natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Among patients who remained on the apremilast treatment to which they were randomized at study start, these improvements were maintained through Week 52.
Azoknál a betegeknél, akik azon az apremilaszt-kezelésen maradtak, amelyre a vizsgálat kezdetén randomizálták őket, ez a javulás az 52. hétig fennmaradt.
Among patients who were at least partial responders at Week 12, and who received continuous weekly Humira therapy, the HiSCR rate at Week 48 was 64.3%.
Azoknál a betegeknél, akik legalább részlegesen reagáltak a 12. héten, és akik folyamatos heti Humira terápiát kaptak, a HiSCR arány a 48. héten 64,3% volt.
Among patients who were evaluable for PD-L1 expression (98%), 82% were PD-L1 positive and 18% were PD-L1 negative.
A PD-L1 expresszió szempontjából értékelhető betegek (98%) közül 82% volt PD-L1 pozitív, és 18% volt PD-L1 negatív.
Among patients who were initially randomized to apremilast 30 mg twice daily treatment, ACR 20/50/70 response rates were maintained through Week 52 in the pooled Studies PALACE 1, PALACE 2 and PALACE 3 (Figure 1).
A kezdetben napi kétszeri 30 mg apremilaszt-kezelésre randomizált betegek között az ACR 20/50/70 kritériumok szerinti válaszarányok a PALACE 1-, PALACE 2- és PALACE 3-vizsgálatok összesített eredményei alapján az 52. hétig fennmaradtak (1. ábra).
Among patients who were initially randomized to apremilast 30 mg twice daily treatment, the change from baseline in the HAQ-DI score at week 52 was -0.333 in the apremilast 30 mg twice daily group in a pooled analysis of the open label phase of studies PALACE 1, PALACE 2 and PALACE 3.
A PALACE 1-, PALACE 2- és PALACE 3-vizsgálatok nyílt elrendezésű fázisának összesített adatelemzése alapján a napi kétszer 30 mg apremilaszttal kezeltek csoportjában a HAQ-DI pontszámban a kiindulási értékhez képest az 52. hétre bekövetkezett változás -0,333 volt azoknál a betegeknél, akiket kezdetben a napi kétszer 30 mg apremilaszttal végzett kezelésre randomizáltak.
Among patients who were not in response at Week 4, 43% of Humira maintenance patients responded by Week 12 compared to 30% of placebo maintenance patients.
A kezelésre a 4. hétig nem reagáló betegek közül a fenntartó Humira-kezelésben részesülők 43%-án, míg a placebo-kezelésben részesülők 30%-án jelentkezett terápiás hatás a 12. hétig.
Among patients who were not in response at Week 4, 43% of Humira maintenance patients responded by Week 12 compared to 30% of placebo maintenance patients.
A kezelésre a 4. hétig nem reagáló betegek közül a fenntartó Humira-kezelésben részesülők 43%-ánál, míg a placebo-kezelésben részesülők 30%-ánál jelentkezett terápiás hatás a 12. hétig.
Among patients who were originally randomised to weekly idursulfase in TKT024, mean maximum improvement in distance walked during six minutes occurred at Month 20 and mean percent predicted FVC peaked at Month 16.
A TKT024 vizsgálatban az eredetileg hetente idurszulfázzal kezelt csoportnál a hat perc alatt megtett járástávolság átlagos maximális javulás a 20. hónapban, a várható FVC átlagos százalékos értéke pedig a 16. hónapban érte el a csúcsot.
Among patients with ankylosing spondylitis who received Enbrel, the clinical responses were apparent at the time of the first visit (2 weeks) and were maintained through 6 months of therapy.
Az Enbrel-t kapó, spondylitis ankylopoeticában szenvedő betegek között a kezelésre adott klinikai válasz már az első kontroll (2 hét) időpontjában nyilvánvaló volt, és a kezelés 6 hónapja alatt mindvégig fennmaradt.
Among patients with diarrhoea, the median time to first event was 2 days (range, 1 to 594 days) and the median duration of any grade of diarrhoea was 2 days (range, 1 to 910 days).
A hasmenéses betegeknél az első epizódig eltelt időtartam hosszának középértéke 2 nap (tartomány: 1 – 594 nap), míg a bármely fokozatú hasmenés időtartamának középértéke 2 nap (tartomány: 1 – 910 nap) volt.
Among patients with multidrug-resistant P. aeruginosa, improvements in respiratory symptoms and pulmonary function were observed following treatment with Cayston.
Multidrug-rezisztens P. aeruginosával fertőzött betegeknél a Cayston-kezelést követően a légzőrendszeri tünetek és a tüdőfunkció javulását figyelték meg.
Among patients with plaque psoriasis who received Enbrel, significant responses relative to placebo were apparent at the time of the first visit (2 weeks) and were maintained through 24 weeks of therapy.
Az Enbrel-kezelésben részesült plakkos psoriasisos betegek körében a placebo-kezeléshez képest szignifikáns terápiás válaszok az első felülvizsgálat (2. hét) idején észlelhetőek voltak, és fennmaradtak a kezelés 24 hete alatt.
Among patients with psoriatic arthritis who received Enbrel, the clinical responses were apparent at the time of the first visit (4 weeks) and were maintained through 6 months of therapy.
Az Enbrel-kezelést kapó arthritis psoriaticában szenvedő betegek körében a klinikai válasz már az első vizsgálat idején (4. hét) nyilvánvaló volt, és a kezelés 6 hónapja alatt fennmaradt.
Among patients with quantifiable tumour PD-L1 expression, the distribution of patients was balanced across the three treatment groups.
A kimutatható PD-L1 expressziót mutató tumorú betegek eloszlása egyensúlyban volt a három kezelési csoportban.
Among patients with reports of adverse reactions of elevations in either ALT or AST (all grades), the median time of onset observed in the study was 28 days with a range of onset 6 to 841 days for ALT and 1 to 680 days for AST.
Azoknál a betegeknél, akiknél (összes fokozatú) ALT- vagy AST-szint emelkedés mellékhatást jelentettek, a mellékhatás kialakulásáig eltelt, vizsgálatban megfigyelt időtartam középértéke 28 nap, a mellékhatás kialakulásáig eltelt időtartomány az ALT esetében 6 – 841 nap és az AST esetében 1 – 680 nap volt.
Among patients with thrombocytopenia AEs, the median time to first event was 28 days (range, 1 to 968 days) and median duration per event was 14 days (range, 1 to 666 days).
A thrombocytopenia mellékhatást mutató betegeknél az első epizódig eltelt időtartam hosszának középértéke 28 nap (tartomány: 1 – 968 nap), míg az epizódok hosszának középértéke 14 nap (tartomány: 1 – 666 nap) volt.
Among patients with undetectable HCV-RNA at the end of treatment, the relapse rate was 24 %.
A kezelés végén a kimutathatósági határ alatti HCV- RNS-szinttel bíró betegek esetében a relapszus aránya 24% volt.
Among patients with undetectable HCV-RNA at the end of treatment, the relapse rate was 24 %.
A kezelés végén a kimutathatósági határ alatti HCV-RNS- szinttel bíró betegek esetében a relapszus aránya 24% volt.
Among patients with worsening disease that had come back or failed to respond to at least one other treatment, around 70% responded to treatment with the Velcade-dexamethasone combination.
Azon betegek körében, akiknél a kiújult betegség súlyosbodott, vagy a kiújulása előtt legalább egy másik sikertelen kezelés történt, a betegek mintegy 70%-a reagált a Velcade-dexametazon kombinációval végzett kezelésre.
Among prior relapsers in the T12/PR24 treatment group who had undetectable HCV RNA (target not detected) at week 4 and 12 of treatment, the SVR rate was 100% (24/24).
A korábban visszaesők között a T12/PR24 kezelési csoportban akiknél a kezelés 4. és hetében kimutathatatlan volt HCV RNS (célérték nem kimutatott), az SVR arány 100% (24/24) volt.
Among reported neuropsychiatric adverse events, insomnia was the only event reported in either treatment group in ≥ 5% of subjects at a rate higher in the varenicline group than in placebo (9.5% vs.
A jelentett neuropszichiátriai nemkívánatos események közül az álmatlanság volt az egyetlen ≥ 5% gyakorisággal jelentett mellékhatás mindkét kezelési csoportban, ami magasabb arányban jelentkezett a vareniklin-, mint a placebocsoportban (9,5% vs.
Among reported neuropsychiatric adverse events, insomnia was the only event reported in either treatment group in ≥ 5% of subjects at a rate higher in the varenicline group than in placebo (9.5% vs.
A jelentett neuropszichiátriai nemkívánatos események közül az álmatlanság volt az egyetlen, ≥ 5% gyakorisággal jelentett mellékhatás mindkét kezelési csoportban, ami magasabb arányban jelentkezett a vareniklin-, mint a placebocsoportban (9,5% vs.
Among samples of oral mucosa, only 1 sample had detectable talimogene laherparepvec DNA during the study, but the sample did not test positive for presence of infective virus.
A szájnyálkahártyáról vett minták közül mindössze 1-ben mutattak ki talimogén laherparepvek-DNS-t a vizsgálat folyamán, azonban a minta nem volt pozitív a fertőzőképes vírusra.
Among subjects with a genotypic sensitivity score of ≤ 1, 76% and 69% had HIV-1 RNA
A 1-es vagy kisebb genotípusos érzékenységi pontszámmal rendelkező vizsgálati alanyok körében a
Among the 1,618 dasatinib-treated patients with chronic phase CML, adverse reactions leading to discontinuation were reported in 329 (20.3%) patients, and among the 1,094 dasatinib-treated patients with advanced phase disease, adverse reactions leading to discontinuation were reported in 191 (17.5%) patients.
Az 1618, dazatinibbel kezelt, krónikus fázisú CML-ben szenvedő beteg közül 329 betegnél (20,3%) számoltak be a kezelés abbahagyásához vezető mellékhatásokról, és az 1094, dazatinibbel kezelt, előrehaladott stádiumú betegségben szenvedő beteg közül 191 betegnél (17,5%) számoltak be a kezelés abbahagyásához vezető mellékhatásokról.
Among the 11 subjects, 2 developed the emtricitabine-associated resistance substitution M184V.
A 11 vizsgálati alany közül 2-nél alakult ki emtricitabinnal kapcsolatos M184V szubsztitúciós rezisztencia .
Among the 122 subjects with measurable lymph nodes at both baseline and post-baseline, 67 subjects (54.9%) achieved a ≥ 50% decrease from baseline in the sum of the products of the diameters (SPD) of index lesions.
A 122 vizsgálati alany közül, akiknek a vizsgálat megkezdésekor és az után egyaránt mérhető nyirokcsomóik voltak, 67 vizsgálati alanynál (54,9%) lehetett legalább 50%-os csökkenést elérni az index lézió átmérőinek kiindulási szorzatösszegében (SPD).
Among the 122 subjects with measurable lymph nodes at both baseline and post-baseline, 67 subjects (54.9%) achieved a ≥ 50% decrease from baseline in the sum of the products of the diameters (SPD) of index lesions.
A 122 vizsgálati alany közül, akiknek a vizsgálat megkezdésekor és az után egyaránt mérhető nyirokcsomóik voltak, 67 vizsgálati alanynál (54,9%) lehetett legalább 50%-os csökkenést elérni az index léziók átmérőinek kiindulási szorzatösszegében (SPD).
Among the 147 patients in this group who continued treatment in the single-agent phase, 37 (25%) experienced at least one Grade 3 or 4 adverse reaction during the single-agent phase.
Ezen csoport 147 olyan betege közül, akik folytatták a kezelést az egy hatóanyagos fázisban, 37 beteg (25%) tapasztalt legalább egy 3. vagy 4. fokozatú mellékhatást az egy hatóanyagos fázis ideje alatt.
Among the 300 (221 patients in the phase III part of the study and 79 patients in the phase II part) patients treated with docetaxel in combination with cisplatin and 5-fluorouracil in the gastric cancer study, 74 were 65 years of age or older and 4 patients were 75 years of age or older.
A gyomorrák vizsgálata során, 300 ciszplatin és 5-fluorouracillal kombinált docetaxel-el kezelt beteg közül (221 beteg a fázis III vizsgálatban és 79 beteg a fázis II vizsgálatban), 74 beteg 65 éves vagy még idősebb és 4 beteg 75 éves vagy idősebb volt.
Among the 300 (221 patients in the phase III part of the study and 79 patients in the phase II part) patients treated with docetaxel in combination with cisplatin and 5-fluorouracil in the gastric cancer study, 74 were 65 years of age or older and 4 patients were 75 years of age or older.
A gyomorrák vizsgálata során, 300 ciszplatin és 5-fluorouracillal kombinált docetaxellel kezelt beteg közül (221 beteg a III. fázisú vizsgálatban és 79 beteg a II. fázis vizsgálatban), 74 beteg 65 éves vagy még idősebb és 4 beteg 75 éves vagy idősebb volt.
Among the 300 (221 patients in the phase III part of the study and 79 patients in the phase II part) patients treated with docetaxel in combination with cisplatin and 5-fluorouracil in the gastric cancer study, 74 were 65 years of age or older and 4 patients were 75 years of age or older.
A gyomorrák vizsgálata során, 300 ciszplatin és 5–fluorouracillal kombinált docetaxellel kezelt beteg közül (221 beteg a III fázisú vizsgálatban és 79 beteg a II fázisú vizsgálatban), 74 beteg 65 éves vagy még idősebb és 4 beteg 75 éves vagy idősebb volt.
Among the 300 (221 patients in the phase III part of the study and 79 patients in the phase II part) patients treated with docetaxel in combination with cisplatin and 5-fluorouracil in the gastric cancer study, 74 were 65 years of age or older and 4 patients were 75 years of age or older.
A gyomorrák vizsgálata során, 300 ciszplatin és 5–fluorouracillal kombinált docetaxellel kezelt beteg közül (221 beteg a III. fázisú vizsgálatban és 79 beteg a II. fázisú vizsgálatban), 74 beteg 65 éves vagy még idősebb és 4 beteg 75 éves vagy idősebb volt.
Among the 314 subjects, 230 were infected with genotype 1a HCV and 84 were infected with genotype 1b HCV.
A 314 vizsgálati alany közül 230 1a genotípusú, 84 pedig 1b genotípusú HCV fertőzésben szenvedett.
Among the 37 surgeries that occurred during the study, of which 12 were major, in only one case the blood loss was more than expected.
A vizsgálat alatt előfordult 37 műtétnél (amelyek közül 12 nagyműtét volt) mindössze egy esetben volt a vártnál nagyobb a vérveszteség.
Among the 61 patients treated at an initial dose of 300 mg/m2/day, the overall response rate, according to a global assessment by the physician, was 51% (31/61) with a clinical complete response rate of 3%.
300 mg/m2/napos kezdő adaggal kezelt 61 beteg esetében a teljes válaszarány – az orvos globális megítélése alapján – 51%-os (31/61) volt, a teljes klinikai reagálási ráta 3%-os.
Among the 681 patients with diarrhoea, 104 patients (15%) were managed with treatment interruption and of these 98 (94%) were rechallenged with bosutinib.
A 681 hasmenéses beteg közül 104-et (15%) kezeltek a terápia megszakításával, és közülük 98 (94%) esetében kezdték újra adni a bozutinibet.
Among the 75 subjects who received at least one dose of SOC, the total median exposure to SOC was 51 weeks and ranged from 0.4 to 52 weeks.
A 75, legalább egy dózis szokásos kezelést kapó beteg körében a szokásos kezelés teljes medián expozíciója 51 hét volt, 0,4‒52 hetes tartományban.
Among the children aged from 9 months to 2 years plasma concentrations of retapamulin were measurable in 32% (16/50) of samples.
A 9 hónapos – 2 éves korú gyermekeknél a minták 32%-a (16/50) tartalmazott mérhető retapamulin-koncentrációkat.
Among the children who tested positive for antibodies to golimumab, 39% (25/69) had neutralising antibodies.
A golimumabbal szembeni antitestek vizsgálatakor pozitív eredményt mutató gyermekek 39%-ánál (25/69) volt igazolható neutralizáló antitestek jelenléte.
Among the HBeAg positive subjects randomised to tenofovir disoproxil fumarate, 16 of 65 subjects (25%) experienced HBeAg loss, and 8 of 65 subjects (12%) experienced anti-HBe seroconversion through week 240.
A 240 hét során a tenofovir-dizoproxil-fumarát-karra randomizált 65, HBeAg-pozitív vizsgálati alany közül 16-nál (25%) észlelték a HBeAg eltűnését, míg a 65 vizsgálati alanyból 8-nál (12%) tapasztaltak anti-HBe szerokonverziót.
Among the Imlygic-treated responders, 56 (72%) responses were still ongoing at the time of primary analysis.
Az Imlygic-kel kezelt és terápiás választ adó betegek közül 56 főnél (72%) az elsődleges elemzés időpontjában még fennállt a válasz.
Among the most frequent adverse reactions (at least in 2% of patients) in clinical studies in liver transplant patients receiving Envarsus were tremor, headache, fatigue, hyperkalaemia, hypertension, renal failure, blood creatinine increased, dizziness, hepatitis C, muscle spasms, tinea infection, leukopenia, sinusitis , and URTI, all of which are known to occur in the respective patient population under immunosuppressive treatment.
Májtranszplantált, Envarsus-szal kezelt betegeken végzett klinikai vizsgálatokban a leggyakoribb (a betegek legalább 2%-ánál jelentkező) mellékatások a következők voltak: tremor, fejfájás, kimerültség, hyperkalaemia, hypertonia, veseelégtelenség, a vér emelkedett kreatininszintje, szédülés, hepatitis C, izomgörcsök, tinea fertőzés, leukopenia, sinusitis és felső légúti fertőzés - amelyek előfordulása ismert az ezen csoportba tartozó, immunszuppresszív kezelésben részesülő betegeknél.
Among the patients who received treatment with Epclusa + RBV for 12 weeks, 29% (25/85) of patients had baseline virus with NS5A RAVs: 29% (19/66), 75% (3/4), 15% (2/13), and 50% (1/2) for patients with genotype 1, 2, 3 and 4 HCV, respectively.
A 12 héten keresztül Epclusa + RBV kezelésben részesülő betegek 29%- ánál (25/85) tartalmazott a vírus NS5A RAV-ot a kiinduláskor: 1-es, 2-es, 3-as és 4-es genotípusú betegek esetén sorrendben 29% (19/66), 75% (3/4), 15% (2/13), illetve 50% (1/2).
Among the patients who took Tarceva, the average survival was 8.6 months in those whose tumours were ‘EGFR IHC-positive’ (had EGFRs on their surface), and 5.0 months in those whose tumours were EGFR IHC-negative.
A Tarceva-t szedő betegek átlagos túlélési ideje 8,6 hónap volt azoknál, akiknek tumora „EGFR IHC-pozitív” (EGFR-ek voltak a felszínükön), illetve 5,0 hónap azoknál, akinek tumora „EGFR IHC-negatív volt.
Among the patients with lymphoma, 60% of those receiving Mozobil achieved the target number of stems cells within four collection days (89 out of 150), compared with 20% of the patients receiving placebo (29 out of 148).
A Mozobil-lal kezelt limfómás betegek 60%-a négy gyűjtési napon belül elérte a célzott őssejt-mennyiséget (150-ből 89), összevetve a placebóval kezelt betegek 20%-ával (148-ból 29).
Among the patients with multiple myeloma, 72% of those receiving Mozobil achieved the target number of stem cells (106 out of 148), compared with 34% of the patients receiving placebo (53 out of 154).
A Mozobil-lal kezelt mielóma multiplexes betegek 72%-a érte el a célzott őssejt-mennyiséget (148-ból 106), összevetve a placebóval kezelt betegek 34%-ával (154-ból 53).
Among the subgroup of patients dose adjusted to 150 mg Q2W at week 12, an additional 25.4% reduction in LDL-C was achieved at week 24.
Azoknak a betegeknek az alcsoportja, akiknél a 12. héten kéthetente 150 mg- ra módosították az adagot, további 25,4%-os LDL-C-csökkenést ért el a 24. héten.
Among the subgroup of patients dose adjusted to 150 mg Q2W at week 12, an additional 7.3% mean reduction in LDL-C was achieved at week 24.
Azoknak a betegeknek az alcsoportja, akiknél a 12. héten kéthetente 150 mg- ra módosították az adagot, további 7,3%-os átlagos LDL-C-csökkenést ért el a 24. héten.
Among the subgroup of patients up-titrated at week 12, an additional 22.8% mean reduction in LDL-C was achieved at week 24.
Azoknak a betegeknek az alcsoportjában, akiknél adagemelés történt a 12. héten, az LDL-C további 22,8%-os átlagos csökkenését érték el a 24. héten.
Among the subjects who received placebo during the double-blind period, the proportion of subjects with HBV DNA < 400 copies/mL rose sharply after they began treatment with open-label TDF (PLB- TDF group): 74.1% (40/54) of subjects in the
Azok között, akik a kettős-vak időszakban placebót kaptak, a HBV DNS < 400 kópia/ml értékű betegek aránya meredeken emelkedett a nyílt TDF kezelésre való áttérés után (PLB-TDF csoport): a PLB-TDF csoportban a betegek 74,1%-a (40/54) rendelkezett HBV DNS < 400 kópia/ml értékkel a 192. héten.
Among the subjects who received placebo during the double-blind period, the proportion of subjects with HBV DNA < 400 copies/mL rose sharply after they began treatment with open-label TDF (PLB-TDF group): 74.1% (40/54) of subjects in the
Azok között, akik a kettős-vak időszakban placebót kaptak, a HBV DNS < 400 kópia/ml értékű betegek aránya meredeken emelkedett a nyílt TDF kezelésre való áttérés után (PLB-TDF csoport): a PLB-TDF csoportban a betegek 74,1%-a (40/54) rendelkezett HBV DNS < 400 kópia/ml értékkel a 192. héten.
Among the variants, 91% of V36M, 98% of T54A, 71% of T54S, 78% of V55A, 76% of R155K, 92% of A156S, 96% of I/V170A, 77% of R155K+T54S and
A variánsok közül a V36M 91%-a, a T54A 98%-a, a T54S 71%-a, a V55A 78%-a, az R155K 76%-a, az A156S 92%-a, az I/V170A 96%-a, az
Among them, the incidence of adrenal phaeochromocytomas was increased relative to control in males at all dose levels ( 3 mg/kg/day) and in females receiving 10 mg/kg/day and above.
Ezen belül hímeknél minden dózisszinten (≥ 3 mg/kg/nap) és nőstényeknél legalább 10 mg/kg/nap és a feletti dózis adása esetén nőtt a mellékvese phaeochromocytoma aránya a kontrollal összehasonlítva.
Among them, two patients experienced a clinically meaningful decline in estimated GFR which improved after discontinuation of tenofovir disoproxil fumarate.
Közülük két betegnél tapasztaltak klinikailag jelentős hanyatlást a becsült GFR-ben, ami a tenofovir-dizoproxil-fumarát alkalmazásának abbahagyását követően javult.
Among these 10 HIV-1 isolates, the mutations that emerged were M184V/I (n = 9) and K65R/N (n = 2) in RT and T66T/A/I/V (n = 2), E92Q (n = 4), Q148Q/R (n = 1), and N155H (n = 2) in integrase.
Ennél a 10 betegtől származó HIV-1 izolátum esetében a következő mutációk jelentkeztek: M184V/I (n = 9) és K65R/N (n = 2) a RT-ban és T66T/A/I/V (n = 2), E92Q (n = 4), Q148Q/R (n = 1) és N155H (n = 2) az integrázban.
Among these conditions are BK virus associated nephropathy and JC virus associated progressive multifocal leukoencephalopathy (PML).
Ezen betegségek között előfordul a BK-vírus által okozott nephropathia és JC vírus által okozott progresszív multifokális leukoencephalopathia (PML).
Among these conditions are BK virus associated nephropathy and JC virus associated progressive multifocal leukoencephalopathy (PML).
Ezen betegségek között előfordul BK vírus fertőzéshez társuló nephropathia és JC vírus fertőzéshez társuló progresszív, multifokális leukoencephalopathia (PML).
Among these conditions are BK virus associated nephropathy and JC virus associated progressive multifocal leukoencephalopathy (PML).
Ilyen például a BK vírus fertőzéshez társuló nephropathia és JC vírus fertőzéshez társuló progresszív multifokális leukoencephalopathia (PML).
Among these conditions are BK virus-associated nephropathy and JC virus-associated progressive multifocal leukoencephalopathy (PML).
Ezek közé a betegségek közé tartozik a BK vírussal összefüggő nephropathia és a JC vírussal összefüggő progresszív multifokális leukoencephalopathia (PML).
Among these patients, 28% receiving vedolizumab every eight weeks, 27% receiving vedolizumab every four weeks, and 13% receiving placebo achieved clinical remission at Week 52.
E betegek közül a nyolchetente vedolizumabbal kezeltek 28%-ánál, a négyhetente vedolizumabbal kezeltek 27%-ánál és a placebót kapó betegek 13%-ánál értek el klinikai remissziót az 52. hétre.
Among these patients, 36 had chronic phase CML and 16 patients had either accelerated or blast phase CML.
E betegek közül 36-nál krónikus fázisú CML, 16-nál pedig akcelerált vagy blasztos fázisú CML állt fenn.
Among these patients, 37% receiving vedolizumab every eight weeks, 35% receiving vedolizumab every four weeks, and 5% receiving placebo achieved clinical remission at Week 52.
E betegek közül a nyolchetente vedolizumabbal kezeltek 37%-ánál, a négyhetente vedolizumabbal kezeltek 35%-ánál és a placebót kapó betegek 5%-ánál értek el klinikai remissziót az 52.
Among these patients, the median time to first event was 28 days (range, 1 to 658 days) and the median duration per event was 12 days (range, 1 to 502 days).
Ezeknél a betegeknél az első epizódig eltelt időtartam hosszának középértéke 28 nap (tartomány: 1 – 658 nap), míg az epizódok hosszának középértéke 12 nap (tartomány: 1 – 502 nap) volt.
Among these patients, the OS benefit with Lonsurf was maintained (hazard ratio: 0.69, 95% CI [0.45 to 1.05]).
Ezen betegek között fennmaradt az össz-túlélés terén mutatkozó előny a Lonsurf mellett (relatív hazárd: 069, 95% CI [0,45-1,05]).