natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the study where saxagliptin was taken in addition to insulin (with or without metformin), HbA1c levels fell by around 0.7%, compared with a decrease of around 0.3% in patients who took placebo with insulin.
A szaxagliptin-t (metforminnal vagy anélkül adott) inzulin kiegészítéseként szedő betegek bevonásával végzett vizsgálat során a HbA1c-szintek körülbelül 0,7%-kal csökkentek, szemben a placebót inzulinnal szedő betegeknél mért 0,3%-os csökkenéssel.
In the study, apixaban achieved statistically significant superiority in the primary endpoint of prevention of stroke (haemorrhagic or ischaemic) and systemic embolism (see Table 4) compared with warfarin.
A vizsgálatban az apixaban az acetilszalicilsavhoz képest statisztikailag szignifikánsan jobb volt a stroke (haemorrhagiás, ischaemiás vagy nem meghatározott) vagy szisztémás embolizáció prevenció elsődleges végpontban (lásd 6. táblázat).
In the study, apixaban achieved statistically significant superiority in the primary endpoint of prevention of stroke (haemorrhagic or ischaemic) and systemic embolism (see Table 6) compared with warfarin.
A vizsgálatban az apixaban a warfarinhoz képest statisztikailag szignifikánsan jobb volt a stroke prevenció (haemorrhagiás vagy ischaemiás) és szisztémás embolizáció elsődleges végpontban (lásd táblázat).
In the study, apixaban was shown to be non-inferior to enoxaparin/warfarin in the combined primary endpoint of adjudicated recurrent symptomatic VTE (nonfatal DVT or nonfatal PE) or VTE-related death (see Table 8).
A vizsgálatban az apixaban mindkét dózisa statisztikailag jobb volt a placebónál az elsődleges végpontban, melynek összetevői: az ismételt szimptomatikus VTE (nem halálos MVT vagy nem halálos PE) vagy az összmortalitás (lásd 10. táblázat).
In the study, Cabometyx was compared with the cancer medicine everolimus.
A vizsgálat során a Cabometyx-et egy daganatellenes gyógyszerrel, everolimusszal hasonlították össze.
In the study, Jinarc was compared with placebo (a dummy treatment) and the main measure of effectiveness was the change in kidney size after 3 years of treatment (a way of measuring the swelling caused by cyst formation).
A vizsgálatban a Jinarc-ot placebóval (hatóanyag nélküli kezelés) hasonlították össze, és a hatékonyság fő mértéke a vese méretének megváltozása volt 3 évi kezelést követően (a cisztaképződés által okozott duzzanat mérésének módja).
In the subcutaneous fertility study in rats, while no effects were reported in males, in females, fertility was impaired and a NOAEL (no observed adverse effect level) of 5 mg/kg was identified.
Patkányokon subcutan adagolással végzett fertilitási vizsgálatokban a hím állatoknál nem észleltek semmilyen hatást, a nőstényeknél azonban a fertilitás csökkent, és 5 mg/kg-os NOAEL érték ("no observed adverse effect level" - olyan dózisérték, amely mellett nem észlelhető mellékhatás) volt megállapítható.
In the subcutaneous fertility study in rats, while no effects were reported in males, in females, fertility was impaired and a NOAEL (no observed adverse effect level) of 5 mg/kg was identified.
Patkányokon subcutan adagolással végzett fertilitási vizsgálatokban a hím állatoknál nem észleltek semmilyen hatást, a nőstényeknél azonban a fertilitás csökkent, és 5 mg/kg-os NOAEL érték (– olyan dózisérték, amely mellett nem észlelhető mellékhatás) volt megállapítható.
In the subgroup aged > 65 years the percentage of vaccinees with rSBA titres ≥ 128 at one month post- vaccination ranged from 90% (group A) to 97% (group Y).
A > 65 évesek alcsoportjában a ≥ 128 rSBA titerrel rendelkező oltottak aránya az oltás után egy hónappal 90 % (A szerocsoport) és 97 % (Y szerocsoport) között volt.
In the subgroup of patients with an APACHE II score ≥25 at baseline, the mortality was 31% in the Xigris group (128 out of 414) and 44% in the placebo group (176 out of 403).
Az APACHE II≥25 értékkel rendelkező betegek alcsoportjában a Xigris-szel kezeltek mortalitása 31% volt (414 betegből 128 halt meg), míg a placebo-csoporté 44% volt (403 betegből 176 halt meg).
In the subgroup of patients with diabetes mellitus the hazard ratio was 1.64 in favour of placebo (95% Confidence Interval:
A diabetes mellitusos betegek alcsoportjában a relatív hazárd 1,64 volt, a placebo javára (95%-os konfidencia intervallum: 1,15-2,33), míg a nem cukorbetegek alcsoportjában a relatív hazárd 0,69 volt, az aliszkiren javára (95%-os konfidencia intervallum: 0,50-0,94).
In the subgroup of patients with hormone receptor-negative disease (n=426), the hazard ratios for PFS and OS were 0.56 (95% CI: 0.44, 0.72) and 0.75 (95% CI: 0.54, 1.03), respectively.
A hormonreceptor-negatív betegségben szenvedő betegek alcsoportjában (n = 426) a PFS-re és az OS-re vonatkozó relatív hazárd 0,56 (95% CI: 0,44 0,72) és 0,75 (95% CI: 0,54 1,03) volt.
In the subgroup of patients with hormone receptor-positive disease (n=545), the hazard ratios for PFS and OS were 0.72 (95% CI: 0.58, 0.91) and 0.62 (95% CI: 0.46, 0.85), respectively.
A hormonreceptor-pozitív betegségben szenvedő betegek alcsoportjában (n = 545) a PFS-re és az OS-re vonatkozó relatív hazárd 0,72 (95% CI: 0,58 0,91) és 0,62 (95% CI: 0,46 0,85) volt.
In the subgroup of patients with HR ≥ 75 bpm (n=4150), a greater reduction was observed in the primary composite endpoint of 24 % (hazard ratio: 0.76, 95%CI [0.68;0.85] – p<0.0001) and for other secondary endpoints, including all cause death (hazard ratio: 0.83, 95%CI [0.72;0.96] – p=0.0109) and CV death (hazard ratio: 0.83, 95%CI [0.71;0.97] – p=0.0166).
A betegek ≥75/perc szívfrekvenciájú alcsoportjában nagyobb mértékű csökkenést figyeltek meg az elsődleges kompozit végpontban, ami 24%-kal csökkent (relatív hazárd: 0,76, 95% CI [0,68;0,85] – p < 0,0001), továbbá az egyéb, másodlagos végpontokban, köztük a bármely okú halálozásban (relatív hazárd: 0,83, 95% CI [0,72;0,96] – p = 0,0109) és a kardiovaszkuláris halálozásban (relatív hazárd: 0,83, 95% CI [0,71;0,97] – p = 0,0166).
In the subgroup of patients with non-measurable disease (n=205), based on IRC assessments, the hazard ratios for PFS and OS were 0.91 (95% CI: 0.59, 1.42) and 0.96 (95% CI: 0.54, 1.68), respectively.
Azon betegek alcsoportjában, akiknek betegsége nem volt mérhető (n = 205), az IRC által megállapított PFS-re és OS-re vonatkozó relatív hazárd 0,91 (95% CI: 0,59 1,42) és 0,96 (95% CI: 0,54 1,68) volt.
In the subgroup of patients with recent symptom onset (< 3 years) the clinical benefit of ChondroCelect over microfracture was significantly larger, confirming the results at 36 months after treatment.
Annál az alcsoportnál, ahol a pácienseknél nemrégiben kezdődtek a tünetek (< 3 év), a ChondroCelect technika előnye lényegesen magasabb volt a mikrofraktúrás technikánál, mely megerősíti a kezelést követő 36. hónap eredményeit.
In the submitted studies, as with other NSAIDs, an increased risk of gastrointestinal ulceration or other gastrointestinal complications compared to use of parecoxib alone was shown for concomitant administration of low-dose acetylsalicylic acid (see section 5.1).
A benyújtott viszgálatokban, más nem szteroid gyulladásgátlókhoz hasonlóan, kis dózisú acetilszalicilsav egyidejű adásakor a parekoxib önmagában való adásához képest a gyomor- bélrendszeri vérzések vagy más gastrointestinalis komplikációk fokozott kockázatát észlelték (lásd 5.1 pont).
In the subpopulation of patients receiving glucocorticoids for more than 3 months prior to randomisation, zoledronic acid increased lumbar spine BMD by 4.06% versus 2.71% for risedronate (mean difference: 1.36% ; p<0.001).
Azon betegek alcsoportjában, akik a randomizáció előtt több mint 3 hónapig kaptak glükokortikoidot, a zoledronsav a lumbalis gerinc BMD-t 4,06%-kal, míg a rizedronát 2,71%-kal emelte (átlagos különbség: 1,36%; p<0,001).
In the subpopulation of patients that had received glucocorticoids for 3 months or less prior to randomisation, zoledronic acid increased lumbar spine BMD by 2.60% versus 0.64% for risedronate (mean difference: 1.96%; p<0.001).
Azoknak a betegeknek a szubpopulációjában, akik a randomizáció előtt 3 hónapig vagy rövidebb ideig kaptak glükokortikoidot, a zoledronsav a lumbalis gerinc BMD-t 2,60%-kal, míg a rizedronát 0,64%-kal emelte (átlagos különbség: 1,96%; p<0,001).
In the subset of 6 children aged 3 – 5 who were compliant with their drug regimen, the mean AUC was 147 M·h, which was 23 % lower than expected.
Közülük 6 olyan 3 - 5 éves gyermek volt, akik megfelelő compliance mellett kapták a kezelést; náluk az átlagos AUC 147 µM·h volt, ami a vártnál 23%-kal kevesebb.
In the subset of patients with a medical history of elevated transaminases, increased ALT or AST have been reported more frequently in patients receiving ivacaftor compared to placebo.
Azon betegek alcsoportjában, akiknek a kórelőzményében emelkedett transzaminázszintek szerepeltek, az ivakaftorral kezelt betegek körében gyakrabban számoltak be az ALT- vagy AST-szintek emelkedéséről, mint a placebóval kezelteknél.
In the subset of patients with genotype 1 infection and low viral load (< 600,000 IU/ml) who become HCV-RNA negative at treatment week 4 and remain HCV-RNA negative at week 24, the treatment could either be stopped after this 24 week treatment course or pursued for an additional 24 weeks (i.e. overall 48 weeks treatment duration).
A betegek azon alcsoportjában, akik 1-es genotípussal fertőzöttek és vírusterhelésük alacsony ( 600 000 NE/ml), és akik a terápia 4. hetén HCV-RNS-negatívvá válnak, és a 24. héten továbbra is HCV-RNS-negatívak, azoknál a kezelést be lehet fejezni ezen 24 hetes kezelés után, vagy folytatni lehet további 24 héten keresztül (összesen 48 hetes kezelési időtartam).
In the subset of steroid naive asthmatics the time to an individual well controlled week was 16 days in the salmeterol/fluticasone propionate treatment compared with 23 days following treatment with ICS.
A korábban szteroidot nem kapott asthmások alcsoportjában az egyéni jól beállított hét eléréséhez szükséges kezelési idő szalmeterol/flutikazon-propionát alkalmazásával 16 nap volt, szemben az ICS-csoport 23 napjával.
In the subset of subjects aged 11-18 years who were seronegative at baseline (hSBA < 1:4), the proportion of subjects who achieved a hSBA ≥ 1:8 after a dose of Menveo were as follows: serogroup A 75% (780/1039); serogroup C 80% (735/923); serogroup W135 94% (570/609); serogroup Y 81% (510/630).
A 11-18 éves alanyok azon alcsoportjában, akik a vizsgálat kezdetekor szeronegatívak voltak (hSBA < 1:4), azoknak az aránya, akik egy adag Menveo után elérték a ≥ 1:8 hSBA szintet, a következő volt: A szerocsoport 75% (780/1039); C szerocsoport 80% (735/923); W135 szerocsoport 94% (570/609); Y szerocsoport 81% (510/630).
In the subset of subjects aged 19-55 years who were seronegative at baseline, the proportion of subjects who achieved a hSBA ≥ 1:8 after a dose of Menveo were as follows: serogroup A 67% (582/875); serogroup C 71% (401/563); serogroup W135 82% (131/160); serogroup Y 66% (173/263).
A 19-55 éves alanyok azon alcsoportjában, akik a vizsgálat kezdetekor szeronegatívak voltak, azon alanyok aránya, akik egy adag Menveo után elérték a hSBA ≥ 1:8 értéket, a következő volt: A szerocsoport 67% (582/875); C szerocsoport 71% (401/563); W135 szerocsoport 82% (131/160); Y szerocsoport 66% (173/263).
In the substudy 108 subjects were randomized 1:1 in double blinded fashion to receive abatacept at doses approximating 10 mg/kg (ABA 10) or 5 mg/kg (ABA 5).
Az alvizsgálatba 108 beteget randomizáltak 1:1 arányban, kettős-vak elrendezésben, 10 mg/kg (ABA 10) és 5 mg/kg (ABA 5) abatacept dózisokra.
In the substudy of study VI, patients who had achieved remission at 2 years (DAS 28 ESR < 2.6) and after at least 1 year of treatment with abatacept in Study VI were eligible to enter a substudy.
A VI. vizsgálat alvizsgálatába azok a betegek kerülhettek be, akik a 2. évben remissziót értek el (DAS 28 ESR < 2,6) és legalább 1 évig tartó abatacept-kezelést kaptak a VI. vizsgálatban.
In the supportive study MCL-001, approximately 10% of subjects experienced TFR; all report were Grade 1 or 2 in severity and all were assessed as treatment-related.
Az MCL-001 számú alátámasztó vizsgálatban a vizsgálati alanyok körülbelül 10%-a tapasztalt TFR-t, az összes jelentett esemény 1. vagy 2. súlyossági fokú volt, és az összes eseményt a kezeléssel összefüggésben állónak ítélték.
in the syringe, hold the syringe with the needle pointing upwards and gently flick the syringe until all the air collects at the top.
levegőbuborékokat: ha levegőbuborékokat lát a fecskendőben, tartsa a fecskendőt a tűvel felfelé, óvatosan pöckölje meg a fecskendőt, míg a levegőbuborékok felszállnak és összegyűlnek a tetején.
In the systemic circulation, tacrolimus binds strongly to erythrocytes resulting in an approximate 20:1 distribution ratio of whole blood/plasma concentrations.
A szisztémás keringésben a takrolimusz erősen kötődik az erythrocytákhoz, ami azt eredményezi, hogy a teljes vér/plazmakoncentrációinak aránya kb.
In the table below all adverse reactions, which occurred at an incidence greater than placebo and numerically present in more than 1 patient are listed by System Organ Class and frequency: very common ≥1/10, common ≥1/100 to <1/10, uncommon ≥1/1,000 to <1/100, rare ≥1/10,000 to <1/1,000.
Az alábbi táblázatban a placebóhoz képest nagyobb előfordulási gyakoriságú, és legalább 1 betegnél megjelenő valamennyi mellékhatás megtalálható, szervrendszerenkénti csoportosításban és gyakoriság alapján: nagyon gyakori: ≥1/10, gyakori: ≥1/100 - <1/10, nem gyakori: ≥1/1000 - <1/100, ritka: ≥1/10 000 - <1/1000.
In the table below all adverse reactions, which occurred at an incidence greater than placebo are listed by system organ class and frequency (very common (≥ 1/10), common (≥ 1/100 to < 1/10), uncommon (≥ 1/1,000 to < 1/100) and rare (≥ 1/10,000 to < 1/1,000)).
Az alábbi táblázatban szervrendszerek és gyakoriság szerinti csoportosításban minden olyan mellékhatás szerepel, amely a placebocsoportban megfigyeltnél nagyobb incidenciával fordult elő (nagyon gyakori ( 1/10), gyakori ( 1/100 – <1/10), nem gyakori ( 1/1000 – <1/100) és ritka ( 1/10 000 – <1/1000)).
In the table below all adverse reactions, which occurred at an incidence greater than placebo are listed by system organ class and frequency (very common (≥ 1/10), common (≥ 1/100 to < 1/10), uncommon (≥ 1/1,000 to < 1/100) and rare (≥ 1/10,000 to < 1/1,000).
Az alábbi táblázatban szervrendszerek és gyakoriság szerinti csoportosításban minden olyan mellékhatás szerepel, amely a placebocsoportban megfigyeltnél nagyobb incidenciával fordult elő (nagyon gyakori ( 1/10), gyakori ( 1/100 – <1/10), nem gyakori ( 1/1000 – <1/100) és ritka ( 1/10 000 – <1/1000)).
In the table below all adverse reactions, which were identified based on the review of the full Eslicarbazepine acetate safety database are presented by System Organ Class and frequency.
Az alábbi táblázat szervrendszeri kategória és gyakoriság szerint tartalmazza az összes olyan mellékhatást, amit az eszlikarbazepin-acetát biztonságossági adatbázisának teljes feldolgozása során azonosítottak.
In the table below all adverse reactions, which were identified based on the review of the full Eslicarbazepine acetate safety database are presented by System Organ Class and frequency.
Az alábbi táblázat szervrendszeri kategória és gyakoriság szerint tartalmazza az összes olyan mellékhatást, amit az eszlikarbazepin-acetát biztonságossági adatbázisának teljes feldolgozásasorán azonosítottak.
In the table below all medically important adverse reactions, which occurred in clinical trials at an incidence greater than placebo are listed by system organ class and frequency (very common (≥1/10), common (≥1/100 to <1/10), uncommon (≥1/1,000 to <1/100), rare (≥1/10,000 to <1/1,000)).
Az alábbi táblázatban minden, orvosi szempontból fontos mellékhatás, mely a klinikai vizsgálatokban a placebónál magasabb incidenciával jelentkezett, szervrendszerek és gyakoriság szerint fel van sorolva (nagyon gyakori (≥1/10), gyakori (≥1/100 – < 1/10), nem gyakori (≥1/1000 – <1/100), ritka (≥1/10 000 – <1/1000)).
In the table below all medically important adverse reactions, which occurred in clinical trials at an incidence greater than placebo are listed by system organ class and frequency (very common (≥1/10), common (≥1/100 to <1/10), uncommon (≥1/1,000 to <1/100), rare (≥1/10,000 to <1/1,000).
Az alábbi táblázatban minden, orvosi szempontból fontos mellékhatás, mely a klinikai vizsgálatokban a placebónál magasabb incidenciával jelentkezett, szervrendszerek és gyakoriság szerint van felsorolva (nagyon gyakori: ≥1/10, gyakori: ≥1/100 – <1/10, nem gyakori: ≥1/1000 – <1/100, ritka: ≥1/10 000 – <1/1000).
In the table below the specific pharmacokinetic enhancer is specified when recommendeations differ.
Az alábbi táblázatban a specifikus farmakokinetikai hatásfokozó megnevezésre kerül, ha az ajánlások eltérőek.
In the table below, adverse reactions reported in all clinical studies and in the worldwide post-marketing experience for which a reasonable causal relationship exists are listed by MedDRA system organ class and frequency: very common (≥1/10); common (≥1/100 to <1/10); uncommon (≥1/1,000 to <1/100); rare (≥1/10,000 to <1/1,000); very rare (<1/10,000), not known (cannot be estimated from available data).
Az alábbi táblázatban, az összes klinikai vizsgálat során és a forgalomba hozatalt követően világszerte jelentett olyan mellékhatások, amelyeknél ésszerű oki összefüggés áll fenn, a MedDRA szervrendszer és gyakoriság szerint kerülnek felsorolásra: nagyon gyakori (≥ 1/10), gyakori (≥ 1/100 - < 1/10), nem gyakori (≥ 1/1000 - < 1/100), ritka (≥ 1/10 000 - < 1/1000), nagyon ritka (< 1/10 000), nem ismert (a gyakoriság a rendelkezésre álló adatokból nem állapítható meg).
In the table below, adverse reactions reported in the double-blind period of the Phase 3 study are listed by MedDRA system organ class and frequency: very common (≥ 1/10); common (≥1/100 to <1/10); uncommon (≥1/1,000 to <1/100); rare (≥1/10,000 to <1/1,000); very rare (<1/10,000).
Az alábbi táblázatban a fázis III vizsgálat kettős-vak szakasza során jelentett mellékhatások szerepelnek, a MedDRA szervrendszerek és gyakoriság szerinti csoportosításnak megfelelően: nagyon gyakori (≥1/10); gyakori (≥1/100 – <1/10); nem gyakori (≥1/1,000 – <1/100); ritka (≥1/10,000 – <1/1,000); nagyon ritka (<1/10 000)
In the table below, adverse reactions reported in the double-blind period of the Phase 3 study are listed by MedDRA system organ class and frequency: very common (≥ 1/10); common (≥1/100 to <1/10); uncommon (≥1/1,000 to <1/100); rare (≥1/10,000 to <1/1,000); very rare (<1/10,000).
Az alábbi táblázatban a fázis III vizsgálat kettős-vak szakasza során jelentett mellékhatások szerepelnek, a MedDRA szervrendszerek és gyakoriság szerinti csoportosításnak megfelelően: nagyon gyakori (≥1/10); gyakori (≥1/100 – <1/10); nem gyakori (≥1/1000 – <1/100); ritka (≥1/10 000 – <1/1000); nagyon ritka (<1/10 000).
In the table below, adverse reactions, which were identified based on review of the full brivaracetam clinical studies safety database, are listed by System Organ Class and frequency.
Az alábbi táblázat a brivaracetám teljes klinikai vizsgálati gyógyszerbiztonsági adatbázisának áttekintése alapján azonosított mellékhatásokat sorolja fel, a Szervrendszerenkénti Csoportosítás és az előfordulási gyakoriság szerint.
In the table below, since the majority of the studies were of an open nature, all causality adverse reactions and their frequency categories in 1,873 adults from pooled therapeutic (1,603) and prophylaxis (270) studies, by system organ class, are listed.
Mivel a vizsgálatok többsége nyílt jellegű volt, az alábbi táblázat szervrendszerenként csoportosítva tartalmaz minden okozati viszonyban lévő mellékhatást és azok gyakorisági kategóriáit 1873 felnőtt összevont terápiás (1603) és profilaktikus (270) vizsgálatok adatai alapján.
In the table, write the date when you activated your pen and the date to throw it away 14 days later.
Írja be a táblázatba azt a dátumot, amikor aktiválta a tollat és azt a dátumot, amikor 14 nappal később kidobta.
In the Tarceva plus gemcitabine arm, Grade 3/4 rash and diarrhoea were each reported in 5% of patients.
A Tarceva és gemcitabin kombinációval kezelt karon 3-as és 4-es fokozatú bőrkiütés és hasmenés egyenlő mértékben, a betegek 5%-ánál fordult elő.
In the third study dyspnoea was reported more frequently following Rapiscan (18% for patients with COPD; 11% for patients with asthma) than placebo, but at a lower rate than reported during clinical development (see Section 4.8).
A harmadik vizsgálatban gyakrabban számoltak be dyspnoéról a Rapiscan alkalmazása után (COPD-s betegeknél 18%; asthmás betegeknél 11%), mint a placebo esetében, de kisebb volt az előfordulási gyakoriság, mint a klinikai fejlesztés során jelentett gyakoriság (lásd 4.8 pont).
In the third study in 1009 patients with mild or moderate asthma (n=537) and moderate or severe COPD (n=472) the incidence of FEV1 reduction >15% from baseline was 1.1% and 2.9% in patients with asthma (p=0.15) and 4.2% and 5.4% in patients with COPD (p=0.58) following Rapiscan and placebo dosing, respectively.
A harmadik vizsgálatban, amelyet 1009, enyhe vagy közepesen súlyos asthmában (n = 537) és közepesen súlyos vagy súlyos COPD-ben (n = 472) szenvedő beteg bevonásával végeztek, a kiindulási értékhez viszonyított több mint 15%-os FEV1-csökkenés előfordulási gyakorisága az asthmában szenvedő betegeknél 1,1% volt a Rapiscan és 2,9% a placebo beadása után (p = 0,15), a COPD-s betegeknél pedig 4,2% volt a Rapiscan és 5,4% a placebo beadása után (p = 0,58).
In the third study in adults with hepatitis B and decompensated liver disease, 70% of patients taking Viread or entecavir had a viral level below 400 copies/ml.
A hepatitisz B fertőzésben és dekompenzált májbetegségben szenvedő felnőttekkel végzett harmadik vizsgálatban a Viread-ot vagy entecavirt szedő betegek 70 %-ának volt a vírusszintje 400 kópia/ml alatt.
In the third study in women weighing 50 kg or more, 24 and 27% of women treated with Elonva and follitropin beta respectively became pregnant.
A harmadik, legalább 50 kg testsúlyú nőkkel végzett vizsgálatban az Elonva-val kezelt nők 24%-a, míg a béta-follitropinnal kezelt nők 27%-a esett teherbe.
In the third study, 17 (61%) of the 28 patients responded to treatment with an improvement of at least one point on the disability scale.
A harmadik vizsgálatban a 28 beteg közül 17 (61%) reagált a mozgáskorlátozottsági skálán legalább egypontos javulással.
In the third study, 334 patients received an injectable form of paliperidone for a mood episode for 6 months after which they either received placebo or continued treatment with injectable paliperidone.
A harmadik vizsgálatban 334 beteg kapott paliperidont injektálható formában egy hangulati epizódra 6 hónapon keresztül, amelyet követően vagy placebót kaptak, vagy folytatták az injektálható paliperidonnal való kezelést.
In the third study, 34% of patients (102 out of 298) with no advanced illness opened their bowels within four hours after the first injection, compared with 10% of those receiving placebo (16 out of 162).
A harmadik vizsgálatban az előrehaladott betegségben nem szenvedő betegek 34%-ánál (298-ból 102) történt székletürítés az első injekció beadását követő négy órán belül, szemben a placebóval kezelt betegek 10%-ával (162-ből 16).
In the third study, 46% of the patients taking Myocet in combination with cyclophosphamide responded to treatment, compared with 39% of those receiving epirubicin in combination with cyclophosphamide.
A harmadik vizsgálatban a Myocet-et ciklofoszfamiddel kombinációban kapó betegek 46%-a reagált a kezelésre, szemben az epirubicin-ciklofoszfamid kombinációval kezelt betegek 39%-ával.
In the third study, all 345 adults were taking ciclosporin, steroids and azathioprine (‘triple therapy’).
A harmadik vizsgálatban mind a 345 felnőtt ciklosporint, szteroidokat és azatioprint (hármas terápia) kapott.
In the third study, around 73% of previously untreated patients with wild-type RAS given Vectibix and FOLFIRI responded to treatment.
A harmadik vizsgálatban a vad típusú RAS-génnel rendelkező, korábban nem kezelt, a Vectibix-et FOLFIRI kemoterápiával együtt kapó betegek körülbelül 73%-a reagált a kezelésre.