natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Figure 3 – Fraud detected and reported as a percentage of cohesion policy funds received by EU Member States in the 2007-2013 programming period 12 Luxembourg Finland Ireland Sweden Belgium France 0.00 % 0.00 % 0.00 % 0.00 % 0.02 % 0.02 % Lithuania 0.03 % Hungary Malta Denmark Spain 0.04 % 0.04 % 0.05 % 0.05 % Greece 0.07 % Bulgaria United Kingdom Germany Austria Cyprus Netherlands Croatia Estonia Italy EUTotal Portugal Poland Slovenia Latvia Czechia Romania Slovakia 0.12 % 0.12 % 0.14 % 0.14 % 0.15 % 0.26 % 0.31 % 0.34 % 0.37 % 0 4% 0.57 % 0.61 % 0.74 % 0.86 % 0.88 % 1.10 % .4 2.13 % N.B. The calculation of the fraud detection rate represented in this figure excludes irregularities concerning fisheries policy (which are included in the statistics published by the Commission under cohesion and fisheries policies and which do not increase the fraud detection rate for the EU Total. 
3. ábra. Felderített és bejelentett csalások a tagállamok által a 2007– 2013-as programozási időszakban kapott kohéziós politikai támogatás százalékos arányában 12 Luxembourg Finnország Írország Svédország Belgium Franciaország Litvánia Magyarország Málta Dánia Spanyolország Görögország Bulgária Egyesült Királyság Németország Ausztria Ciprus Hollandia Horvátország Észtország Olaszország EU összesen Portugália Lengyelország Szlovénia Lettország Cseh Köztársaság Románia Szlovákia 0,00 % 0,00 % 0,00 % 0,00 % 0,02 % 0,02 % 0,03 % 0,04 % 0,04 % 0,05 % 0,05 % 0,07 % 0,12 % 0,12 % 0,14 % 0,14 % 0,15 % 0,26 % 0,31 % 0,34 % 0,37 % 0,44 % 0,57 % 0,61 % 0,74 % 0,86 % 0,88 % 1,10 % 2.13 % NB.: A csalásfelderítési arány kiszámításának az ábrán feltüntetett módja nem veszi figyelembe a halászati politikát érintő szabálytalanságokat (amelyek azonban szerepelnek a Bizottság által a kohéziós és halászati politikára vonatkozóan közölt statisztikákban és nem növelik a teljes uniós csalásfelderítési arányt).
This figure also excludes the multi-country European Territorial Cooperation (ETC) programmes. 
Az ábrán nem szerepelnek a több országot érintő európai területi együttműködési (ETC) programok sem.
However, these programmes are considered for the calculation of the EU average in the figure. 
Az ábrában szereplő uniós átlag kiszámításánál e programokat viszont figyelembe vették.
As regards the Member States presenting a zero FDR, Finland and Luxembourg reported no fraudulent irregularities, while Ireland and Sweden reported some irregularities with a low financial value. 
A zéró csalásfelderítési arányt megadó tagállamok kapcsán elmondható, hogy Finnország és Luxemburg nem jelentett be csalárd szabálytalanságot, míg Írország és Svédország mindössze kis pénzügyi értékű szabálytalanságokat jelentett be.
Source: ECA, based on 2017 PIF report, Statistical annex, page 93. 
Forrás: Európai Számvevőszék, a 2017. évi PIF-jelentés (Statisztikai melléklet, 93. oldal) alapján
11 We considered it necessary to assess the work carried out by managing authorities, as they are in the front line of the fight against fraud in EU cohesion policy. 
11 Szükségesnek ítéltük az irányító hatóságok munkájának értékelését, mivel ezek a szervek elsődleges szerepet töltenek be a csalás elleni küzdelemben az uniós kohéziós politika terén.
According to the Commission15, the combination of a thorough risk assessment leading to adequate preventive and detective measures by managing authorities, on the one hand, and coordinated and timely investigations by competent bodies (usually the police or prosecutors), on the other hand, could significantly reduce fraud risk in the field of cohesion policy and provide suitable deterrence against fraud. 
A Bizottság szerint az irányító hatóságok által végrehajtott megfelelő megelőző és felderítő intézkedésekhez vezető alapos kockázatértékelés, valamint az illetékes szervek (jellemzően a rendőrség vagy az ügyészek) összehangolt és kellő időben történő vizsgálatai együttesen jelentősen csökkenthetik a csalás kockázatát a kohéziós politika terén, és megfelelő elrettentő hatást gyakorolhatnának15.
This audit was structured around these two broad areas. 
Az ellenőrzés e két átfogó terület köré szerveződött.
13 15 Commission’s guidance for Member States and programme authorities on fraud risk assessment and effective and proportionate anti-fraud measures, page 11 (EGESIF 14-0021 of 16 June 2014). 
13 15 A Bizottság útmutatója a tagállamok és a programhatóságok számára a csaláskockázatok értékeléséről, valamint az eredményes és arányos csalásellenes intézkedésekről (EGESIF 14_21, 2014. június 16., 11. o.)
Audit scope and approach 12 We decided to audit the work of managing authorities in fighting fraud in cohesion policy because of the key role they play, and will continue to play in the 2021-2027 programming period. 
Az ellenőrzés hatóköre és módszere 12 A Számvevőszék azért határozott úgy, hogy ellenőrzést végez az irányító hatóságoknak a kohéziós politikát érintő csalás elleni küzdelem terén végzett munkája kapcsán, mert e hatóságok ezen a téren főszerepet játszanak és fognak a 2021–2027-es programozási időszakban is játszani.
We assessed whether managing authorities have properly fulfilled their responsibilities at each stage of the anti-fraud management process: fraud prevention, fraud detection and fraud response (including reporting on fraud and recovery of funds unduly paid). 
Ellenőrzésünk során azt értékeltük, hogy az irányító hatóságok a csaláskezelési folyamat valamennyi fázisában – azaz a csalásmegelőzés, a csalásfelderítés és a csaláselhárítás (többek között a csalásbejelentés és a jogtalanul kifizetett összegek visszafizettetése) során – megfelelően teljesítették-e kötelezettségeiket.
To this end, we assessed whether managing authorities have: (a) developed anti-fraud policies, performed a thorough risk assessment and implemented adequate preventive and detective measures; and (b) properly responded to detected fraud in coordination with the investigation and prosecution bodies and with AFCOSs, considering the design of these services in the Member States we visited. 
Ennek érdekében azt vizsgáltuk, hogy az irányító hatóságok teljesítették-e a következőket: a) csalás elleni szakpolitikák kidolgozása, alapos kockázatértékelés végrehajtása, valamint megfelelő megelőző és felderítő intézkedések foganatosítása; b) megfelelő reagálás a feltárt csalásokra a nyomozó és bűnüldöző szervekkel, valamint a csalásellenes koordinációs szolgálatokkal (AFCOS) együttműködve, figyelembe véve az általunk felkeresett tagállamok ilyen szolgálatainak különböző felépítését.
13 We looked at the role played by managing authorities and AFCOSs in the Member States in cohesion policy. 
13 Megvizsgáltuk az irányító hatóságok és a tagállami AFCOS szolgálatok által a kohéziós politikában betöltött szerepet.
We audited the managing authorities for the operational programmes funded by the three main European Structural and Investment Funds concerning EU cohesion policy: the CF, the ESF and the ERDF. 
Ellenőrzésünk az uniós kohéziós politikához kötődő három legnagyobb európai strukturális és beruházási alapból – KA, ESZA és ERFA – finanszírozott operatív programok irányító hatóságaira irányult.
We decided to exclude the European Territorial Cooperation objective (ETC) of the ERDF, as the projects financed by the corresponding OPs involve partners from different countries under the supervision of authorities in different Member States. 
Úgy határoztunk, hogy az ERFA európai területi együttműködési (ETC) célkitűzését nem vesszük be a vizsgálatba, mivel a vonatkozó operatív programok keretében finanszírozott projektekben különböző országok partnerei vesznek részt, akik különböző tagállamok hatóságainak felügyelete alá tartoznak.
14 We reviewed how managing authorities had considered the Member States’ legal and strategic anti-fraud framework for the management of the anti-fraud process, in particular when a national anti-fraud strategy was available. 
14 Megvizsgáltuk, hogy a csaláskezelési folyamat vonatkozásában hogyan vették figyelembe az irányító hatóságok a tagállamok vonatkozó csalás elleni jogi és stratégiai keretét, különösen nemzeti csalás elleni stratégia megléte esetén.
We invited all managing authorities to participate in a survey on fraud prevention and detection measures and obtained replies from authorities in 23 Member States. 
Valamennyi irányító hatóságot felkértük arra, hogy vegyen részt egy csalásmegelőzési és -felderítési intézkedésekre vonatkozó felmérésben, amelynek keretében 23 tagállam hatóságaitól érkeztek válaszok.
15 We visited seven Member States: Bulgaria, France, Hungary, Greece, Latvia, Romania and Spain. 
15 Számvevőink ezt a hét tagállamot keresték fel: Bulgária, Franciaország, Magyarország, Görögország, Lettország, Románia és Spanyolország.
For the selection of these Member States, we considered the fraud detection rates and the number of fraud cases presented in the 2016 PIF report, as well as their correlation with other available fraud risk indicators. 
E tagállamok kiválasztásakor a 2016. évi PIF-jelentésben közölt csalásfelderítési arányt és az ismertetett csalási esetek számát, valamint ezeknek a rendelkezésre álló egyéb csaláskockázati mutatókkal fennálló korrelációját vettük figyelembe.
During our visits, we met with representatives of the authorities responsible for implementing a total of 43 OPs (22 OPs for 2007-2013 and 21 OPs for 2014-2020) and with key actors in the fight against fraud (prosecution and judicial bodies, investigative bodies, anti-fraud agencies, competition authorities). 
Helyszíni vizsgálataink során összesen 43 OP (22 OP 2007–2013-ból, illetve 21 OP 2014–2020-ból) végrehajtásáért felelős hatóságok képviselőivel, illetve a csalás elleni küzdelem főbb szereplőivel (bűnüldöző és bírósági szervek, nyomozó hatóságok, csalás elleni ügynökségek, versenyhatóságok) találkoztunk.
In the Member States we visited we audited a 14 judgemental sample of OPs selected to be representative of all funds (ERDF, ESF and, where applicable, CF) and a range of intervention types. 
A felkeresett tagállamokban ellenőriztük a valamennyi alap (ERFA, ESZA és – adott esetben – KA) szempontjából reprezentatívnak ítélt operatív programok szakmai alapon összeállított mintáját és számos beavatkozástípust.
16 We reviewed the case files of a sample of 138 irregularities reported to the Commission as fraudulent from the 22 OPs we tested for 2007-2013. 
16 Áttekintettük a 2007–2013-as időszak 22 vizsgált operatív programja tekintetében a Bizottsághoz csalárdként bejelentett 138 szabálytalanságból álló minta ügyiratait.
Wherever the size of the population allowed, we applied the random method known as monetary unit sampling to select the irregularities to be reviewed. 
A vizsgálandó szabálytalanságok kiválasztásához véletlenszerű kiválasztást – ún. pénzegységalapú mintavételi módszert (MUS) – alkalmaztunk, amennyiben az alapsokaság mérete ezt lehetővé tette.
We did not assess the work of investigation, prosecution and judicial bodies – although we did look at the managing authorities’ coordination and communication with those bodies. 
Nem értékeltük a nyomozó, bűnüldöző és bírósági szervek munkáját, górcső alá vettük azonban azt, hogy az irányító hatóságok hogyan működnek együtt és hogyan érintkeznek ezekkel a szervekkel.
17 The findings in this report complement those in special report 01/2019: “Fighting fraud in EU spending: action needed”, published on 10 January 2019, which covered the design and implementation of the Commission’s Anti-Fraud Strategy. 
17 Jelentésünk megállapításai kiegészítik „Az uniós kiadásokat érintő csalások elleni küzdelem: intézkedésre van szükség” című, 2019. január 10-én közzétett 01/2019. sz. különjelentésünk megállapításait, amely a Bizottság csalás elleni stratégiájának kialakítását és végrehajtását részletezi.
In that report, we mainly focused on the role of OLAF, but also looked at the work done on anti-fraud policies by the Commission DGs responsible for the implementation of EU cohesion policy (see paragraph 04). 15 
Ebben külön hangsúlyt fektettünk az OLAF által betöltött szerepre, de kitértünk a csalás elleni politikák terén az uniós kohéziós politika végrehajtásáért felelős bizottsági főigazgatóságok által elvégzett munkára is (lásd: 04. bekezdés). 15
Observations Anti-fraud policy, fraud prevention and detection measures Managing authorities generally have no specific anti-fraud policy 18 The Commission has provided guidelines for Member States and managing authorities to help them comply with their legal obligation to put in place anti-fraud measures that are proportionate and effective. — At the level of the Member States, the Commission recommends the adoption of national anti-fraud strategies for the protection of the ESI Funds, with the objective of ensuring homogenous and effective implementation of anti-fraud measures, especially where Member States’ organisational structures are decentralised. — At the level of operational programmes, the Commission recommends that managing authorities develop a structured approach to tackling fraud, organised around the four key elements in the anti-fraud management process: prevention, detection, correction and prosecution16. — The Commission has further defined concrete criteria for evaluating the way managing authorities have complied with their legal obligations for setting up proportionate and effective anti-fraud measures17. 
Észrevételek Csalás elleni politika, csalásmegelőzési és -felderítési intézkedések Az irányító hatóságok általában nem rendelkeznek konkrét csalás elleni politikával 18 A Bizottság iránymutatás kiadásával segítette a tagállamokat és az irányító hatóságokat abban, hogy teljesíteni tudják az arányos és eredményes csalás elleni intézkedések bevezetésére irányuló kötelezettségüket. — Tagállami szinten a Bizottság azt ajánlja, hogy fogadjanak el az esb-alapok védelmét szolgáló csalás elleni nemzeti stratégiákat, amelyek célja a csalás elleni intézkedések homogén és eredményes végrehajtásának biztosítása, különösen a decentralizált szervezeti felépítéssel rendelkező tagállamokban. — Az operatív programok szintjén a Bizottság azt ajánlja az irányító hatóságoknak, hogy alakítsanak ki olyan strukturált megközelítést a csalás kezelésére, amely a csaláskezelési folyamat négy fő eleme (megelőzés, feltárás, korrekció és büntetőeljárás) köré szerveződik16. — A Bizottság továbbá konkrét kritériumokat határozott meg annak értékelésére, hogy az irányító hatóságok hogyan tettek eleget az arányos és eredményes csalás elleni intézkedések életbe léptetésére irányuló jogi kötelezettségeiknek17.
16 Commission’s Guidance for Member States and programme authorities on fraud risk assessment and effective and proportionate anti-fraud measures (EGESIF 14-0021 of 16 June 2014), OLAF’s Handbook on the role of Member State auditors in fraud prevention and detection (October 2014) and Guidance on a common methodology for the assessment of management and control systems in the Member States (EGESIF 14-0010-final of 18 December 2014). 
16 A Bizottság útmutatója a tagállamok és a programhatóságok számára a csaláskockázatok értékeléséről, valamint az eredményes és arányos csalásellenes intézkedésekről (EGESIF_14–0012_02, 2014. június 16.), az OLAF kézikönyve a tagállami ellenőrök csalásmegelőzésben és -felderítésben betöltött szerepéről (2014. október), valamint iránymutatás a Bizottság és a tagállamok részére a tagállamokban működő irányítási és kontrollrendszerek értékelésének közös módszertanáról (EGESIF_14–0010-final, 2014. december 18.)
17 Article 30 and Annex IV of Commission Delegated Regulation (EU) No 480/2014 of 3 March 2014 supplementing Regulation (EU) No 1303/2013 of the European Parliament and of the Council (OJ L 138, 13.5.2014, p. 
17 Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet kiegészítéséről szóló, 2014. március 3-i 480/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL L 138., 2014.5.13., 5. o.)
5) and defining key requirements of management and control systems and their classification with regard to their effective functioning - specifically key requirement 7 (effective implementation of proportionate anti-fraud measures). 16 
30. cikke és IV. melléklete, amelyek megállapítják az irányítási és kontrollrendszerek kulcskövetelményeit és eredményes működésük szempontjából történő osztályozásukat – 16
19 The Commission recommends that managing authorities use a formal anti-fraud policy18 to communicate their determination to combat and address fraud. 
19 A Bizottság azt ajánlja az irányító hatóságoknak, hogy a csalás elleni küzdelem és a csalások kezelése melletti elkötelezettségüket szemléltessék hivatalos csalás elleni szakpolitika megvalósításával18.
This policy should, in particular, include strategies for the development of an anti-fraud culture and the allocation of responsibilities for tackling fraud. 
Ennek a szakpolitikának magában kell foglalnia csalás elleni kultúra kialakítására és a csalás kezelését szolgáló felelősségi körök elosztására vonatkozó stratégiákat.
We consider that managing authorities should have prepared a formal anti-fraud policy or a similar single, stand-alone document specifying their fraud prevention, detection and response measures and making clear to their own staff, the beneficiaries of EU funding and other authorities that measures to tackle fraud are in place and being implemented. 
Véleményünk szerint az irányító hatóságoknak ki kellett volna dolgozniuk egy hivatalos csalás elleni politikát vagy egy hasonló, különálló dokumentumot, amely meghatározza a csalásmegelőzési, -felderítési és -kezelési intézkedéseket, és egyértelművé teszi a saját munkatársak, az uniós finanszírozás kedvezményezettjei és a többi hatóság számára, hogy a csalás elleni küzdelmet szolgáló intézkedések vannak érvényben.
20 We found during our visits that very few of these policies actually constitute formal reference documents summarising the measures to be implemented at each stage of the anti-fraud management process in response to identified fraud risks. 
20 Helyszíni vizsgálatunk során megállapítottuk, hogy e politikák közül valójában nagyon kevésnek képezik részét olyan hivatalos referenciadokumentumok, amelyek összefoglalják az azonosított csalási kockázatokra való reagálás érdekében a csaláskezelési folyamat egyes szakaszaiban végrehajtandó intézkedéseket.
We only found examples of formalised anti-fraud policies in Latvia, at specific intermediate bodies in Spain, and in France (where the policy has not been made public). 
Hivatalos csalás elleni politikákra kizárólag Lettországban, bizonyos közreműködő szervezeteknél Spanyolországban és Franciaországban (ahol a politikát nem tették közzé) találtunk példát.
In all other cases, to obtain a full description of anti-fraud measures we needed to consult multiple management documents and manuals of procedures. 
Minden más esetben számos különféle irányítási dokumentumot és eljárási kézikönyvet kellett áttekintenünk ahhoz, hogy átfogó képet kapjunk a csalás elleni intézkedésekről.
We consider that the absence of formalised anti-fraud policies limits Member States’ ability to supervise and coordinate anti-fraud measures and evaluate their effectiveness. 
Megítélésünk szerint a hivatalos csalás elleni politika hiánya korlátozza a tagállamokat abban, hogy felügyeljék és koordinálják a csalás elleni intézkedéseket és értékeljék azok eredményességét.
This is particularly relevant in that only ten Member States have adopted a national anti-fraud strategy19 based on the Commission’s recommendation (see paragraph 18). 
18 tekintetben, hogy csak tíz tagállam fogadott el csalás elleni nemzeti stratégiát19 a Bizottság javaslata alapján (lásd: 18. bekezdés).
21 We also consider the absence of provisions requiring managing authorities to adopt formal anti-fraud policies as a shortcoming in the design of the anti-fraud framework for 2014-2020. 
21 Úgy találjuk továbbá: az, hogy az irányító hatóságok számára nem írják elő rendelkezések hivatalos csalás elleni politika elfogadását, hiányosságot jelent a 2014– 2020-as csalás elleni keretrendszer kialakításakor.
19 National anti-fraud strategies exist in ten of the 28 Member States: Bulgaria, Czechia, Greece, France, Croatia, Italy, Latvia, Hungary, Malta and Slovakia. 
Ez az eljárás azt célozza, hogy az irányító hatóságok 19 A 28 tagállamból a következő tízben van életben nemzeti csalás elleni stratégia: Bulgária, Csehország, Görögország, Franciaország, Horvátország, Olaszország, Lettország, Magyarország, Málta és Szlovákia.
Romania also has a strategy, but it is now out-of-date (Source: 2017 PIF report, page 12). 
Románia is rendelkezik ilyen stratégiával, de ez mostanra aktualitását vesztette (Forrás: 2017. évi PIF-jelentés, 12. o.).
The Member States that have not adopted a national strategy are: Belgium, Denmark, Germany, Estonia, Ireland, Spain, Cyprus, Lithuania, Luxembourg, Netherlands, Austria, Poland, Portugal, Slovenia, Finland, Sweden and United Kingdom. 
Azok a tagállamok, amelyek egyelőre nem fogadtak el nemzeti stratégiát: Belgium, Dánia, Németország, Észtország, Írország, Spanyolország, Ciprus, Litvánia, Luxemburg, Hollandia, Ausztria, Lengyelország, Portugália, Szlovénia, Finnország, Svédország és az Egyesült Királyság.
The purpose of this exercise is for managing authorities to determine the suitability of existing internal controls to address the risks associated with different fraud scenarios and identify areas where additional controls are necessary. 
meghatározzák, mennyire alkalmasak a meglévő belső kontrollmechanizmusok a különböző csalási forgatókönyvekhez kapcsolódó kockázatok kezelésére, és felmérjék, mely területeken van szükség további kontrollokra.
23 Among other anti-fraud topics, the EGESIF guidelines for Member States and managing authorities (see paragraph 18) address the task of fraud risk assessment including a practical “ready-to-use” tool to perform the assessment22. 
23 A tagállamoknak és az irányító hatóságoknak szóló EGESIF iránymutatások (lásd: 18. bekezdés) egyéb csalásellenes kérdések mellett foglalkoznak a csaláskockázat-értékelés feladatával és tartalmaznak egy használatra kész eszközt az értékelés végrehajtásához22.
All the managing authorities we visited in the context of our audit had complied with their obligation to perform a fraud risk assessment. 
Az ellenőrzés keretében felkeresett valamennyi irányító hatóság teljesítette a csaláskockázat-értékelés elvégzésére vonatkozó kötelezettségét.
This marks an improvement in the way these authorities approach the fight against fraud in Cohesion. 
Ez azt mutatja, hogy javult e hatóságok megközelítése a kohéziós politikát érintő csalás elleni küzdelem terén.
18 applied the model fraud risk assessment developed by the Commission or their own adaptation of that model. 
A hatóságok az esetek túlnyomó többségében a Bizottság által kidolgozott csaláskockázat-értékelési modellt vagy e modell maguk által kiigazított változatát alkalmazták.
24 On 28 November 2018, the Commission published the results of a study23 on the fraud and corruption prevention practices implemented by Member States in response to the specific provisions in place for the 2014-2020 programming period that it had outsourced in December 2016. 
24 A Bizottság 2018. november 28-án közzétette egy 2016 decemberében kiszervezett vizsgálat23 eredményeit arról, hogy a tagállamok a 2014–2020-as programozási időszakra nézve érvényben lévő külön rendelkezéseket figyelembe véve milyen csalás-és korrupciómegelőzési gyakorlatot valósítanak meg.
The study concluded that the new legislative requirements, in particular as regards the fraud risk assessment process, had helped to make Member States’ efforts to tackle fraud more formalised and systematic. 
A vizsgálat arra a következtetésre jutott, hogy az új jogi követelmények – különösen a csaláskockázat-értékelési folyamat tekintetében – segítették a tagállamokat abban, hogy formálisabbá és módszeresebbé tegyék a csaláskezelési törekvéseiket.
However, the study also concluded that some authorities may underestimate their self-assessed levels of risk (see Box 1). 
A vizsgálat ugyanakkor azt is kimutatta, hogy egyes hatóságok esetében túl alacsony az általuk megállapított kockázait szint (lásd: 1. háttérmagyarázat).