natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Patients were not included if they had concomitant DVT or superficial- vein thrombosis within 3 cm of the sapheno-femoral junction.
Egyidejűleg DVT-ben is szenvedő, vagy a sapheno-femoralis junkcióhoz 3 cm-nél közelebb eső felületes vénás thrombosisos betegeket nem vontak be a vizsgálatba.
Patients were not required to show disease progression on docetaxel, as toxicity from this chemotherapy may have led to discontinuation.
Nem volt elvárás a betegség progressziója a docetaxel-kezelés mellett, a kezelés megszakítását a kemoterápia kiváltotta toxicitás is okozhatta.
Patients were observed off treatment for the occurrence of rebound (PASI 150% of baseline) and for the time to relapse (defined as a loss of at least half of the improvement achieved between baseline and week 24).
A leállított kezelésű betegek körében figyelték a recidiva előfordulását (PASI  150% a kiindulási értékhez képest) és a relapsus bekövetkeztének időpontját (definíció: a kiindulási értékről a 24. héten megfigyelt értékben elért javulás legalább felének elvesztése).
Patients were on a stable SLE treatment regimen consisting of (alone or in combination): corticosteroids, anti-malarials, NSAIDs or other immunosuppressives.
A betegeket meghatározott SLE kezelési séma szerint kezelték, amely kortikoszteroidokat, malária elleni készítményeket, NSAID-okat vagy más immunszuppresszív szereket tartalmazott (monoterápiában vagy kombinációban).
Patients were randomised 1:1 to receive Vectibix at a dose of 6 mg/kg given once every two weeks plus best supportive care (not including chemotherapy) (BSC) or BSC alone.
6 mg/kg dózisban adagolt Vectibix és az adható legjobb (kemoterápiát nem tartalmazó) szupportív kezelés (BSC) kombinációjával, illetve csupán BSC-vel kezelt csoportokba.
Patients were randomised 2:1 to Jakavi versus best available therapy.
A betegeket 2:1 arányban randomizálták Jakavi-ra vagy a legjobb rendelkezésre álló kezelésre.
Patients were randomised in a 1:1 ratio to receive Cyramza plus paclitaxel (n=330) or placebo plus paclitaxel (n=335).
A betegeket 1:1 arányban randomizálták Cyramza és paklitaxel (n = 330) vagy placebo és paklitaxel (n=335) csoportba.
Patients were randomised in a 1:1 ratio to receive either rilpivirine hydrochloride 25 mg (n = 686) once daily or efavirenz 600 mg (n = 682) once daily in addition to a BR.
A betegek 1:1 arányban kerültek randomizálásra, a BR mellett vagy a naponta egyszer 25 mg rilpivirin- hidrokloridot (n = 686) kapó, vagy a naponta egyszer 600 mg efavirenzet (n = 682) kapó csoportba.
Patients were randomised in a 2:1 ratio to either switch to FTC/RPV/TDF at baseline (n = 317), or SBR for 24 weeks (n = 159) before switching to FTC/RPV/TDF for an additional 24 weeks (Delayed Switch arm, n = 152).
A betegeket 2:1 arányban randomizálták a kiinduláskor az FTC/RPV/TDF kezelésre történő áttérésre (n = 317) vagy a kiinduláskor alkalmazott kezelés 24 héten át történő fenntartására (n = 159), mielőtt további 24 hétre áttértek volna az FTC/RPV/TDF-kezelésre (később kezelést váltó kar, n = 152).
Patients were randomised in a 2:2:1 ratio to maraviroc 300 mg (dose equivalence) once daily, twice daily or placebo in combination with an optimized background consisting of 3 to 6 antiretroviral medicinal products (excluding low-dose ritonavir).
A betegeket 2:2:1 arányban randomizálták 300 mg-os (ekvivalens dózis) napi egyszeri, napi kétszeri CELSENTRI, vagy placebo-kezelésre, amit egy optimalizált háttérkezeléssel (OBT) kombinálva adtak, mely 3-6 antiretrovirális gyógyszerből állt (kivéve az alacsony dózisú ritonavir-kezelést).
Patients were randomised in a 2:2:1 ratio to maraviroc 300 mg (dose equivalence) once daily, twice daily or placebo in combination with an optimized background consisting of 3 to 6 antiretroviral medicinal products (excluding low-dose ritonavir).
A betegeket 2:2:1 arányban randomizálták 300 mg-os (ekvivalens dózis) napi egyszeri, napi kétszeri CELSENTRI-, vagy placebo-kezelésre, amit egy optimalizált háttérkezeléssel (OBT) kombinálva adtak, mely 3-6 antiretrovirális gyógyszerből állt (kivéve az alacsony dózisú ritonavir- kezelést).
Patients were randomised in a 2:2:1 ratio to one of three treatment groups: simultaneous start (T12/PR48): INCIVO from day 1 through week 12; delayed start (T12(DS)/PR48): INCIVO from week 5 through week 16; Pbo/PR48: placebo through week 16.
A betegeket 2:2:1 arányban sorolták véletlenszerűen három kezelési csoportba: egyszerre induló (T12/PR48): az 1. naptól INCIVO 12 héten át; késleltetett indulással (T12(DS)/PR48): INCIVO az héttől, 16 héten át; Pbo/PR48: placebo 16 héten át.
Patients were randomised in a 2:2:1:1 ratio to be treated with aztreonam 75 mg 2 or 3 times a day or volume-matched placebo 2 or 3 times a day for 28 days immediately following the 28-day lead-in course of open-label TNS.
A betegeket 2:2:1:1 arányban a következőképpen randomizálták: a betegek aztreonám 75 mg készítményt napi kétszer vagy háromszor, illetve mennyiségileg megegyező placebót kaptak napi kétszer vagy háromszor kaptak 28 napon keresztül, közvetlenül a 28 napos, nyílt, TNS-sel végzett bevezetőkúra után.
Patients were randomised in a double-blind manner to either Rebif 44 micrograms given three times per week, Rebif 44 micrograms once weekly, or placebo.
A betegeket kettős-vak módszerrel randomizálták a hetente háromszor adott 44 mikrogramm Rebiffel, a hetente egyszer adott 44 mikrogramm Rebiffel vagy placebóval kezeltek csoportjába.
Patients were randomised into the study a median of 40 days after completing their final platinum chemotherapy.
A betegeket 40 nappal (medián érték) az utolsó platina kemoterápiájuk befejezése után randomizálták a vizsgálatba.
Patients were randomised to 1 of 4 treatment groups:
A betegeket véletlenszerűen 4 kezelési csoport valamelyikébe osztották:
Patients were randomised to 12 weeks of INCIVO (750 mg every 8 hours if taken in combination with atazanavir/ritonavir, tenofovir disoproxil fumarate, and emtricitabine or lamivudine OR 1,125 mg every 8 hours if taken in combination with efavirenz, tenofovir disoproxil fumarate, and emtricitabine) or placebo.
12 hetes INCIVO- (750 mg 8 óránként, ha atazanavirral/ritonavirral, tenofovir-dizoproxil-fumaráttal és emtricitabinnal vagy lamivudinnal kombinálva szedték, VAGY 1125 mg 8 óránként, ha efavirenzzel, tenofovir-dizoproxil-fumaráttal és emtricitabinnal kombinálva szedték) vagy placebo-kezelésre randomizálták.
Patients were randomised to clopidogrel (300 mg loading dose followed by 75 mg/day, N=6,259) or placebo (N=6,303), both given in combination with ASA
A betegeket randomizált módon klopidogréllel (300 mg telítődózis, majd 75 mg/nap, n6259) vagy placebóval (n6303), és mindkét csoportot ASA
Patients were randomised to clopidogrel (300 mg loading dose followed by 75 mg/day, N=6,259) or placebo (N=6,303), both given in combination with ASA (75-325 mg once daily) and other standard therapies.
A betegeket randomizált módon klopidogréllel (300 mg telítődózis, majd 75 mg/nap, n=6259) vagy placebóval (n=6303), és mindkét csoportot ASA
Patients were randomised to either placebo, eptifibatide 180 microgram/kg bolus followed by a
A betegek randomszerűen placebót, vagy eptifibatidet kaptak, az eptifibatid adagja
Patients were randomised to paclitaxel alone (90 mg/m2 IV over 1 hour once weekly for three out of four weeks) or in combination with Avastin (10 mg/kg IV infusion every two weeks).
A betegeket csak paklitaxellel (90 mg/m2 iv., 1 óra alatt beadva, hetente egyszer, 3 héten keresztül egy négy hetes ciklusban) illetve paklitaxel és Avastin (10 mg/ttkg iv. infúzió kéthetente) kombinációjával kezelt csoportokba randomizálták.
Patients were randomised to placebo or sildenafil (in a fixed titration starting from 20 mg, to 40 mg and then 80 mg, three times a day as tolerated) when used in combination with intravenous epoprostenol.
Amikor intravénás epoprosztenollal való kombinációt alkalmaztak, a betegeket placebóra vagy szildenafilra randomizálták (előre rögzített titrálás szerint napi háromszor 20 mg-mal kezdve, majd a tolerabilitás függvényében napi háromszor 40 mg-ra illetve 80 mg-ra emelve).
Patients were randomised to platinum-based chemotherapy (paclitaxel 200 mg/m2) and carboplatin AUC = 6.0, both by IV infusion (PC) on day 1 of every 3-week cycle for up to 6 cycles or PC in combination with Avastin at a dose of 15 mg/kg IV infusion day 1 of every 3-week cycle.
A betegeket platina-alapú kemoterápiás kezelésre randomizálták (paklitaxel 200 mg/m2 és karboplatin AUC=6,0; mindkettő iv. infúzióban adva), vagy karboplatin-paklitaxel kombinációt kaptak a 3 hetes ciklusok 1. napján, összesen 6 cikluson keresztül vagy karboplatint és paklitaxelt Avastin-nal kombinálva, ahol az Avastin-t 15 mg/ttkg iv. infúzióban, minden 3 hetes ciklus 1. napján alkalmazták.
Patients were randomised to platinum-based chemotherapy, cisplatin 80 mg/m2 intravenous infusion on day 1 and gemcitabine 1250 mg/m2 intravenous infusion on days 1 and 8 of every 3-week cycle for up to 6 cycles (CG) with placebo or CG with Avastin at a dose of 7.5 or 15 mg/kg IV infusion day 1 of every 3-week cycle.
A betegeket platina-alapú kemoterápiás kezelésre randomizálták, egyik csoport ciszplatint 80 mg/m2 intravénás infúzióban a 3-hetes ciklus 1. napján, illetve gemcitabint 1250 mg/m2 intravénás infúzióban a 3-hetes ciklus 1. és 8. napján kapott, legfeljebb 6 ciszplatin-gemcitabin cikluson keresztül placebóval kombinálva, a másik csoport ugyanezt a ciszplatin-gemcitabin-kezelést-t Avastin-nal kombinálva kapta, ahol az Avastin-t 7,5 vagy 15 mg/ttkg iv. infúzióban minden 3-hetes ciklus 1. napján alkalmazták.
Patients were randomised to receive 40 mg aprepitant,
A betegek a randomizációt követően 40 mg aprepitantot, 125 mg aprepitantot, vagy
Patients were randomised to receive Aranesp at 500 μg once every three weeks or 2.25 μg/kg once weekly.
A heti egyszeri Aranesp adagolásról kéthetente egyszeri Aranesp adagolásra áttérő dializált betegek kezdő adagja a korábbi heti egyszeri dózis kétszerese kell legyen.
Patients were randomised to receive either FOLFIRI plus bevacizumab (Arm-A, n=167) or XELIRI plus bevacizumab (Arm-B, n-166).
A betegek random módok kaptak FOLFIRI–t plusz bevacizumabot (A–kar, n = 167), vagy XELIRI–t plusz bevacizumabot (B–kar, n = 166).
Patients were randomised to receive either oral lapatinib 1,000 mg once daily plus trastuzumab 4 mg/kg administered as an intravenous (IV) loading dose, followed by 2 mg/kg IV weekly (N = 148), or oral lapatinib 1,500 mg once daily (N = 148).
A betegeket az alábbi csoportok valamelyikébe randomizálták: 1000 mg orálisan adott lapatinib naponta egyszer, plusz 4 mg/ttkg intravénás (iv.) trasztuzumab telítő dózis, amelyet hetente adott 2 mg/ttkg iv. dózisok követnek (N = 148), vagy 1500 mg orálisan adagolt lapatinib naponta egyszer (N = 148).
Patients were randomised to receive either tacrolimus ointment (0.1% adults; 0.03% children) or vehicle, once a day twice weekly on Mondays and Thursdays.
A betegeket vagy a takrolimusz kenőccsel (felnőtteknek 0,1%-os, gyermekeknek 0,03%-os hatáserősségben) vagy a vivőanyaggal kezeltek csoportjába randomizálták.
Patients were randomised to receive either Tyverb 1250 mg once daily (continuously) plus capecitabine (2000 mg/m2/day on days 1-14 every 21 days), or to receive capecitabine alone (2500 mg/m2/day on days 1-14 every 21 days).
A betegeket úgy randomizálták, hogy vagy naponta egyszer 1250 mg Tyverb-et (folyamatosan) és kapecitabint (2000 mg/m2/nap minden 21-napos ciklus 1.-14. napján) kaptak, vagy kapecitabint monoterápiában (2500 mg/m2/nap minden 21-napos ciklus 1.-14. napján).
Patients were randomised to receive placebo + MTX, Simponi 50 mg + MTX, Simponi 100 mg + MTX or Simponi 100 mg + placebo.
A betegek random módon kerültek az alábbi csoportokba: placebo + metotrexát, 50 mg Simponi + metotrexát, 100 mg Simponi + metotrexát vagy 100 mg Simponi + placebo.
Patients were randomised to receive placebo, Simponi 50 mg, or Simponi 100 mg.
Random módon osztották őket a placebo-, az 50 mg- vagy a 100 mg Simponi-csoportba.
Patients were randomised to receive treatment with ustekinumab 45 mg, 90 mg, or placebo subcutaneously at Weeks 0 and 4 followed by every 12 weeks (q12w) dosing.
A betegeket a 0. és 4. héten majd ezt követően minden 12. héten (12 hetente) adagolt, subcutan usztekinumab 45 mg, 90 mg vagy placebo kezelésre randomizálták.
Patients were randomised to treatment with vemurafenib (960 mg twice daily) or dacarbazine (1000 mg/m2 on day 1 every 3 weeks).
A betegeket vagy vemurafenib-kezelésre (naponta kétszer 960 mg) vagy dakarbazin-kezelésre (1000 mg/m2 minden harmadik hét első napján) randomizálták.
Patients were randomized (1:1:1) to 1 of 3 treatment arms.
A vizsgálatra alkalmas betegeket a 3 kezelési kar egyikére randomizálták (1:1:1 arányban).
Patients were randomized 1:1 to receive either bendamustine (B) alone (n = 202) or Gazyvaro in combination with bendamustine (G+B) (n = 194) for 6 cycles, each of 28 days duration.
A betegeket 1:1 arányban randomizálták önmagában adott bendamusztin (B) (n = 202) vagy Gazyvaro plusz bendamusztin kombinációs kezelésre (G+B) (n = 194), hat, egyenként 28 napos cikluson keresztül.
Patients were randomized 1:1 to receive placebo + trastuzumab + docetaxel or Perjeta + trastuzumab + docetaxel.
A betegeket 1:1 arányban randomizálták placebo + trasztuzumab + docetaxel vagy Perjeta + trasztuzumab + docetaxel kezelésre.
Patients were randomized 1:1 to receive Tarceva 150 mg daily or up to 4 cycles of platinum based doublet chemotherapy.
A betegeket 1:1 arányban randomizálták 150 mg Tarceva-kezelésre vagy platina-alapú kettős kemoterápiára.
Patients were randomized 1:1 to receive Tarceva 150 mg or placebo orally once daily until disease progression.
A betegek random módon 1:1 arányban kaptak 150 mg Tarceva-t vagy placebót orálisan, naponta egyszer, a betegség progressziójáig.
Patients were randomized 2:1 to the lenalidomide or the control arm.
A betegeket 2:1 arányban randomizálták a lenalidomid- illetve a kontroll-karra.
Patients were randomized in a 1:1 fashion to treatment with either bosutinib 500 mg once daily or imatinib 400 mg once daily.
A betegeket 1:1 arányban randomizálták egy naponta egyszer 500 mg bozutinibbel, illetve egy naponta egyszer 400 mg imatinibbel kezelt csoportba.
Patients were randomized in a 1:1:1 ratio to one of 3 treatment arms.
A betegeket 1:1:1 arányban randomizálták a
Patients were randomized in a 2:1 ratio and received 20 mg/kg Myozyme (n=60) or placebo (n=30) once every two weeks for 78 weeks (18 months).
A betegeket 2:1 arányban randomizálták a 78 héten át (18 hónap) kéthetente egyszer 20 mg/ttkg Myozyme-ot (n = 60) , illetve placebót (n = 30) kapó csoportokba.
Patients were randomized to one of the three following treatment groups: telmisartan 80 mg (n = 8542), ramipril 10 mg (n = 8576), or the combination of telmisartan 80 mg plus ramipril 10 mg (n = 8502), and followed for a mean observation time of 4.5 years.
A betegek véletlen besorolás alapján kerültek a következő három csoport valamelyikébe: telmizartán 80 mg (n = 8542), ramipril 10 mg (n = 8576) vagy 80 mg telmizartán és 10 mg ramipril kombinácáiója (n = 8502), és a betegeket átlagosan 4,5 évigkövették.
Patients were randomized to one of three double-blind treatment groups to receive saxagliptin 5 mg and dapagliflozin 10 mg added to metformin, saxagliptin 5 mg and placebo added to metformin, or dapagliflozin 10 mg and placebo added to metformin.
A betegeket a három kettős-vak terápiás csoport egyikére randomizálták, amelyekben metforminhoz adott 5 mg szaxagliptint és 10 mg dapagliflozint, metforminhoz adott 5 mg szaxagliptint és placebót, vagy metforminhoz adott 10 mg dapagliflozint és placebót kaptak.
Patients were randomized to placebo or sildenafil (20 mg three times a day) in combination with bosentan (62.5-125 mg twice a day).
A betegeket placebóra vagy szildenafilra (naponta háromszor 20 mg) randomizálták, boszentán-kezeléssel (naponta kétszer 62,5–125 mg) kombinálva.
Patients were randomized to receive a subcutaneous maintenance regimen of either 90 mg ustekinumab every 8 weeks, 90 mg ustekinumab every 12 weeks or placebo for 44 weeks (for recommended maintenance posology, see section 4.2 of the STELARA Solution for injection (vial) and Solution for injection in pre filled syringe SmPC).
A betegeket 44 hétig tartó, 8 hetenkénti 90 mg usztekinumab, 12 hetenkénti 90 mg usztekinumab vagy placebo subcutan fenntartó rezsimre randomizálták (a javasolt fenntartó adagolást lásd a STELARA oldatos injekció (injekciós üveg) és oldatos injekció előretöltött fecskendőben Alkalmazási előírásának 4.2 pontjában).
Patients were randomized to receive either PegIntron (1.5 µg/kg/week) plus ribavirin (800 mg/day) or interferon alfa-2b (3 MIU TIW) plus ribavirin (800 mg/day) for
A betegek randomizált módon részesültek a 48 hétig tartó, PegIntron (1,5 g/ttkg/hét) és ribavirin (800 mg/nap) vagy interferon alfa-2b (hetente 3-szor 3 millió NE) és ribavirin (800 mg/nap) terápiában, majd
Patients were randomized to receive either pegylated interferon alfa-2b (1.5 µg/kg/week) plus ribavirin (800 mg/day) or Viraferon (3 MIU TIW) plus ribavirin (800 mg/day) for 48 weeks with a follow-up period of 6 months.
A betegeket 48 hétig tartó, pegilált interferon alfa-2b (1,5 g/ttkg/hét) és ribavirin (800 mg/nap) vagy interferon alfa-2b (hetente 3-szor 3 millió NE) és ribavirin (800 mg/nap) terápiára randomizálták, és 6 hónapig követték őket.
Patients were randomized to receive either pegylated interferon alfa-2b (100 or 150 µg /week based on weight) plus ribavirin (800-1,200 mg/day based on weight) or Viraferon (3 MIU TIW) plus ribavirin (800-1,200 mg/day based on weight).
A betegeket pegilált interferon alfa-2b (100-150 g/hét, testtömeg alapján adott) és ribavirin (800-1200 mg/nap, testtömeg alapján adott) vagy interferon alfa-2b (hetente 3-szor 3 millió NE) és ribavirin (800-1200 mg/nap, testtömeg alapján adott) terápiára randomizálták.
Patients were randomized to receive either ribavirin (800-1,200 mg/day based on weight) plus peginterferon alfa-2b (100 or 150 μg/week based on weight) or ribavirin (800-1,200 mg/day based on weight) plus interferon alfa-2b (3 MIU TIW).
A betegek randomizált módon részesültek ribavirin (800-1200 mg/nap, testsúly alapján adott) és peginterferon alfa-2b (100-150 μg/hét, testsúly alapján adott) vagy ribavirin (800-1200 mg/nap, testsúly alapján adott) és interferon alfa-2b (hetente 3-szor
Patients were randomized to receive Enzepi or matching placebo for 6 to 7 days of treatment, followed by cross-over to the alternate treatment for an additional 6 to 7 days.
A betegeket Enzepi-t, illetve a megfelelő placebót 6–7 napig kapó csoportokba randomizálták, amit az alternatív kezelés keresztezett elrendezésben történő alkalmazása követett további 6–7 napig.
Patients were randomized to receive velaglucerase alfa at a dose of either 45 Units/kg (N=13) or 60 Units/kg (N=12) every other week.
A betegeket véletlenszerűen vagy a kéthetente 45 egység/kg velagluceráz-alfa dózissal (N = 13), vagy a 60 egység/kg velagluceráz-alfa dózissal (N = 12) kezelt csoportba sorolták.
Patients were randomized within 24-hours post-CABG surgery to: parecoxib initial dose of 40 mg IV, then 20 mg IV Q12H for a minimum of 3 days followed by valdecoxib PO (20 mg Q12H) (n=544) for the remainder of a 10 day treatment period; placebo IV followed by valdecoxib PO (n=544); or placebo IV followed by placebo PO (n=548).
A betegeket a CABG műtétet követő 24 órán belül az alábbi módon randomizálták: kezdeti 40 mg iv. parekoxib dózis, majd 20 mg iv. parekoxib 12 óránként legalább 3 napon át, amit per os valdekoxib követ (20 mg 12 óránként) (n = 544) a 10 napos kezelési időszak végéig; iv. placebo, amelyet per os valdekoxib adása követ (n = 544); vagy iv. placebo, amelyet per os placebo követ (n = 548).
Patients were randomly allocated to one of 3 arms: 18 mg of lenvatinib plus 5 mg of everolimus, 24 mg of lenvatinib or 10 mg of everolimus using a 1:1:1 ratio.
A betegeket 1:1:1 arányban véletlenszerűen sorolták be a 3 kar – 18 mg lenvatinib és 5 mg everolimusz kombinációja, 24 mg lenvatinib vagy 10 mg everolimusz – egyikére.
Patients were randomly assigned to placebo, Simponi 50 mg, or Simponi 100 mg.
50 mg Simponi-t, 100 mg Simponi-t vagy placebót kapó csoportba.
Patients were randomly assigned to placebo, Simponi 50 mg, or Simponi 100 mg.
A betegek random módon placebót, 50 mg Simponi-t vagy 100 mg Simponi-t kaptak.
Patients were randomly assigned to receive pembrolizumab at a dose of mg/kg every 3 weeks or 10 mg/kg every 3 weeks.
A betegeket véletlenszerűen választották a 2 mg/ttkg pembrolizumabot 3 hetente vagy a 10 mg/ttkg-ot 3 hetente kapó csoportba.
Patients were required to be >18 years of age with active RA diagnosed according to ACR criteria who had at least 8 tender and 6 swollen joints at baseline.
A vizsgálatban olyan, 18 évesnél idősebb, ak ACR kritériumai szerint diagnosztizált, aktív rheumatoid arthritisben szenvedő betegek vehettek részt, akiknek kiinduláskor legalább nyolc érzékeny és hat duzzadt ízülete volt.
Patients were required to be symptomatic despite use of inhaled glucocorticosteroids.
A betegeknek az inhalációs glükokortikoszteroidok használata ellenére tünetekkel kellett rendelkezniük.
Patients were required to have a baseline HIV-1 RNA concentration of at least 1500 copies/ml, were stratified by age (2 to < 6 years, 6 to < 12 years and 12 to 18 years) and randomized to receive one of two tipranavir with ritonavir dose regimens: 375 mg/m2/150 mg/m2 dose, compared to the 290 mg/m2/115 mg/m2 dose, plus background therapy of at least two non- protease inhibitor antiretroviral medicinal products, optimized using baseline genotypic resistance testing.
Azokat a betegeket, akiknél a vizsgálat megkezdésekor a HIV-1 RNS-érték legalább 1500 kópia/ml volt, életkor szerint csoportosították (2- 6 év, 6-12 év, 12-18 év), és véletlenszerűen a két tipranavir/ritonavir adagolási séma egyikét kapták: 375 mg/m2 / 150 mg/m2, vagy 290 mg/m2 / 115 mg/m2, valamint háttérkezelésként legalább két nem- proteáz-inhibitor antiretrovirális gyógyszert, amit a vizsgálat megkezdésekor végzett genotípus rezisztencia vizsgálat alapján optimalizáltak.
Patients were required to have an HIV-1 RNA < 50 copies/ml and CD4 count > 300 cells/mm3 at screening.
Feltétel volt, hogy a szűréskor a betegek HIV-1 RNS-e < 50 kópia/ml és CD4 sejtszáma > 300 sejt/mm3 legyen.
Patients were required to have ECOG PS 0 or 1 and to have disease progression within 6 months of the last dose of first-line therapy.
A betegeknél (bevonási) kritériumként szerepelt a 0 vagy 1 ECOG performance státusz (PS), illetve a betegség progressziója az elsővonalbeli kezelés utolsó adagját követő 6 hónapon belül.
Patients were required to have either ECG changes compatible with new ischaemia or elevated cardiac enzymes or troponin I or T to at least twice the upper limit of normal.
Azok a betegek feleltek meg a beválasztás követelményeinek, akik új, ischaemiára utaló EKG- eltéréssel vagy legalább a normálérték felső határának kétszereséig emelkedett szívizomenzim vagy troponin I vagy T-szinttel kerültek felvételre.
Patients were required to have experienced disease progression during, or within 4 months after the last dose of, first-line therapy for metastatic disease, or during adjuvant treatment or within 6 months after the last dose of adjuvant therapy, and had ECOG PS 0-1.
A betegeknél (bevonási) kritériumként szerepelt a betegség progressziója, a metasztatizáló betegség elsővonalbeli terápiája alatt vagy 4 hónapon belül az utolsó dózisa után, vagy adjuváns terápia alatt vagy 6 hónapon belül az utolsó adagja után, továbbá ECOG PS 0-1.
Patients were required to have histologically or cytologically confirmed, advanced soft tissue sarcoma and ECOG performance status of 0-2.
A bevonási kritériumok a betegeknél a szövettanilag vagy citológiailag megerősített, előrehaladott lágyrész sarcoma, és az ECOG 0-2 performance státusz voltak.
Patients were required to have received adequate previous treatment with at least one prior combination chemotherapy regimen.
Feltétel volt, hogy a beteg előzőleg megfelelő kezelésben részesült legalább egy korábbi, kombinációs kemoterápiás protokollal.