natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Of patients with paired liver biopsies, 63% (10/16) of KANUMA-treated patients had improvement in hepatic steatosis (at least  5% reduction) as measured by morphometry compared to 40% (4/10) of placebo patients.
Azoknál a betegeknél, akiknél rendelkezésre álltak májbiopsziás mintapárok, a morfometriás mérések alapján a KANUMA-val kezelt betegek 63%-ánál (16-ból 10-nél) javult a steatosis hepatis (legalább  5%-os csökkenés), míg a placebo csoportban ez az arány 40% (10-ből 4) volt.
of patients ≥0.5 improvement
Azon betegek %-a, akiknél a javulás ≥0,5
of PREZISTA co-administered with
együttadott PREZISTA és a
of pulmonary
Nem vizsgálták.
of respiratory depression
biztosítható.
Of responders in the pivotal study who completed the extension study, 21 out of 22 (96%) sustained their response to Revestive after an additional 2 years of continuous treatment.
A kiterjesztett vizsgálatot befejező, a pivotális vizsgálatban reagáló 22 betegből 21 (96%) tartós választ adott a Revestive-re a további 2 éves, folyamatos kezelés után is.
of rosuvastatin should be
dózismódosításra az em
of rosuvastatin should be 5 mg (see section 4.4).
A rozuvasztatin maximális napi adagja 5 mg (lásd 4.4 pont).
of seizures or risk
legtöbb esetben az
of seropositive subjects
szeropozitív vizsgálati alanyok %-a
of seropositive subjects
zeropozitív vizsgálati alanyok %-a
Of the 1,377 reported bleeds observed in 177 of the 213 patients, 1,244 (90.3%) of the bleeds were resolved with 1-2 infusions of NovoEight.
A 213 beteg közül 177-nél észleltek 1377 vérzést, 1244 vérzés (90,3%) 1 - 2 NovoEight infúzió adásával megszűnt.
Of the 100 patients randomised to Cosentyx 300 mg, 64, 44 and 24 had an ACR 20/50/70 response, respectively.
A 300 mg Cosentyx-re randomizált 100 beteg közül sorrendben 64, 44 és 24 beteg ért el ACR 20/50/70 válaszreakciót.
Of the 1108 patients who received any treatment in Trial 1 or Trial 2, 1029 (93%) enrolled and received active treatment in Trial 3.
Az 1108 beteg közül, akik az 1. vizsgálatban vagy a 2. vizsgálatban bármilyen kezelésben részesültek, 1029 (93%) beteget vontak be és részesítettek aktív kezelésben a 3. vizsgálat során.
Of the 12 cases of cystoid macular oedema, 5 were reported as recovered and 7 as ongoing at end of study.
A 12 cystoid macula oedema közül 5 esetben gyógyulásról számoltak be, és 7 eset a vizsgálat végén is fennállt.
Of the 12 subjects not randomised in the pivotal study, 6 completed 24 months of treatment with Revestive.
A pivotális vizsgálatba nem randomizált 12 vizsgálati alanyból 6 fejezte be a 24 hónapig tartó, Revestive-kezelést.
Of the 1226 patients randomised in the study, the median age was 61 years, 58.6% were male, 97.8% had a baseline ECOG performance status (PS) of 0 or 1, and 2.2% had a baseline ECOG performance status (PS) of 2.
Az 1226 randomizált beteg átlag életkora 61 év volt, 58,6% volt a férfi, 97,8%-nál a kezelés kezdetekor az ECOG teljesítmény státusz (PS) 0 vagy 1 volt és 2,2%-nál az ECOG teljesítmény státusz (PS) 2-es volt.
Of the 126 patients, 96 received the recommended dose of ISENTRESS (see section 4.2).
A 126 betegből 96 az ISENTRESS javasolt dózisát kapta (lásd 4.2 pont).
Of the 126 patients, 96 received the recommended dose of ISENTRESS.
A 126 betegből 96 kapta az ISENTRESS javasolt dózisát.
Of the 133 (70%) patients with no prior TNF- inhibitor therapy, 101 (76%) achieved at least an ACR Pedi 30 response; of the 57 patients who had received prior TNF-inhibitor therapy, 22 (39%) achieved at least an ACR Pedi 30 response.
133 (70%) beteg közül, aki nem részesült előzetesen TNF-inhibitor kezelésben, 101 beteg (76%) ért el legalább egy pediátriai ACR 30 választ; az 57 beteg közül, aki előzetesen TNF-inhibitor kezelésben részesült, 22 (39%) ért el legalább egy pediátriai ACR 30 választ.
Of the 135 (16%) patients with reports of adverse reactions of neutropenia, 13 patients discontinued bosutinib due to neutropenia.
Abból a 135 (16%) betegből, akiknél neutropenia mellékhatást jelentettek, 13 hagyta abba neutropenia miatt a bozutinib szedését.
Of the 138 patients randomised to Cimzia 200 mg every 2 weeks, 92, 68 and 48 had an ACR 20/50/70 response, respectively.
A 138, kéthetenként 200 mg Cimziára randomizált beteg közül 92-nek volt ACR 20, 68-nak ACR 50 és 48-nak ACR 70 válasza.
Of the 14 patients whose cyanide exposure was due to something other than smoke inhalation, 10 survived, including seven patients with ‘lethal’ levels of cyanide in the blood.
A 14 további beteg közül, akiknél a cianidkitettséget nem füstbelégzés okozta, 10-en élték túl a mérgezést, köztük 7 olyan beteg, akinél „halálos” mértékű volt a vér cianidszintje.
Of the 140 subjects who completed the Study 332 114 subjects (81.4%) had entered the Extension phase.
A 332. számú vizsgálatot befejező 140 vizsgálati alany közül 114 vizsgálati alany (81,4%) lépett be a kiterjesztett fázisba.
Of the 1408 patients who were treated with nivolumab monotherapy 3 mg/kg every 2 weeks and evaluable for the presence of anti-product-antibodies, 155 patients (11.0%) tested positive for treatment-emergent anti-product-antibodies with nine patients (0.6 %) testing positive for neutralising antibodies.
A kéthetente 3 mg/kg nivolumab monoterápiával kezelt és a gyógyszerellenes antitestek jelenlétének vizsgálatára alkalmas 1408 beteg közül 155 beteg (11,0%) kezelés következtében kialakult gyógyszerellenes antitest teszteredménye volt pozitív, közülük kilenc betegnek (0,6%) voltak neutralizáló antitestjei.
Of the 153 Aclasta-treated patients and 115 risedronate-treated patients who entered an extended observation study, after a mean duration of follow-up of 3.8 years from time of dosing, the proportion of patients ending the Extended Observation Period due to the need for re-treatment (clinical judgment) was higher for risedronate (48 patients, or 41.7%) compared with zoledronic acid (11 patients, or 7.2%).
153 Aclasta-val kezelt és 115 rizedronáttal kezelt betegből az adagolás időpontjától számított átlagosan 3,8 éves utánkövetéses időszak után a kiterjesztett obszervációs időszakot az ismételt kezelés szükségessége miatt (klinikai megítélés alapján) befejező betegek aránya magasabb volt a rizedronát (48 beteg vagy 41,7%), mint a zoledronsav esetén (11 beteg vagy 7,2%).
Of the 16 patients with high titres, 15 received immune tolerance induction (ITI).
A 16 magas titerű beteg közül 15 részesült immuntolerancia-indukciós kezelésben.
Of the 16 patients with low titres, ITI was started in 10.
A 16 alacsony titerű beteg közül 10 betegnél kezdték el az immuntolerancia-indukciós kezelést.
Of the 18 patients with viral resistance development, 13 occurred through Week 48, 3 occurred between Week 48 to Week 96, and 2 occurred between Week 96 to Week 144 of treatment.
Abból a 18 betegből, akinél vírusrezisztencia alakult ki, 13 eset a kezelés 48. hetéig, 3 a kezelés 48. hete és 96. hete között, 2 pedig a kezelés 96. hete és 144. hete között lépett fel.
Of the 1826 patients treated with Qutenza in randomized controlled trials, 1089 (59.6%) reported adverse reactions considered related to the medicinal product by the investigator.
A randomizált, kontrollos vizsgálatokban Qutenza-val kezelt 1826 beteg közül 1089 (59,6%) számolt be olyan mellékhatásokról, amelyek a vizsgáló szerint a vizsgált szerrel összefüggőnek tekinthetők.
Of the 190 patients with JIA treated with ORENCIA in this study, one (0.5%) patient discontinued due to non-consecutive infusion reactions, consisting of bronchospasm and urticaria.
A JIA-ban szenvedő, ORENCIA-val kezelt 190 betegből a vizsgálat során egy betegnél (0,5%) kellett abbahagyni a kezelést nem egymást követő infúziós reakciók hatására, ami bronchospasmusból és urticariából állt.
Of the 199 randomized patients, the mean age was 58 years, 64% were male, 68% were Caucasian, and all patients had baseline ECOG Performance Status (PS) of 0 or 1.
A 199 randomizált beteg átlagéletkora 58 év volt, 64%-uk férfi, 68%-uk fehérbőrű volt, továbbá az összes beteg ECOG szerinti teljesítménystátusza (Performance Status, PS) a vizsgálat megkezdésekor 0 vagy 1 volt.
Of the 2,182 patients with resistance or intolerance to prior imatinib therapy who received dasatinib in clinical studies, 15 (1%) had QTc prolongation reported as an adverse reaction.
A klinikai vizsgálatokban dazatinibet kapó, a korábbi imatinib-kezelésre nem reagáló vagy azt nem toleráló 2182 betegből 15-nél (1%) jeleztek mellékhatásként QTc-megnyúlást.
Of the 2,403 patients who were included in the placebo-controlled studies, 79% were biologic-naive, 45% were non-biologic failures and 8% were biologic failures (6% were anti-TNF failures, and 2% were anti-p40 failures).
A placebo-kontrollos vizsgálatokba bevont 2403 beteg 79%-a nem kapott korábban biológiai kezelést, 45%-ánál sikertelen volt a nem biológiai kezelés, és 8%-ánál sikertelen volt a biológiai kezelés (6%-nál volt sikertelen az anti-TNF, és 2%-nál volt sikertelen az anti-p40).
Of the 2,510 HCV genotype 1 infected subjects who were treated with regimens containing dasabuvir, ombitasvir and paritaprevir with or without ribavirin (for 8, 12 or 24 weeks) in Phase 2b and 3 clinical trials, a total of 74 subjects (3%) experienced virologic failure (primarily post-treatment relapse).
A IIb és III. fázisú klinikai vizsgálatokban ABT-450, ombitaszvir és daszabuvir és paritaprevir tartalmú kezelési rendekkel ribavirin mellett vagy anélkül (8, 12 vagy 24 héten át) kezelt, 2510, 1-es genotípussal fertőzött beteg közül összesen 74 betegnél (3%) tapasztaltak virológiai sikertelenséget (főként kezelés utáni visszaesést).
Of the 2,532 randomised intention-to-treat (ITT) patients, a total of 59 patients experienced at least one new vertebral fracture, placebo: 42 (3.37) – Preotact: 17 (1.32), p0.001.
A 2532, randomizált, kezelésbe összesen bevont (intention-to-treat - ITT) beteg közül összesen 59-nél fordult elő legalább egy csigolyatörés, a placebo csoportban 42 (3,37%) - a Preotact csoportban 17 (1,32), p0,001.
Of the 2,712 patients treated, 18% were ≥ 65 years of age, while 5% were ≥ 75 years of age.
A 2712 kezelt betegből 18% volt ≥ 65 éves, míg 5% volt ≥ 75 éves.
Of the 21 CP CML patients treated with Bosulif following failure of imatinib and 1 additional second- generation TKI identified, 9 of these patients had MCyR or better including 2 patients with complete molecular response (CMR), 1 patient with major molecular response (MMR), 4 patients with CCyR, and 2 patients with partial cytogenetic response (PCyR) and had a treatment duration exceeding
A 21 CP CML beteg közül, akiket az imatinibbel és 1 további, második generációs TKI-vel való kezelés eredménytelenségét követően Bosulif-fel kezeltek, 9-nél következett be MCyR vagy nagyobb mértékű javulás, köztük 2 betegnél teljes molekuláris választ (complete molecular response – CMR), 1 betegnél major molekuláris választ (major molecular response – MMR), 4 betegnél CCyR-t és 2 betegnél részleges citogenetikai választ (partial cytogenetic response – PCyR) figyeltek meg.
Of the 22 patients stable at week 8, 6 improved at week 12/16 and 4 deteriorated compared with baseline.
A 8. héten változatlan állapotú 22 beteg közül a 12/16. hétre a kezdeti állapothoz képest 6 állapota javult, 4-é romlott.
Of the 224 (26%) patients with reports of adverse reactions of anaemia, 5 patients discontinued bosutinib due to anaemia.
A 224 (26%) olyan betegből, akiknél anaemia mellékhatást jelentettek, 5 hagyta abba a bozutinib szedését anaemia miatt.
Of the 229 treated patients who were assessed for antibodies to Chinese hamster ovary (CHO) cell protein, 3 showed a statistically significant upward trend in titres, 4 displayed sustained peaks or transient spikes and one patient had both but no clinical symptoms.
A 229 beteg közül, akiknél vizsgálták a kínai hörcsög ovárium sejtek fehérjéivel szembeni antitesteket, 3 esetben a titer statisztikailag szignifikáns emelkedő tendenciáját állapították meg, 4 esetben tartós vagy átmeneti csúcsértékeket tapasztaltak, és egy betegnél volt jelen mindkettő, klinikai tüneteket azonban nem mutatott.
Of the 23 patients who completed through Week 26, 19 (83%) had LDL-C reductions ≥25% with 8 (35%) having LDL-C <100 mg/dL and 1 having LDL-C <70 mg/dL at that time point.
A 23 beteg közül, aki befejezte a vizsgálat 26. hetét, 19-nél (83%) a LDL-C csökkenése legalább 25%- os volt, míg 8-nál (35%) az LDL-C <100 mg/dl, illetve egynél az LDL-C <70 mg/dl volt a szóban forgó időpontban.
Of the 230 patients randomised, 79 patients were assigned to Odomzo 200 mg.
A 230 randomizált beteg közül 79 beteg kapott 200 mg Odomzo-t.
Of the 232 patients enrolled, 224 had at least one post-scan review by the independent committee and were included in the analysis.
A 232, vizsgálatba bevont beteg közül 224 esetében végzett egy független bizottság legalább egy vizsgálat utáni értékelést, amely az elemzés része lett.
Of the 24 patients treated that had the NNRTI-associated K103N substitution pre-existing at baseline in their HIV-1, 22 maintained virologic suppression after switching to FTC/RPV/TDF.
Azon 24 beteg közül, akiknél a kiinduláskor már eleve fennállt NNRTI-asszociált K103N-szubsztitúció a HIV-1-ben, az FTC/RPV/TDF-kezelésre történő áttérés után a virológiai szuppresszió 22 betegnél maradt fenn.
Of the 26 patients without data available in the week 48 window, 7 patients discontinued due to adverse event or death, 16 patients discontinued for other reasons, and 3 patients were missing data but remained on study drug.
A 26 beteg közül, akikről nem voltak adatok a 48. heti ablakperiódusban, 7 beteg nemkívánatos esemény vagy elhalálozás miatt abbahagyta a kezelést, 16 beteg egyéb okból hagyta abba a kezelést, 3 beteg esetében pedig hiányoztak az adatok, de a betegek folytatták a kezelést.
Of the 26 placebo-treated patients, 13 patients subsequently crossed-over to receive siltuximab.
A 26, placebóval kezelt beteg közül később 13 beteg kapott keresztezett elrendezésben sziltuximabot.
Of the 266 treated patients, the median age was 58 years (range: 23 to 81); 59% of the patients were male; 88% were White, 7% were Black; 33% had a baseline body mass index of at least 30 kg/m2; 62% had non-CC IL28B alleles (CT or TT); 80% had baseline HCV RNA levels of at least 800,000 IU/mL; 14% had compensated cirrhosis and 15% were treatment-experienced.
A 266 kezelt beteg medián életkora 58 év (tartomány: 23-81) volt; a betegek 59%-a volt férfi; 88%-a fehér bőrű; 7%-a fekete bőrű; a kiindulási testtömegindex 33%-uknál volt legalább 30 kg/m2; 62%-nál volt jelen non-CC IL28B- allél (CT vagy TT); 80%-nál volt a kiindulási HCV RNS-szintje legalább 800 000 NE/ml; 14%-nál állt fenn kompenzált cirrhosis; és 15%-uk részesült már korábban kezelésben.
Of the 29 major surgeries, 24 surgeries (82.8%) required a single pre-operative dose to maintain hemostasis during surgery.
A 29 nagy műtéti beavatkozás közül 24 műtétnél (82,8%) volt szükség egyszeri preoperatív adag alkalmazására a műtét alatti haemostasis fenntartására.
Of the 29 MCI subjects who had a positive PET scan, 19 (65.5%) were classified clinically as converted to clinical AD after 24 months compared to 0 (0%) of 16 who had a negative scan.
A 29 enyhe kognitív zavarban szenvedő, pozitív PET-eredménnyel rendelkező beteg közül a 24 hónapos utánkövetési idő végére 19 betegnél (65,5%-nál) állapítottak meg klinikailag igazolt Alzheimer-kórt, míg a 16 beteg közül, akiknek PET-eredménye negatív volt, egyetlen esetben sem (0%) alakult ki Alzheimer-kór.
Of the 29 patients described above that were treated in Study CAC-002-01 3 patients discontinued (all due to AEs), and one patient died.
A CAC-002-01 vizsgálatban kezelt fent ismertetett 29 beteg közül három beteg nem folytatta a vizsgálatot (mindegyikük mellékhatások miatt), egy beteg pedig meghalt.
Of the 29 patients described above that were treated in Study CAC-002-01 A total of 3patients discontinued (all due to AEs), and one patient died.
A CAC-002-01 vizsgálatban kezelt fent ismertetett 29 beteg közül három beteg nem folytatta a vizsgálatot (mindegyikük mellékhatások miatt), egy beteg pedig meghalt.
Of the 3 cases consistent with LSCD, one case reported a positive dechallenge and no other concomitant drugs or comorbidity.
A 3 esetből, amelyek LSCD-nek megfeleltek, egy esetben számoltak be pozitív dechallenge-ről (kezelés abbahagyása utáni javulásról), és nem volt más, egyidejűleg alkalmazott gyógyszer vagy társbetegség.
Of the 3 patients with significant pulmonary involvement at screening/baseline (percentage predicted forced vital capacity in the sitting position ranging from 58-67%), two demonstrated clinically meaningful improvements in FVC (+11.5% and +16.0%) in the sitting position by Week 26.
Azon 3 beteg közül, akiknél a felvétel/kiindulási időpont idején a tüdők számottevő érintettsége volt megállapítható (ülő helyzetben a előre jelezhető forszírozott kilégzési vitálkapacitás 58-67% között változott), a 26. hétre 2 beteg klinikailag értékelhető, ülő helyzetben mért (+11,5% és 16,0% között változó) FVC-javulást mutatott.
Of the 3,430 plaque psoriasis patients exposed to Cosentyx in clinical studies, a total of 230 patients were 65 years of age or older and 32 patients were 75 years of age or older.
A klinikai vizsgálatokban Cosentyx-szel kezelt, plakkos psoriasisban szenvedő, 3430 beteg közül összesen 230 volt 65 éves vagy idősebb, és 32 beteg volt 75 éves vagy idősebb.
Of the 3,866 patients enrolled in these placebo-controlled studies, 64 % had received prior systemic therapy (biologic, conventional systemic or psoralen and ultraviolet A (PUVA)), 43.5 % had received prior phototherapy, 49.3 % had received prior conventional systemic therapy, and 26.4 % had received prior biologic therapy for the treatment of psoriasis.
Ezekbe a placebo-kontrollos vizsgálatokba bevont 3866 beteg 64%-a részesült előzőleg más szisztémás kezelésben (biológiai, hagyományos szisztémás vagy pszoralén és ultraibolya A [PUVA]); 43,5% kapott előzőleg fototerápiát, 49,3% hagyományos szisztémás kezelést, 26,4% pedig biológiai terápiát a psoriasis kezelésére.
Of the 32 inhibitor cases of the full patient cohort (n=101), 16 (16%) were classified as high titre (≥ 5 BU/mL) and 16 (16%) as low titre (< 5 BU/mL).
A teljes betegcsoportból (n = 101) 32 eset közül, mikor inhibitorok alakultak ki, 16 beteget (16%) a magas titerű csoportba (≥ 5 BU/ml) és 16 beteget (16 %) az alacsony titerű csoportba (< 5 BU/ml) soroltak.
Of the 326 (38%) patients with reports of adverse reactions of thrombocytopenia, 29 (9%) patients discontinued treatment with bosutinib due to thrombocytopenia.
Abból a 326 (38%) betegből, akiknél thrombocytopenia mellékhatást jelentettek, 29 (9%) hagyta abba thrombocytopenia miatt a bozutinib-kezelést.
Of the 333 patients with ovarian cancer who received trabectedin in combination with PLD, 24% were 65 years of age or older and 6% were over 75 years.
A petefészekrákban szenvedő és a trabektedint PLD-vel kombinálva kapó 333 beteg közül 24% volt 65 éves vagy annál idősebb, és 6% volt 75 évnél idősebb.
Of the 35 patients included in the efficacy analysis, 85.7% (95% CI: 69.7, 95.2) had a treatment response to XGEVA.
A hatásosság kiértékelésébe bevont 35 beteg 85,7%-a (95% CI: 69,7, 95,2) adott terápiás választ az XGEVA-kezelésre.
Of the 35 patients with MCD in Study 2, 19 patients continued to be treated with siltuximab in the extension study, either at 11 mg/kg every 3 weeks (n = 11) or at 11 mg/kg every 6 weeks (n = 8), and all continued to have disease control after a median follow-up of 5 years (range 3.4-7.2 years).
A 2. vizsgálat 35, multicentrikus Castleman-betegségben szenvedő betege közül 19 folytatta egy kiterjesztett vizsgálatban a sziltuximab-kezelést, vagy 3 hetente egyszer 11 mg/kg-mal (n = 11) vagy 6 hetente egyszer 11 mg/kg-mal (n = 8), és az 5 éves medián időtartamú (tartomány 3,4-7,2 év) követés után is mindenkinél fennmaradt a kezelés hatásossága.
Of the 361 women who received atosiban treatment in the phase III studies, 73 received at least one re- treatment, 8 received at least 2 re-treatments and 2 received 3 re-treatments (see section 4.4).
A fázis III. vizsgálatokban 361 atozibánnal kezelt nő közül 73 legalább egy ismételt kezelést, 8 legalább 2 ismételt kezelést, és ketten 3 ismételt kezelést kaptak (lásd 4.4 pont).
Of the 361 women who received atosiban treatment in the phase III studies, 73 received at least one re- treatment, 8 received at least 2 re-treatments and 2 received 3 re-treatments (see section 4.4).
A fázis III. vizsgálatokban 361 atozibánnal kezelt nő közül 73 legalább egy ismételt kezelést, 8 legalább 2 ismételt kezelést, és ketten 3 ismételt kezelést kaptak. (lásd 4.4 pont).
Of the 361 women who received atosiban treatment in the phase III studies, 73 received at least one re-treatment, 8 received at least 2 re-treatments and 2 received 3 re-treatments (see section 4.4).
A III-as fázisú vizsgálatokban 361 atozibánnal kezelt nő közül 73 legalább egy ismételt kezelést, 8 legalább 2 ismételt kezelést, és ketten 3 ismételt kezelést kaptak (lásd 4.4 pont).
Of the 39 patients who had received two or more prior induction regimens, 5 (13 %) [95 % CI: 4 %– 27 %] achieved a complete response (bone marrow blast counts ≤ 5 %, no other evidence of disease, and full recovery of peripheral blood counts) and 9 (23 %) [95 % CI: 11 %–39 %] achieved complete responses with or without full haematological recovery.
A 39, két vagy több előző indukciós kezeléssorozatban részesülő beteg közül 5-nél (13%) [95%-os CI: 4%–27%] értek el teljes terápiás választ (csontvelő blaszt szám ≤ 5%, a betegségnek semmilyen egyéb jele nem tapasztalható, a perifériás vérkép teljesen normalizálódott), és 9-nél (23%) [95%-os CI: 11%– 39%] volt megfigyelhető a teljes terápiás válasz teljes haematológiai felépüléssel vagy anélkül.
Of the 39 placebo subjects, 29 completed 24 months of treatment with Revestive.
A 39, placebót kapó vizsgálati alany közül 29 fejezett be 24 hónapig tartó Revestive-kezelést.
Of the 403 patients who received CRESEMBA in the Phase 3 studies, 79 (20%) of patients had an estimated glomerular filtration rate (GFR) less than 60 mL/min/1.73 m2.
A 403 beteg közül, akik III. fázisú klinikai vizsgálat során CRESEMBA kezelésben részesültek, 79 (20%) betegnek volt a glomerolus filtrációs rátája (GFR) kevesebb mint 60 ml/perc/1,73 m2.
Of the 44 patients taking ritonavir oral solution, 27 switched to the 100 mg capsule formulation and exceeded the weight-based ritonavir dose without changes in observed safety.
Negyvennégy, ritonavir belsőleges oldatot használó beteg közül 27 váltott át 100 mg-os kapszula formára és lépte túl a súlyalapú ritonavir adagot anélkül, hogy a biztonságosságban változásokat figyeltek volna meg.
Of the 46 patients (1.6%) who developed anti-tocilizumab antibodies, 6 had an associated medically significant hypersensitivity reaction, of which 5 led to permanent discontinuation of treatment.
A 46 beteg (1,6%) közül, akiknél anti-tocilizumab antitestek alakultak ki, 6 betegnél alakult ki orvosilag jelentős túlérzékenységi reakció, és közülük 5 betegnél volt szükség a kezelés végleges abbahagyására.
Of the 496 patients exposed to Kentera in the randomised, double-blind, placebo-controlled 12-week study and the 14-week safety extension study, 188 patients (38%) were 65 years of age and older.
A randomizált, kettős-vak, placebo-kontrollos, 12-hetes, 496, Kenterával kezelt beteg körében végzett vizsgálatban, és 14-hetes biztonságossági meghosszabbításában 188 (38%) 65 éves, illetve idősebb beteg vett részt.
Of the 496 patients exposed to Kentera in the randomised, double-blind, placebo-controlled 12-week study and the 14-week safety extension study, 188 patients (38%) were 65 years of age and older.
A randomizált, kettős-vak, placebo–kontrollos, 12-hetes, 496, Kenterával kezelt beteg körében végzett vizsgálatban, és 14-hetes biztonságossági meghosszabbításában 188 (38%) 65 éves, illetve idősebb beteg vett részt.
Of the 511 patients receiving ofatumumab in clinical trials, 300 patients (59%) experienced an infection.
A klinikai vizsgálatokban részt vevő 511 ofatumumabot kapó beteg közül 300-nál (59%) észleltek fertőzést.
Of the 511 patients receiving ofatumumab in clinical trials, 300 patients (59%) experienced an infection.
A klinikai vizsgálatokban részt vevő 511, ofatumumabot kapó beteg közül 300-nál (59%) észleltek fertőzést.