natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the short-term, placebo-controlled, fixed-dose adolescent study, a higher percentage of INVEGA-treated subjects (6-19% depending on dose) had an increase in body weight of ≥7% compared to placebo-treated subjects (2%).
A serdülőkön végzett rövid távú, placebo-kontrollos, fix dózisú klinikai vizsgálatban a ≥7%-os súlygyarapodást elérő betegek százalékos előfordulása nagyobb volt az INVEGA-val kezelt csoportban (a dózistól függően 6%-19%) a placebóval kezeltekhez képest (2%).
In the short-term, placebo-controlled, fixed-dose adolescent study, the incidence of EPS was higher than placebo for all doses of INVEGA with an increased frequency of EPS at higher doses.
A serdülőkön végzett, rövid távú, placebo kontrollos, fix dózisú klinikai vizsgálatban az EPS gyakoribb volt az INVEGA összes adagja esetén a placebóhoz képest, és a nagyobb adagoknál az incidencia magasabb volt.
In the shorter (10 week) placebo controlled induction trial, GEMINI III, the types of adverse reactions reported were similar but occurred at lower frequency than the longer 52 week trials.
A rövidebb, (10 hetes) placebo-kontrollos indukciós vizsgálat, a GEMINI III során jelentett mellékhatások jellegüket tekintve hasonlóak voltak, de kisebb gyakorisággal fordultak elő, mint a hosszabb, 52 hetes vizsgálatok során.
In the SINGLE study a mean change from baseline of 12.6 mol/L was observed after 96 weeks of treatment.
A SINGLE vizsgálatban 96 héttel a kezelés kezdete után a kiindulási értékhez képest 12,6 µmol/l átlagos változást figyeltek meg.
In the single-arm, open-label trial in SAA, patients had bone marrow aspirates evaluated for cytogenetic abnormalities.
Egy egykaros, nyílt elrendezésű, SAA-ban szenvedő betegekkel végzett vizsgálatban csontvelő aspirátumokban értékelték a cytogenetikai rendellenességeket.
In the SIRTURO group, all of the five deaths due to tuberculosis occurred in patients whose sputum culture status at last visit was ‘not converted’.
A SIRTURO-csoportban mind az öt, tuberculosis miatti haláleset olyan betegeknél fordult elő, akinél az utolsó kontrollvizsgálat alkalmával a köpettenyésztési státusz „nem konvertálódott” volt.
In the small sample size for genotypic analysis, there was a trend toward a higher rate of NRTI-associated mutations in the once daily versus the twice daily abacavir regimens.
A genotípus vizsgálathoz használt kevés mintában az volt a tendencia, hogy az naponta egyszeri adagolásnál nagyobb arányban voltak NRTI-hez társult mutációk a naponta kétszeri abakavir adagoláshoz képest.
In the SOLAR-1 study (see “Clinical efficacy and safety”, below) 13 patients with genotype 1 infection relapsed after treatment with ledipasvir/sofosbuvir with ribavirin.
A SOLAR-1 vizsgálatban (lásd a „Klinikai hatásosság és biztonságosság” részt az alábbiakban) 13, 1-es genotípusú vírussal fertőzött betegnél alakult ki relapszus a ribavirinnel együtt alkalmazott ledipaszvir/szofoszbuvir-kezelés után.
In the solvent the ingredients are mannitol and water.
Az oldószer összetevői: mannitol és víz.
In the solvent: benzyl alcohol and benzalkonium chloride as preservatives and water for injections.
Az oldószerben: tartósítószerként benzil-alkohol és benzalkónium-klorid, injekcióhoz való víz.
In the solvent: carmellose sodium, mannitol, poloxamer 188, water for injections.
Az oldószerben: karmellóz-nátrium, mannit, poloxamer 188, injekcióhoz való víz.
In the solvent: carmellose sodium, sodium chloride, polysorbate 20, sodium dihydrogen phosphate monohydrate, disodium phosphate heptahydrate and water for injection.
Oldószer: karmellóz-nátrium, nátrium-klorid, poliszorbát 20, nátrium-dihidrogén-foszfát monohidrát, dinátrium-foszfát heptahidrát és injekcióhoz való víz.
In the solvent: carmellose sodium, sodium chloride, polysorbate 20, sodium dihydrogen phosphate monohydrate, disodium phosphate heptahydrate, water for injection and sodium hydroxide (for pH adjustment).
Oldószer: karmellóz-nátrium, nátrium-klorid, poliszorbát 20, nátrium-dihidrogén-foszfát monohidrát, dinátrium-foszfát heptahidrát, injekcióhoz való víz és nátrium-hidroxid (a pH beállításához).
In the specific subgroup of patients on high dose inhaled corticosteroids, the omalizumab group had a statistically significantly lower rate of clinically significant asthma exacerbations than the placebo group.
A nagy dózisú inhalációs kortikoszteroidokkal kezelt, specifikus alcsoportot alkotó betegek között az omalizumab-csoportban statisztikailag szignifikánsan alacsonyabb volt az asthma exacerbációk aránya, mint a placebo-csoportban.
In the STPS, there were 84 evaluable zoster cases [8.4/1000 person-years] in the ZOSTAVAX group and 95 evaluable cases [14.0/1000 person-years] in the placebo group.
Az STPS során 84 értékelhető zoster eset [8,4/1000 személyév] fordult elő a ZOSTAVAX-csoportban és 95 értékelhető eset [14,0/1000 személyév] a placebo-csoportban.
In the stratum with baseline calculated GFR above 40 mL/min, the mean and median urinary protein to creatinine ratios were significantly higher in the Rapamune conversion group as compared to those of the calcineurin inhibitors continuation group at 24 months (see section 4.4).
A vizsgálat megkezdésekor a 40 ml/perc fölött számított GFR-értékű betegek csoportjában a 24. hónapban az átlagos és a medián vizeletfehérje/kreatinin arány lényegesen nagyobb volt a Rapamune konverziós, mint a kalcineurin-gátlók alkalmazását folytató csoportban (4.4 pont).
In the studied age range 18-73 years, the area under the curve at steady state for one dosing interval of 12 hours (AUCss) is predicted to range from 86% to 111% of that of the typical patient of 41 years.
A vizsgált 18  73 éves életkor tartományban, dinamikus egyensúlyi állapotban a görbe alatti terület egy 12 órás adagolási intervallum esetén (AUCss) előre láthatólag egy típusos, 41 éves betegnél 86% és 111% között mozog.
In the studies carried out during the development of Luveris, the combination of follitropin alfa and lutropin alfa at the same doses as in Pergoveris produced active follicles.
A Luveris fejlesztése során végzett vizsgálatokban az alfa-follitropin és az alfa-lutropin a Pergoveris- szel megegyező koncentrációban alkalmazva aktív tüszőket eredményezett.
In the studies comparing the two strengths of insulin glargine, Toujeo 300 units/ml strength was comparable to insulin glargine (100 units/ml) at controlling sugar levels.
A glargin inzulin két hatáserősségét összehasonlító vizsgálatok során a Toujeo 300 egyésg/ml dózisának vércukorszint szabályozó hatása összehasonlítható volt a glargin inzulinnal (100 egység/ml).
In the studies in adults with schizoaffective disorder, Invega was more effective than placebo.
A szkizoaffektív zavarban szenvedő felnőtteknél végzett vizsgálatokban az Invega hatásosabb volt a placebónál.
In the studies in children and adolescents, Fluenz reduced the number of flu cases caused by the three flu strains by between 62% and 100% compared with placebo and by between 35% and 53% compared with the comparator inactivated vaccine.
A gyermekekkel és serdülőkkel folytatott vizsgálatok során a Fluenz a placebóhoz képest 62–100%- kal, az összehasonlító inaktivált vakcinához képest pedig 35–53%-kal csökkentette a három influenzavírus-törzs által okozott influenzás esetek számát.
In the studies in first line and previously treated patients no substantial differences in safety and efficacy related to age were observed; however the sizes of the databases are limited.
Az első vonalbeli és az előzetesen már kezelt betegeknél végzett vizsgálatok során nem figyeltek meg jelentős különbséget az életkorhoz kapcsolódó biztonságosság és hatásosság tekintetében, az adatbázisok mérete azonban korlátozott.
In the studies in newly diagnosed ovarian, fallopian tube and peritoneal cancer, average progression- free survival was 19.3 months with Avastin versus 16.9 months with carboplatin and paclitaxel alone in one study, and 14.7 months versus 10.6 months in the second study.
A petefészek, a petevezeték és a hashártya újonnan diagnosztizált daganatára vonatkozó vizsgálatokban az átlagos progressziómentes túlélési idő az Avastin-nal 19,3, önmagában adott karboplatinnal és paklitaxellel pedig 16,9 hónap volt az első vizsgálatban, és 14,7, illetve 10,6 hónap a másodikban.
In the studies in patients with earlier stages of breast cancer who were to undergo surgery, Perjeta was shown to improve response to treatment.
Az emlőrák korai stádiumaiban szenvedő, sebészeti beavatkozás előtt álló betegekkel végzett vizsgálatokban a Perjeta bizonyítottan javította a kezelésre adott választ.
In the studies looking at the dispersible tablets, the levels of bosentan were lower than expected from the results of other studies, and could not be increased by using a higher dosing of Tracleer.
A diszpergálódó tablettára vonatkozó vizsgálatokban a boszentán szintje a többi vizsgálat eredményei alapján vártnál alacsonyabb volt, és nem volt növelhető a Tracleer nagyobb adagjával sem.
In the studies looking at treatment of VTE and PE, blood clots or blood-clot related death occurred in 2.7% (68 out of 2553) of patients treated with Pradaxa, compared with 2.4% (62 out of 2554) of patients treated with warfarin.
Az MVT és a TE kezelésére irányuló vizsgálatokban a Pradaxa-val kezelt betegek 2,7%–ánál (2553 beteg közül 68-nál) alakult ki vérrög vagy fordult elő vérrögképződéshez kapcsolható haláleset, míg a warfarinnal kezelt betegek esetében ez az arány 2,4% (2554 beteg közül 62) volt.
In the studies of acute coronary syndrome, all of the patients also took aspirin and the main measure of effectiveness was the number of patients experienced an ‘event’ such as a blocked artery, another heart attack or death during the study.
A hatékonyság fő mércéje azoknak a betegeknek a száma volt, akiknél a vizsgálat során olyan „események” fordultak elő, mint az elzáródott artéria, újabb szívroham vagy halál.
In the studies of acute coronary syndrome, all of the patients also took aspirin and the main measure of effectiveness was the number of patients who experienced an ‘event’ such as a blocked artery, another heart attack or death during the study.
A hatékonyság fő mértéke azoknak a betegeknek a száma volt, akiknél a vizsgálat során olyan „események” fordultak elő, mint az elzáródott artéria, újabb szívroham vagy halál.
In the studies of Invirase in combination with ritonavir, Invirase was as effective as indinavir, but more effective than lopinavir in reducing the viral load to less than 50 copies/ml.
Az Invirase ritonavirral kombinált alkalmazására irányuló vizsgálatok során az Invirase ugyanolyan hatásosnak bizonyult, mint az indinavir, de a lopinavirnál hatásosabbnak bizonyult a vírusterhelés kevesebb mint 50 kópia/ml értékre csökkentésében.
In the studies of patients who had already been receiving medicines to stimulate red blood cell production, patients who changed to Mircera maintained their haemoglobin levels as effectively as the patients who remained on their existing medicines.
Az olyan betegekkel végzett vizsgálatokban, akik már szedtek valamilyen gyógyszert a vörösvérsejt- termelődés serkentésére, a Mircera-ra áttért betegeknél ugyanolyan eredményesen volt fenntartható a hemoglobinszint, mint azoknál a betegeknél, akik a korábbi gyógyszereknél maradtak.
In the studies of patients with BH4 deficiency, patients showed an improvement in blood phenylalanine levels and other markers of the disease when they were taking sapropterin dihydrochloride.
A BH4-hiányban szenvedő betegekre vonatkozó vizsgálatokban a betegeknél a szapropterin- dihidroklorid szedése mellett a vér fenilalaninszintje és a betegség egyéb markerei javulást mutattak.
In the studies of PI-experienced adult patients, APV30003 and its extension, APV30005 (fosamprenavir 700 mg / ritonavir 100 mg twice daily: n=107), the following mutations emerged in patients experiencing virological failure through 96 weeks: L10F/I, L24I, V32I, L33F, M36I, M46I/L, I47V, I50V, I54L/M/S, A71I/T/V, G73S, V82A, I84V, and L90M.
A PI-kezelésben már részesült felnőtt betegeken végzett APV30003 vizsgálatban és annak kiterjesztésében, az APV30005-ben (fozamprenavir 700 mg/ritonavir 100 mg naponta kétszer adva: n=107), a virológiai választ nem mutató betegeknél a következő mutációk alakultak ki 96 hét alatt: L10F/I, L24I, V32I, L33F, M36I, M46I/L, I47V, I50V, I54L/M/S, A71I/T/V, G73S, V82A, I84V és az L90M.
In the studies of PI-experienced adult patients, APV30003 and its extension, APV30005 (fosamprenavir 700 mg / ritonavir 100 mg twice daily: n=107), the following mutations emerged in patients experiencing virological failure through 96 weeks: L10F/I, L24I, V32I, L33F, M36I, M46I/L, I47V, I50V, I54L/M/S, A71I/T/V, G73S, V82A, I84V, and L90M.
A PI-kezelésben már részesült felnőtt betegeken végzett APV30003 vizsgálatban és annak kiterjesztésében, az APV30005-ben (fozamprenavir 700 mg/ritonavir 100 mg naponta kétszer adva: n=107), a virológiai választ nem mutató betegeknél a következő mutációk alakultak ki 96 hét alatt: L10F/I, L24I, V32I, L33F, M36I, M46I/L, I47V, I50V, I54L/M/S, A71I/T/V, G73S, V82A, I84V, és L90M.
In the studies of PI-experienced adult patients, PRO30017 (amprenavir 600 mg / ritonavir 100 mg twice daily in sub-study A and B with 80 and 37 patients respectively), the following mutations emerged in patients with virological failure: L10F/I/V, V11I, I13V, K20R, V32I, L33F, E34Q, M36I, M46I/L, I47V, G48V, I50V, I54L/M/T/V, Q58E, D60E, I62V, A71V, V77I, V82A/I, I84V, I85V, L90M and I93L/M.
A PI-kezelésben már részesült felnőtt betegeken végzett PRO30017 vizsgálatban (naponta kétszer 600 mg amprenavir és 100 mg ritonavir az A és B alvizsgálatban, 80 illetve 37 beteg bevonásával) a virológiai választ nem mutató betegeknél a következő mutációk alakultak ki: L10F/I/V, V11I, I13V, K20R, V32I, L33F, E34Q, M36I, M46I/L, I47V, G48V, I50V, I54L/M/T/V, Q58E, D60E, I62V, A71V, V77I, V82A/I, I84V, I85V, L90M és az I93L/M.
In the studies of PI-experienced adult patients, PRO30017 (amprenavir 600 mg / ritonavir 100 mg twice daily in sub-study A and B with 80 and 37 patients respectively), the following mutations emerged in patients with virological failure: L10F/I/V, V11I, I13V, K20R, V32I, L33F, E34Q, M36I, M46I/L, I47V, G48V, I50V, I54L/M/T/V, Q58E, D60E, I62V, A71V, V77I, V82A/I, I84V, I85V, L90M and I93L/M.
A PI-kezelésben már részesült felnőtt betegeken végzett PRO30017 vizsgálatban (naponta kétszer 600 mg amprenavir és 100 mg ritonavir az A és B alvizsgálatban, 80 illetve 37 beteg bevonásával) a virológiai választ nem mutató betegeknél a következő mutációk alakultak ki: L10F/I/V, V11I, I13V, K20R, V32I, L33F, E34Q, M36I, M46I/L, I47V, G48V, I50V, I54L/M/T/V, Q58E, D60E, I62V, A71V, V77I, V82A/I, I84V, I85V, L90M és I93L/M.
In the studies of PI-experienced patients, APV30003 and its extension, APV30005 (fosamprenavir 700 mg / ritonavir 100 mg twice daily: n=107), the following mutations emerged in patients experiencing virological failure through 96 weeks: L10F/I, L24I, V32I, L33F, M36I, M46I/L, I47V, I50V, I54L/M/S, A71I/T/V, G73S, V82A, I84V, and L90M.
A PI- kezelésben már részesült betegeken végzett APV30003 és az annak kiterjesztését jelentő APV30005 vizsgálatban (700 mg fozamprenavir és 100 mg ritonavir naponta kétszer: n=107) virológiai választ nem mutató betegekben a következő mutációk alakultak ki 96 hét alatt: L10F/I, L24I, V32I, L33F, M36I, M46I/L, I47V, I50V, I54L/M/S, A71I/T/V, G7C/S, V82A, I84V és L90M.
In the studies of skin and soft tissue infections in adults, the success rates at seven to 12 days after the last injection of Cubicin were 67% in one study and 85% in the other.
A felnőttekkel végzett, bőr- és lágyszöveti fertőzésekre vonatkozó vizsgálatokban a klinikai sikeresség aránya 7-12 nappal az utolsó Cubicin-injekció beadását követően 67% volt az egyik vizsgálatban, és 85% a másikban.
In the studies of treatment-naïve adults, ritonavir-boosted Telzir was as effective as the comparator medicines, but it was less effective in adults who had been treated before.
A korábban kezelésben alig részesült felnőtt betegekkel végzett vizsgálatban a ritonavirral fokozott hatású Telzir ugyanolyan hatásos volt, mint a komparátor készítmények, de kevésbé volt hatásos a korábban már kezelésben részesült felnőtt betegeknél.
In the studies, images obtained in 45 healthy volunteers were compared with those obtained in 180 patients with Parkinson’s disease or related diseases, and in 29 patients with essential tremor.
A vizsgálatokban 45 egészséges önkéntes felvételeit 180, Parkinson-kórban vagy az ahhoz kapcsolódó betegségekben szenvedő beteg, illetve 29, esszenciális tremorban szenvedő beteg felvételeivel hasonlították össze.
In the studies, Orkambi was compared with placebo (a dummy treatment), both added to patients’ usual therapy.
A vizsgálatokban az Orkambi-t placebóval (hatóanyag nélküli kezelés) hasonlították össze a betegek szokásos kezelésének kiegészítéseként.
In the studies, SevoFlo was equally effective when compared to other anaesthetic agents.
A SevoFlo a vizsgálatokban ugyanolyan hatékony volt, mint más anesztetikumok.
In the study carried out during an epidemic, 1% of the people taking Tamiflu developed flu after contact, compared with 5% of those taking placebo.
A járványos időszakban végzett vizsgálatban a Tamiflu-t szedők 1%-ánál alakult ki influenza, miután influenzás beteggel érintkeztek, szemben a placebóval kezeltek 5%-ával.
In the study comparing Eliquis with warfarin, 1.3 % of the patients taking Eliquis had a stroke or clotting event every year compared with 1.6% of the patients taking warfarin.
Az Eliquis-t a warfarinnal összevető vizsgálatban évente az Eliquis-t szedő betegek 1,3%-ánál jelentkezett stroke vagy vérrögképződés, szemben a warfarint szedő betegek 1,6%-ával.
In the study in adults, 62.8% (27 out of 43) of patients who received Revestive responded to treatment, compared with 30.2% (13 out of 43) who received placebo.
A felnőtteknél végzett vizsgálatban a Revestive-vel kezelt betegek 62,8%-a (43-ból 27) reagált a kezelésre, ezzel szemben a placebót kapók esetében ez az arány 30,2% (43-ból 13) volt.
In the study in children aged 2 to 5 years, Kalydeco granules had a positive effect on bodyweight and the amount of chloride contained in sweat.
A 2-5 éves gyermekekre irányuló vizsgálat során a Kalydeco granulátum pozitívan hatott a testsúlyra és a verejtékben lévő klorid mennyiségére.
In the study in children aged 4 weeks to 2 years Isentress treatment led to a reduction in viral load and after 48 weeks 53% of the children had viral loads below 50 copies/ml.
A vizsgálatban a négy hét és két év közötti életkorú gyermekeknél az Isentress kezelés csökkentette a vírusszintet; 48 héttel később a gyermekek 53%-ánál a vírusszint 50 egyed/ml alatt volt.
In the study in children and adolescents, Abilify was also more effective than placebo at reducing the manic symptoms of bipolar disorder.
A gyermekek és serdülők bevonásával végzett vizsgálatban pedig az Abilify szintén a placebónál hatékonyabban csökkentette a bipoláris zavar mániás tüneteit.
In the study in children with skin and soft tissue infections, 88% of the patients receiving Cubicin (227 out of 257) and 86% of the patients receiving standard treatment (114 out of 132) were treated successfully.
A bőr- és lágyszöveti fertőzésben szenvedő gyermekekre vonatkozó vizsgálatban a Cubicin-nel kezelt betegek 88%-a (257-ből 227), míg a szokványosan kezelt betegek 86%-a (132-ből 114) esetében volt sikeres a terápia.
In the study in children, six out of seven patients did not need any transfusion of red blood cell and haemoglobin levels improved during treatment with Soliris.
A gyermekek körében végzett vizsgálat során a hétből hat betegnek nem volt szüksége vörösvérsejt- transzfúzióra, és a hemoglobinszintek javultak a Soliris-kezelés során.
In the study in children/adolescents aged 1 – 18 years with de novo ALL (study MC-ASP.5/ALL), by day 33 of induction treatment 10 patients in the Spectrila group (10.3 %) and 9 in the reference group (8.9 %) were measured positive for anti-asparaginase antibodies at least at one time point.
Az 1-18 éves korú, de novo ALL-ban szenvedő gyermekek/serdülők bevonásával végzett vizsgálatban (MC-ASP.5/ALL vizsgálat) az indukciós kezelés 33. napjáig a Spectrila-csoportban 10 betegnél (10,3%), a referencia-csoportban pedig 9 betegnél (8,9%) mértek legalább egy időpontban pozitív anti-aszparagináz antitesttitert,
In the study in chronic phase CML patients who could not tolerate imatinib or whose disease had stopped responding to it, 156 (49%) of the 320 patients had a major cytogenetic response after having received Tasigna for an average of 341 days (around eleven months).
Az imatinibet nem toleráló vagy a gyógyszerválaszt már nem tanúsító, krónikus fázisú CML-betegek vizsgálatában, a 320-ból 156 (49%) betegnél érkezett lényegesebb citogenetikus válasz, átlagosan 341 napos (kb.
In the study in metastatic disease, patients treated with Perjeta lived for longer without their disease getting worse than patients given placebo.
Az áttétes emlőrákra irányuló vizsgálatban a placebót kapó betegekhez képest a Perjeta-t kapó betegek hosszabb ideig éltek anélkül, hogy a betegségük súlyosbodott volna.
In the study in metastatic pancreatic cancer, patients taking Tarceva as initial therapy survived without their disease getting worse for an average of 5.9 months, compared with 5.1 months in those taking placebo.
Az áttétes hasnyálmirigy-daganattal végzett vizsgálat esetében a Tarceva-t első kezelésként szedő betegek átlagos túlélési ideje a betegség rosszabbodása nélkül 5,9 hónap volt, szemben a placebóval kezelt betegeknél tapasztalt 5,1 hónappal.
In the study in newly diagnosed patients with chronic phase CML, Tasigna was more effective than imatinib at reducing the number of white blood cells containing the Philadelphia chromosome: 125 (44%) of the 282 patients taking Tasigna 300 mg twice a day and 120 (42.7%) of the 281 patients taking Tasigna 400 mg twice a day had a major molecular response compared with 63 (22.3%) of the 283 patients taking imatinib.
Az újonnan diagnosztizált, krónikus fázisban lévő CML-betegek bevonásával zajló vizsgálatban a Tasigna hatásosabbnak bizonyult az imatinibnél a Philadelphia-kromoszómát tartalmazó fehérvérsejtek számának csökkenésében: A Tasigna 300 mg dózisát naponta kétszer szedő 282 betegből 125 (44%) és a Tasigna 400 mg dózisát naponta kétszer szedő 281 betegből 120 (42,7%) főnél jelentkezett jelentősebb molekuláris válasz, szemben az imatinibet szedő 283 betegből 63 (22,3%) főnél.
In the study in patients who had experienced a single attack of demyelination, the probability of developing MS over 24 months was lower for patients treated with Rebif than patients treated with placebo.
Az egyszeri demielinizációt tapasztaló betegekkel végzett vizsgálatban az SM kialakulásának valószínűsége 24 hónap alatt alacsonyabb volt a Rebif-fel kezelt betegeknél, mint a placebóval kezelteknél.
In the study in patients who have had acute coronary syndrome, 6.1% (313 out of 5,114) of patients treated with Xarelto had an ‘event’ such as a heart attack, stroke or death due to heart problems during the study, compared with 7.4% (376 out of 5,113) of patients receiving placebo.
Az akut koszorúér szindrómán átesett betegeknél végzett vizsgálatban a Xarelto-val kezelt betegek 6,1%-ánál (5 114 -ből 313) lépett fel szívproblémák miatt olyan esemény, mint a szívroham, stroke vagy elhalálozás, szemben a placebót kapó betegek 7,4%-ával (5113-ból 376).
In the study in patients whose disease had not responded to previous treatment, 49% of the patients whose previous treatment with both fludarabine and alemtuzumab had failed (47 out of 95) responded to treatment with Arzerra.
A korábbi kezelésre nem reagáló betegekkel végzett vizsgálatban a korábban fludarabinnal és alemtuzumabbal egyaránt eredménytelnül kezelt betegek 49%-a (95-ből 47) reagált az Arzerra- kezelésre.
In the study in patients with acute DVT, 2.1% (36 out of 1,731) of patients treated with Xarelto had either DVT recurrence or pulmonary embolism, compared with 3.0% (51 out of 1,718) of patients receiving enoxaparin/VKA.
Az akut MVT-s betegeknél végzett vizsgálatban a Xarelto-val kezelt betegek 2,1%-ánál (1731-ből 36) újult ki az MVT vagy fordult elő tüdőembólia, szemben az enoxaparin és VKA kombinációját kapó betegek 3,0%-ával (1718-ból 51).