natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tell your doctor immediately if you get any sudden wheeziness, difficulty in breathing, redness on the upper part of the body, rash or itching. 
Azonnal értesítse kezelőorvosát, ha hirtelen fellépő ziháló légzést, nehézlégzést, a felsőtesten jelentkező bőrpírt, bőrkiütést vagy viszketést tapasztal.
*Continue until further debridement is not necessary, patient has clinically improved, and patient is afebrile for 48 to 72 hours **Longer courses of oral suppression treatment with suitable antibiotics should be considered for prosthetic joint infections ***Duration and need for combination therapy is based on valve-type and organism 
* Folytatni kell, ameddig további sebtisztításra már nincs szükség, a beteg klinikailag jobban van és 48-72 órán át láztalan ** Az ízületi protézis fertőzéseinél meg kell fontolni a hosszabb időtartamú per os szuppressziós kezelést.
In patients with multiple recurrences, consideration may be given to treat the current episode of CDI with vancomycin, 125 mg four times daily for 10 days followed by either tapering the dose, i.e., gradually decreasing it until 125 mg per day or a pulse regimen, i.e., 125-500 mg/day every 2-3 days for at least 3 weeks. 
A fertőzés többszöri kiújulása esetén megfontolható az aktuális CDI-epizód vankomicin-kezelése, naponta négyszer 125 mg-os dózissal 10 napon át, amelyet követhet akár a dózis leépítése, ami a dózis fokozatos csökkentését jelenti napi 125 mg-ig, vagy akár pulzáló kezelés, azaz 125-500 mg/nap 2-3 naponta, legalább 3 héten át.
An oral dose is excreted almost exclusively in the faeces. 
A per os adag szinte kizárólag a széklettel ürül.
Neonates, infants and children less than 12 years old 
Újszülöttek, csecsemők és 12 évesnél fiatalabb gyermekek
Intermittent therapy: initial dose of 30 mg/kg in the long-dwell, followed by 15 mg/kg every 3-5 days during the long-dwell (the second dose should be time-based on a blood level obtained 2-4 days after the initial dose, see section 4.4). 
Intermittáló kezelés: a kezdő dózis 30 mg/kg , tartós szünetekkel, majd 15 mg/ttkg 3-5 naponta, a tartós szünetek alatt (a második dózis beadását a kezdő dózis beadását követő 2-4. napon kapott vérszint alapján kell időzíteni, lásd 4.4 pont).
Your doctor, or nurse, will always give vancomycin into your blood and not in the muscle. 
A kezelőorvosa vagy a gondozását végző egészségügyi szakember a vankomicint mindig a vérébbe adja, és nem az izmokba.
How to use [product name] 
Hogyan kell alkalmazni a <Készítmény neve>-t?
Alternative aetiologies should always be sought and Clostridium difficile enterocolitis be proven. 
Minden esetben keresni kell az alternatív etiológiákat, és meg kell győzősdni a Clostridium difficile által okozott enteroclitis fennállásáról.
Regular monitoring of the blood levels of vancomycin is indicated in high dose therapy and longer-term use, particularly in patients with renal dysfunction or impaired faculty of hearing as well as in concurrent administration of nephrotoxic or ototoxic substances, respectively (see section 4.2). 
Rendszeresen ellenőrizni kell a vankomicin vérszintjét nagy dózisok és hosszú távú alkalmazás esetén, különösen veseelégtelenségben vagy halláskárosodásban szenvedő betegeknél, továbbá nephrotoxikus vagy ototoxikus gyógyszerekkel történő egyidejű alkalmazás esetén (lásd 4.2 pont).
After intraperitoneal administration of 30 mg/kg serum levels of approximately 10 mg/l are reached. 
30 mg/kg intraperitoneális beadását követően a szérumkoncentráció körülbelül 10 mg/l lesz.
In patients with severe renal impairment (creatinine clearance below 20 ml/min) or those on renal replacement therapy, the appropriate timing and amount of subsequent doses largely depend on the modality of RRT and should be based on serum vancomycin trough levels and on residual renal function (see section 4.4). 
Súlyos vesekárosodás esetén (kreatinin-clearance <20 ml/perc), vagy ha a beteg vesepótló kezelésben részesül, a további dózisok megfelelő időzítése és mennyisége nagymértékben függnek a vesetpótló kezelés fajtájától, és meghatározásakor a vankomicinszérumszintekből, továbbá a reziduális vesefunkcióból kell kiindulni (lásd 4.4 pont).
In patients on intermittent haemodialysis, vancomycin levels should be usually obtained before the start of the haemodialysis session. 
Az intermittáló hemodialízissel kezelt betegeknél a vankomicin-szintet rendszerint a hemodialíziskezelések megkezdése előtt kell meghatározni.
Vancomycin PK has shown wide inter-individual variability in preterm and term neonates. 
A vankomicin farmakokinetikája jelentős interindividuális variabilitást mutatott a koraszülöttek és az érett újszülöttek esetében.
In adult and paediatric patients with renal impairment, consideration should be given to an initial starting dose followed by serum vancomycin trough levels rather than to a scheduled dosing regimen, particularly in patients with severe renal impairment or those who undergo renal replacement therapy (RRT) due to the many varying factors that may affect vancomycin levels in them. 
Károsodott veseműködésű felnőttek, gyermekek és serdülők esetében megfontolandó, hogy inkább a kezdő dózis kiválasztása után inkább a vankomicin szérumszintjét követve végezzük az adagolást, mintsem előre tervezett séma alapján, különösen a súlyos vesekárosodásban szenvedők, vagy a vesepótló kezelésben (renal replacement therapy, RRT ) részesülő betegek esetében, mivel náluk számtalan, változó tényező befolyásolhatja a vankomicin szérumszintjét.
In patients receiving vancomycin over a longer-term period or concurrently with other medications which may cause neutropenia or agranulocytosis, the leukocyte count should be monitored at regular intervals. 
Azoknál a betegeknél, akik a vankomicint hosszabb ideig, vagy más, potenciálisan neutropéniát vagy agranulocitózist okozó gyógyszerekkel együtt kapják, rendszeres időközönként ellenőrizni kell a fehérvérsejtszámot.
Vancomycin is also indicated in all age groups for the perioperative antibacterial prophylaxis in patients that are at high risk of developing bacterial endocarditis when undergoing major surgical procedures. 
A vankomicin perioperativ antibakteriális profilaxisként is alkalmazható minden korcsoporban azoknál a bakteriális endocarditis fokozott kockázatának kitett betegeknél, akiknél nagyobb sebészeti beavatkozásokat végeznek.
Testing for Clostridium difficile colonization or toxin is not recommended in children younger than 1 year due to high rate of asymptomatic colonisation unless severe diarrhoea is present in infants with risk factors for stasis such as Hirschsprung disease, operated anal atresia or other severe motility disorders. 
A Clostridium difficile kolonizációjának vagy toxinjának vizsgálata nem ajánlott 1 évesnél fiatalabb gyermekeknél a tünetmentes kolonizáció magas aránya miatt, kivéve, ha súlyos hasmenés áll fenn a stasis kockázati tényezőivel, mint pl.
No blood concentrations were detected and urinary recovery did not exceed 
Nem volt kimutatható koncentráció a vérben, a vizeleti visszaszívódás pedig nem haladja meg a 0,76%-ot.
In patients with impaired renal function the terminal elimination half- life of vancomycin is prolonged and the total body clearance is reduced. 
Károsodott vesefunkció esetén a vankomicin terminális eliminációs felezési ideje megnyúlik, és a teljes szisztémás clearance csökkent.
The plasma levels obtained after multiple doses are similar to those achieved after a single dose. 
Az ismételt adagolás mellett elért plazmaszintek hasonlók ahhoz, amit egyszeri alkalmazás után mértek.
Vancomycin is a tricyclic glycopeptide antibiotic that inhibits the synthesis of the cell wall in sensitive bacteria by binding with high affinity to the D-alanyl-D-alanine terminus of cell wall precursor units. 
A vankomicin triciklikus glikopeptid antibiotikum, amely az érzékeny baktériumok sejtfalának bioszintézisét gátolja azáltal, hogy nagy affinitással kötődik a sejtfal prekurzor egységének D-alanil-Dalanin végéhez.
Renal dysfunction delays the excretion of vancomycin. 
A veseműködési zavar késlelteti a vankomicin kiválasztását.
The usual starting dose for adult patients is 15 to 20 mg/kg that could be administered every 24 hours in patients with creatinine clearance between 20 to 49 ml/min. 
A felnőtt betegek szokásos kezdő dózisa 15-20 mg/kg, amely 20-49 ml/perc közötti kreatininclearance esetén24 óránként adható.
Ototoxicity, which may be transitory or permanent (see section 4.8) has been reported in patients with prior deafness, who have received excessive intravenous doses, or who receive concomitant treatment with another ototoxic active substance such as an aminoglycoside. 
Átmeneti vagy permanens ototoxicitásról (lásd 4.8 pont) számoltak be a kezelést megelőzően hallásvesztésben szenvedő betegeknél, akik nagy intravénás dózisokat kaptak, illetve, akik egyidejűleg olyan, egyéb olyan ototoxikus hatóanyagot, pl. aminoglikozidot tartalmazó terápiában is részesültek.
Vancomycin diffuses readily across the placenta and is distributed into cord blood. 
A vankomicin átjut a placentán és bejut a köldökzsinórvérbe.
4 to 6 weeks* 
4-6 hét*
Community-acquired pneumonia 
Területen szerzett pneumonia
Immune system disorders: Rare 
Immunrendszeri betegségek és tünetek: Ritka
Vancomycin is administered intravenously for the treatment of systemic infections. 
A vankomicint a szisztémás fertőzések kezelésére intravénásan alkalmazzák.
Deafness may be preceded by tinnitus. 
A süketséget fülcsengés (tinnitus) előzheti meg.
If you get any side effects, talk to your doctor, hospital pharmacist or nurse. 
Ha bármilyen mellékhatást észlel, tájékoztassa kezelőorvosát, gyógyszerészét vagy a gondozását végző egészségügyi szakembert.
Acquired resistance to glycopeptides is most common in enterococci and is based on acquisition of various van gene complexes which modifies the D-alanyl-D-alanine target to D-alanyl-D-lactate or Dalanyl-D-serine which bind vancomycin poorly. 
A glikopeptidekkel szembeni szerzett rezisztencia az Enterococcusoknál a leggyakoribb, és azoknak a különböző van génkomplexek beépülésén alapul, amelyek módosítják a vankomicinhez gyengén kötődő D-alanil-D-laktáttá vagy D-alanil-D-szerinné alakuló D-alanil-D-alanin célpontot.
Obese patients 
Obez betegek
The administration of vancomycin by intraperitoneal injection during continuous ambulatory peritoneal dialysis has been associated with a syndrome of chemical peritonitis. 
A vankomicin folyamatos ambuláns peritoneális dialízis során adott intraperitoneális injekciójával összefüggésben kémiai peritonitis szindróma jelentkezett.
Within each frequency grouping, undesirable effects are presented in order of decreasing seriousness. 
A gyakorisági csoportokon belül a mellékhatások súlyosságuk csökkenő sorrendjében szerepelnek.
The combination of vancomycin with an aminoglycoside antibiotic has a synergistic effect against many strains of Staphylococcus aureus, non-enterococcal group D-streptococci, enterococci and streptococci of the Viridans group. 
Vankomicin és egy aminoglikozid antibiotikum kombinációja szinergista hatású számos Staphylococcus aureus-törzzsel, nem-enterococcus csoportba tartozó D csoportú streptococcusokkal, enterococcusokkal és a Viridans-csoportú streptococcusokkal szemben.
If you have an inflammatory disorder of the digestive tract (you may be at risk of side effects, especially if you also have a kidney disorder). 
Ha emésztőrendszeri gyulladásos betegsége van (mellékhatások jelentkezhetnek, különösen akkor, ha veseműködési rendellenessége van).
Significantly increased doses may be required to achieve therapeutic serum concentrations in pregnant women (see Section 4.6). 
Terhes nőknél a terápiás szérumkoncentrációk eléréséhez jelentősen emelt dózisra lehet szükség (lásd 4.6 pont).
Description of selected adverse drug reactions 
A kiválasztott mellékhatások leírása
4 to 6 weeks** 
4-6 hét**
Prolonged use of vancomycin may result in the overgrowth of non-susceptible organisms. 
A vankomicin elhúzódó alkalmazása a hatóanyagra nem érzékeny mikroorganizmusok elszaporodásához vezethet.
How to take [product name] 
Hogyan kell szedni az <Készítmény neve>-t?
Drug interactions with anaesthetic agents 
Gyógyszerkölcsönhatások anesztetikumokkal
Infants and children aged from one month to less than 12 years of age: The recommended dose is 10 to 15 mg/kg body weight every 6 hours (see section 4.4). 
1 hónapos és 12 éves kor közötti gyermekek Az ajánlott dózis 10-15 mg/ttkg 6 óránként (lásd a 4.4 pont).
Oral vancomycin use increases the chance of vancomycin-resistant Enterococci populations in the gastrointestinal tract. 
Gyógyszerrezisztens baktériumok kialakulása A vankomicin per os alkalmazása növeli a vankomicin-rezisztens Enterococcus-populáció kialalkulásának kockázatát a gastrointestinalis traktusban.
Vancomycin displays concentration-independent activity with the area under the concentration curve (AUC) divided by the minimum inhibitory concentration (MIC) of the target organism as the primary predictive parameter for efficacy. 
A hatásosságot előrejelző elsődleges paraméter a koncentrációgörbe alatti terület (AUC) osztva a célorganizmusra vonatkozó minimális gátló koncentrációval (MIC) hányadosa.
[For parenteral formulations authorised for the following indications:] - acute bacterial meningitis - bacteraemia that occurs in association with, or is suspected to be associated with, any of the above. 
- akut bakteriális meningitis - bacteriaemia, amely - biztosan vagy gyaníthatóan - a fent felsoroltak bármelyikével összefüggésben alakul ki.
Plasma concentrations during multiple dose administration are similar to those after the administration of a single dose. 
A plazmakoncentráció többszörös dózis esetén hasonló az egyszeri alkalmazáskor tapasztalt értékhez.
The most common adverse reactions are phlebitis, pseudo-allergic reactions and flushing of the upper body (“red-neck syndrome”) in connection with too rapid intravenous infusion of vancomycin. 
A leggyakoribb mellékhatások a flebitisz, a pszeudo-allergiás reakciók és a felsőtest kipirulása („redneck szindróma”), ami az intravénás vankomicin infúzió túl gyors beadásával függ össze.
Tinnitus, possibly preceding onset of deafness, should be regarded as an indication to discontinue treatment. 
3A tinnitus jelentkezése, amely a süketség előjele is lehet, indokolja a kezelés megszakítását.
For establishing the dosing regimen for neonates, the advice of a physician experienced in the management of neonates should be sought. 
Az újszülöttek adagolási sémájának meghatározásához neonatológus tanácsát kell kérni.
Drug interactions with anti-motility agents and proton pump inhibitors Anti-motility agents should be avoided and proton pump inhibitor use should be reconsidered. 
Kölcsönhatások bélmotilitás-gátlókkal és protonpumpagátlókkal Kerülni kell a motilitásgátlók alkalmazását, és felül kell vizsgálni a protonpumpagátlók alkalmazását .
Vancomycin should be used with caution in patients with allergic reactions to teicoplanin, since cross hypersensitivity, including fatal anaphylactic shock, may occur. 
A vankomicin csak kellő körültekintés mellett adható a teikoplaninra allergiás betegeknek, mivel allergiás keresztreakciókat jelentettek, beleértve a fatális anafilaxiás sokkot is.
However, use of high-flux membranes and continuous renal replacement therapy (CRRT) increases vancomycin clearance and generally requires replacement dosing (usually after the haemodialysis session in case of intermittent haemodialysis). 
A „high flux dialízis” (amikor a hemodialízishez poliszulfon membránt használnak), továbbá a folyamatos vesepótló kezelés (CRRT) emeli a vankomicin-clearance-t és általában helyettesítő adagolást tesz szükségessé (rendszeres hemodialízis esstén általában az az adott kezelés után).
Ototoxicity has primarily been reported in patients given high doses, or in those on concomitant treatment with other ototoxic medicinal product like aminoglycoside, or in those who had a preexisting reduction in kidney function or hearing. 
4Ototoxicitást elsősorban olyan betegeknél jelentettek, akik nagy dózist vagy egyidejűleg más ototoxikus gyógyszereket is kaptak, például aminoglikozidot, illetve azoknál, akik veseműködése vagy hallása már korábban is csökkent volt.
Vancomycin is not usually absorbed into the blood after oral administration. 
Vankomicin általában nem szívódik fel per os alkalmazást követően.
Vancomycin is poorly dialyzable by intermittent hemodialysis. 
A vankomicin gyengén dializálható rendszeres hemodialízissel.
In the case of patients with normal renal function, intravenous infusion of multiple doses of 1g vancomycin (15 mg/kg) for 60 minutes produces approximate average plasma concentrations of 50-60 mg/L, 20-25 mg/L and 5-10 mg/L, immediately, 2 hours and 11 hours after completing the infusion, respectively. 
Ép vesefunkciójú betegeknél a 60 perc alatt beadott infúzióban ismételten alkalmazott 1 g (15 mg/ttkg) intravénás vankomicin megközelítőleg 50-60 mg/l, 20-25 mg/l és 5-10 mg/l átlagos plazmakoncentrációkat eredményezett, közvetlenül a gyógyszer beadása után, illetve az infúzió leállítása után 2 óra, valamint 11 óra elteltével.
Vancomycin works by eliminating certain bacteria that cause infections. 
A <Készítmény neve> fertőzéseket okozó bizonyos baktériumok elpusztítására szolgál.
Therefore, the side effects and frequencies which are reported for vancomycin given as infusion are included. 
Emiatt a vankomicin infúzió formájában történő beadásával kapcsolatban jelentett mellékhatások és gyakoriságok is felsorolásra kerültek.
For the intraperitoneal treatment of peritoneal dialysis-associated peritonitis (PDP) in children with residual renal function, intermittent therapy should only be indicated provided that vancomycin serum levels can be monitored in a timely manner. 
A peritoneális dialízis peritonitis (PDP) intraperitoneális kezelésére gyermekeknél fennmaradó vesefunkció (RRF) esetén intermittáló terápia csak akkor alkalmazható, ha a vankomicin szérumszintjét meghatározott időközönként ellenőrzik.
[For parenteral formulations authorised for intraperitoneal use:] - In patients receiving peritoneal dialysis, vancomycin is used in adults and children for the treatment of infections related to peritoneal dialysis. 
[Az intraperitoneális alkalmazásra engedélyezett parenterális gyógyszerformák esetén] A peritoneális dialízis kezelésben részesülő betegeknél a <Készítmény neve> a peritoneális dialízissel kapcsolatban kialakuló fertőzések kezelésére alkalmazható felnőtteknél, valamint gyerekeknél és serdülőknél.
Cardiac disorders Very rare 
Szívbetegségek és a szívvel kapcsolatos tünetek Nagyon ritka
Vancomycin is indicated in all age groups for the treatment of the following infections (see sections 4.2, 4.4 and 5.1): - complicated skin and soft tissue infections (cSSTI) - bone and joint infections - community acquired pneumonia (CAP) - hospital acquired pneumonia (HAP), including ventilator-associated pneumonia (VAP) - infective endocarditis 
pont): - szövődményes bőr- és a lágyrész fertőzések (complicated skin and soft tissue infections, cSSTI) - csont- és ízületi fertőzések - otthon (területen) szerzett pneumonia (community acquired pneumonia, CAP) - nosocomialis pneumonia (hospital acquired pneumonia, HAP), beleértve a lélegeztető készülék által okozott pneumonát is (ventilator-associated pneumonia, VAP) is - infectiv endocarditis
[For parenteral formulations authorised for oral use:] If given for treatment of gastric disorders (so called Pseudomembranous colitis), the medicinal product must be administrated as a solution for oral use (you will take the medicine by mouth). 
Ha a gyomorpanaszok kezelésére alkalmazzák (az úgynevezett álhártyás vastagbélgyulladáspszeudomembranózus kolitisz), a gyógyszert belsőleges oldatként kell alkalmazni (a gyógyszert szájon át fogja bevenni).
The combination of vancomycin with a cephalosporin has a synergistic effect against some oxacillin-resistant Staphylococcus epidermidis strains, and the combination of vancomycin with rifampicin has a synergistic effect against Staphylococcus epidermidis and a partial synergistic effect against some Staphylococcus aureus strains. 
Vankomicin és egy cefalosporin kombinációja szinergista hatást gyakorol egyes oxacillin-rezisztens Staphylococcus epidermidistörzsekre, míg a vankomicin-rifampicin kombináció szinergista hatásúnak bizonyult a Staphylococcus epidermidis, illetve részben szinergista hatásúnak néhány Staphylococcus aureus-törzzsel szemben.
Pain and thrombophlebitis may occur in many patients receiving intravenous vancomycin and are occasionally severe. 
Fájdalom és thrombophlebitis - amely esetenként súlyos fokú lehet - számos betegnél előfordulhat, akik a vankomicint infúzióban kapják.
Adults and adolescents (from 12 years and older) The recommended dose is 125 mg every 6 hours. 
Felnőttek, valamint gyermekek és (12 évesek és annál idősebb) serdülők A javasolt dózis 6 óránként 125 mg.
If a bullous disorder is suspected, the drug should be discontinued and specialised dermatological assessment should be carried out. 
5Ha hólyagos bőrelváltozás gyanúja merül fel, a kezelést le kell állítani, és speciális bőrgyógyászati vizsgálatot kell végezni.
Administration site related reactions 
Az alkalmazás helyén fellépő reakciók
Continuous infusion: loading dose of 30 mg/kg followed by a maintenance dose of 1.5 mg/kg/bag in all exchanges. 
Folyamatos infúzió: a telítő dózis 30 mg/kg dózis, majd 1,5 mg/ttkg/infúziós tasak, minden csere esetén.
As vancomycin in combination with a cephalosporin may also have an antagonistic effect against some Staphylococcus epidermidis strains and in combination with rifampicin against some Staphylococcus aureus strains, preceding synergism testing is useful. 
Mivel a vankomicin és a cefalosporin kombinációnak antagonista hatása is lehet egyes Staphylococcus epidermidis-törzsekkel szemben, valamint rifampicinnel kombinációban néhány Staphylococcus aureus-törzzsel szemben, ezért hasznos lehet a szinergizmus előzetes vizsgálata.
Serial monitoring of renal function should be performed when treating patients with underlying renal dysfunction or patients receiving concomitant therapy with an aminoglycoside or other nephrotoxic drugs. 
A vesefunkció rendszeres ellenőrzése szükséges a veseműködési zavarban szenvedő betegek kezelésekor, illetve azoknál, akik egyidejűleg aminoglikozidot vagy egyéb nefrotoxikus gyógyszereket kapnak.
Gram-negative bacteria are resistant. 
A Gramnegatív baktériumok rezistensek a vankomicinre.
Continuous infusion: loading dose of 1000 mg/L per litter of dialysate followed by 25 mg/L (after 3-6 h of loading dose) in all exchanges. 
Folyamatos infúzió: a telítő dózis 1000 mg/l dialízáló oldat, majd 25 mg/l (a telítő dózis beadása után 3-6 órával), minden dialízisnél.
The dose given to you will depend on: - your age, - your weight, - the infection you have, - how well your kidneys are working, 
Az Önnek adott dózis függ: az életkorától, a testtömegétől, a Önnél fennálló fertőzésektől, amelyek, aveséje állapotától, a hallásától, egyéb gyógyszerektől, amelyeket esetlegesen szed.
Vertigo, tinnitus, dizziness 
Vertigo, tinnitus3, szédülés
No dose adjustment is needed in patients with hepatic insufficiency. 
Májkárosodás Májelégtelenségben szenvedő betegeknél nincs szükség dózismódosításra.
This includes any possible side effects not listed in this leaflet. 
Ez a betegtájékoztatóban fel nem sorolt bármilyen mellékhatásra is vonatkozik.
Vancomycin should also be avoided in patients with previous hearing loss. 
A vankomicin alkalmazása kerülendő az előzőleg halláscsökkenés miatt kezelt betegeknél is.
The usual infusion dose is 15 to 20 mg for each kg of body weight. 
A szokásos infúziós adag 15 és 20 mg testtömeg-kilogrammonként.
Adults and adolescents (from 12 to 18 years) The recommended dose is 125 mg every 6 hours. 
Felnőttek, valamint gyermekek és (12-18 éves) serdülők A javasolt adag 6 óránként 125 mg.
However, absorption may occur after oral administration in patients with (pseudomembranous) colitis. 
Az abszorpció azonban per os alkalmazás esetén is végbemehet a (pseudomembranosus) colitis esetén.