natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The incidence of squamous cell papilloma and carcinoma in the nonglandular stomach (forestomach) was increased at equivalent exposure to the recommended human dose in mice and below exposure to the recommended human dose in rats (based on AUC).
A mirigyeket nem tartalmazó gyomorterület (előgyomor) laphámsejtes papillomájának és carcinomájának gyakorisága megemelkedett az egerekben a javasolt emberi dózissal egyenértékű expozíció, a patkányokban pedig a javasolt emberi dózis alatti expozíció hatására (az AUC alapján).
The incidence of symptomatic cardiac dysfunction was 1.7% in the Herceptin arm .
A tünetekkel járó szívműködési zavar incidenciája 1,7% volt a Herceptin-karon.
The incidence of symptomatic cardiac dysfunction was 1.7% in the Herceptin arm.
A tünetekkel járó szívműködési zavar incidenciája 1,7% volt a Herceptin karon.
The incidence of symptomatic DVT was similar between
A szimptómás DVT előfordulása hasonló volt a kezelt csoportokban: 6 beteg (0,4%)
The incidence of symptomatic LVD (congestive heart failure) was 1.3% in the group treated with Perjeta plus trastuzumab and docetaxel following FEC (this excludes a patient who experienced symptomatic LVD during FEC treatment prior to receiving Perjeta plus trastuzumab and docetaxel) and also 1.3% in the group treated with Perjeta in combination with TCH.
A tünetekkel járó LVD (pangásos szívelégtelenség) előfordulása 1,3% volt a FEC kezelést követően a Perjeta plusz trasztuzumab és docetaxel kezelésben részesülő csoportban (kivéve egy beteget, akinél tünetekkel járó LVD jelentkezett a FEC kezelés alatt, a Perjeta plusz trasztuzumab és docetaxel kezelést megelőzően), és szintén 1,3% volt a TCH-val kombinált Perjeta-kezelésben részesülő csoportban.
The incidence of systemic ADRs after topical ophthalmic administration is lower than for systemic administration.
A lokális szemészeti alkalmazást követően a szisztémás gyógyszer mellékhatások előfordulása alacsonyabb, mint a szisztémás alkalmazásnál.
The incidence of systemic ADRs after topical ophthalmic administration is lower than for systemic administration.
Lokális szemészeti alkalmazás esetén szisztémás akut gyógyszerreakciók alacsonyabb gyakorisággal alakulnak ki, mint szisztémás alkalmazás esetén.
The incidence of systemic adverse reactions after topical ophthalmic administration is lower than for systemic administration.
Lokális szemészeti alkalmazást követően a szisztémás melléhatások előfordulása alacsonyabb, mint a szisztémás alkalmazásnál.
The incidence of tachycardia on cabazitaxel was 1.6%, none of which were Grade ≥3.
A kabazitaxel-nek nincs ismert antidótuma.
The incidence of the adverse reactions below are expressed according to the following categories:
A mellékhatások előfordulási gyakorisága az alábbi kategóriák szerint van kifejezve:
The incidence of the adverse reactions below are expressed according to the following categories:
Az alábbi mellékhatások előfordulási gyakorisága a következő kategóriák szerint kerül besorolásra:
The incidence of the following adverse events (all grades): lethargy, stomatitis, neutropenic infection occurred at rates ≥ 10% higher in patients who were 65 years of age or older compared to younger patients.
A következő nemkívánatos események (minden fokozat): letargia, stomatitis, neutropeniás fertőzés előfordulási aránya 10% volt a 65 éves vagy idősebb betegeknél a fiatalabb betegekkel összehasonlítva.
The incidence of the following adverse events (all grades): lethargy, stomatitis, neutropenic infection occurred at rates  10% higher in patients who were 65 years of age or older compared to younger patients.
A következő nemkívánatos események (minden fokozat): letargia, stomatitis, neutropeniás fertőzés előfordulási aránya 10% volt a 65 éves vagy idősebb betegeknél a fiatalabb betegekkel összehasonlítva.
The incidence of the main safety endpoint defined as the occurrence of thyroid, hepatic, pulmonary, neurological, skin, eye or gastrointestinal specific events or premature study drug discontinuation following any adverse event was reduced by 20% in the dronedarone group compared to the amiodarone group (p = 0.129).
A fő biztonságossági végpont előfordulási gyakorisága, melyet a pajzsmirigy, máj, tüdő, idegrendszeri, bőr, szem, vagy emésztőrendszeri speciális nemkívánatos események bekövetkezte, vagy a gyógyszerszedés idő előtti megszakítása valamilyen mellékhatás következtében határozott meg– 20%-kal csökkent a dronedaron csoportban az amiodaron csoporthoz képest (p = 0,129).
The incidence of the primary efficacy endpoint defined as first recurrence of AF or premature study drug discontinuation for intolerance or lack of efficacy at 12 months was 75% in the dronedarone group and 59% in the amiodarone group (hazard ratio = 1.59, log-rank p-value <0.0001).
Az elsőleges hatásossági végpont gyakorisága, - melyet a PF első visszatéréseként, vagy intolerancia ill. hatás hiánya miatt bekövetkező idő előtti gyógyszerszedés megszakításként határoztak meg - 12 hónap elteltével 75% volt a dronedaron csoportban és 59% az amiodaron csoportban (relatív hazárd [HR]=1,59; log-rank p érték<0,0001).
The incidence of the secondary safety outcome (major bleeding events) was lower in the rivaroxaban group (1.1% (26/2412)) than in the enoxaparin/VKA group (2.2% (52/2405)) with a hazard ratio 0.493 (95% CI: 0.308 - 0.789).
A másodlagos biztonságossági végpontok (súlyos vérzéses események) előfordulása alacsonyabb volt a rivaroxaban kezelési csoportban (1,1% (26/2412)), mint az enoxaparin/KVA kezelési csoportban (2,2% (52/2405)), a relatív hazárd 0,493 volt (95% CI: 0,308 – 0,789).
The incidence of these adverse reactions is related to the administered dose, the age of patients, and possibly inversely related to the age of patients at the onset of growth hormone deficiency.
Ezen mellékhatások előfordulási gyakorisága összefügg az alkalmazott dózissal, valamint a beteg életkorával, és valószínűleg fordítottan arányos a növekedési hormon-hiány kialakulásának időpontjával.
The incidence of these common gastrointestinal adverse reactions in naltrexone / bupropion versus placebo was as follows: nausea (31.8% vs.
E gyakori gastrointestinalis mellékhatások incidenciája a naltrexon/bupropion-csoportban a placebo-csoporthoz képest a következő volt: hányinger (31,8% vs.
The incidence of these reactions in some clinical trials of Avastin is common (up to 5% in bevacizumab- treated patients).
Ezen reakciók incidenciája néhány Avastin- nal végzett klinikai vizsgálatban gyakori (maximum 5% a bevacizumabbal kezelt betegeknél).
The incidence of thrombocytopenia was higher in the Gazyvaro plus chlorambucil arm (15%) compared to the rituximab plus chlorambucil arm especially during the first cycle.
A thrombocytopenia incidenciája magasabb volt a Gazyvaro plusz klórambucil karon (15%), mint a rituximab plusz klórambucil karon, különösen az első ciklusban.
The incidence of thrombocytopenia was low ( <1% , grade 3/4 ) and was not different between treatment arms.
A thrombocytopenia incidenciája alacsony volt (<1%, 3-4. fokozat) és a kezelési karok között nem volt különbség.
The incidence of thrombocytopenia was low (<1%, grade 3/4%) and was not different between treatment arms.
A thrombocytopenia incidenciája alacsony volt (<1%, 3-4. fokozat) és a kezelési karok között nem volt különbség.
The incidence of thrombocytopenia was lower in the Gazyvaro plus bendamustine (G+B) arm (15%) compared to the bendamustine (B) alone arm (24%).
A thrombocytopenia előfordulása alcsonyabb volt a Gazyvaro plusz bendamusztin (G+B) karon (15%), mint a csak bendamusztin (B) karon (24%).
The incidence of thyroid events was higher in patients with a medical history of thyroid disorders both in the LEMTRADA and interferon beta 1a (IFNB-1a) treatment groups.
A pajzsmiriggyel kapcsolatos események incidenciája mind a LEMTRADA-, mind az interferon béta-1a (IFNB-1a) csoportban magasabb volt azoknál a betegeknél, akiknek a kórelőzményében már szerepelt pajzsmirigybetegség.
The incidence of treatment-induced/enhanced anti-rHuPH20 antibodies was 6% in the intravenous group compared with 9% in the subcutaneous group, and none of the patients who tested positive for anti-rHuPH20 antibodies tested positive for neutralizing antibodies.
A kezelés hatására kialakuló, illetve fokozódó anti-rHuPH20 (rekombináns humán hialuronidáz) antitestek előfordulása az intravénás csoportban 6% volt, míg a szubkután csoportban 9%, és egyetlen, anti-rHuPH20 antitest pozitivitást mutató betegnél sem volt kimutatható neutralizáló antitest pozitivitás.
The incidence of virologic failure was higher in the rilpivirine arm than in the efavirenz arm at week 96; however, most of the virologic failures occurred within the first 48 weeks of treatment.
96. héten a virológiai hatástalanság előfordulási gyakorisága nagyobb volt a rilpivirin-karon az efavirenz-karhoz képest, ugyanakkor a legtöbb virológiai hatástalanság a kezelés első 48 hetében jelentkezett.
The incidence of virologic failure was higher in the rilpivirine arm than the efavirenz arm at week 96; however, most of the virologic failures occurred within the first 48 weeks of treatment.
A 96. héten a rilpivirin-karon a virális sikerteleség incidenciája magasabb volt, mint az efavirenz-karon, jóllehet a virális sikertelenség többsége a kezelés első 48 hetében fordult elő.
The incidence of vomiting on the day of, or the day after, dosing has been observed to increase as a function of dose.
Megfigyelték, hogy a beadás napján vagy az azt követő napon bekövetkező hányás előfordulási gyakorisága a dózis függvényében nő.
The incidence of weight gain of ≥ 7 % from baseline to last visit (week 12) was 21.5 % for Abilify Maintena compared with the placebo group 8.5 %.
A kiindulás és az utolsó vizit (12. hét) között legalább 7%-os súlygyarapodást tapasztalók aránya az Abilify Maintena-val kezelt betegeknél 21,5% , a placebo csoportban 8,5% volt.
The incidence of weight loss of ≥ 7 % from baseline to last visit was
A kiindulás és az utolsó vizit között bekövetkező
The incidence of weight loss of ≥ 7 % from baseline to last visit was 6.4 % for Abilify Maintena and 6.7 % for placebo.
A kiindulás és az utolsó vizit között bekövetkező 7 %-os testsúlycsökkenés gyakorisága 6,4 % volt az Abilify Maintena mellett, illetve 6,7 % a placebónál.
The incidence of wheezing within 15 days after vaccination was lower in Fluenz recipients relative to inactivated vaccine recipients (19.5% vs.
A sípoló légzés incidenciája a vakcináció utáni 15 napban alacsonyabb volt a Fluenz-csoportban, mint az inaktivált vakcinát kapó csoportban (19,5% vs.
The incidence of wheezing within 15 days after vaccination was lower in T/LAIV recipients relative to seasonal inactivated vaccine recipients (19.5% vs.
A vakcinációt követő 15 napon belüli sípoló légzés előfordulási gyakorisága alacsonyabb volt a T/LAIV-ot kapóknál, mint a szezonális inaktivált vakcinával oltottaknál (19,5% vs.
The incidence of withdrawal due to adverse events during the 30-week controlled trial was 6 % for prolonged-release exenatide treated patients, 5 % for immediate-release exenatide treated patients.
A terápia mellékhatások miatti megszakítása a 30-hetes kontrollos vizsgálat során az elnyújtott hatóanyagleadású exenatiddal kezelt betegek 6%-ánál, az azonnali hatóanyagleadású exenatiddal kezelt betegek 5%-ánál fordult elő.
The incidence of withdrawal due to adverse reactions was 7.8% for liraglutide­treated patients and 3.4% for comparator­treated patients in the long­term controlled trials (26 weeks or longer).
Hosszú távú (26 hetes vagy hosszabb) kontrollos vizsgálatok során a mellékhatások miatti gyógyszerleállítás gyakorisága 7,8% volt a liraglutid-kezelést kapó betegeknél, és 3,4% a komparátor-kezelésben részesülő betegek esetén.
The incidence of Xiapex-associated pruritus increased after more Xiapex injections in patients with Dupuytren’s contracture.
Dupuytren-kontraktúrában szenvedő betegeknél a Xiapex alkalmazásával járó viszketés incidenciája további Xiapex injekciók beadása után nőtt.
The incidence of YMDD mutant HBV was similar to that observed in adults, ranging from 19 % at week 52 up to 45 % in patients treated continuously for 24 months.
Az YMDD mutáns HBV előfordulása hasonló volt a felnőtteknél megfigyelthez, az 52. héten mért 19%-tól egészen a 24 hónapon keresztül folyamatos kezelésben részesült betegeknél észlelt 45%-ig.
The incidence per 100 subject-years of all serious infections was 4.3; 95% CI: 3.8, 4.8, in patients receiving golimumab 100 mg and 2.6; 95% CI: 2.1, 3.2, in patients receiving golimumab 50 mg.
A súlyos fertőzések 100 beteg-évre számított incidenciája 4,1 volt (95%-os CI: 3,6; 4,5 ) a 100 mg golimumabbal kezelt betegek és 2,5 (95%-os CI: 2,0; 3,1) az 50 mg golimumabbal kezelt betegek körében.
The incidence per 100 subject-years of all serious infections was 4.3; 95% CI: 3.8, 4.8, in patients receiving golimumab 100 mg and 2.6; 95% CI: 2.1, 3.2, in patients receiving golimumab 50 mg.
A súlyos fertőzések 100 beteg-évre számított incidenciája 4,1 volt (95%-os CI: 3,6; 4,5) a 100 mg golimumabbal kezelt betegek és 2,5 (95%-os CI: 2,0; 3,1) az 50 mg golimumabbal kezelt betegek körében.
The incidence rate did not increase for malignancies overall, by major type (non-melanomatous skin cancer, solid tumors, and hematologic malignancies), or for individual tumor types in the double blind and open label period compared to the double-blind experience.
A malignitások előfordulási aránya a fő típusokat (nem-melanoma jellegű bőrcarcinoma, szolid tumorok és rosszindulatú hematológiai kórképek), valamint az egyedi tumor-típusokat figyelembevéve a kettős- vak és nyílt elrendezésű szakaszokban a kettős-vak elrendezéshez viszonyítva összeségében nem emelkedett meg.
The incidence rate of new cases of infections in placebo-controlled clinical trials in rheumatoid arthritis was 1.03 per patient-year for all Cimzia-treated patients and 0.92 per patient-year for placebo-treated patients.
A fertőzések új eseteinek előfordulási gyakorisága placebo-kontrollos rheumatoid arthritis klinikai vizsgálatokban 1,03 per betegév volt a Cimzia-kezelés alatt állóknál és 0,92 per betegév a placebo-terápiában részesülő betegeknél.
The incidence rate of observed malignancies was consistent with that expected in an age- and gender- matched rheumatoid arthritis population (see section 4.4).
A megfigyelt malignitások előfordulási aránya az életkor és a nem tekintetében hasonló rheumatoid arthritises populációban várhatóhoz hasonló volt (lásd 4.4 pont).
The incidence rates for the principal safety outcome (major and non-major clinically relevant bleeding events) were similar for both treatment groups (see Table 4).
A fő biztonságossági végponttal (súlyos és nem súlyos, klinikailag jelentős vérzéses események) kapcsolatos előfordulási arányok mindkét kezelési csoportban hasonlóak voltak (lásd 4. táblázat).
The incidence rates for the principal safety outcome (non-CABG TIMI major bleeding events) were higher in patients treated with Xarelto than in patients who received placebo (see Table 5).
Az elsődleges biztonságossági végpont (nem CABG TIMI jelentős vérzéses események) incidenciája magasabb volt a Xarelto-val kezelt betegeknél, mint azoknál, akik placebót kaptak (lásd 5. táblázat).
The incidence rates per 100 patient-years were 0.73 for non-melanomatous skin cancer, 0.59 for solid malignancies and 0.13 for hematologic malignancies.
A nem-melanoma jellegű bőrcarcinoma előfordulási aránya 0,73, a szolid tumoroké 0,59 és a rosszindulatú hematológiai kórképeké 0,13 volt 100 betegévre számítva.
The incidence, types and severity of IRRs were consistent with that observed historically.
Az infúzióval összefüggő reakciók gyakorisága, típusa és súlyossága megegyező volt a korábban megfigyeltekkel.
The incidences of embryo-foetal loss were 33, 50, and
Az embrio-fötális veszteség 33, 50, ill.
The incidences of Grade ≥3 neutropenia were higher in the high-trifluridine AUC group (47.8%) compared with the low-trifluridine AUC group (30.4%).
A legalább 3-as fokú neutropenia előfordulása gyakoribb volt a magas trifluridin AUC csoportban (47,8%) az alacsonyhoz képest (30,4%).
The incidences of these reactions in these studies showed no difference between the palivizumab and placebo groups and the reactions were not drug related.
A mellékhatások gyakorisága ezekben a vizsgálatokban nem mutatott eltérést a palivizumab-és a placebo-csoportok között, és az mellékhatások nem függtek össze a gyógyszer alkalmazásával.
The incorporation of 5-FU also leads to inhibition of RNA and protein synthesis.
Az 5-FU beépülése az RNS- és fehérjeszintézist is gátolja.
The increase from baseline in lumbar spine and femoral neck BMD was 6.8 and 2.2, respectively in patients treated with Preotact.
A lumbalis gerincszakasz BMD értéke a kiindulási értékhez képest 6,8%-kal a combnyak BMD értéke pedig 2,2%-kal nőtt a Preotact-kezelést kapó betegek körében.
The increase in 24-hour urine volume was dose dependent.
A 24 órás vizelettérfogat emelkedése dózisfüggést mutatott.
The increase in 6MWD achieved with macitentan was maintained for the duration of the study.
A macitentannal elért növekedés a 6MWD felmérés eredményét illetően a vizsgálat teljes időtartama alatt fennmaradt.
The increase in AUC∞, AUCt, and Cmax is of 111.88%, 114.06%, and 115.28% respectively.
Az AUCt, AUC∞ és Cmax értékének növekedése 111,88%, 114,06%, illetve 115,28%.
The increase in haemoglobin seen in the main studies was considered by the CHMP to be a valuable improvement and comparable to what is obtained with standard intravenous iron preparations.
A fő vizsgálatokban tapasztalt hemoglobinszint- növekedés a CHMP megítélése szerint értékes javulás volt, és összehasonlítható a szokásos intravénás vaspreparátumokkal elért eredményekkel.
The increase in LS BMD compared with placebo with bazedoxifene 20 mg and raloxifene 60 mg was significant at 6 months (1.02% and 1.29%, respectively) and was maintained through 3 years (1.32% and 2.08%, respectively).
Az LS BMD növekedése a 6. hónapban a 20 mg bazedoxifen és a 60 mg raloxifen esetében a placebóhoz képest jelentős volt (1,02%, illetve 1,29%), és ez a 3 év során mindvégig fennmaradt (1,32%, illetve 2,08%).
The increase in mean AUC is linear and dose proportional in the therapeutic range.
Az átlagos AUC emelkedése lineáris, és a terápiás tartományban a dózissal arányos.
The increase in mean AUC with increasing dose was linear and dose proportional in the range of 25–1,000 mg imatinib after oral administration.
25 mg – 1000 mg közötti imatinib adagok orális adását követően az adag emelésével az AUC is lineárisan, dózisarányosan növekedett.
The increase in mean AUC with increasing dose was linear and dose proportional in the range of 25–1,000 mg imatinib after oral administration.
25 mg – 1000 mg közötti imatinib dózisok orális adását követően az adag emelésével az AUC is lineárisan, dózisarányosan növekedett.
The increase in mean Css values was approximately proportional to the dose in the range tested.
A Css-értékek átlagos növekedése körülbelül arányos volt a vizsgált dózistartománnyal.
The increase in progestin exposure
A progesztin-expozíció növekedése
The increase in progestin exposure
A progesztin-expozíció növekedése az
The increase in prothrombin time induced by warfarin is not affected by administration of oral rivastigmine.
A warfarin indukálta protrombin-idő növekedést nem befolyásolja a rivasztigmin adása.
The increase in survival seen in the docetaxel weekly arm was not statistically significant compared to the mitoxantrone control arm.
A heti adagolású docetaxel karban tapasztalható túlélés növekedés nem volt szignifikáns a mitoxantron kontroll karjában tapasztaltakhoz képest.
The increase in survival seen in the docetaxel weekly arm was not statistically significant compared to the mitoxantrone control arm.
A heti adagolású docetaxel karban tapasztalható túlélésnövekedés nem volt szignifikáns a mitoxantron kontroll karjában tapasztaltakhoz képest.
The increase in survival seen in the docetaxel weekly arm was not statistically significant compared to the mitoxantrone control arm.
A heti adagolású docetaxel karban tapasztalható túlélés–növekedés nem volt szignifikáns a mitoxantron kontroll karjában tapasztaltakhoz képest.
The increase in tenofovir exposure (AUC and Cmax) was around 40-80% during co- treatment with Epclusa and tenofovir disoproxil fumarate/emtricitabine as part of various HIV regimens.
A tefonovir-expozíció növekedése (AUC és Cmax) mintegy 40–80% a különböző HIV elleni terápiák részeként együttesen alkalmazott Epclusa- és tenofovir-dizoproxil-fumarát/emtricitabin-kezelés során.
The increase in vilanterol exposure was not associated with an increase in beta2- agonist related systemic effects on heart rate, blood potassium or QTcF interval.
A vilanterol expozíció emelkedése nem mutatott összefüggést a béta2-agonistákkal kapcsolatos mellékhatásokkal - a pulzusszám, a szérum káliumszint, illetve a QTcF-intervallum.
The increase included CD4 T-lymphocytes, CD8 T-lymphocytes, B-lymphocytes, and natural killer (NK) cells, although NK cells and CD4 cells increased less relative to other cell types.
A növekedés érintette a CD4 T- lymphocytákat, a CD8 T- lymphocytákat, B- lymphocytákat és a natural killer (NK) sejteket, bár a NK sejtek és a CD4 sejtek száma a többi sejttípushoz képest kevésbé emelkedett.
The increase is approximately 1.5 to 2-fold, corresponding to a 1.5-fold elevation of plasma AGP, to which imatinib binds strongly.
A növekedés körülbelül 1,5-2-szeres, ami a plazma AGP-szint 1,5-szeres emelkedésének felel meg (az imatinib erősen kötődik az AGP-hez).
The increase is approximately 1.5- to 2-fold, corresponding to a 1.5-fold elevation of plasma AGP, to which imatinib binds strongly.
A növekedés körülbelül 1,5–2-szeres, ami a plazma AGP-szint 1,5-szeres emelkedésének felel meg (az imatinib erősen kötődik az AGP-hez).
The increase of 25-O-
A 25-O-dezacetilrifabutin (aktív
The increase of alkaline phosphatase by glucocorticoids could be related to enlargement of the liver (hepatomegaly) with increased serum hepatic enzymes.
Az alkalikus foszfatáz szintjének glükokortikoidok által kiváltott emelkedése a szérum májenzimek szintjének emelkedésével járó májnagyobbodással (hepatomegália) állhat összefüggésben.
The increase of tipranavir
ilyen jelentős növekedése klinikai
The increase was statistically significant in this study (p=0.022).
A különbség ebben a vizsgálatban statisztikailag szignifikáns volt (p=0,022).
The increase was statistically significant in this study (p=0.022).
A növekedés ebben a vizsgálatban statisztikailag szignifikáns volt (p=0,022).
The increased dose interval for emtricitabine/tenofovir disoproxil in HIV-1 infected patients with moderate renal impairment is expected to result in higher peak plasma concentrations and lower Cmin levels as compared to patients with normal renal function.
A normális vesefunkcióval rendelkező betegekhez viszonyítva az enyhe vesekárosodásban szenvedő betegek esetében az emtricitabin/tenofovir dizoproxil dózis-intervallumának növelése várhatóan a maximális plazmakoncentráció emelkedéséhez és a Cmin szint csökkenéséhez vezet.
The increased dose of 10 mg is recommended when the medicine is used with tadalafil (another medicine for PAH).
A 10 mg-os emelt adag akkor javasolt, amikor a gyógyszert tadalafillal (egy másik gyógyszer a PAH kezelésére) együtt alkalmazzák.
The increased efavirenz concentrations observed following administration of efavirenz with food may lead to an increase in frequency of adverse reactions (see sections 4.4. and 5.2).
Megfigyelték az efivarenz-koncentráció növekedését étellel való bevételt követően, ami a mellékhatások előfordulásának gyakoriságát növelheti (lásd 4.4 és 5.2 pont).
The increased efavirenz concentrations observed following administration with food may lead to an increase in frequency of adverse reactions (see sections 4.4 and 5.2).
Megfigyelték az efavirenz-koncentráció növekedését étellel való bevételt követően, ami a mellékhatások előfordulásának gyakoriságát növelheti (lásd 4.4 és 5.2 pont).