natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Recommendation 5 – Support expansion of the AFCOSs’ functions to improve coordination The Commission accepts this recommendation. 
5. ajánlás – Az AFCOS-ok funkcióbővítését támogatni kell a koordináció javítása érdekében A Bizottság elfogadja ezt az ajánlást.
The AFCOSs have a general role to support OLAF’s investigations in the Member State, and this task can indeed require liaising between and coordination with managing authorities and other Member State bodies involved in the fight against fraud. 
Az AFCOS-ok általános feladata az OLAF vizsgálatainak támogatása a tagállamban és e feladat valóban az irányító hatóságokkal és más, a csalás elleni küzdelemben érintett tagállami szervekkel való kapcsolattartást, illetve az azok közötti koordinációt igényelhet.
Therefore, this is already now part of the role of the AFCOSs, and the Commission will continue encouraging the Member States’ AFCOSs to expand their network. 
Ennélfogva ez immár részét képezi az AFCOS-ok feladatkörének, a Bizottság pedig továbbra is arra fogja ösztönözni a tagállamokat, hogy bővítsék azok hálózatát.
The AFCOSs are best placed to determine the authorities concerned, which could be many and vary from Member State to Member State. 
Az AFCOS-ok vannak a legjobb helyzetben a tagállamonként esetlegesen eltérő érintett hatóságok meghatározására.
The Commission agrees with the ECA on the importance of ensuring the effectiveness of the AFCOS and could support a clearer definition of the functions of AFCOS. 
A Bizottság egyetért az Európai Számvevőszékkel abban, hogy fontos biztosítani az AFCOS-ok hatékonyságát, és támogatni tudnák az AFCOS-ok feladatainak egyértelműbb meghatározását.
The Commission’s proposal to amend the OLAF Regulation, however, leaves unchanged the general principle that the organisation and tasks of AFCOS should be determined by national law. 
Az OLAF-rendelet módosítására irányuló bizottsági javaslat ugyanakkor nem változtat azon az általános elven, amely szerint az AFCOS-ok szervezetét és feladatkörét a nemzeti jog határozza meg.
The scope of Regulation 883/2013 is limited to the investigative mandate of OLAF and therefore, as regards the role of AFCOS, it focuses on the support that AFCOS should provide to OLAF in exercising this mandate. 
A 883/2013 rendelet hatálya az OLAF vizsgálati feladataira korlátozódik, ennélfogva az az AFCOS-ok szerepét illetően az AFCOS-ok által az OLAF részére feladatai ellátása érdekében nyújtandó támogatásra koncentrál.
While abstaining from any harmonisation, the proposal stipulates that AFCOS should either “provide” or “obtain” the assistance required by OLAF (an obligation of result on the AFCOS). 
Bár nem tartalmaz harmonizációt, a tervezet kimondja, hogy az AFCOS „biztosítja” vagy „megszerzi” az OLAF által igényelt támogatást (az AFCOS-t terhelő eredménykötelezettség).
Therefore, the Commission proposal represents already a significant improvement over the current situation, as the AFCOS would need to ensure that assistance to OLAF is provided, regardless of whether assistance is directly provided by the AFCOS, or by a different authority acting on the AFCOS’ request). 
Ennélfogva a bizottsági javaslat máris jelentős javulást jelent a jelenlegi helyzethez képest, mivel az AFCOS-oknak biztosítaniuk kellene azt, hogy az OLAF segítséget kapjon, függetlenül attól, hogy azt közvetlenül az AFCOS nyújtja vagy pedig egy másik hatóság az AFCOS felhívására. 19
Audit team The ECA’s special reports set out the results of its audits of EU policies and programmes, or of management-related topics from specific budgetary areas. 
Ellenőrző csoport Ellenőrzéseinek eredményeit a Számvevőszék különjelentésekben mutatja be, amelyek egy adott költségvetési területhez kapcsolódó uniós szakpolitikákkal és programokkal, illetve az irányítással kapcsolatos kérdésekkel foglalkoznak.
This performance audit was carried out by Audit Chamber II: Investment for cohesion, growth and inclusion spending areas, which is headed by ECA Member Iliana Ivanova. 
Ezt a teljesítmény-ellenőrzést a kohéziós, növekedési és társadalmi befogadási beruházások kiadási területeire szakosodott, Iliana Ivanova számvevőszéki tag elnökölte II.
The audit was led by ECA Member Henri Grethen, supported by Ildikó Preiss, Private Office Attaché; Juan Ignacio González Bastero, Principal Manager; Jorge Guevara López, Head of Task (CFE); Dana Christina Ionita, Sandra Dreimane (CFE), Florence Fornaroli, Efstratios Varetidis, Márton Baranyi, Zhivka Kalaydzhieva, and Janka Nagy-Babos Auditors. Thomas Everett provided linguistic support. 
Az ellenőrzést Henri Grethen számvevőszéki tag vezette Preiss Ildikó, a kabinet attaséja, valamint Juan Ignacio González Bastero ügyvezető, Jorge Guevara López (hiteles csalásszakértő) feladatfelelős és Dana Christina Ionita, Sandra Dreimane (hiteles csalásszakértő), Florence Fornaroli, Efstratios Varetidis, Baranyi Márton, Zhivka Kalaydzhieva, és Nagy-Babos Janka számvevők támogatásával.
From left to right: Márton Baranyi, Thomas Everett, Efstratios Varetidis, Henri Grethen, Ildikó Preiss, Dana Christina Ionita, Juan Ignacio González Bastero, Janka Nagy-Babos, Jorge Guevara López, Florence Fornaroli, Sandra Dreimane. 
Nyelvi támogatás: Thomas Everett Balról jobbra: Baranyi Márton, Thomas Everett, Efstratios Varetidis, Henri Grethen, Preiss Ildikó, Dana Christina Ionita, Juan Ignacio González Bastero, Nagy-Babos Janka, Jorge Guevara López, Florence Fornaroli, Sandra Dreimane.
Event Date Adoption of Audit Planning Memorandum (APM) / Start of audit 10.1.2018 Official sending of draft report to Commission (or other auditee) 23.1.2019 Adoption of the final report after the adversarial procedure 27.3.2019 Commission’s (or other auditee’s) official replies received in all languages 6.5.2019 PDF ISBN 978-92-847-0170-4 doi:10.2865/450308 QJ-AB-19-004-EN-N HTML ISBN 978-92-847-0072-1 doi:10.2865/98146 QJ-AB-19-004-EN-Q 
Esemény Dátum Az ellenőrzési feladatterv elfogadása / az ellenőrzés megkezdése 2018.1.10 A jelentéstervezet hivatalos megküldése a Bizottságnak (vagy más ellenőrzött félnek) 2019.1.23 A végleges jelentés elfogadása az egyeztető eljárás után 2019.3.27 A Bizottság (vagy más ellenőrzött fél) válaszainak beérkezése az összes uniós nyelven 2019.5.6 PDF ISBN 978-92-847-0181-0 doi:10.2865/284860 QJ-AB-19-004-HU-N HTML ISBN 978-92-847-0117-9 doi:10.2865/570349 QJ-AB-19-004-HU-Q
The Commission and the Member States share the responsibility to counter fraud and any other illegal activities affecting the EU’s financial interests. 
A Bizottság és a tagállamok közös felelőssége, hogy fellépjenek az Unió pénzügyi érdekeit érintő csalás és egyéb illegális tevékenységek ellen.
In the field of EU cohesion policy, where there is a significant incidence of reported fraud compared to other spending areas, the bodies in the front line of the fight against fraud are the Member State authorities responsible for managing EU programmes. 
Az uniós kohéziós politika terén, ahol a bejelentett csalási esetek száma más kiadási területekhez képest igen magas, a tagállamok uniós programok irányításával megbízott hatóságai töltenek be elsődleges szerepet a csalás elleni küzdelemben.
In this audit, we assessed whether managing authorities have properly fulfilled their responsibilities at each stage of the anti-fraud management process: fraud prevention, fraud detection and fraud response. 
Ellenőrzésünk során azt értékeltük, hogy az irányító hatóságok a csaláskezelési folyamat valamennyi fázisában – azaz a csalásmegelőzés, a csalásfelderítés és a csaláselhárítás során – megfelelően teljesítették-e kötelezettségeiket.
We found that managing authorities have improved the way they assess fraud risks and design preventive measures, but they still need to strengthen fraud detection, response and coordination among different Member State bodies. 
Megállapítottuk, hogy az irányító hatóságok tökéletesítették a csalási kockázatok értékelési és a megelőző intézkedések kialakítási módszereit, de további lépéseket kell tenniük a csalások felderítésének, elhárításának és a különféle tagállami szervek közötti koordináció megerősítésére.
In particular, they have made no significant progress towards proactive fraud detection and the use of data analytics tools. 
Megállapítottuk többek között, hogy nem tettek jelentős előrelépést a csalások proaktív felderítése és az adatelemzési eszközök alkalmazása terén.
Managing authorities under-report fraud cases to the Commission, which affects the reliability of published fraud detection rates. 
Az irányító hatóságok a ténylegesnél kevesebb csalási esetet jelentenek be a Bizottság felé, ami miatt sérül a közzétett csalásfelderítési arányok megbízhatósága.
Deterrence is limited to the threat of withdrawing EU funding, with no other dissuasive penalties or sanctions. 
A csalástól való elrettentés az uniós finanszírozás visszavonásának kilátásba helyezésére korlátozódik, egyéb visszatartó erejű büntetésre vagy szankcióra azonban nem terjed ki.
EN 2019 Special Report NO 07 EU actions for cross-border healthcare: significant ambitions but improved management required (pursuant to Article 287(4), second subparagraph, TFEU) 
HU 2019 Különjelentés 07 A határokon átnyúló egészségügyi ellátásra irányuló uniós intézkedések: a jelentős célkitűzésekhez hatékonyabb irányításnak kell társulnia (az EUMSZ 287. cikke (4) bekezdésének második albekezdése alapján)
The EU budget does not contain a specific budget line for the European Reference Networks Despite delays, the Commission is now launching an EU wide platform for rare disease registries Conclusions and recommendations Annexes Annex I – Comparison of patients’ rights to cross-border healthcare under the Directive and the Regulation Annex II – State of play of planned deployment for cross-border health data exchanges in the EU Annex III – List of European Reference Networks Acronyms and abbreviations Glossary Replies of the Commission Audit team 58-62 63-65 66-72 3 
A Bizottság támogatta 24 európai referenciahálózat kialakítását, de nem hozott létre eredményes rendszert a résztvevők értékelésére Az uniós költségvetés nem tartalmaz külön költségvetési tételt az európai referenciahálózatok kiadásaira A késedelmek ellenére a Bizottság most elindítja a ritka betegségek nyilvántartásba vételével foglalkozó uniós szintű platformot Következtetések és ajánlások Mellékletek I. melléklet.
Executive summary I While cross-border healthcare remains marginal in comparison to healthcare delivered domestically, in some situations, the most accessible or appropriate care for patients is available in a Member State other than their home country. 
Összefoglaló I Noha a határon átnyúló egészségügyi ellátás továbbra is elhanyagolható a hazai ellátáshoz képest, mégis vannak olyan helyzetek, amikor egy beteg számára a legkönnyebben hozzáférhető vagy a legalkalmasabb ellátás nem a saját tagállamában áll rendelkezésre.
II The 2011 Cross-border Healthcare Directive seeks to guarantee EU patients’ right of access to safe and high-quality healthcare across national borders within the EU, and their rights to be reimbursed for such care. 
II A határokon átnyúló egészségügyi ellátásról szóló 2011. évi irányelv célja, hogy biztonságos és színvonalas egészségügyi ellátáshoz biztosítson hozzáférést a betegeknek az Unión belüli országhatárokon átnyúlóan is, és garantálja a kapcsolódó költségeik megtérítését.
The Directive facilitates closer cooperation in a number of areas: notably the cross-border exchange of patients’ data and access to healthcare for patients with rare diseases. 
Az irányelv számos olyan területen segíti elő a szorosabb együttműködést, mint például a betegek adatainak határokon átnyúló cseréje és a ritka betegségekben szenvedő betegek egészségügyi ellátáshoz való hozzáférése.
III Approximately 200 000 patients a year take advantage of the systems put in place under the Directive to receive healthcare treatments abroad: less than 0.05 % of EU citizens. 
III Évente körülbelül 200 000 beteg, az uniós polgárok kevesebb mint 0,05%-a használja az egészségügyi ellátás külföldön történő igénybevételére az irányelv keretében bevezetett rendszereket.
In recent years, France reported the highest number of outgoing patients and Spain the highest number of incoming patients. 
Az elmúlt években Franciaország számolt be a legtöbb kiutazó, Spanyolország pedig a legtöbb nem hazai betegről.
The majority of patient mobility has been between neighbouring Member States. 
A betegek mobilitása javarészt szomszédos tagállamok között zajlik.
IV We examined whether the Commission has overseen the implementation of the Directive in the Member States well and provided guidance to the National Contact Points responsible for informing patients about their right to cross-border healthcare. 
IV Megvizsgáltuk, hogy a Bizottság megfelelően felügyelte-e az irányelv tagállami végrehajtását, és nyújtott-e iránymutatást a nemzeti kapcsolattartó pontoknak, amelyek feladata a betegek tájékoztatása a határokon átnyúló egészségügyi ellátáshoz való jogaikról.
We assessed whether the results achieved for cross-border exchanges of patients’ data were in line with expectations and demonstrated benefits to patients. 
Értékeltük, hogy a betegek adatainak határokon átnyúló cseréje terén elért eredmények összhangban voltak-e az elvárásokkal és kimutatható előnyökkel jártak-e a betegek számára.
We also examined key recent EU actions in the field of rare diseases focusing on the creation of the European Reference Networks. 
Megvizsgáltuk a ritka betegségek európai referenciahálózatának létrehozására irányuló főbb közelmúltbeli uniós fellépéseket is.
These networks seek to share knowledge, provide advice on diagnosis and treatment through virtual consultations between healthcare providers across Europe, and thus raise standards of care. 
E hálózatok célja az ismeretek megosztása, a diagnózisra és a kezelésre vonatkozó tanácsadás nyújtása az egészségügyi szolgáltatók közötti virtuális konzultációk révén egész Európában, és ezáltal az ellátás színvonalának emelése.
V We conclude that while EU actions in cross-border healthcare enhanced cooperation between Member States, the impact on patients was limited at the time of our audit. 
V Következtetésünk szerint a határokon átnyúló egészségügyi ellátás terén tett uniós intézkedések szorosabbra fűzték a tagállamok közötti együttműködést, ugyanakkor ezeknek a betegekre gyakorolt hatása ellenőrzésünk idején korlátozott volt.
These actions are ambitious and require better management. 
Ezek az ambiciózus intézkedések hatékonyabb irányítást igényelnek.
VII At the time of our audit, no exchanges of patients’ data between Member States had taken place and no benefits to cross-border patients from these exchanges could be demonstrated. 
VII Ellenőrzésünk idejéig nem került sor betegek adatainak cseréjére tagállamok között, így az ilyen adatcseréből sem származott még a betegek számára kimutatható előny.
The Commission did not establish an implementation plan with timelines for its new eHealth strategy and did not estimate the volumes of potential users before deploying the cross-border health data exchanges. 
A Bizottság nem készített ütemezett végrehajtási tervet az új e-egészségügyi stratégiájához, és a határokon átnyúló egészségügyi adatcsere beindítása előtt nem mérte fel a potenciális felhasználók számát.
VIII The concept of European Reference Networks for rare disease is widely supported by EU stakeholders (patients’ organisations, doctors and healthcare providers). 
VIII Az uniós érdekelt felek (betegszervezetek, orvosok és egészségügyi szolgáltatók) széles körben támogatják a ritka betegségek európai referenciahálózatának koncepcióját.
However, the Commission has not provided a clear vision for their future financing and how to develop and integrate them into national healthcare systems. 
A Bizottság azonban nem festett világos képet a hálózat jövőbeli finanszírozásáról, sem arról, hogyan lehet azt fejleszteni és az egyes nemzeti egészségügyi rendszerekbe beépíteni.
IX Based on our conclusions, we make recommendations focusing on the Commission’s support for National Contact Points, the deployment of cross border exchanges of health data, and EU’s action in the field of rare diseases. 5 
IX Következtetéseink alapján több ajánlást teszünk, amelyek a nemzeti kapcsolattartó pontok Bizottság általi támogatására, az egészségügyi adatok határokon átnyúló cseréjének kiépítésére, valamint a ritka betegségek területén zajló uniós fellépésekre irányulnak. 5
Introduction 01 The Cross-border Healthcare Directive (“the Directive”)1: — sets out EU patients’ rights to access safe and high-quality healthcare across national borders within the EU, and their rights to be reimbursed for such healthcare; — establishes National Contact Points to provide citizens with information on their rights to cross - border healthcare; — seeks to facilitate closer cooperation on eHealth, including cross-border exchanges of patients’ data and — seeks to facilitate patients’ access to healthcare for rare diseases, notably by the development of European Reference Networks (ERNs). 
Bevezetés 01 A határokon átnyúló egészségügyi ellátásról szóló irányelv („az irányelv”)1: — meghatározza a betegek biztonságos és színvonalas egészségügyi ellátáshoz való hozzáférésének jogát az Unión belüli országhatárokon átnyúlóan, és rendelkezik kapcsolódó költségeik megtérítéséről; — nemzeti kapcsolattartó pontokat hoz létre, amelyek tájékoztatást nyújtanak a polgároknak a határokon átnyúló egészségügyi ellátásra vonatkozó jogaikról; — igyekszik megkönnyíteni a szorosabb együttműködést az e-egészségügy, többek között a határokon átnyúló betegadatcsere terén; — igyekszik megkönnyíteni a ritka betegségben szenvedő betegek egészségügyi ellátáshoz való hozzáférését, különösen az európai referenciahálózatok fejlesztése révén.
Patients’ rights to cross-border healthcare 02 Healthcare is a national competence and Member States finance, manage and organise their health systems2. 
Betegjogok a határokon átnyúló egészségügyi ellátásban 02 Az egészségügyi ellátás nemzeti hatáskörbe tartozik, és az egyes egészségügyi rendszereket a tagállamok finanszírozzák, irányítják és szervezik meg2.
The Directive sets out the conditions under which a patient may travel to another EU country to receive planned medical care which will be reimbursed under the same conditions as in their Member State. 
Az irányelv meghatározza, hogy milyen feltételek mellett utazhat egy beteg egy másik uniós országba a tervezett orvosi ellátás igénybevétele céljából, és részesülhet ugyanolyan feltételek mellett visszatérítésben, mint saját tagállamában.
It covers healthcare costs, as well as the prescription and delivery of medications and medical devices, and complements the legal framework already set out in the EU Regulation on the coordination of social security systems3 (see Annex I for the comparison of patients’ rights under the Directive and the Regulation). 
Kiterjed az egészségügyi költségekre, valamint a gyógyszerek és az orvostechnikai eszközök felírására és kiadására, továbbá kiegészíti a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló uniós rendeletben3 már meghatározott jogi keretet (a betegek irányelv, illetve rendelet szerinti jogainak összehasonlítását lásd: I. melléklet).
Directive 2011/24/EU of the European Parliament and of the Council of 9 March 2011 on the application of patients’ rights in cross-border healthcare (OJ L 88, 4.4.2011, p. 45). 
Az irányelv célja a biztonságos és Az Európai Parlament és a Tanács 2011/24/EU irányelve (2011. március 9.) a határon átnyúló egészségügyi ellátásra vonatkozó betegjogok érvényesítéséről (HL L 88., 2011.4.4., 45. o.).
Article 168 of the Treaty on the Functioning of the EU (TFEU). 
Az Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 168. cikke.
Regulation (EC) No 883/2004 of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the coordination of social security systems (OJ L 166, 30.4.2004, p. 1). 
Az Európai Parlament és a Tanács 883/2004/EK rendelete (2004. április 29.) a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról (HL L 166., 2004.4.30., 1. o.).
This Regulation is of relevance to cross-border healthcare in the context of labour mobility and tourism and their links between healthcare and social security systems. 
Ez a rendelet a munkaerő-mobilitás és a turizmus, valamint az egészségügyi ellátás és a szociális biztonsági rendszerek közötti kapcsolatok összefüggésében fontos a határokon átnyúló egészségügyi ellátás szempontjából.
03 Patients seeking to receive healthcare in another Member State are entitled to relevant information on standards of treatment and care, on reimbursement rules and on the best legal pathway to use. 
03 Azok a betegek, akik egy másik tagállamban kívánnak egészségügyi ellátást igénybe venni, jogosultak információt kapni a kezelésre és gondozásra, a visszatérítési szabályokra és a legkedvezőbb jogi lehetőségekre vonatkozóan.
Each National Contact Point should provide this information. 
Ezekkel az információkkal az egyes nemzeti kapcsolattartó pontoknak kell szolgálnia.
Member States can require prior authorisation for certain types of healthcare, mainly for treatment which involves either an overnight hospital stay or the use of highly specialised infrastructure or equipment. 
A tagállamok bizonyos egészségügyi kezeléstípusokat előzetes engedélyhez köthetnek, elsősorban azokat, amelyekhez kórházi bennfekvés, illetve nagyon különleges infrastruktúra vagy felszerelés szükséges.
They do so in around 1 % of cases. 
Az ilyen kezeléstípusok az esetek mintegy 1%-át teszik ki.
04 The Directive confirms that patients seeking healthcare abroad should be reimbursed for that healthcare by their home country, provided that they are entitled to that healthcare at home. The level of reimbursement for treatment abroad is set at the level of cost that would have been incurred by the home country. 
04 Az irányelv megerősíti, hogy a külföldön egy bizonyos egészségügyi ellátást igénybe venni kívánó betegnek a hazájában visszatérítésben kell részesülnie, feltéve, hogy erre az ellátástípusra a hazájában jogosult. A külföldi kezelés költségtérítésének mértékét annak függvényében határozzák meg, hogy az a beteg hazájában mennyibe került volna.
The requirement for upfront payment by patients, while intrinsic to the design of the Directive, is widely recognised as a significant challenge that patients face4. 
Az irányelv ugyan úgy van kialakítva, hogy annak szerves részét képezi a betegek előzetes fizetési kötelezettsége, ám az széles körben elismert tény, hogy a betegek számára ez jelentős gond lehet4.
However, the Directive offers the option for Member States to provide patients with an estimate of healthcare costs. 
Az irányelv ugyanakkor azt a lehetőséget is felkínálja a tagállamoknak, hogy becslést adjanak a betegeknek az egészségügyi ellátás költségeiről.
05 The number of citizens claiming reimbursement for medical care received abroad under the Directive is low (approximately 200 000 claims a year – fewer than 0.05 % of EU citizens) compared to those making use of the Regulation on the coordination of social security systems (approximately 2 million claims a year for unplanned treatments abroad). 
05 Az irányelv alapján külföldön igénybe vett orvosi ellátás költségeinek visszatérítését igénylő polgárok száma (évente körülbelül 200 000 kérelmet nyújtanak be, ami az uniós polgárok kevesebb mint 0,05%-ának felel meg) alacsonyabb, mint a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló rendelet előnyeivel élőké (évente mintegy 2 millió nem tervezett külföldi kezeléssel kapcsolatos igénylés).
Expenditure on cross-border healthcare incurred under the Directive is estimated at 0.004 % of the EU-wide annual healthcare budget5. 
A határokon átnyúló egészségügyi ellátással kapcsolatban az irányelv értelmében felmerülő kiadások becslés szerint az egész Unióra vonatkozó éves egészségügyi költségvetés 0,004%-át teszik ki5.