natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The most frequently reported adverse reactions were injection site reactions, and hepatic enzymes increased.
A leggyakoribb mellékhatások a beadás helyén észlelt mellékhatások és az emelkedett májenzimszintek voltak.
The most frequently reported adverse reactions were nasopharyngitis, somnolence (sleepiness), headache ,fatigue and dizziness.
A leggyakrabban jelentett mellékhatások az orr-garatgyulladás, az aluszékonyság (szomnolencia), a fejfájás, a fáradtság és a szédülés voltak.
The most frequently reported adverse reactions were nasopharyngitis, somnolence (sleepiness), headache, fatigue and dizziness.
A leggy akrabban jelentett mellékhatások az orr-garatgyulladás, az aluszékonyság (szomnolencia), a fejfájás, a fáradtság és a szédülés voltak.
The most frequently reported adverse reactions were nasopharyngitis, somnolence, headache, fatigue and dizziness.
A leggy akrabban jelentett mellékhatások a nasopharingitis, a somnolentia, a fejfájás, a fáradtság és a szédülés voltak.
The most frequently reported adverse reactions were, eye pain (4.8%), anterior chamber inflammation (3.9%), conjunctival hyperaemia (2.2%), photophobia (1.7%), corneal oedema (1.3%) and inflammation (1.3%).
A leggyakrabban a következő mellékhatásokról számoltak be: szemfájdalom (4,8%) az elülső csarnok gyulladása (3,9%), kötőhártya-hiperémia (2,2%), fotofóbia (1,7%), szaruhártya-ödéma (1,3%) és gyulladás (1,3%).
The most frequently reported adverse reactions with dexmedetomidine are hypotension, hypertension and bradycardia, occurring in approximately 25%, 15% and 13% of patients respectively.
A dexmedetomidin esetében a leggyakrabban jelentett mellékhatás a betegek körülbelül 25%-ában az alacsony vérnyomás, 15%-ában a hipertónia, és 13%-ában a bradikardia.
The most frequently reported adverse reactions with Incruse were nasopharyngitis and upper respiratory tract infection.
Az Incruse-zal kapcsolatban leggyakrabban jelentett mellékhatások a nasopharyngitis és a felső légúti fertőzés voltak.
The most frequently reported adverse reactions with lacosamide treatment were dizziness, headache, nausea and diplopia.
A lakozamid-kezeléssel összefüggő, leggyakrabban jelentett mellékhatások a szédülés, a fejfájás, az émelygés és a kettőslátás voltak.
The most frequently reported adverse reactions with Levodopa/Carbidopa/Entacapone Orion are dyskinesias occurring in approximately 19% of patients; gastrointestinal symptoms including nausea and diarrhoea occurring in approximately 15% and 12% of patients, respectively; muscle, musculoskeletal and connective tissue pain occurring in approximately 12% of patients; and harmless reddish-brown discolouration of urine (chromaturia) occurring in approximately 10% of patients.
A Levodopa/Carbidopa/Entacapone Orion mellett jelentett leggyakoribb mellékhatások a betegek megközelítőleg 19%-ánál előforduló dyskinesia;az emésztőrendszeri tünetek, köztük a betegek megközelítőleg 15%-ánál előforduló hányinger és 12%-ánál előforduló hasmenés; a betegek közel 12%-ánál előforduló csont- és izomrendszeri, valamint kötőszöveti fájdalom; és a betegek közel 10%- ánál jelentkező, a vizelet ártalmatlan, vöröses-barna elszíneződése (chromaturia).
The most frequently reported adverse reactions with Pegasys 180 micrograms were mostly mild to moderate in severity and were manageable without the need for modification of doses or discontinuation of therapy.
A Pegasys 180 mikrogrammal kezelt betegek esetén észlelt leggyakoribb mellékhatások általában enyhe és közepes súlyosságúak, és a dózis módosítása vagy a kezelés abbahagyása nélkül rendezhetők voltak.
The most frequently reported are cleft lip, cardiovascular malformations and neural tube defect.
Leggyakrabban ajakhasadékról, cardiovascularis malformatiókról és velőcső- záródási rendellenességekről számoltak be.
The most frequently reported coexisting medical conditions (using a cut off of 30% or higher), in the MedDRA body systems are: Vascular disorders (73%), Cardiac disorders (46%), Gastrointestinal disorders (38%), Metabolism and nutrition disorders (40%), Renal and urinary disorders (38%), Musculoskeletal and connective tissue disorders (33%).
A leggyakrabban (a betegek 30%-nál vagy annál magasabb arányban) jelentett egyidejűleg fennálló kóros állapotok a hozzájuk tartozó MedDRA szervrendszereket tekintve a következők voltak: Érbetegségek és tünetek (73%), Szívbetegségek és a szívvel kapcsolatos tünetek (46%), Emésztőrendszeri betegségek és tünetek (38%), Anyagcsere- és táplálkozási betegségek és tünetek (40%), Vese- és húgyúti betegségek és tünetek (38%), A csont- és izomrendszer, valamint a kötőszövet betegségei és tünetei (33%).
The most frequently reported events were tachycardia (4%) and atrial fibrillation (3%) (see Section 4.4).
A leggyakrabban jelentett események a tachycardia (4%) és a pitvarfibrilláció (3%) voltak (lásd 4.4 pont).
The most frequently reported events with abatacept (1-2%) were dizziness, headache, and hypertension.
Az abatacepttel kapcsolatban leggyakrabban (1-2%) jelentett események a szédülés, a fejfájás és a hypertensio voltak.
The most frequently reported laboratory abnormalities in paediatric patients receiving REYATAZ oral powder was elevation of total bilirubin (≥ 2.6 times ULN, Grade 3-4; 16%) and increased amylase (Grade 3-4; 33%), generally of non-pancreatic origin.
A REYATAZ belsőleges port kapó gyermekgyógyászati betegeknél leggyakrabban jelentett laboratóriumi eltérések az összbilirubinszint emelkedése (a normálérték felső határának ≥ 2,6- szerese, 3.-4. fokozatú; 16%) és az emelkedett amilázszint (3.-4. fokozatú, 33%) volt, rendszerint nem pancreas eredettel.
The most frequently reported laboratory abnormalities in paediatric patients receiving REYATAZ oral powder was elevation of total bilirubin (≥ 2.6 times ULN, Grade 3-4; 16%) and increased amylase (Grade 3-4; 33%), generally of non-pancreatic origin.
A REYATAZ belsőleges port kapó gyermekgyógyászati betegeknél leggyakrabban jelentett laboratóriumi eltérések az összbilirubinszint emelkedése (a normálérték felső határának ≥ 2,6-szerese, 3.-4. fokozatú; 16%) és az emelkedett amilázszint (3.-4. fokozatú, 33%) volt, rendszerint nem pancreas eredettel.
The most frequently reported laboratory abnormality in paediatric patients receiving atazanavir was elevation of total bilirubin (≥ 2.6 times ULN, Grade 3-4) which occurred in 45% of patients.
A leggyakrabban jelentett laboratóriumi eltérés az atazanavir-kezelést kapó gyermekkorú betegeknél az összbilirubinszint emelkedése volt (a normálérték felső határának  2,6-szerese, 3–4 fokú), ami a betegek 45%-ánál fordult elő.
The most frequently reported laboratory abnormality in patients receiving regimens containing REYATAZ and one or more NRTIs was elevated total bilirubin reported predominantly as elevated indirect [unconjugated] bilirubin (87% Grade 1, 2, 3, or 4).
Az egyik leggyakrabban jelentett laboratóriumi eltérés azoknál a betegeknél, akik REYATAZ és egy vagy több NRTI kombinációs kezelésében részesültek, az emelkedett összbilirubinszint volt, túlnyomórészt emelkedett indirekt [nem konjugált] bilirubin formájában (87% 1, 2, 3, vagy 4- es fokozat).
The most frequently reported laboratory abnormality in patients receiving regimens containing REYATAZ and one or more NRTIs was elevated total bilirubin reported predominantly as elevated indirect [unconjugated] bilirubin (87% Grade 1, 2, 3, or 4).
Az egyik leggyakrabban jelentett laboratóriumi eltérés azoknál a betegeknél, akik REYATAZ és egy vagy több NRTI kombinációs kezelésében részesültek, az emelkedett összbilirubinszint volt, túlnyomórészt emelkedett indirekt [nem konjugált] bilirubin formájában (87% 1, 2, 3, vagy 4-es fokozat).
The most frequently reported non-haematological effects were nausea (37 %), diarrhoea (29 %), fatigue (26 %), vomiting (24 %), alopecia (21 %) and anorexia (18 %).
A leggyakrabban jelentett nem hematológiai hatások a következők voltak: hányinger (37%), hasmenés (29%), fáradtság (26%), hányás (24%), alopecia (21%) és anorexia (18%).
The most frequently reported organ cancer was lung cancer (0.15 per 100 patient-years), and the most common hematologic malignancy was lymphoma (0.07 per 100 patient-years).
A leggyakrabban jelentett szervtumor a tüdőrák (0,15 100 betegévre számítva) és a leggyakoribb rosszindulatú hematológiai kórkép a lymphoma volt (0,07 100 betegévre számítva).
The most frequently reported serious adverse reaction in clinical studies was syncope (0.76%).
A klinikai vizsgálatok során leggyakrabban jelentett súlyos mellékhatás az ájulás (0,76%) volt.
The most frequently reported serious adverse reaction was immune reconstitution syndrome.
A leggyakrabban jelentett súlyos mellékhatás az immunrekonstitúciós szindróma volt.
The most frequently reported side effect during treatment with Tresiba (which may affect more than 1 in 10 people) is hypoglycaemia (low blood glucose levels).
A Tresiba-kezelés közben előforduló, leggyakrabban jelentett mellékhatás (10 beteg közül több mint 1- nél jelentkezhet) a hipoglikémia (alacsony vércukorszint).
The most frequently reported side effects are nasopharyngitis, somnolence (sleepiness), headache, fatigue and dizziness.
A leggy akrabban jelentett mellékhatások az orr-garatgyulladás, az aluszékonyság (szomnolencia), a fejfájás, a fáradtság és a szédülés voltak.
The most frequently reported side effects are:
A leggyakrabban jelentett mellékhatások a következők:
The most frequently reported side effects in studies with Invega are headache, insomnia (difficulty sleeping), sleepiness, parkinsonism (neurological symptoms including tremor and impaired muscular control), akathisia (restlessness), tachycardia (increased heart rate), dystonia (involuntary muscle contractions), tremor (shaking), upper respiratory tract infection (colds), anxiety, dizziness, increased weight, nausea, agitation, constipation, vomiting, fatigue (tiredness), depression, dyspepsia (heartburn), diarrhoea, dry mouth, toothache, muscle and bone pain, asthenia (weakness), high blood pressure, back pain, prolonged electrocardiogram QT (an alteration of the electrical activity of the heart) and cough.
Az Invega-val végzett vizsgálatok során leggyakrabban jelentett mellékhatások a fejfájás, álmatlanság, aluszékonyság, parkinzonizmus (neurológiai tünetek, mint például a remegés és a károsodott izomkontroll), nyugtalanság, szapora szívverés (tahikardia), önkéntelen izomösszehúzódások (disztónia), remegés, felső légúti fertőzés (megfázás), szorongás, szédülés, testsúlynövekedés, hányinger, izgatottság, székrekedés, hányás, fáradtság, depresszió, gyomorégés, hasmenés, szájszárazság, fogfájás, izom- és csontfájdalom, gyengeség, magas vérnyomás, hátfájás, megnyúlt QT- intervallum az elektrokardiogrammon (a szív elektromos aktivitásának megváltozása) és a köhögés.
The most frequently reported side effects with Dexdor are hypotension (low blood pressure), hypertension (high blood pressure) and bradycardia (slow heart rate), occurring in approximately 25%, 15% and 13% of patients respectively.
A Dexdor esetében a leggyakoribb mellékhatás a betegek körülbelül 25%-ánál az alacsony vérnyomás, 15%-ánál a magas vérnyomás és 13%-ánál a bradikardia (lassú szívritmus).
The most frequently reported symptoms of hypersensitivity include nausea, rash dyspnoea, back pain, chest discomfort (including chest tightness), urticaria, arthralgia, and headache.
A leggyakrabban jelentett túlérzékenységi tünetek közé tartozott a hányinger, bőrkiütés, dyspnoe, hátfájás, mellkasi diszkomfort (beleértve a mellkasi szorító érzést is), urticaria, arthralgia és fejfájás.
The most frequently reported symptoms of hypersensitivity include nausea, rash, dyspnoea, back pain, chest discomfort (including chest tightness), urticaria, arthralgia, and headache..
A leggyakrabban jelentett túlérzékenységi tünetek közé tartozik a hányinger, bőrkiütés, dyspnoe, hátfájás, mellkasi diszkomfort (beleértve a mellkasi szorító érzést is), urticaria, arthralgia és fejfájás.
The most frequently reported symptoms were flushing, rash with or without pruritus, chest tightness, back pain, dyspnoea and fever or chills.
A leggyakrabban tapasztalt tünetek a következők voltak: kipirulás, kiütések viszketéssel vagy anélkül, mellkasi nyomásérzése, hátfájás, nehézlégzés, valamint láz vagy hidegrázás.
The most frequently reported treatment-associated serious adverse reaction (SAR) was dehydration (4%), experienced by 5 patients.
A leggyakrabban jelentett, kezeléshez társuló súlyos mellékhatás (SMH) a kiszáradás (4%) volt, amely 5 betegnél jelentkezett.
The most frequently used nucleosides in this study were zidovudine, stavudine, didanosine and zalcitabine.
A leggyakrabban használt nukleozidok ebben a tanulmányban a zidovudin, sztavudin, didanozin és zalcitabin voltak.
The most frequently used weekly dose was between 3- 5 µg/kg (25th-75th percentile respectively; median 3 µg/kg).
A leggyakrabban alkalmazott heti dózis 3 és 5 µg/ttkg között volt (sorrendben 25. és 75. percentilis; medián 3 µg/ttkg).
The most important adverse reactions expected in case of overdose is myeloablation and pancytopenia.
A legfontosabb mellékhatások várható túladagolás esetén a myeloablatio és a pancytopenia.
The most important serious adverse reactions identified in the RCC or STS trials were transient ischaemic attack, ischaemic stroke, myocardial ischaemia, myocardial and cerebral infarction, cardiac dysfunction, gastrointestinal perforation and fistula, QT prolongation and pulmonary, gastrointestinal and cerebral haemorrhage, all adverse reactions being reported in < 1 % of treated patients.
A legfontosabb súlyos, RCC, illetve STS vizsgálatban észlelt mellékhatások a következők voltak: tranziens ischaemiás attack, ischaemiás stroke, myocardialis ischaemia, myocardiális és cerebralis infarktus, cardialis diszfunkció, gastrointestinalis perforáció és fisztulaképződés, QT-szakasz megnyúlás, valamint pulmonalis, gastrointestinalis és cerebralis vérzés, az összes mellékhatást a kezelt betegek <1%-ánál jelentették.
The most important serious adverse reactions identified were hepatotoxicity and thrombotic/thromboembolic events.
A legjelentősebb súlyos mellékhatások a hepatotoxicitás, illetve a thromboticus/thromboemboliás események voltak.
The most important serious adverse reactions were renal failure and impairment (2.4%), arterial thromboembolisms (3.9%), cardiac failure (0.7%), intracranial tumour haemorrhage (0.7%), PRES / RPLS (0.2%), hepatic failure (0.2%), and arterial thromboembolisms (cerebrovascular accident (1.1%), transient ischaemic attack (0.7%), and myocardial infarction (0.9%).
A legfontosabb súlyos mellékhatások a következők voltak: veseelégtelenség és beszűkült veseműködés (2,4%), artériás thromboembolia (3,9%), szívelégtelenség (0,7%), intracranialis tumorvérzés (0,7%), PRES/RPLS (0,2%), májelégtelenség (0,2%), artériás thromboemboliák (cerebrovascularis történés (1,1%), tranziens ischaemiás attak (0,7%) és myocardialis infarctus (0,9%)).
The most important serious side effects are kidney failure and impairment; problems with the heart and circulation such as heart failure, blood clots in the arteries leading to stroke or heart attack; bleeding into a tumour in the brain; a syndrome known as ‘posterior reversible encephalopathy syndrome’ characterised by headache, confusion, fits and loss of vision; and liver failure.
A legfontosabb súlyos mellékhatások a veseelégtelenség és beszűkült veseműködés; a szív- és érrendszeri problémák, mint a szívelégtelenség és a vérrögök az artériákban, amelyek szélütéshez vagy szívrohamhoz vezetnek; az agyban található tumor vérzése; az úgynevezett posterior reverzibilis encephalopathia szindróma, amely fejfájással, zavartsággal, görcsrohamokkal és látásvesztéssel jár; és a májelégtelenség.
The most important serious side effects are kidney failure and reduced kidney function; problems with the heart and circulation such as heart failure and blood clots in the arteries leading to stroke or heart attack; bleeding in the brain or bleeding of a tumour within the skull; a syndrome known as ‘posterior reversible encephalopathy syndrome’ characterised by headache, confusion, fits and loss of vision; and liver failure.
A legfontosabb súlyos mellékhatások a veseelégtelenség és beszűkült veseműködés; a szív- és érrendszeri problémák, mint a szívelégtelenség és a vérrögök az artériákban, amelyek stroke-hoz vagy szívrohamhoz vezetnek; vérzés az agyban vagy a koponyában található tumor vérzése; az úgynevezett poszterior reverzibilis enkefalopátia szindróma, amely fejfájással, zavartsággal, görcsrohamokkal és látásvesztéssel jár; és a májelégtelenség.
The most important serious side effects are myocardial infarction (heart attack) or ischaemia (reduced oxygen supply to the heart), gastrointestinal perforation (a hole that develops in the wall of the gut), drug-induced hepatitis (a disease of the liver), haemorrhage (bleeding) and hypertension or hypertensive crisis (high blood pressure).
A legfőbb súlyos mellékhatások a miokardiális infarktus (szívroham) vagy isémia (a szív oxigénellátásának csökkenése), gasztrointesztinális perforáció (a bélfalon keletkező lyuk), gyógyszer által okozott hepatitisz (májbetegség), vérzés és a hipertenzió vagy hipertenzív krízis (magas vérnyomás).
The most increased serious adverse events were diarrhoea in patients treated with Vectibix in combination with either FOLFOX or FOLFIRI, and dehydration and pulmonary embolism when patients were treated with Vectibix in combination with FOLFIRI.
A legnagyobb mértékben megemelkedett számú súlyos mellékhatás a hasmenés volt az akár FOLFOX-szal, akár FOLFIRI-vel kombinált Vectibix-szel kezelt betegeknél, valamint a dehydratio és a tüdőembólia, ha a betegeket FOLFIRI-vel kombinált Vectibix-szel kezelték.
The most likely manifestation of overdose for Rasilamlo would be hypotension, related to the antihypertensive effect of aliskiren and amlodipine.
Az aliszkiren és az amlodipin vérnyomáscsökkentő hatásából adódóan a Rasilamlo túladagolás legvalószínűbb tünete az alacsony vérnyomás.
The most likely manifestation of overdose for Rasitrio would be hypotension, related to the antihypertensive effect of the combination of aliskiren, amlodipine and hydrochlorothiazide.
Az aliszkiren, az amlodipin és a hidroklorotiazid kombinációjának vérnyomáscsökkentő hatásából adódóan a Rasitrio túladagolás legvalószínűbb tünete az alacsony vérnyomás.
The most likely manifestation of overdose would be hypotension, related to the antihypertensive effect of aliskiren.
Az aliszkiren vérnyomáscsökkentő hatásából adódóan a túladagolás legvalószínűbb tünete az alacsony vérnyomás.
The most prevalent aminoglycoside resistance mechanism seen in P. aeruginosa isolated from chronically infected CF patients is impermeability, defined by a general lack of susceptibility to all aminoglycosides.
A leggyakoribb aminoglikozid rezisztencia-mechanizmus, amit a krónikusan fertőzött CF-ben szenvedő betegekből izolált P. aeruginosa- nál észleltek, a permeabilitás megszűnése volt, ami valamennyi aminoglikoziddal szembeni érzékenység megszűnését jelenti.
The most prominent manifestations of telmisartan overdose were hypotension and tachycardia; bradycardia, dizziness, vomiting, increase in serum creatinine, and acute renal failure have also been reported.
A telmizartán túladagolás legmeghatározóbb tünetei a hypotonia és tachycardia, azonban bradycardiáról, szédülésről, hányásról, emelkedett szérum kreatininszintről és akut veseelégtelenségről is beszámoltak.
The most pronounced increases were observed in patients of low body weight (<30 kg).
A legjelentősebb növekedést az alacsony testtömegű (30 kg alatti) betegek esetében figyelték meg.
The most reported post-marketing ADRs received since the product was authorised for both concentrations were chest pain, flushing, blood pressure increased and decreased, malaise, dyspnoea, nausea, vomiting pyrexia, back pain, headache and chills.
A készítmény engedélyezése óta a forgalomba hozatalt követően jelentett legtöbb gyógyszermellékhatás mindkét koncentráció esetében a mellkasi fájdalom, kipirulás, emelkedett és csökkent vérnyomás, rosszullét, dyspnoe, hányinger, hányás, láz, hátfájás, fejfájás és hidegrázás voltak.
The most serious ADR associated with the use of siltuximab was anaphylactic reaction.
A sziltuximab alkalmazásával járó legsúlyosabb, gyógyszer okozta mellékhatás az anaphylaxiás reakció volt.
The most serious ADRs associated with the use of TNF blockers that have been reported for infliximab include HBV reactivation, CHF, serious infections (including sepsis, opportunistic infections and TB), serum sickness (delayed hypersensitivity reactions), haematologic reactions, systemic lupus erythematosus/lupus-like syndrome, demyelinating disorders, hepatobiliary events, lymphoma, HSTCL, leukaemia, Merkel cell carcinoma, melanoma, paediatric malignancy, sarcoidosis/sarcoid-like reaction, intestinal or perianal abscess (in Crohn’s disease), and serious infusion reactions (see section 4.4).
A legsúlyosabb, TNF-gátló-kezeléssel összefüggő, az infliximabbal kapcsolatban jelentett, gyógyszer okozta mellékhatások közé tartozott a HBV reaktivációja, pangásos szívelégtelenség, súlyos fertőzések (beleértve a sepsist, opportunista fertőzéseket és a tuberkulózist), szérumbetegség (késleltetett túlérzékenységi reakciók), haematológiai reakciók, szisztémás lupus erythematosus/lupus-szerű tünetegyüttes, demyelinisatiós kórképek, hepatobiliáris történések, lymphomák, HSTCL, leukaemia, Merkel sejtes karcinóma, melanóma, gyermekekben kialakult malignóma, sarcoidosis/sarcoid szerű reakció, intestinális vagy perianális tályog (Crohn-betegségben) és súlyos infúziós reakciók (lásd 4.4 pont).
The most serious ADRs associated with the use of TNF blockers that have been reported for infliximab include HBV reactivation, CHF, serious infections (including sepsis, opportunistic infections and TB), serum sickness (delayed hypersensitivity reactions), haematologic reactions, systemic lupus erythematosus/lupus-like syndrome, demyelinating disorders, hepatobiliary events, lymphoma, HSTCL, leukaemia, Merkel cell carcinoma, melanoma, paediatric malignancy, sarcoidosis/sarcoid-like reaction, intestinal or perianal abscess (in Crohn’s disease), and serious infusion reactions (see section 4.4).
A legsúlyosabb, TNF-gátló-kezeléssel összefüggő, az infliximabbal kapcsolatban jelentett, gyógyszer okozta mellékhatások közé tartozott a HBV reaktivációja, pangásos szívelégtelenség, súlyos fertőzések (beleértve a sepsist, opportunista fertőzéseket és a tuberkulózist), szérumbetegség (késleltetett túlérzékenységi reakciók), haematológiai reakciók, szisztémás lupus erythematosus/lupus-szerű tünetegyüttes, demyelinisatiós kórképek, hepatobiliáris történések, lymphomák, HSTCL, leukaemia, Merkel-sejtes karcinóma, melanóma, gyermekekben kialakult malignóma, sarcoidosis/sarcoid-szerű reakció, intestinális vagy perianális tályog (Crohn-betegségben) és súlyos infúziós reakciók (lásd 4.4 pont).
The most serious ADRs associated with the use of TNF blockers that have been reported for infliximab include HBV reactivation, CHF, serious infections (including sepsis, opportunistic infections and TB), serum sickness (delayed hypersensitivity reactions), haematologic reactions, systemic lupus erythematosus/lupus-like syndrome, demyelinating disorders, hepatobiliary events, lymphoma, HSTCL, leukaemia, Merkel cell carcinoma, melanoma, paediatric malignancy, sarcoidosis/sarcoid-like reaction, intestinal or perianal abscess (in Crohn’s disease), and serious infusion reactions (see section 4.4).
A legsúlyosabb, TNF-gátló-kezeléssel összefüggő, az infliximabbal kapcsolatban jelentett, gyógyszer okozta mellékhatások közé tartozott a HBV reaktivációja, pangásos szívelégtelenség, súlyos fertőzések (beleértve a sepsist, opportunista fertőzéseket és a tuberkulózist), szérumbetegség (késleltetett túlérzékenységi reakciók), haematológiai reakciók, szisztémás lupus erythematosus/lupus-szerű tünetegyüttes, demyelinisatiós kórképek, hepatobiliáris történések, lymphomák, HSTCL, leukaemia, Merkel-sejtes karcinóma, melanóma, gyermekekben kialakult malignóma, sarcoidosis/sarcoid-szerű reakció, intestinális vagy perianális tályog (Crohn-betegségben) és súlyos infúziós reakciók (lásd pont).