at 10-fold of predicted human exposure based on AUC.
Patkányon végzett ismételt dózistoxicitási vizsgálatokban a spermaképző epithelium degenerációja és a herék szegmentális hypoplasiája volt kimutatható az AUC alapján várható humán expozíció 10- szeresénél.
In rat reproduction studies with oral risperidone, which is extensively converted to paliperidone in rats and humans, adverse effects were seen on the birth weight and survival of the offspring.
Orális riszperidonnal – amely patkányban és emberben nagymértékben paliperidonná alakul – patkányon végzett reprodukciós vizsgálatok során az utódok születési súlyában és túlélésében nem kívánt hatásokat észleltek.
In rat, testicular interstitial cell adenomas were likely indicative of a species-dependent response to lutenising hormone levels and are usually considered of limited clinical relevance.
A patkányban előforduló testicularis intersticialis sejt adenoma valószínűleg egy a luteinizáló hormonszintre adott fajspecifikus válasz, amit rendszerint csekély klinikai jelentőségűnek tekintenek.
In rats and dogs, sevelamer reduced absorption of fat soluble vitamins D, E and K (coagulation factors), and folic acid.
Patkányokban és kutyákban a szevelamer-hidroklorid csökkentette a zsíroldékony D, E és K-vitamin (véralvadási faktorok), valamint a folsav felszívódását.
In rats and dogs, telaprevir was associated with a reversible reduction of red blood cell parameters accompanied by a regenerative response.
A telaprevir patkányoknál és kutyáknál olyan reverzíbilis vörösvértest paraméter-csökkenést okozott, ami regenerációs válasszal járt.
In rats and rabbits embryo-foetal toxicity (e.g. increased early resorptions, post- implantation loss, decreased viable foetuses) and signs of delayed development (increased skeletal variations) were found in the presence of maternal toxicity.
Patkányoknál és nyulaknál embrio-fötális toxicitást (például fokozott korai felszívódás, posztimplantációs vetélés, kevesebb életképes magzat) és a fejlődés késésének jeleit (fokozott csontváz-variációk) mutatták ki az anyai toxicitás jelenlétében.
In rats and rabbits, tacrolimus caused embryofoetal toxicity at doses which demonstrated maternal toxicity (see section 5.3).
Patkányokban és nyulakban a takrolimusz embrio-foetalis toxicitást az anyára toxikus dózisban okoz (lásd
In rats at higher doses (1500-2000 mg/kg) tremors, clonic and tonic convulsions and laboured breathing were observed prior to death, resulting from respiratory failure.
Patkányoknál nagyobb adagok esetében (1500–2000 mg/kg) az állatok légzési elégtelenség miatt bekövetkező elhullása előtt remegést, klónusos-tónusos görcsöket és nehezített légzést figyeltek meg.
In rats decreased cellularity of the bone marrow and thymic atrophy were observed only in the carcinogenicity study.
Patkányoknál csak a karcinogenitási vizsgálat során észlelték a csontvelő csökkent cellularitását és a thymus atrófiáját.
In rats decreased cellularity of the bone marrow and thymic atrophy were observed only in the carcinogenicity study.
Patkányoknál csak a karcinogenitási vizsgálat során észlelték a csontvelő csökkent celluloritását és a thymus atrófiáját.
In rats dosed with milbemycin A4 5-oxime, the main metabolites identified in urine and faeces were mono-, di-, and trihydroxy milbemycin A4 5-oximes.
Azoknál a patkányoknál, melyeknek milbemicin-A4-5-oxim került adagolásra, a vizeletben és bélsárban beazonosított fő metabolitok mono-, di- és trihidroxi-milbemicin- A4-5-oximok voltak.
In rats exposed pre- and post-natally to fosamprenavir, pups showed impaired physical and functional development and reduced growth.
A pre- és postnatalisan fozamprenavir hatásának kitett patkányoknál a kölykök fizikális és funkcionális fejlődése romlott, és lassult a növekedésük.
In rats exposed pre- and post-natally to fosamprenavir, pups showed impaired physical and functional development and reduced growth.
A pre-és postnatalisan fozamprenavir hatásának kitett patkányoknál a kölykök fizikális és funkcionális fejlődése romlott, és lassult a növekedésük.
In rats porfimer sodium passed into breast milk.
Patkányok esetében a porfimer-nátrium bekerült az anyatejbe.
In rats, a no observed adverse effect level (NOAEL) was not observed.
Patkányoknál nem észleltek olyan terhelési küszöböt, amelynél nemkívánatos hatás ne jelent volna meg (NOAEL – No Observed Adverse Effect Level).
In rats, a no observed adverse effect level (NOAEL) was not observed.
Patkányoknál nem észleltek olyan terhelési küszöböt, amelynél nemkívánatos hatás ne jelent volna meg (NOAEL, No Observed Adverse Effect Level).
In rats, abatacept had no undesirable effects on male or female fertility.
Patkányokon az abataceptnek nem volt nemkívánatos hatása a hímek vagy a nőstények fertilitására.
In rats, at a maternal dose of 600 mg/kg/day, mean active substance concentrations in milk were approximately 3-fold greater than in maternal plasma.
Patkányok tejében, az anyának adott 600 mg/ttkg/nap dózis mellett az átlagos hatóanyag-koncentráció hozzávetőlegesen háromszorosa volt az anyában mért plazmakoncentrációnak.
In rats, azacitidine caused no adverse reactions when given pre- implantation, but it was clearly embryotoxic when given during organogenesis.
Patkányok esetében az azacitidin nem okozott mellékhatásokat, ha a beágyazódás előtt alkalmazták, az organogenezis idején adva azonban egyértelműen embriotoxikusnak bizonyult.
In rats, decreased body weight gain of the offspring during lactation was observed.
Patkánykísérletekben a laktáció ideje alatt az utódok csökkent súlygyarapodást mutattak.
In rats, dinotefuran has been shown to cross the blood-milk barrier and is excreted in the milk.
Patkányokban, a dinotefurán átjut a tej-vér barrieren és kiválasztódik a tejbe.
In rats, female reproductive function including birth was impaired at toxic doses and the offspring showed reduced birth weights, viability and growth.
Toxikus dózisok mellett károsodtak a nőstény patkányok reproduktív funkciói, köztük a szülés, és az utódok kisebb születési súlyt, rosszabb életképességet mutattak, és elmaradtak a növekedésben.
In rats, maternal toxicity, embryo- foetal toxicity (resorptions), lower foetal body weights, tail and vertebral malformations, reduced ossification (vertebrae, sternebrae, and phalanges), and extra lumbar vertebrae and ribs were observed at high exposures.
Magas expozíció esetén patkányokon maternális toxicitást, embryo-foetalis toxicitást (resorptiók), alacsonyabb foetalis testsúlyt, farok és vertebralis malformatiókat, csökkent ossificatiót (a csigolyák, a sternum és a phalanx területén), extra lumbalis csigolyákat és bordákat figyeltek meg.
In rats, moderate pancreatic acinar cell atrophy (considered adverse) was observed at doses of ≥ 100 mg/kg in male rats (AUC exposure margin of 2.6-fold) and not observed in females at doses up to 300 mg/kg/day (AUC exposure margin of 21.3-fold).
Patkányoknál közepes mértékű pancreas acinussejt atrophiát (mellékhatásnak tekintették) figyeltek meg ≥ 100 mg/kg-os dózisok mellett a hím patkányoknál (2,6-szeres AUC expozíciós határ), és a maximum 300 mg/kg/nap dózisok mellett (21,3-szeres AUC expozíciós határ) nem észlelték a nőstényeknél.
In rats, passage of low levels of iloprost and/or metabolites into the milk was observed (less than 1% of iloprost dose given intravenously).
Patkányban az iloproszt és/vagy metabolitjai alacsony szintjeinek az anyatejbe jutását észlelték (intravénás beadást követően kevesebb, mint 1%).
In rats, porfimer sodium passed into breast milk.
Szoptatós patkányok esetében a porfimer-nátrium bekerült az anyatejbe.
In rats, riluzole decreased the pregnancy rate and the number of implantations at exposure levels at least twice the systemic exposure of humans given clinical therapy.
A riluzol patkányok esetében, a megtermékenyülési arány és a beágyazódási szám csökkenéséhez vezetett az emberek klinikai kezelésekor alkalmazott szisztémás expozíciós szint legalább kétszerese mellett.
In rats, the incidence of liver tumours was increased in males (adenoma and carcinoma) and females (adenoma) at 100 and 250 mg/kg/day; the incidence of tumours of the uterus (endometrial adenocarcinoma) and uterus and cervix (squamous cell carcinoma) were increased at 250 mg/kg/day.
Patkányoknál a májdaganatok megnövekedett incidenciája volt megfigyelhető a hímeknél (adenóma és karcinóma) és a nőstényeknél (adenóma) 100, illetve 250 mg/kg/nap adag esetén; a méhdaganatok (endometriális adenokarcinóma), valamint a méh- és méhnyakdaganatok (laphámrák) megnövekedett incidenciája volt megfigyelhető 250 mg/kg/nap adag esetén.
In rats, the incidence of renal tubular carcinoma was increased at 100 mg/kg/day, approximately 3 times higher exposure than the recommended human dose.
A patkányokban a renalis tubularis carcinoma gyakorisága a 100 mg/kg/napos adag esetén megemelkedett, ami a javasolt emberi dózisnál körülbelül 3-szor nagyobb expozíciót jelent.
In rats, there was no effect on mating or fertility with etravirine treatment (see section 5.3).
Az etravirin- kezelés patkányokon nem hatott sem a párzásra, sem a termékenységre (lásd 5.3 pont).
In rats, vandetanib had no effect on male fertility but impaired female fertility (see section 5.3).
Patkányoknál a vandetanibnak nem volt hatása a hím fertilitásra, de károsította a nőstény fertilitást (lásd 5.3 pont).
In relapsing MS the patient has attacks (relapses) within periods with no symptoms.
Relapszusos SM esetében a betegnél a tünetmentes időszakokon belül rohamok (relapszusok) jelentkeznek.
in remission at the start of maintenance therapy
akik remisszióban voltak a fenntartó kezelés kezdetén
In renal transplant patients with severe chronic renal impairment (glomerular filtration rate < 25 mL/min/1.73 m2), outside the immediate post-transplant period, doses greater than 1 g administered twice a day should be avoided.
Súlyos krónikus vesekárosodásban szenvedő (glomerulus filtrációs ráta < 25 ml•min-1•1.73 m-2) vesetranszplantált betegeken kerülni kell a napi kétszer 1 g-nál nagyobb adagokat, kivéve a közvetlen poszttranszplantációs periódust.
In renally impaired patients (creatinine clearance < 10 ml/min) versus healthy subjects administered oral olanzapine, there was no significant difference in mean elimination half-life (37.7 versus 32.4 hr) or clearance (21.2 versus 25.0 l/hr).
Vesekárosodott betegekben oralisan alkalmazott olanzapin esetén (kreatinin clearance10 ml/perc) egészséges egyénekkel összehasonlítva az átlagos eliminációs felezési idők és a készítmény clearance- e között nem volt szignifikáns különbség (37,7 versus 32,4 óra, illetve 21,2 versus 25,0 l/óra).
In renally impaired patients (creatinine clearance < 10 ml/min) versus healthy subjects, there was no significant difference in mean elimination half-life (37.7 versus 32.4 hr) or clearance (21.2 versus
Vesekárosodott betegekben (kreatinin clearance<10 ml/perc) egészséges egyénekkel összehasonlítva az átlagos eliminációs felezési idők és a készítmény clearance-e között nem volt szignifikáns különbség (37,7 versus 32,4 óra ill.
In renally impaired patients (creatinine clearance < 10 ml/min) versus healthy subjects, there was no significant difference in mean elimination half-life (37.7 versus 32.4 hr) or clearance (21.2 versus
Vesekárosodott betegekben (kreatinin clearance10 ml/perc) egészséges egyénekkel összehasonlítva az átlagos eliminációs felezési idők és a készítmény clearance-e között nem volt szignifikáns különbség (37,7 versus 32,4 óra ill.
In renally impaired patients (creatinine clearance < 10 ml/min) versus healthy subjects, there was no significant difference in mean elimination half-life (37.7 versus 32.4 hr) or clearance (21.2 versus
Vesekárosodott betegekben (kreatinin clearance10 ml/perc) egészséges egyénekkel összehasonlítva az átlagos eliminációs felezési idők és a készítmény clearance-e között nem volt szignifikáns különbség (37,7 versus 32,4 óra, ill.
In renally impaired patients (creatinine clearance <10 ml/min) versus healthy subjects, there was no significant difference in mean elimination half-life (37.7 versus 32.4 hrs) or clearance (21.2 versus
Vesekárosodott betegekben (kreatinin clearance< 10 ml/perc) egészséges egyénekkel összehasonlítva az átlagos eliminációs felezési idők és a készítmény clearancee között nem volt szignifikáns különbség (37,7 versus 32,4 óra ill.
In repeat dose studies conducted in animals, the toxicity profile of Caelyx appears very similar to that reported in humans who receive long-term infusions of standard doxorubicin hydrochloride.
Az ismételt dózisok hatásait értékelő állatkísérletek eredményei alapján a Caelyx toxicitási profilja a hosszú időtartamú, infúzióban adott, hagyományos doxorubicin-hidrokloriddal kezelt betegeken ész- leltekhez hasonló.
In repeat dose studies in rodents, effects in a variety of tissues (bone, teeth, nail beds, reproductive organs, haematological tissues, kidney and pancreas) appear related to the pharmacology of VEGFR inhibition and/or disruption of VEGF signalling pathways with most effects occurring at plasma exposure levels below those observed in the clinic.
A rágcsálókban végzett ismételt dózistoxicitási vizsgálatokban a különböző szöveteket (csont, fog, körömágy, reprodukciós szervek, hematológiai szövetek, vese és hasnyálmirigy) érintő hatások a VEGFR gátlás és/vagy a VEGF jelátvitelező utak megszakadásának farmakológiájához kapcsolódtak, a legtöbb hatás a klinikai expozíciós szintek alatti plazma expozíciós szinteknél volt megfigyelhető.
In repeat dose toxicity studies in mouse, rat, dog and the cynomolgus monkey main target organs of toxicity were the ovary, uterus and the liver.
Az egéren, patkányon, kutyán és cynomolgus majmon végzett ismételt dózisú toxicitási vizsgálatokban a toxicitás elsősorban a petefészket, a méhet és a májat érintette.
In repeat-dose oral toxicology studies in rodents and dogs, the principal drug-related findings were lipid accumulation in the small intestine and/or liver associated with decreases in serum cholesterol and/or triglyceride levels.
A rágcsálókon és kutyákon ismételt dózissal végzett, orális toxikológiai vizsgálatokban a legfontosabb gyógyszerrel összefüggő eredmény a lipidek felhalmozódása volt a vékonybélben és/vagy májban, amely a szérum koleszterinszint és/vagy trigliceridszint csökkenésével járt együtt.