natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In non-diabetic subjects with mild to moderate asthma, AUC and Cmax for inhaled human insulin in the absence of treatment with a bronchodilator was slightly less than in subjects without asthma.
Enyhe-, közepes fokú asztmában szenvedő, nem diabéteszes alanyoknál, ha nem alkalmaztak hörgőtágítót, az inhalációs humán inzulin AUC és Cmax alig volt kisebb, mint a nem asztmás betegek esetében.
In non-HCV-infected subjects with severe renal impairment (eGFR < 30 mL/min/1.73 m2) who were not on dialysis, elbasvir and grazoprevir AUC values were increased by 86 % and 65 %, respectively, compared to non-HCV-infected subjects with normal renal function (eGFR > 80 mL/min/1.73 m2).
A nem dializált, súlyos vesekárosodásban (eGFR < 30 ml/perc/1,73 m2) szenvedő, HCV-vel nem fertőzött vizsgálati alanyoknál az elbasvir és a grazoprevir AUC-értékei 86%-kal és 65%-kal emelkedtek a normál vesefunkciójú (eGFR > 80 ml/perc/1,73 m2), HCV-vel nem fertőzött vizsgálati alanyokhoz képest.
In non-infectious uveitis, corticosteroids or other medicines that influence the immune system may be continued while using Humira.
Nem fertőzéses eredetű szemgyulladásban kortikoszteroidok,- vagy egyéb, az immunrendszer működését befolyásoló gyógyszerek adhatók a Humir-val egyidejűleg.
In non-infectious uveitis, corticosteroids or other medicines that influence the immune system may be continued while using Humira.
Nem fertőzéses eredetű szemgyulladásban kortikoszteroidok,- vagy egyéb, az immunrendszer működését befolyásoló gyógyszerek adhatók a Humira-val egyidejűleg.
In non-proliferating human peripheral blood mononuclear cells (PBMCs) the half-life of tenofovir diphosphate was found to be approximately 50 hours, whereas the half-life in phytohaemagglutinin- stimulated PBMCs was found to be approximately 10 hours.
A tenofovir difoszfát felezési ideje a perifériás vér nem proliferáló mononukleáris sejtjeiben körülbelül 50 óra, míg a fitohemagglutininnel stimulált perifériás vér mononukleáris sejtjeiben körülbelül 10 óra.
In non-responder patients re-treated for 48 or 72 weeks, viral suppression at week 12 (undetectable HCV RNA defined as <50 IU/ml) has been shown to be predictive for sustained virological response.
A kezelésre nem reagáló betegeknél a 48- vagy 72-hetes ismételt kezelés során a 12. heti vírus- szuppresszió (nem kimutatható HCV RNS-szint <50 NE/ml) a tartós virológia válasz tekintetében prediktívnek bizonyult.
In non-responder patients re-treated for 48 or 72 weeks, viral suppression at week 12 (undetectable HCV RNA defined as <50 IU/ml) has been shown to be predictive for sustained virological response.
A kezelésre nem reagáló betegeknél a 48- vagy 72-hetes ismételt kezelés során a 12. heti vírus- szuppresszió (nem kimutatható HCV-RNS-szint <50 NE/ml) a tartós virológia válasz tekintetében prediktívnek bizonyult.
In non-small cell lung cancer Tarceva has been mainly studied in four studies:
A nem kissejtes tüdődaganat vonatkozásában a Tarceva-val négy vizsgálatot végeztek:
In nonclinical models, elotuzumab has demonstrated synergistic activity when combined with lenalidomide or bortezomib.
A nem klinikai modellekben az elotuzumabnak bizonyítottan szinergista aktivitása van, amikor lenalidomiddal vagy bortezomibbal kombinálják.
In nonclinical studies with umeclidinium and vilanterol, alone and in combination, findings were those typically associated with the primary pharmacology of either muscarinic receptor antagonists or beta2-adrenergic agonists respectively and/or local irritancy.
Az umeklidiniumot és a vilanterolt önmagában, illetve kombinációban tanulmányozó nemklinikai vizsgálatokban észlelt megfigyelések jellemzően a muszkarinerg receptor-antagonisták, illetve a béta2-adrenerg agonisták primer farmakológiájával álltak összefüggésben a megadott sorrendben, és/vagy a helyi irritáló hatással mutattak kapcsolatot.
In nonclinical studies with umeclidinium bromide, findings were those typically associated with the primary pharmacology of muscarinic receptor antagonists and/or local irritancy.
Az umeklidinium-bromiddal végzett nem klinikai jellegű vizsgálatok során tapasztaltak jellemzően olyanok voltak, amelyeket a muszkarin-receptor antagonisták elsődleges farmakológiájával és/vagy a lokális irritációval hoztak összefüggésbe.
In none of these patients sunitinib was permanently discontinued.
Egyik betegnél sem kellett a szunitinib alkalmazását tartósan abbahagyni.
In normal cells there is an alternative mechanism for repairing DNA which requires BRCA1 and BRCA2 proteins.
Normál sejtekben van a DNS kijavításának egy alternatív mechanizmusa, amelyhez BRCA1 és BRCA2 fehérjék szükségesek.
In normal condition of use, transient apathy and anorexia may occasionally occur, as well as hyperthermia (lasting usually for 1 or 2 days).
Szakszerű beadás esetén is alkalmanként előfordulhat átmeneti letargia, étvágytalanság és hőmérséklet emelkedés (ami 1-2 napig tart).
In normal conditions of use, transient apathy and anorexia may occasionally occur, as well as hyperthermia (lasting usually for 1or 2 days).
Szakszerű beadás esetén is alkalmanként előfordulhat átmeneti letargia, étvágytalanság és hőmérséklet emelkedés (ami 1-2 napig tart).
In normal donors, a 10 micrograms/kg/day dose administered subcutaneously for 4 - 5 consecutive days allows a collection of ≥ 4 x 106 CD34+ cells/kg recipient body weight in the majority of the donors after two leukaphereses.
Normál donorok esetében a 4-5 egymást követő napon keresztül, subcutan alkalmazott 10 mikrogramm/kg/nap dózis a donorok többségénél két leukoapheresis után legalább 4 x 106 CD34+ sejt/recipiens testtömegkilogramm kinyerését teszi lehetővé.
In normal donors, dyspnoea has been reported commonly and other pulmonary adverse events (haemoptysis, pulmonary haemorrhage, lung infiltrates and hypoxia) have been reported uncommonly.
Normál donorok esetén gyakran dyspnoéról, illetve nem gyakran a tüdőt érintő egyéb mellékhatásokról (haemoptysis, tüdővérzés, tüdőinfiltrátum és hypoxia) számoltak be.
In normal donors, dyspnoea has been reported commonly and other pulmonary adverse events (haemoptysis, pulmonary haemorrhage, lung infiltrates, and hypoxia) have been reported uncommonly.
A forgalomba hozatal után nagyon ritkán pulmonális mellékhatásokról (haemoptoe, tüdővérzés, tüdőinfiltrátumok, és hypoxia) dyspnoe gyakori számoltak be normál donoroknál.
In normal healthy male volunteers, there was no evidence of an effect of azithromycin (500 mg daily for 3 days) on the AUC, Cmax, tmax, elimination rate constant, or subsequent half-life of sildenafil or its principal circulating metabolite.
Egészséges férfi önkéntesekben nem volt jele, hogy az azitromicin (500 mg-os napi adag három napon át) hatással lett volna a szildenafil, vagy fő keringő metabolitjainak AUC-, Cmax-, tmax-értékeire, az eliminációs rátára vagy következményesen a felezési idejükre.
in normal stem cell donors
normál őssejtdonorok esetében
in normal stem cell donors
normál őssejtdonoroknál
in normal stem cell donors
u zdravih davatelja matičnih stanica
In normal volunteers gender differences were found in the pharmacokinetic parameters of phenylbutyrate and phenylacetate (AUC and Cmax about 30 - 50 % greater in females), but not phenylacetylglutamine.
Egészséges önkénteseknél a fenil-butirát és fenil-acetát farmakokinetikáját illetően különbségeket tapasztaltak a nemek között (AUC és Cmax körülbelül 30 - 50 %-kal nagyobb volt nőknél), de a fenil- acetil-glutamin esetében nem.
In normal volunteers gender differences were found in the pharmacokinetic parameters of phenylbutyrate and phenylacetate (AUC and Cmax about 30 - 50 % greater in females), but not phenylacetylglutamine.
Egészséges önkénteseknél a fenil-butirát és fenil-acetát farmakokinetikáját illetően különbségeket tapasztaltak a nemek között (AUC és Cmax körülbelül 30 - 50%-kal nagyobb volt nőknél), de a fenil- acetil-glutamin esetében nem.
In nr-Axial SpA, antibodies to golimumab were detected in 4% (4/93) of golimumab treated patients through week 16 by the EIA method.
Nr-axiális SpA esetén golimumab-elleni antitesteket mutattak ki EIA módszerrel a golimumabbal kezelt betegek 7%-ánál (14/193) az 52. hétig.
In nr-Axial SpA, antibodies to golimumab were detected in 4% (4/93) of golimumab treated patients through week 16.
Nr-axiális SpA esetén golimumab-elleni antitesteket mutattak ki a golimumabbal kezelt betegek 7%-ánál (14/193) az 52. hétig.
In NSABP C-08, a phase III trial of Avastin in adjuvant treatment of patients with colon cancer, the incidence of new cases of ovarian failure, defined as amenorrhoea lasting 3 or more months, FSH level
Az NSABP C-08 fázis III vizsgálatban, ahol az Avastin-t a vastagbélkarcinómában szenvedő betegek adjuváns kezelésére alkalmazták, az újonnan kialakuló –3 vagy több hónapig tartó amenorrhoea,
In NSCLC that had spread locally or to other parts of the body, Opdivo has been shown to improve the average time patients survived compared with docetaxel (another cancer medicine).
Lokálisan kiterjedt vagy a szervezet más részeire átterjedt nem kissejtes tüdőrák esetén az Opdivo bizonyítottan javította a betegek átlagos túlélési idejét a docetaxelhez (egy másik rákgyógyszer) képest.
In obese hypertensive patients who did not adequately respond to HCTZ 25 mg, add-on treatment with Rasilez 300 mg provided additional blood pressure reduction that was comparable to add-on treatment with irbesartan 300 mg or amlodipine 10 mg.
A 25 mg-os HCT-kezelésre nem megfelelően reagáló elhízott, hipertóniás betegekben a kezelés kiegészítése 300 mg Rasilez-zel hasonló mértékű additív vérnyomáscsökkenést eredményezett, mint a kezelés kiegészítése 300 mg irbezartánnal vagy 10 mg amlodipinnel.
In obese patients, the elimination half-life is longer (about 16 days) than in non-obese patients (about 9 days) due to a larger volume of distribution.
Elhízottakban – a nagyobb megoszlási tér miatt – az eliminációs felezési idő hosszabb (mintegy 16 nap), mint a nem elhízottak esetében (mintegy 9 nap).
In obese subjects with Body Mass Index (BMI) > 40 kg/m2 but with creatinine clearance > 70 ml/min, the AUC0-∞ daptomycin was significantly increased (mean 42% higher) compared with non-obese matched controls.
Túlsúlyos betegek esetén, akiknek a testtömeg-indexe (BMI) meghaladta a 40 kg/m2 értéket, de a kreatinin-clearance-ük a 70 ml/perc érték felett volt, jelentősen emelkedett a daptomicin AUC0-∞ értéke (az átlagos érték 42%-kal magasabb volt) a nem túlsúlyos, összeillő kontroll-alanyokhoz viszonyítva.
In obese subjects with type 2 diabetes, intrasubject variability was comparable to or less than that of subcutaneously administered fast-acting human insulin for Cmax and AUC.
Elhízott, es típusú cukorbetegségben szenvedő betegek esetében az inhalációs inzulin Cmax és az AUC egyéni variabilitása hasonló vagy kisebb volt, mint a subcutan adagolt, gyorshatású humán inzuliné.
In obese type 2 diabetic patients insufficiently controlled by antidiabetic agents, data from four one- year clinical trials showed that the percentage of responders ( 10 % of body weight loss) was 11.3 % with orlistat as compared to 4.5 % with placebo.
Négy, egyéves időtartamú klinikai vizsgálatban, elhízott, 2 típusú diabeteses, nem kielégítő antidiabetikus kezelést kapott betegek közül, a reagáló betegek aránya (≥10% testsúlycsökkenés) az orlisztát csoportban 11,3%, míg a placebo csoportban 4,5% volt.
In older patients (≥ 65 years old) and in patients with hepatic or renal impairment, glucose monitoring should be intensified and the insulin aspart dose adjusted on an individual basis.
Idős betegeknél (≥ 65 év) és máj- vagy vesekárosodott betegeknél a vércukor fokozott ellenőrzésére és az aszpart inzulin adagjának egyéni beállítására van szükség.
In older patients, glucose monitoring should be intensified and the insulin aspart dose adjusted on an individual basis.
Idős betegeknél a vércukor fokozott ellenőrzésére és az aszpart inzulin adagjának egyéni beállítására van szükség.
In older patients, glucose monitoring should be intensified and the Levemir dose adjusted on an individual basis.
Idős betegeknél a vércukor fokozott ellenőrzésére és a Levemir adag egyéni beállítására van szükség.
In older subjects with type 2 diabetes, inhaled human insulin was absorbed more rapidly than subcutaneously administered fast-acting human insulin.
es típusú cukorbetegségben szenvedő idősek esetében az inhalációs humán inzulin gyorsabban szívódott fel, mint a subcutan gyorshatású humán inzulin.
In one 3-week, fixed-dose, placebo-controlled monotherapy trial involving patients with a manic or mixed episode of Bipolar I Disorder, aripiprazole failed to demonstrate superior efficacy to placebo.
Egy 3 hetes, fix-dózisú, placebo-kontrollos, monoterápiás vizsgálatba bevont bipoláris affektív zavar es típusának mániás vagy kevert fázisában szenvedő betegeknél az aripiprazol nem mutatott nagyobb hatékonyságot a placebóhoz viszonyítva.
In one 6-month Phase III study, ANORO demonstrated statistically significant improvements in trough FEV1 (primary endpoint) at Week 24 compared with placebo and each monotherapy component treatment arm.
Egy 6 hónapos fázis III vizsgálatban az ANORO a placebóhoz és mindkét monoterápiás kezelési ághoz képest statisztikailag szignifikáns javulást eredményezett a 24. héten az adagolási intervallum végén mért FEV1 értékben (elsődleges végpont).
In one 6-month Phase III study, LAVENTAIR demonstrated statistically significant improvements in trough FEV1 (primary endpoint) at Week 24 compared with placebo and each monotherapy component treatment arm.
Egy 6 hónapos fázis III vizsgálatban a LAVENTAIR a placebóhoz és mindkét monoterápiás kezelési ághoz képest statisztikailag szignifikáns javulást eredményezett a 24. héten az adagolási intervallum végén mért FEV1 értékben (elsődleges végpont).
In one active-comparator study, a higher percentage of patients receiving ANORO responded with a clinically meaningful improvement in SGRQ score at Week 24 (53%) compared to tiotropium (46%).
Egy aktív komparátoros vizsgálatban az ANORO-t kapó betegek százalékosan nagyobb aránya reagált az SGRO pontszám klinikailag jelentős javulásával a 24. héten (53%), a tiotropiummal összehasonlítva (46%).
In one active-comparator study, a higher percentage of patients receiving LAVENTAIR responded with a clinically meaningful improvement in SGRQ score at Week 24 (53%) compared to tiotropium (46%).
Egy aktív komparátoros vizsgálatban a LAVENTAIR-t kapó betegek százalékosan nagyobb aránya reagált az SGRO pontszám klinikailag jelentős javulásával a 24. héten (53%), a tiotropiummal összehasonlítva (46%).
In one case, this resulted in subclinical hepatitis which resolved after a dose interruption.
Egy esetben ez szubklinikai hepatitis kialakulásához vezetett, mely az adagolás felfüggesztését követően elmúlt.
In one clinical study (study 1), 802 patients were treated with Constella 290 micrograms or placebo once daily for 26 weeks.
Az egyik klinikai vizsgálatban (1. vizsgálat) 802 beteget kezeltek 290 mikrogramm dózisú Constella-val vagy placebóval naponta egyszer 26 hétig.
In one clinical study of women with hypogonadotrophic hypogonadism and an endogenous serum LH concentration below 1.2 IU/l the appropriate dose of r-hLH (lutropin alfa) was investigated.
Az r-hLH (alfa-lutropin) megfelelő adagolását egy 1,2 NE/l alatti endogén LH-szintű, hypogonadotrop hypogonadismusban szenvedő nők részvételével folytatott klinikai vizsgálatban tanulmányozták.
In one clinical study there was a small (0.38 mmol/l) increase in blood glucose levels at night (3a.m.).
Egy klinikai vizsgálat során a vércukorszint kis mértékben (0,38 mmol/l) megemelkedett éjszaka (hajnali 3 órakor).
In one clinical study, baseline white cell cystine levels were 3.73 (range 0.13 to 19.8) nmol hemicystine/mg protein and were maintained close to 1 nmol hemicystine/mg protein with a cysteamine dose range of 1.3 to 1.95 g/m2/day.
Egy klinikai vizsgálatban a fehérvérsejtek kiindulási cisztinszintje 3,73 (szélsőértékek: 0,13 – 19,8) nmol hemicisztin/mg fehérje volt, és e szint az 1,3 és 1,95 g/m2/nap közötti ciszteamin- dózistartomány alkalmazása esetében az 1 nmol hemicisztin/mg fehérjeszint közelében maradt.
In one clinical study, growth and sexual development of paediatric patients treated with deferasirox for up to 5 years were not affected.
Egy klinikai vizsgálatban a legfeljebb 5 évig tartó deferazirox-kezelés nem befolyásolta a kezelt gyermekek növekedését és nemi érését.
In one clinical trial evaluating Avastin in combination with 5-fluorouracil/folinic acid, AVF2192g, patients with metastatic colorectal cancer who were not candidates for treatment with irinotecan were included.
Az AVF2192g klinikai vizsgálatba, amelyben az Avastin-t 5-fluorouracil/folinsavval kombinálva vizsgálták, olyan metasztatikus vastagbél- vagy végbélkarcinómában szenvedő betegeket vontak be, akiknél irinotekán-kezelés nem volt alkalmazható.
In one comparative trial, combination therapy with nucleoside analogues (triple therapy with zidovudine plus didanosine) conferred protection against the selection of virus expressing at least one resistance– associated amino acid substitution to both indinavir (from 13/24 to 2/20 at therapy week 24) and to the nucleoside analogues (from 10/16 to 0/20 at therapy week 24).
Egy összehasonlító vizsgálat során a nukleozid-analógokkal végzett kombinációs terápia (zidovudinnal plusz didanozinnal végzett hármas terápia) védelmet nyújtott olyan vírus kiszelektálódása ellen, amely legalább egy rezisztenciával összefüggő aminosav-szubsztitúciót expresszált mind az indinavirra (13/24-ről 2/20-ra a terápia 24. hetében), mind a nukleozid-analógokra (10/16-ról 0/20-ra a terápia 24. hetében).
In one completed clinical study, there were 37 paediatric subjects (aged 1 to 14 years) enrolled and exposed to Revestive for a duration of 12 weeks.
Egy befejezett klinikai vizsgálatba 37 gyermeket és serdülőt (1 éves kortól 14 éves korig) vontak be, és kezeltek Revestive-vel 12 héten át.
in one dose in association with
egy adagban, acetilszalicilsavval
in one dose in association with acetylsalicylic acid
egy adagban, acetilszalicilsavval
in one dose in association with acetylsalicylic acid
egy adagban, acetilszalicilsavval együtt
In one laboratory safety study, no adverse reactions were observed after the first injection of a single dose of vaccine to calves.
Egy laboratóriumi ártalmatlansági vizsgálat során, az egy adaggal végzett első oltás után nem észleltek mellékhatást borjakon.
In one laboratory safety study, transient increase in rectal temperature during the 24 hours following vaccination not exceeding 1.2°C and local reaction at the injection site, in most cases in the form of a general swelling (persisting for not more than 7 days) or of palpable nodules (subcutaneous granuloma, possibly persisting for more than 48 days) were observed very commonly.
Egy laboratóriumi ártalmatlansági vizsgálat során, a vakcinázást követő 24 órában, a rektális hőmérséklet 1,2°C-t meg nem haladó mértékben történő átmeneti emelkedését és az injekciózás helyén helyi reakciót észleltek, ami a legtöbb esetben (nem több mint 7 napig tartó) általános duzzanat formájában vagy tapintható csomókként (subcutan granuloma, ami 48 napnál tovább is fennállhat) nyilvánult meg.
In one main study in 130 patients who had or were suspected to have osteomyelitis in their limbs, radiolabelled Scintimun was compared with a standard diagnostic technique using the patients’ own white blood cells that were radiolabelled before being injected back into the patient.
Egy fő vizsgálatban 130 végtagi oszteomielitiszben szenvedő vagy végtagi oszteomielitisz gyanús beteg részvételével a radioaktívan jelölt Scintimun-t a standard diagnosztikai eljárással hasonlították össze, ami során a beteg saját fehérvérsejtjét radioaktívan jelölik, és így juttatják vissza a beteg szervezetébe.
In one main study in adult patients with moderate to severe active Crohn’s disease in whom conventional therapy or TNF-alfa antagonists were ineffective or could not be tolerated, 15% (32 out of
Egy mérsékelttől súlyosig terjedő, aktív Crohn-betegségben szenvedő, felnőtt betegekkel végzett fő vizsgálatban, akiknél a hagyományos terápia vagy a TNF-alfa antagonisták hatástalanok voltak vagy nem tolerálhatók, 6 hetes kezelést követően az Entyvio-val kezelt betegek 15%-ánál (220 betegből
In one main study involving 102 patients with severe VOD following blood stem-cell transplantation, Defitelio was compared with a historical control group of patients who had received standard supportive care.
Egy fő vizsgálatban, amelyet 102, vérképző őssejt-átültetést követően kialakult súlyos VOD-ben szenvedő beteg bevonásával folytattak le, a Defitelio-val kapott eredményeket a korábban szokványos kezelésben részesített kontrollcsoport adataival hasonlították össze.
In one main study involving 665 patients with advanced gastric or gastro-oesophageal junction cancer which worsened despite treatment with medicines containing platinum and fluoropyrimidine, those treated with Cyramza and paclitaxel lived significantly longer on average than patients treated with paclitaxel and placebo (a dummy treatment): 9.6 months versus 7.4 months respectively.
Egy 665, a platina- és fluoropirimidin-tartalmú gyógyszerekkel végzett kezelés ellenére súlyosbodó, előrehaladott gyomorrákban vagy a gasztroözofageális átmenet rákjában szenvedő beteget bevonó fő vizsgálatban a Cyramza-val és paklitaxellel kezelt betegek átlagosan szignifikánsan hosszabb ideig éltek, mint a paklitaxellel és placebóval (hatóanyag nélküli kezeléssel) kezeltek: 9,6 hónapig, illetve 7,4 hónapig.
In one main study, 178 adult cancer patients with breakthrough pain took one spray of either Instanyl (50, 100 or 200 microgram) or placebo (a dummy treatment) when they experienced breakthrough pain.
Az egyik fő vizsgálatba 178, áttöréses fájdalommal élő felnőtt daganatos beteget vontak be, akik az áttöréses fájdalom jelentkezésekor egy befújásnyi Instanyl-t (50, 100 vagy 200 mikrogramm) vagy placebót (hatóanyag nélküli kezelést) kaptak.
In one main study, 65% of patients given Dexdor maintained the required level of sedation compared with 65% of those receiving propofol.
Az egyik fő vizsgálatban a Dexdor-t kapó betegek 65%-ánál maradt fenn a kívánt fokú szedáció; a propofolt kapó betegeknél ez az arány ugyancsak 65% volt.
In one main study, Cinryze and placebo (a dummy treatment) were used to treat angioedema attacks in 71 patients with hereditary angioedema.
Egy fő vizsgálatban 71, örökletes angioödémában szenvedő betegnél Cinryze-t és placebót (hatóanyag nélküli kezelést) alkalmaztak az angioödémás rohamok kezelésére.
In one main study, PecFent was compared with placebo (a dummy treatment) in 83 adults with cancer who were being treated with opioids.
Az egyik fő vizsgálatban a PecFent-et placebóval (hatóanyag nélküli kezeléssel) hasonlították össze 83, opioidokkal kezelt, felnőtt daganatos beteg esetében.
In one main study, when dapagliflozin was used at a dose of 5 mg twice a day in addition to metformin (the same combination as in Ebymect), it decreased HbA1c (glycosylated haemoglobin) levels by 0.65% after 16 weeks, compared with a reduction of 0.30% with placebo (a dummy treatment) and metformin.
Az egyik fő vizsgálatban, ahol a dapagliflozint naponta kétszer 5 mg dózisban alkalmazták metforminnal együtt (ugyanabban a kombinációban, mint az Ebymect-ben), 16 hét elteltével a HbA1c (glikozilált hemoglobin) szint 0,65%-kal csökkent, míg a placebó (hatóanyag nélküli kezelés) és metformin kombinációja esetén a csökkenés 0,30% volt.
In one main study, when dapagliflozin was used at a dose of 5 mg twice a day in addition to metformin (the same combination as in Xigduo), it decreased HbA1c levels by 0.65% after 16 weeks, compared with a reduction of 0.30% with placebo (a dummy treatment) and metformin.
Az egyik fő vizsgálatban, ahol a dapagliflozint naponta kétszer 5 mg dózisban alkalmazták metforminnal együtt (ugyanabban a kombinációban, mint a Xigduo-ban), 16 hét elteltével a HbA1c szint 0,65%-kal csökkent, míg a placebo (hatóanyag nélküli kezelés) és metformin kombinációja esetén a csökkenés 0,30% volt.