natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In patients with moderate or severe renal impairment, or end-stage renal disease on haemodialysis, an increase in systemic exposure to alogliptin of approximately 2- and 4-fold was observed, respectively. (Patients with end-stage renal disease underwent haemodialysis immediately after alogliptin dosing.
Közepesen súlyos és súlyos vesekárosodásban szenvedő illetve hemodializált, végstádiumú vesebetegségben szenvedő betegeknél az alogliptin szisztémiás expozíciójának sorrendben körülbelül 2-szeres és 4-szeres emelkedését figyelték meg. (A végstádiumú vesebetegségben szenvedő betegeket közvetlenül az alogliptin adása után hemodializálták.
In patients with moderate renal dysfunction (creatinine clearance 30-50 ml/minute), the starting dose of PegIntron should be reduced by 25 %.
Közepesen károsodott veseműködésű betegeknél (kreatinin- clearance 30-50 ml/perc) a PegIntron kezdő adagjának 25%-os csökkentése javasolt.
In patients with moderate renal dysfunction (creatinine clearance 30-50 ml/minute), the starting dose of ViraferonPeg should be reduced by 25 %.
Közepesen károsodott veseműködésű betegeknél (kreatinin- clearance 30-50 ml/perc) a ViraferonPeg kezdő adagjának 25%-os csökkentése javasolt.
In patients with moderate renal impairment (40 mL/min  CrCl  60 mL/min), the recommended dose is 280 mg/m² given once every 3 weeks.
A közepesen súlyos mértékő vesekárosodásban szenvedı (40 ml/perc  CrCl  60 ml/perc) betegek esetén a javasolt dózis háromhetente egyszer adott 280 mg/m².
In patients with moderate renal impairment (CrCL 30-50 mL/min), there is limited clinical experience.
A közepesen súlyos vesekárosodásban ((CrCL): 30-50 ml/perc) szenvedő betegekre vonatkozó klinikai tapasztalat korlátozott.
In patients with moderate renal impairment (CrCL 30-50 mL/min), there is limited clinical experience.
A közepesen súlyos vesekárosodásban (CrCL 30-50 ml/perc) szenvedő betegekre vonatkozó klinikai tapasztalat korlátozott.
In patients with moderate renal impairment (CrCl ≥ 30 to  50 ml/min), the dose of doripenem should be 250 mg every 8 hours (see section 6.6).
Közepes fokú vesekárosodásban (CrCl ≥ 30 - ≤ 50 ml/perc) szenvedő betegeknél a doripenem adagolása 250 mg legyen 8 óránként (lásd 6.6 pont).
In patients with moderate renal impairment (creatinine clearance 30 - 49 ml/min) concomitantly receiving other medicinal products which increase rivaroxaban plasma concentrations Xarelto is to be used with caution (see section 4.5).
Olyan közepes fokú veseelégtelenségben szenvedő betegeknél (kreatinin-clearance-érték 30 – 49 ml/perc között), akik egyidejűleg a rivaroxaban plazmakoncentrációját növelő gyógyszereket kapnak a Xarelto óvatosan alkalmazható (lásd 4.5 pont).
In patients with moderate renal impairment (creatinine clearance 30 - 49 ml/min) concomitantly receiving other medicinal products which increase rivaroxaban plasma concentrations Xarelto is to be used with caution (see section 4.5).
Olyan közepes fokú veseelégtelenségben szenvedő betegeknél (kreatinin-clearance-érték 30 – 49 ml/perc között), akik egyidejűleg a rivaroxaban plazmakoncentrációját növelő gyógyszereket kapnak, a Xarelto óvatosan alkalmazható (lásd 4.5 pont).
In patients with moderate renal impairment (creatinine clearance 30 - 49 ml/min) daily dose should be 10 mg (1 ml solution, equivalent to two pump actuations).
Középsúlyos vesekárosodásban szenvedő betegek esetén (kreatinin-clearance 30-49 ml/perc/1,73 m2) a dózis 10 mg (1 ml oldat, két kipumpálásnak megfelelő adag).
In patients with moderate renal impairment (creatinine clearance 30 - 49 ml/min) daily dose should be 10 mg per day.
Középsúlyos vesekárosodásban szenvedő betegek esetén (kreatinin-clearance 30 - 49 ml/perc) a napi dózis 10 mg.
In patients with moderate renal impairment (creatinine clearance 30 – 49 ml/min) daily dose should be 10 mg (1 ml solution, equivalent to two pump actuations).
Középsúlyos vesekárosodásban szenvedő betegek esetén (kreatinin- clearance 30-49 ml/perc) a napi dózis 10 mg (1 ml oldat, a pumpa két kipumpálásnak megfelelő adag).
In patients with moderate renal impairment (creatinine clearance 30 – 49 ml/min) daily dose should be 10 mg per day.
Közepesen súlyos vesekárosodásban szenvedő betegeknél (kreatinin-clearance 30-49 ml/perc) a napi dózis 10 mg.
In patients with moderate renal impairment (creatinine clearance 30 – 49 ml/min) daily dose should be 10 mg per day.
Középsúlyos vesekárosodásban szenvedő betegek esetén (kreatinin-clearance 30 - 49 ml/perc) a napi dózis 10 mg.
In patients with moderate renal impairment (creatinine clearance 30 – 49 ml/min) daily dose should be 10 mg per day.
Középsúlyos vesekárosodásban szenvedő betegek esetén (kreatinin-clearance 30-49 ml/perc) a napi dózis 10 mg.
In patients with moderate renal impairment (creatinine clearance 30 – 49 ml/min) daily dose should be 10 mg per day.
Középsúlyos vesekárosodásban szenvedő betegek esetén (kreatinin-clearance 30-49ml / perc) a napi dózis 10mg.
In patients with moderate renal impairment (creatinine clearance 30 – 49 ml/min) daily dose should be 10 mg per day.
Középsúlyos vesekárosodásban szenvedő betegek esetén (kreatinin-clearance 30-49ml/perc) a napi dózis 10mg.
In patients with moderate renal impairment (creatinine clearance 31 to 50 ml/min), AUC increased by 44% and Cmax by 26% compared with patients with normal renal function.
Közepesen súlyos mértékben beszűkült veseműködésű (kreatinin-clearance 31 - 50 ml/perc) betegek esetében az AUC-érték 44%-os, míg a Cmax-érték 26%-os emelkedést mutatott a normális veseműködésű betegekéhez képest.
In patients with moderate renal impairment (creatinine clearance ≥ 30 - < 50 ml/min), an intravenous bolus of 180 microgram/kg should be administered followed by a continuous infusion dose of
Vesekárosodásban szenvedő betegeknek (kreatinin clearance ≥ 30 - < 50 ml/perc)
In patients with moderate renal impairment (creatinine clearance ≥ 30 - < 50 ml/min), an intravenous bolus of 180 microgram/kg should be administered followed by a continuous infusion dose of
Vesekárosodásban szenvedő betegeknek (kreatinin-clearance ≥ 30 - < 50 ml/perc)
In patients with moderate renal impairment (estimated creatinine clearance  30 ml/min and  50 ml/min), varenicline exposure increased 1.5- fold compared with subjects with normal renal function (estimated creatinine clearance > 80 ml/min).
Közepesen súlyos vesekárosodás (becsült kreatinin-clearance  30 ml/perc és  50 ml/perc) esetén a vareniklin expozíció 1,5-szeresére emelkedett az ép vesefunkciójú személyekéhez képest (becsült kreatinin-clearance > 80 ml/perc).
In patients with moderate renal impairment (GFR 30-59 ml/ min) the infusion rate should be reduced to 1.4 mg/kg/h.
Közepes fokú vesekárosodásban (GFR 30–59 ml/perc) az infúziót lassabban, 1,4 mg/ttkg/óra sebességgel kell beadni.
In patients with moderate renal impairment and concomitantly treated with dabigatran etexilate and verapamil, a dose reduction of Pradaxa to 75 mg daily should be considered (see sections 4.4 and 4.5).
Közepesen súlyos vesekárosodásban szenvedő betegeknél a dabigatrán etexiláttal és verapamillal végzett egyidejű kezeléskor meg kell fontolni a Pradaxa napi dózisának 75 mg-ra történő csökkentését (lásd 4.4 és 4.5 pont).
In patients with moderate renal impairment at baseline, a dose reduction to 75% for a starting dose of 1250 mg/m2 is recommended.
A kiinduláskor már meglévő közepes vesekárosodás esetén az adagot ajánlott az 1250 mg/m2–es kezdő dózis 75%-ára csökkenteni.
In patients with moderate renal impairment at baseline, a dose reduction to 75% for a starting dose of 1250 mg/m2 is recommended.
A kiinduláskor már meglévő közepes vesekárosodás esetén az adagot ajánlott az 1250 mg/m2–es kezdő dózis 75%–ára csökkenteni.
In patients with moderate renal impairment at baseline, no dose reduction is required for a starting dose of 1000 mg/m2.
A kiinduláskor közepes vesekárosodásban szenvedő betegeknél az 1000 mg/m2–es kezdő dózis alkalmazásakor dóziscsökkentés nem szükséges.
In patients with moderate renal impairment vildagliptin significantly decreased HbA1c compared with placebo (difference of -0.53%) from a mean baseline of 7.9%.
A közepesen beszűkült veseműködésű betegeknél a vildagliptin az átlagosan 7,9%-os kiindulási szintről, a placebóhoz képest jelentősen csökkentette a HbA1c-t (a különbség
In patients with moderate renal impairment, (creatinine clearance 30 - 50 ml/min) 100 % inhibition was achieved at 24 hours following administration of 2 microgram/kg/min.
Közepesen súlyos vesekárosodásban szenvedő betegeknél (kreatinin-clearance 30-50 ml/perc) a 2 mikrogramm/ttkg/perc dózis alkalmazását követő 24. órában 100%-os gátlást értek el.
In patients with moderate renal impairment, (creatinine clearance 30 – 50mL/min) 100% inhibition was achieved at 24 hours following administration of 2 microgram/kg/min.
Közepesen súlyos vesekárosodásban szenvedő betegeknél (kreatinin-clearance 30-50 ml/perc) a 2 mikrogramm/ttkg/perc dózis alkalmazását követő 24. órában 100%-os gátlást értek el.
In patients with moderate risk of venous thromboembolism (e.g. after abdominal surgery), the recommended dose is 20 mg of enoxaparin sodium subcutaneously once daily.
Azoknál a betegeknél, akiknél közepes a vénás thromboembolia kockázata (például hasi műtét után) az ajánlott adag 20 mg enoxaparin-nátrium naponta egyszer, subcutan adva.
In patients with moderate to severe hidradenitis suppurativa, anti-adalimumab antibodies were identified in 10/99 subjects (10.1%) treated with adalimumab.
A közepesen súlyos, súlyos hidradenitis suppurativában szenvedő adalimumabbal kezelt betegek 10,1%-ánál (10/99 betegnél) azonosítottak adalimumab-ellenes antitesteket.
In patients with moderate to severe hidradenitis suppurativa, anti-adalimumab antibodies were identified in 10/99 subjects (10.1%) treated with adalimumab.
Az immunogenitási vizsgálatok termék-specifikusak, így az antitest-ráták összehasonlítása más termékekével nem helyes.
In patients with moderate to severe renal dysfunction (creatinine clearance < 50 ml/min), accumulation of the intravenous vehicle, SBECD, occurs.
Közepes vagy súlyos mértékű vesekárosodás esetén (kreatinin clearance <50 ml/perc) az intravénás vivőanyag - SBECD - felhalmozódása figyelhető meg.
In patients with moderate to severe renal dysfunction (creatinine clearance < 50 ml/min), accumulation of the intravenous vehicle, SBECD, occurs.
Közepesen súlyos vagy súlyos vesekárosodásban (kreatinin-clearance < 50 ml/perc) az intravénás vivőanyag – nátrium-szulfobutiléter-béta-ciklodextrin - felhalmozódása figyelhető meg.
In patients with moderate to severe renal dysfunction (serum creatinine levels > 2.5 mg/dl), accumulation of the intravenous vehicle, SBECD, occurs (see sections 4.2 and 4.4).
Közepes - súlyos veseműködési zavarban szenvedő betegekben (szérum kreatinin > 2,5 mg/dl) az intravénás segédanyag, az SBECD felhalmozódása fordul elő (lásd 4.2 és 4.4 pont).
In patients with moderately reduced kidney function the doctor may need to reduce the dose.
Előfordulhat, hogy a mérsékelten csökkent vesefunkciójú betegeknél az orvosnak csökkentenie kell az adagot.
In patients with moderately to severely active paediatric Crohn’s disease, the rate of anti-adalimumab antibody development in patients receiving adalimumab was 3.3%.
Közepesen súlyos - súlyos aktivitású Crohn betegségben szenvedő gyermekeknél az anti-adalimumab antitest kialakulásának aránya adalimumabot kapó betegeknél 3,3% volt.
In patients with moderately to severely active paediatric Crohn’s disease, the rate of anti-adalimumab antibody development in patients receiving adalimumab was 3.3%.
Közepesen súlyos - súlyos aktivitású Crohn-betegségben szenvedő gyermekeknél az anti-adalimumab antitest kialakulásának aránya adalimumabot kapó betegeknél 3,3% volt.
In patients with multiple myeloma, the combination of lenalidomide with dexamethasone is associated with an increased risk of venous thromboembolism (predominantly deep vein thrombosis and pulmonary embolism) and arterial thromboembolism (predominantly myocardial infarction and cerebrovascular event).
A myeloma multiplexes betegek esetén a kombinált lenalidomid- és dexametazon-kezelés a vénás thromboembolia (elsősorban a mélyvénás thrombosis és tüdőembólia) és az artériás thromboembolia (elsősorban a myocardialis infarctus és a cerebrovascularis események) fokozott kockázatával jár.
In patients with mutations (changes) in certain genes called BRCA (breast cancer gene), who are at risk of developing some forms of cancer, PARP inhibitors are able to trigger the death of cancer cells by blocking an enzyme that helps repair DNA.
A BRCA-nak (emlőrák génnek) nevezett, speciális génekben mutációkat (változásokat) mutató olyan betegeknél, akiknél fennáll a rákos daganat néhány formája kialakulásának kockázata, a PARP-gátlók képesek kiváltani a daganatsejtek pusztulását, azáltal, hogy gátolnak egy olyan enzimet, ami segíti a DNS javító mechanizmusát.
In patients with myelodysplastic syndromes and mantle cell lymphoma, treatment with lenalidomide monotherapy was also associated with a risk of venous thromboembolism (predominantly deep vein thrombosis and pulmonary embolism), but to a lesser extent than in patients with multiple myeloma – see sections 4.5 and 4.8.
Myelodysplasiás szindrómákban és köpenysejtes lymphomában szenvedő betegek esetében a lenalidomid-monoterápia vénás thromboembolia (elsősorban mélyvénás thrombosis és tüdőembólia) kockázatával is járt, de kisebb mértékben, mint myeloma multiplexben szenvedő betegek esetében – lásd 4.5 és 4.8 pont.
In patients with NAGS deficiency, ammonia levels were brought back to normal after Carbaglu treatment.
Az ammónia szint az NAGS hiányban szenvedő betegeknél normális szintre állt vissza a Carbaglu- kezelést követően.
In patients with NAGS deficiency, treatment may be started as early as the first day of life and the medicine is used for the patient’s whole life.
A NAGS hiányban szenvedő betegek esetében a kezelést már egynapos korban meg lehet kezdeni, és a gyógyszert a beteg egész életén át alkalmazni lehet.
In patients with neutralising antibodies, daclizumab clearance was increased on average by 19% (see section 5.2).
A neutralizáló antitesteket termelő betegeknél a daklizumab-clearance átlagosan 19%-kal emelkedett (lásd 5.2 pont).
In patients with newly diagnosed CML in chronic phase
Újonnan diagnosztizált, krónikus fázisú CML-ben szenvedő betegek esetében
In patients with newly diagnosed dysplasia treated with Simponi, the risks and benefits to the individual patient must be carefully reviewed and consideration should be given to whether therapy should be continued.
Azoknál a Simponi-val kezelt betegeknél, akiknél újonnan diagnosztizálnak displasiát, az egyén szempontjából alaposan újra kell gondolni az előnyöket és a kockázatokat és át kell gondolni azt, hogy a terápia folytatható-e.
In patients with newly diagnosed multiple myeloma aged 75 years and older who received lenalidomide, there was a higher incidence of serious adverse reactions and adverse reactions that led to treatment discontinuation (see section 4.4).
Olyan 75 éves és idősebb, myeloma multiplex-szel újonnan diagnosztizált betegeknél, akik lenalidomidot kaptak, magasabb volt a súlyos mellékhatások és a kezelés abbahagyásához vezető mellékhatások incidenciája (lásd 4.4 pont).
In patients with non-CNS/non-testes extramedullary disease (defined as at least 1 lesion ≥ 1.5 cm) at screening (N = 8/189) clinical response rates (25% [95% CI: 3.2-65.1] were lower compared with patients with no evidence of extramedullary disease (N = 181, 43.6% [95% CI: 36.3 - 51.2]) (see figure 1).
A központi idegrendszert nem érintő vagy a heréket nem érintő extramedullaris betegségben (legalább egy, ≥ 1,5 cm-es elváltozás) szenvedő betegeknél a szűréskor (N = 8/189) a klinikai válaszarány (25% [95%-os CI 3,2 ‒ 65,1]) alacsonyabb volt, mint azoknál a betegeknél, akiknél nem volt extramedullaris betegségre utaló bizonyíték (N = 181, 43,6% [95%-os CI 36,3 ‒ 51,2]) (lásd 1. ábra).
In patients with non-functional gastrointestinal or lung neuroendocrine tumours and good prognostic baseline factors, e.g. ileum as primary tumour origin and normal chromogranin A values or without bone involvement, an individual benefit-risk assessment should be performed prior to the start of Afinitor therapy.
A nem funkcionáló gastrointestinalis vagy pulmonalis neuroendokrin tumorokban szenvedő, és jó kiindulási prognosztikai faktorú betegeknél, például akiknél az ileum a primer tumor kiindulási helye, és normálisak a chromogranin A-értékeik, vagy nincs csontérintettségük, az Afinitor-kezelés elkezdése előtt individuális haszon-kockázat értékelést kell végezni.
In patients with non-Hodgkin’s lymphoma and CLL, premedication with glucocorticoids should be considered if MabThera is not given in combination with glucocorticoid-containing chemotherapy.
Non-Hodgkin lymphomában és CLL-ben szenvedő betegek esetén, amennyiben a MabThera-t nem kombinálják glükokortikoid tartalmú kemoterápiával, mérlegelni kell a glükokortikoid tartalmú premedikációt.
In patients with non-Hodgkin’s lymphoma receiving MabThera in combination with cytotoxic chemotherapy, cases of hepatitis B reactivation have been reported (see non-Hodgkin’s lymphoma).
Az olyan, non-Hodgkin lymphomában szenvedő betegeknél, akik a MabThera-t citotoxikus kemoterápiával kombinálva kapták, a hepatitis B reaktiválódásának eseteit jelentették (lásd non- Hodgkin lymphoma).
In patients with non-infectious uveitis, anti-adalimumab antibodies were identified in 4.8% (12/249) of patients treated with adalimumab.
A nem fertőzéses eredetű uveitisben szenvedő, adalimumabbal kezelt betegek 4,8%-ánál (12/249) azonosítottak adalimumab-ellenes antitesteket.
In patients with non-transfusion-dependent thalassaemia syndromes and iron overload, treatment with deferasirox dispersible tablets was assessed in a 1-year, randomised, double-blind, placebo-controlled study.
A vértranszfúziótól nem függő thalassaemia szindrómákban és a vastúlterhelésben szenvedő betegeknél a deferazirox diszpergálódó tabletta kezelést egy 1 évig tartó, randomizált, kettős-vak, placebo-kontrollos vizsgálattal értékelték.
In patients with non-transfusion-dependent thalassaemia syndromes and iron overload, treatment with deferasirox dispersible tablets was assessed in a 1-year, randomised, double-blind, placebo-controlled study.
A vértranszfúziótól nem függő thalassaemia szindrómákban és a vastúlterhelésben szenvedő betegeknél a deferazirox diszpergálódó tabletta-kezelést egy 1 évig tartó, randomizált, kettős-vak, placebo-kontrollos vizsgálattal értékelték.
In patients with non-transfusion-dependent thalassaemia syndromes, treatment is started when there is evidence of iron overload.
A vértranszfúziótól nem függő talasszémia-tünetek esetében a kezelés akkor kezdődik meg, amikor a vastúlterhelés bizonyítható.
In patients with non-valvular atrial fibrillation receiving rivaroxaban for the prevention of stroke and systemic embolism, the 5/95 percentiles for PT (Neoplastin) 1 - 4 hours after tablet intake (i.e. at the time of maximum effect) in patients treated with 20 mg once daily ranged from 14 to 40 s and in patients with moderate renal impairment treated with 15 mg once daily from 10 to 50 s.
A nem valvularis eredetű pitvarfibrillációban szenvedő, a stroke és systemás embolisatio megelőzésére rivaroxabant kapó betegek esetében a PI (Neoplastin) 5/95 percentilis értéke 1-4 órával a tabletta bevétele után (azaz a maximális hatás idején) a naponta egyszer 20 mg-mal kezelt betegeknél 14 és 40 mp között változott, míg a közepesen súlyos vesekárosodásban szenvedő, naponta egyszer 15 mg-mal kezelt betegek esetében 10 és 50 mp között változott.
In patients with normal renal function (creatinine clearance > 80 mL/min), high doses of non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs, such as ibuprofen > 1600 mg/day) and acetylsalicylic acid at higher dose (> 1.3 g daily) may decrease pemetrexed elimination and, consequently, increase the occurrence of pemetrexed adverse events.
Ép vesefunkciójú betegeknél (kreatinin-clearance  80 ml/perc) a nem-szteroid gyulladáscsökkentő szerek (NSAID-ok, mint az ibuprofén  1600 mg/nap) nagy adagjai és az acetilszalicilsav nagyobb adagban ( 1,3 g naponta) csökkentheti a pemetrexed eliminációját és ennek következtében növelheti a pemetrexeddel kapcsolatos nemkívánatos események előfordulását.
In patients with normal renal function (creatinine clearance > 80 ml/min), high doses of non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs, such as ibuprofen > 1600 mg/day) and aspirin at higher dose (> 1.3 g daily) may decrease pemetrexed elimination and, consequently, increase the occurrence of pemetrexed adverse events.
Ép vesefunkciójú betegekben (kreatinin–clearance ≥ 80 ml/perc) a nem szteroid gyulladáscsökkentő szerek (NSAID-ok) nagy adagjai (mint pl. az ibuprofén > 1600 mg/nap adagban) és az acetilszalicilsav nagyobb adagban (≥ 1,3 g naponta) csökkentheti a pemetrexed eliminációját, és ennek következtében növelheti a pemetrexeddel kapcsolatos nemkívánatos események előfordulását.
In patients with normal renal function (creatinine clearance > 80 ml/min), high doses of non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs, such as ibuprofen > 1600 mg/day) and aspirin at higher dose (> 1.3 g daily) may decrease pemetrexed elimination and, consequently, increase the occurrence of pemetrexed adverse events.
Ép vesefunkciójú betegeknél (kreatinin-clearance  80 ml/perc) a nemszteroid gyulladáscsökkentő szerek (NSAID-ok, mint az ibuprofén  1600 mg/nap) nagy adagjai és az acetilszalicilsav nagyobb adagban ( 1,3 g naponta) csökkentheti a pemetrexed eliminációját, és ennek következtében növelheti a pemetrexeddel kapcsolatos nemkívánatos események előfordulását.
In patients with normal renal function (creatinine clearance > 80 ml/min), high doses of non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs, such as ibuprofen > 1600 mg/day) and aspirin at higher dose (> 1.3 g daily) may decrease pemetrexed elimination and, consequently, increase the occurrence of pemetrexed adverse events.
Ép vesefunkciójú betegeknél (kreatinin–clearance ≥ 80 ml/perc) a nem szteroid gyulladáscsökkentő szerek (NSAID-ok) nagy adagjai (mint pl. az ibuprofén > 1600 mg/nap adagban) és az acetilszalicilsav nagyobb adagban (≥ 1,3 g naponta) csökkentheti a pemetrexed eliminációját, és ennek következtében növelheti a pemetrexeddel kapcsolatos nemkívánatos események előfordulását.
In patients with normal renal function (creatinine clearance > 80 ml/min), high doses of non-steroidal anti-inflammatory medicinal product (NSAIDs, such as ibuprofen > 1600 mg/day) and aspirin at higher dose (> 1.3 g daily) may decrease pemetrexed elimination and, consequently, increase the occurrence of pemetrexed adverse events.
Ép vesefunkciójú betegekben (kreatinin-clearance ≥ 80 ml/perc) a nem szteroid gyulladáscsökkentő szerek (NSAID-ok, mint az ibuprofén > 1600 mg/nap) nagy adagjai és az acetilszalicilsav nagyobb adagban (≥ 1,3 g naponta) csökkentheti a pemetrexed eliminációját és ennek következtében növelheti a pemetrexeddel kapcsolatos nemkívánatos események előfordulását.
In patients with normal renal function (creatinine clearance ≥ 80 ml/min), high doses of non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs, such as ibuprofen > 1,600 mg/day) and aspirin at higher dose (≥ 1.3 g daily) may decrease pemetrexed elimination and, consequently, increase the occurrence of pemetrexed adverse events.
Ép vesefunkciójú betegeknél (kreatinin-clearance ≥ 80 ml/perc) a nemszteroid gyulladáscsökkentő szerek (NSAID-ok, mint az ibuprofén > 1600 mg/nap) nagy adagjai és az acetilszalicilsav nagyobb adagban (≥ 1,3 g naponta) csökkentheti a pemetrexed eliminációját, és ennek következtében növelheti a pemetrexeddel kapcsolatos nemkívánatos események előfordulását.