natgillin/translations-raw huggingface dataset:
EXECUTIVE SUMMARY About the Macroeconomic Imbalance Procedure I. The Macroeconomic Imbalance Procedure (MIP) was designed to address macroeconomic imbalances in the EU, as a response to the absence of policy tools to prevent the build‐up of these imbalances prior to the 2008 crisis. 
ÖSSZEFOGLALÁS A makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás I. A makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás (MIP) célja a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelése az Európai Unióban, amelynek létrehozását az indokolta, hogy a 2008-as válság előtt felhalmozódott egyensúlyhiány megelőzésére nem állt rendelkezésre szakpolitikai eszköz.
The MIP operates on an annual cycle. 
Az MIP éves ciklusok szerint működik.
It begins with the publication by the Commission of an economic and financial assessment, known as the Alert Mechanism Report (AMR), which identifies Member States at risk of imbalances that require further analysis in the form of an in‐depth review (IDR). 
Kezdetét a Bizottság gazdasági és pénzügyi értékelésének (ismertebb nevén: a riasztási mechanizmus keretében készült jelentés, AMR) közzététele jelenti, amely megállapítja, mely tagállamok esetében áll fenn az egyensúlyhiány veszélye: ezeknél további elemzésre (ún. részletes vizsgálatra, IDR) van szükség.
The purpose of IDRs is to conclude whether imbalances are present in selected Member States, and whether they should be deemed excessive. 
A részletes vizsgálat célja annak megállapítása, hogy a kiválasztott tagállamokban egyensúlyhiány áll-e fenn, és az túlzottnak tekintendő-e.
Finally, on the basis of the IDR analysis, the Commission should propose country‐specific recommendations (CSRs), which eventually will be adopted by the Council and issued to Member States to address their imbalances. 
Az eljárás végén a Bizottság – az IDR-vizsgálat elemzése alapján – országspecifikus ajánlásokat (CSR) fogalmaz meg, amelyeket a Tanács jóváhagyását követően bocsátanak ki az érintett tagállamoknak az egyensúlyhiány kezelése céljából.
What we audited IV. 
Az ellenőrzött terület IV.
We assessed the effectiveness of the Commission’s implementation of the MIP during the period from 2012 to 2017. 
Megvizsgáltuk, hogy a 2012–2017-es időszakban a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás Bizottság általi végrehajtása eredményes volt-e.
What we found V. Although the MIP is generally well designed, the Commission is not implementing it in such a way as to ensure the effective prevention and correction of imbalances. 
Megállapításaink V. Noha a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás kialakítása általában véve megfelelő, a Bizottság általi végrehajtása során nem biztosítható az egyensúlyhiány eredményes megelőzése és kiigazítása.
The Commission uses MIP‐relevant CSRs as a key tool to address macroeconomic imbalances. 
A Bizottság a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljáráshoz kapcsolódó országspecifikus ajánlásokat alkalmaz fő eszközként a makrogazdasági egyensúlyhiány megszüntetéséhez.
However, implementation has been low. 
A végrehajtás szintje azonban alacsony volt.
Although their implementation is the responsibility of Member States, there are also several weaknesses in the way they are 6 designed by the Commission. 
A végrehajtás a tagállamok felelősségi körébe tartozik ugyan, de már a bizottsági kialakítás szintjén is észlelhető több hiányosság.
No systematic link exists between the specific imbalances identified in the IDR and the proposed recommendations. 
Egy adott, az IDR-vizsgálatban megállapított egyensúlyhiány és a megfogalmazott ajánlás között nincs szisztematikus kapcsolat.
In some cases CSRs are labelled as MIP‐relevant although they are only remotely linked to macroeconomic imbalances, if at all, thus making it harder for Member States to take appropriate remedial action. 
Egyes esetekben az országspecifikus ajánlásokat a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljáráshoz kapcsolódónak tekintik, holott csak távolról – vagy egyáltalán nem – kapcsolódnak a makrogazdasági egyensúlyhiányokhoz: ilyen esetekben a tagállamok nehezen tudják megtenni a megfelelő kiigazító intézkedéseket.
In addition, MIP‐CSRs do not sufficiently consider fiscal policy, even when it is relevant to non‐fiscal imbalances. 
Ezenkívül a MIP-eljáráshoz kapcsolódó országspecifikus ajánlások nem kellően veszik figyelembe a költségvetési politikát, még akkor sem, ha az releváns a nem költségvetési egyensúlyhiány szempontjából.
Finally, the Commission sometimes sets a very challenging timeframe for the implementation of recommendations. 
Végezetül a Bizottság néha igen nehezen teljesíthető határidőket tűz ki az ajánlások végrehajtásához.
We agree with the stakeholders we surveyed, who judge that the analysis in IDRs is of good quality and that imbalances are correctly identified. 
Egyetértünk a felmérésünkben részt vevő érdekeltekkel, akik szerint az IDR-vizsgálatok elemzései jó minőségűek és az egyensúlyhiány megállapítása helyesen történik.
However, in recent years the IDRs have become progressively less visible in the Commission’s reporting, where MIP‐relevant analysis and policy advice are now less prominent after they have been integrated in the country reports, which primarily deal with the broad economic coordination of structural policies. 
Az elmúlt években azonban az IDR-vizsgálatok egyre kevesebb figyelmet kapnak a Bizottság jelentéseiben, ahol a MIP-eljárással kapcsolatos elemzések és a szakpolitikával kapcsolatos tanácsadás szerepe is csökkent: ezeket az elsősorban a strukturális politika átfogó gazdasági koordinálásával foglalkozó országjelentésekbe integrálták.
The MIP has been further weakened by the Commission’s decision‐making process regarding the classification of imbalances by severity. 
A MIP-eljárás szerepét az egyensúlyhiányok súlyosság szempontjából történő besorolásakor alkalmazott bizottsági döntéshozatali folyamat is gyengítette.
While imbalances are identified at departmental level on the basis of clear technical criteria, the IDRs do not contain a clear assessment of their severity. 
Míg az egyensúlyhiányok megállapítása az egyes részlegek szintjén történik, világos szakmai kritériumok mentén, az IDR-vizsgálatok nem értékelik egyértelműen azok súlyosságát.
The criteria underlying the final decisions taken by the College of Commissioners lack transparency. 
A biztosok testülete által hozott végleges határozatok alapjául szolgáló kritériumok nem kellően átláthatóak.
It is noteworthy that the Commission has never recommended activation of the excessive imbalance procedure, despite the fact that, since the start of the MIP in 2012, several Member States have been identified as having excessive imbalances over a prolonged period. 
Érdemes megjegyezni, hogy a Bizottság mindeddig annak ellenére nem javasolta a túlzottegyensúlyhiány-eljárás megindítását, hogy a MIP-eljárások 2012-es bevezetése óta már több tagállam esetében is megállapítottak hosszabb ideig tartó túlzott egyensúlyhiányt.
The first document in the process, the AMR, does not adequately facilitate the early identification of imbalances, since it uses indicators based on out‐of‐date data and moving averages which make it blind to recent events. 
A folyamat első dokumentuma, az AMR-jelentés nem segíti elő kellően az egyensúlyhiány korai megállapítását, mivel olyan, aktualitásukat vesztett adatokon és mozgó átlagokon alapuló mutatókat alkalmaz, amelyek figyelmen kívül hagyják az újabban bekövetkezett eseményeket.
Moreover, the text of the AMR is descriptive rather than analytical. 
Továbbá, az AMR-jelentés szövegezése is inkább leíró, semmint elemző jellegű.
Spill‐over effects on other Member States and the euro‐area dimension are not considered in much depth, although some improvements have been made in this regard. 7 
A többi tagállamot és az euróövezet szintjét is elérő továbbgyűrűző hatásokat nem veszik mélységükben figyelembe, bár e tekintetben történtek előrelépések.
What we recommend (a) The Commission should systematically link MIP‐CSRs to macroeconomic imbalances. 
Ajánlásaink a) A Bizottság a MIP-eljáráshoz kapcsolódó országspecifikus ajánlásokat szisztematikusan kapcsolja össze a makrogazdasági egyensúlyhiányokkal.
The proposed measures should be sufficiently detailed, and should focus on policy actions to reduce imbalances in the short‐to‐medium term. 
A javasolt intézkedések legyenek kellően részletesek és összpontosítsanak az egyensúlyhiányt rövid, illetve középtávon csökkentő szakpolitikai fellépésekre.
Wherever possible, the Commission should make ex‐ante and ex‐post assessments of the impact of policy actions on imbalances. (b)IDRs should provide a clear characterisation of the severity of the imbalances a Member State is facing. 
A Bizottság, ahol lehet, készítsen előzetes és utólagos értékelést a szakpolitikai fellépések egyensúlyhiányra gyakorolt hatásáról. b) Az IDR-vizsgálatok jellemezzék egyértelműen a tagállamot érintő egyensúlyhiány súlyosságát.
If, in specific circumstances, the Commission uses its discretionary powers to refrain from taking this step, it should clearly and publicly explain its reasons. (c) The Commission should provide a comprehensive and separately presented IDR with a length and level of detail that reflects the severity of the situation and the policy challenges. 
Egyedi körülmények fennállásakor a Bizottság saját mérlegelési jogkörben döntsön az ettől való esetleges tartózkodásról, és ezt világosan és nyilvánosan indokolja meg. c) A Bizottság végezzen átfogó IDR-vizsgálatot és az erről készült jelentést különállóan bocsássa rendelkezésre: ez legyen olyan kellő hosszúságú és részletességű dokumentum, amely tükrözi mind a helyzet súlyosságát, mind a szakpolitikával kapcsolatos kihívásokat.
Instead of the scoreboard, the IDR should provide access to the country‐ specific variables actually used in the analysis. (d)The Commission should systematically analyse the impact of fiscal policy on external imbalances and competitiveness and should use the MIP to make recommendations to Member States when fiscal issues directly affect external imbalances. (e)The MIP process should give systematic consideration to policies with cross‐country impacts that can enhance symmetric rebalancing within the euro area. 
d) A Bizottság szisztematikusan vizsgálja meg, hogy a költségvetési politika milyen hatással van a külső egyensúlyhiányra és a versenyképességre, és ha a külső egyensúlyhiányt közvetlenül érintik költségvetési problémák is, a MIP-eljárást alkalmazva tegyen ajánlásokat a tagállamoknak. e) A MIP-eljárás szisztematikusan vegye figyelembe az olyan, több országot is érintő szakpolitikákat, amelyek előmozdíthatják a szimmetrikus egyensúly-helyreállítást az euróövezetben, továbbá a MIP-eljáráshoz kapcsolódó országspecifikus ajánlások legyenek összhangban az euróövezetet érintő, az egyensúlyhiányok szempontjából releváns ajánlásokkal, beleértve adott esetben az általános költségvetési irányvonalat érintő ajánlásokat is. f) A nagyközönséggel való kommunikáció során a Bizottság adjon kiemeltebb szerepet a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárásnak.
In the context of effective communication, the relevant Commissioners should be available to parliaments of Member States, whenever the Commission has assessed 8 imbalances as being excessive, so that they can explain the rationale for its decisions and corresponding policy recommendations. 
A hatékony kommunikációval összefüggésben minden olyan esetben, amikor a Bizottság az egyensúlyhiányt túlzottnak minősíti, a témában érintett biztosok álljanak a tagállami parlamentek rendelkezésére e döntés és a kapcsolódó szakpolitikai ajánlások hátterének megindokolásához. 10
INTRODUCTION Economic rationale and legal framework 1. 
BEVEZETÉS Gazdasági érvek és jogszabályi keretek 1.
Before the 2008‐2009 crisis, the EU’s economic governance framework (the body of rules governing Member States’ economic policies) focused on the sustainability of fiscal policies. 
A 2008–2009-es válság előtt az Unió gazdaságirányítási keretrendszere (a tagállamok gazdaságpolitikáját irányító szabályok összessége) a költségvetési politikák fenntarthatóságára összpontosított.
It was essentially limited to keeping public deficit and debt under control. 
A keretrendszer szerepe lényegében a költségvetési hiány és államadósság megfelelő szinten tartására korlátozódott.
EU governance for non‐fiscal policies was limited to the Treaty provisions on soft coordination of economic policies1. 
A költségvetési politikán kívüli politikákra vonatkozó uniós irányítás voltaképpen a Szerződés azon rendelkezéseire szorítkozott, amelyek a gazdaságpolitikák „puha koordinációjára” vonatkoztak1.
The crisis and its aftermath showed that the framework had not detected or prevented the build‐up of macroeconomic imbalances. 
A válság során és az azt követő időszakban azonban kiderült, hogy a keretrendszer nem szűrte ki és nem előzte meg a felhalmozódott makrogazdasági egyensúlyhiányt.
In several Member States, large capital inflows and unsustainable private sector credit expansion had resulted in a deterioration in external balances and competitiveness, over‐investment in certain areas of the economy and excessive debt accumulation in the private sector. 
A nagymértékű tőkebeáramlás és a magánszektor fenntarthatatlan hitelexpanziója több tagállamban a külső egyenlegek és a versenyképesség romlásához, a gazdaság egyes területein túlzott mértékű befektetésekhez és a magánszektorban az adósságok túlzott felhalmozódásához vezetett.
Ahead of the crisis, moreover, an unsustainable economic boom distorted the assessment of the underlying fiscal position, often making the situation appear better than it actually was. 
Ezenkívül a válságot megelőző fenntarthatatlan gazdasági fellendülés torz képet adott a mögöttes költségvetési helyzetről, és emiatt gyakran a ténylegesnél jobbnak ítélték meg az adott állapotot.
When the imbalances eventually triggered a painful adjustment, this spilled over to other Member States, thus jeopardising the financial stability and economic performance of the entire EU. 
Abban az esetben, ha az egyensúlyhiány végül fájdalmas kiigazítást vont maga után, ez más tagállamokra is átgyűrűzött és így az Unió egészének pénzügyi stabilitását és gazdasági teljesítményét veszélyeztette.
With the aim of preventing similar developments in the future and supporting policies for reducing imbalances stemming from the pre‐crisis boom, a new mechanism known as the Macroeconomic Imbalance Procedure (MIP) was introduced in 2011 as part of that year’s legislative ‘six‐pack’2. 
A jövőben a hasonló fejlemények megelőzése, valamint a válság előtti konjunktúrából adódó egyensúlyhiányok csökkentését célzó szakpolitikák támogatása érdekében 2011-ben – az adott évi hatos csomag2 részeként – a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás elnevezésű új mechanizmus került bevezetésre.
1 2 10 Articles 121 and 148 of the TFEU. 
1 2 11 Az EUMSZ 121. és 148. cikke.
A set of five EU regulations and a directive which entered into force on 13 December 2011. 
Egy öt uniós rendeletből és egy irányelvből álló csomag, amely 2011. december 13-án lépett hatályba.
Three regulations concern enhanced budgetary and fiscal surveillance, while the directive seeks to harmonise fiscal frameworks in the Member States. 
A rendeletek közül három a szigorúbb költségvetési és adózási felügyeletre vonatkozik, az irányelv pedig a költségvetési keretek harmonizálását célozza a tagállamok özött.
The main legal basis for the MIP is Regulation (EU) No 1176/2011 on the prevention and correction of macroeconomic imbalances (referred to in this report as ‘the MIP Regulation’)3. 
12 makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról szóló 1176/2011/EU rendelet képezi (jelentésünkben erre „MIP-rendeletként” utalunk)3.
The MIP applies to all EU Member States (except those receiving financial assistance from the EU under economic adjustment programmes) and has been applied since 2012 as part of the annual cycle of coordination and surveillance of economic policies. 
A makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás valamennyi tagállamra alkalmazandó (kivéve azokat, amelyek gazdasági kiigazítási program keretében uniós pénzügyi támogatásban részesülnek), és 2012-ben a gazdaságpolitika összehangolása és felügyelete éves ciklusának részeként került bevezetésre.
Specifically, the MIP targets the detection, prevention and correction of ‘imbalances’ and ‘excessive imbalances’. 
Az eljárás célja elsősorban az „egyensúlyhiányok” és a „túlzott egyensúlyhiányok” feltárása, megelőzése és kiigazítása.
These terms are defined in Article 2 of the MIP Regulation: (a) “’imbalances’ means any trend giving rise to macroeconomic developments which are adversely affecting, or have the potential adversely to affect, the proper functioning of the economy of a Member State or of the economic and monetary union, or of the Union as a whole; (b) ‘excessive imbalances’ means severe imbalances, including imbalances that jeopardise or risk jeopardising the proper functioning of the economic and monetary union.” 
Ezeket a kifejezéseket a MIP-rendelet 2. cikke definiálja: a) „egyensúlyhiányok”: olyan makrogazdasági fejleményeket eredményező tendenciák, amelyek hátrányosan befolyásolják vagy hátrányosan befolyásolhatják egy tagállam, a gazdasági és monetáris unió vagy a teljes Unió gazdaságának megfelelő működését; b) „túlzott egyensúlyhiány”: súlyos egyensúlyhiány, beleértve azokat az egyensúlyhiányokat is, amelyek a gazdasági és monetáris unió működését veszélyeztetik, vagy annak kockázatát hordozzák.
Article 4(3) of the MIP Regulation then defines the nature of imbalances: (a) “internal imbalances, including those that can arise from public and private indebtedness; financial and asset market developments, including housing; the evolution of private sector credit flow; and the evolution of unemployment; (b) external imbalances, including those that can arise from the evolution of current account and net investment positions of Member States; real effective exchange rates; export market shares; changes in price and cost developments; and non‐price competitiveness, taking into account the different components of productivity.” 
A MIP-rendelet 4. cikkének (3) bekezdése határozza meg az egyensúlyhiányok természetét: a) „belső egyensúlyhiányok, beleértve azokat, amelyek az állami és magán eladósodottságból; a pénzügyi és eszközpiaci, köztük a lakáspiaci fejleményekből; a magánszektorbeli hiteláramlásokból; és a munkanélküliség alakulásából eredhetnek; A másik két rendelet a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás részeire és a kiigazító intézkedések végrehajtására vonatkozik. 3 4.
3 11 Regulation (EU) No 1176/2011 of the European Parliament and of the Council of 16 November 2011 on the prevention and correction of macroeconomic imbalances (OJ L 306, 23.11.2011, p. 25). 
A makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás fő jogalapját a Az Európai Parlament és a Tanács 2011. november 16-i 1176/2011/EU rendelete a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról (HL L 306., 2011.11.23., 25. o.).
The MIP Regulation thus provides for the dual objective of tackling imbalances affecting individual Member State economies, while also addressing the spill‐over4 effects on other Member States of the euro area and the EU. 
A MIP-rendelet tehát kettős célt tűz ki: egyrészt az egyes tagállamok gazdaságát érintő egyensúlyhiányok kiigazítását, másrészt a többi tagállamra, az euróövezetre és az Unióra továbbgyűrűző4 hatások kezelését.
The MIP is embedded in the European Semester, which is the framework introduced in 2010 for the broad coordination of economic policies across the EU. 
A MIP az európai szemeszter része: az európai szemeszter az uniós gazdaságpolitikák széleskörű koordinációjának 2010-ben bevezetett kerete.
In addition to the MIP, the European Semester comprises measures implementing the Stability and Growth Pact (SGP), and structural policies aimed at boosting long‐term growth in the context of the Europe 2020 strategy by meeting targets, the broad economic policy guidelines and guidelines for employment policies. 
A MIP mellett az európai szemeszter a következőket tartalmazza: a Stabilitási és Növekedési Paktumot (SGP) végrehajtó intézkedések, és az Európa 2020 stratégiához kapcsolódó, a hosszú távú növekedést célok elérésével ösztönző strukturális politikák, az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatások és a foglalkoztatási iránymutatások.
Following their approval by the Council, Member States are expected to implement the recommendations. 
A tagállamokkal szembeni elvárás, hogy tanácsi elfogadást követően végrehajtsák az ajánlásokat.
Broadly speaking, the distinction between the MIP and SGP is this: the MIP is concerned with macroeconomic imbalances in general, while the SGP stops at fiscal sustainability. 
A makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás és a Stabilitási és Növekedési Paktum közötti különbség tágabban értelmezve a következő: előbbi általában véve foglalkozik a makrogazdasági egyensúlyhiánnyal, míg utóbbi a csak a költségvetés fenntarthatóságára összpontosít.
Moreover, once a Member State has satisfied the debt and deficit requirements, the SGP ceases to provide guidance on fiscal policy. 
Továbbá, amennyiben a tagállam már eleget tett az államháztartási hiánnyal és államadóssággal kapcsolatos követelményeknek, a Stabilitási és Növekedési Paktum nem ad további iránymutatást a költségvetési politikára vonatkozóan.
For its part, the MIP Regulation envisages that policy responses to imbalances identified under the MIP may include fiscal and wage policy measures5. 
13 adott szakpolitikai válaszok tartalmazhatnak költségvetési és bérpolitikai intézkedéseket is5.
The two policy instruments are similar in that they give the Commission an enforcement role and therefore have both a preventive and a corrective element. 
A két szakpolitikai eszköz annyiban megegyezik, hogy mindkettő végrehajtói szerepkörrel ruházza fel a Bizottságot, tehát prevenciós (megelőző) és korrekciós (kiigazító) tényezővel is rendelkezik.
However, the Commission does not have a similar enforcement role in the implementation of the Europe 2020 strategy. 
Az Európa 2020 stratégia végrehajtása keretében azonban a Bizottság nem rendelkezik hasonló végrehajtói szerepkörrel.
The annual MIP process of identifying imbalances, assessing their severity and initiating corrections breaks down into stages. 
A MIP éves folyamata (az egyensúlyhiányok azonosítása, azok súlyosságának felmérése, majd kiigazítások kezdeményezése) szakaszokra bontható.
12 4 5 summarised in Figure 1 (for more detail, see Annex I), and the corresponding documents are listed in Annex II. 
A MIP-rendeletben bemutatott folyamatot az 1. ábra foglalja össze (részletesebben lásd: I. melléklet), a kapcsolódó dokumentumokat pedig a II. melléklet sorolja fel.
Stage one: The Alert Mechanism Report 12. The first stage in the process is the publication of an Alert Mechanism Report (AMR). 
A folyamat első szakasza a riasztási mechanizmus keretében készült jelentés (AMR-jelentés) közzététele.
The main purpose of this is to identify Member States that the Commission considers at risk of being affected by imbalances and which therefore require further analysis in the form of an in‐depth review (IDR: see stage two). 
A jelentés fő célja azoknak a tagállamoknak a feltérképezése, amelyek esetében a Bizottság szerint egyensúlyhiány fellépésének kockázata állhat fenn, és ezért további részletes vizsgálatra, ún. IDR-vizsgálatra van szükség (lásd: második szakasz).
The AMR uses a scoreboard of indicators chosen to highlight internal and external imbalances (see Annex III)6. 
Az AMR-jelentés a belső és külső egyensúlyhiányok megállapítására alkalmas mutatókat tartalmazó eredménytáblát alkalmaz (lásd: III. melléklet)6.
However, Article 3(2) of the MIP Regulation makes it clear that the decision to launch an IDR should not flow “from a mechanical reading of the scoreboard”. 
A MIP-rendelet 3. cikkének (2) bekezdése azonban egyértelműen utal arra, hogy „az eredménytábla mutatóinak mechanikus leolvasásából nem vonhatók le következtetések” az IDR-vizsgálat megkezdésére vonatkozóan.