natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The judicial authority must have the power to decide both on the facts and legal issues — see judgment of the ECJ in Case C-146/14, Mahdi (paragraph 62): ‘[…] the judicial authority having jurisdiction must be able to substitute its own decision for that of the administrative authority or, as the case may be, the judicial authority which ordered the initial detention and to take a decision on whether to order an alternative measure or the release of the third-country national concerned.
Ezt az egyes esetek körülményeinek fényében kell megállapítani, figyelembe véve az eljárások összetettségét, valamint a hatóságok és a kérelmező magatartását is.
To that end, the judicial authority ruling on an application for extension of detention must be able to take into account both the facts stated and the evidence adduced by the administrative authority and any observations that may be submitted by the third-country national.
Egyértelműen bevált gyakorlatnak tekinthető az, ha a határozathozatalra egy hétnél rövidebb időn belül sor kerül, ami kielégíti a gyorsaság jogi követelményét.
Furthermore, that authority must be able to consider any other element that is relevant for its decision should it so deem necessary […]’.
Az írásbeli határozathozatal követelménye a meghosszabbító határozatokra is vonatkozik: az indokolással ellátott írásbeli határozat kibocsátásának követelménye az őrizet meghosszabbítására vonatkozó határozatokra is alkalmazandó.
Legal basis: Return Directive — Article 15(4)-(6)
A Bíróság a C-146/14. sz.
When it appears that a reasonable prospect of removal no longer exists for legal or other considerations or the conditions laid down in paragraph 1 no longer exist, detention ceases to be justified and the person concerned shall be released immediately.
Mahdi-ügyben hozott ítélet 44. pontjában kifejezetten tisztázta, hogy: „Ezt az írásbeli határozat meghozatalára vonatkozó követelményt úgy kell érteni, mint amely szükségszerűen minden, az őrizet meghosszabbítását elrendelő határozatra is vonatkozik, tekintettel arra, hogy egyfelől az őrizet és annak meghosszabbítása hasonló természetű, mivel mindkettő az érintett harmadik országbeli állampolgár szabadságtól való megfosztását eredményezi a kiutasítás előkészítése és/vagy a kitoloncolás végrehajtása céljából, másfelől ezen állampolgárnak mindkét esetben lehetősége kell, hogy legyen a vele szemben hozott határozat indokainak a megismerésére”.
Detention shall be maintained for as long a period as the conditions laid down in paragraph 1 are fulfilled and it is necessary to ensure successful removal.
A meghallgatáshoz való joggal együtt járó összes biztosítékot alkalmazni kell az őrizetre vonatkozó határozatokra és az őrizet meghosszabbításáról szóló határozatokra is.
Each Member State shall set a limited period of detention, which may not exceed six months.
E jog tiszteletben nem tartása azonban csak abban az esetben teszi érvénytelenné a határozatot, ha a jog tiszteletben tartása esetén az eljárás más eredménnyel zárult volna – lásd a C-383/13. sz., G. & R. ügyet: „[…] az uniós jogot – és különösen a 2008/115/EK irányelv 15. cikkének (2) és (6) bekezdését – akként kell értelmezni, hogy amennyiben az őrizeti intézkedés meghosszabbításáról valamely közigazgatási eljárás keretében a meghallgatáshoz való jog megsértésével döntöttek, az e határozat jogszerűségét vizsgáló nemzeti bíróság csak abban az esetben szüntetheti meg az őrizetet, ha az adott ügy ténybeli és jogi körülményeinek összességére tekintettel úgy véli, hogy ez a jogsértés az erre hivatkozó személyt ténylegesen és oly mértékben fosztotta meg attól a lehetőségtől, hogy védelmét jobban érvényesíthesse, hogy különben ez a közigazgatási eljárás eltérő eredményre vezethetett volna” (lásd a 12. szakaszt).
Member States may not extend the period referred to in paragraph 5 except for a limited period not exceeding a further 12 months in accordance with national law in cases where regardless of all their reasonable efforts the removal operation is likely to last longer owing to:
Jogalap: visszatérési irányelv – 15. cikk, (3) bekezdés
a lack of cooperation by the third-country national concerned; or
Az őrizetben tartást minden esetben észszerű időközönként, akár az érintett harmadik országbeli állampolgár kérésére, akár hivatalból felül kell vizsgálni.
delays in obtaining the necessary documentation from third countries.
A 15. cikk (3) bekezdésének első mondata alapján nincs szükség írásbeli felülvizsgálati határozatra: ezt a Bíróság a C-146/14. sz.
Detention must be ended and the returnee must be released in a number of different situations, such as in particular if:
Mahdi-ügyben hozott ítélet 47. pontjában tisztázta: „a 2008/115/EK irányelv 15. cikkének rendelkezései nem követelik meg […] írásbeli,” felülvizsgálatra irányuló aktus „elfogadását […].
there is no more reasonable prospect of removal for legal or other considerations,
Tehát az említett irányelv 15. cikke (3) bekezdésének első mondata szerint valamely harmadik országbeli állampolgár őrizetben tartását észszerű időközönként felülvizsgáló hatóságok nem kötelesek minden egyes felülvizsgálat során egy olyan kifejezett írásbeli formát öltő aktust elfogadni, amely tartalmazza az annak alapjául szolgáló ténybeli és jogi indokok ismertetését”.
removal arrangements are not properly followed up by the authorities,
A tagállamok azonban szabadon hozhatnak írásbeli felülvizsgálati határozatot a nemzeti jogukkal összhangban.
the maximum time limits for detention have been reached.
A felülvizsgálatot és meghosszabbítást tartalmazó összetett határozatokat írásbeli formában kell meghozni: a Bíróság a C-146/14. sz.
Furthermore an end should be given to detention on a case-by-case basis if alternatives to detention become an appropriate option.
Mahdi-ügyben hozott ítélet 48. pontjában tisztázta, hogy: „Ilyen esetben ugyanis az őrizet felülvizsgálata és az őrizet fenntartásáról szóló határozat ugyanazon eljárási szakasz során történik.
Absence of reasonable prospect of removal: in the judgment of Case C-357/09, Kadzoev (paragraph 67), the ECJ provided a clarifying interpretation of the meaning of ‘reasonable prospect’: ‘Only a real prospect that removal can be carried out successfully, having regard to the periods laid down in Article 15(5) and (6), corresponds to a reasonable prospect of removal.
Következésképpen e határozatnak meg kell felelnie a 2008/115/EK irányelv 15. cikkének (2) bekezdéséből fakadó követelményeknek”.
That reasonable prospect does not exist where it appears unlikely that the person concerned will be admitted to a third country, having regard to those periods’.
Meghosszabbított őrizet esetében a felülvizsgálatokat igazságügyi hatóság felügyelete alatt kell elvégezni.
Absence of a ‘reasonable prospect’ is not the same as ‘impossibility to enforce’: ‘impossibility to enforce’ is a more categorical assertion and more difficult to demonstrate than ‘absence of reasonable prospect’, which refers to certain degree of likeliness only.
A „meghosszabbított őrizet” jelentése: A visszatérési irányelv 15. cikke (3) bekezdésének második mondata előírja a „meghosszabbított őrizet” eseteinek igazságügyi felügyelet alatt történő, hivatalból való felülvizsgálatát.
Periods of detention which should be taken into account when assessing the ‘reasonable prospect of removal’: given the emphasis put by Article 15 (as well as recital 6) of the Return Directive on a concrete individual case-by-case assessment for determining the proportionality of deprivation of liberty, regard must always be taken of the maximum detention periods for the concerned individual in the specific case.
Ez szükségessé teszi az igazságügyi hatóságok fellépését azokban az esetekben is, amikor az érintett személy nem él fellebbezéssel.
This means that the maximum periods laid down by national law of the concerned Member State are relevant.
A „meghosszabbított őrizet” kifejezés nyelvi összehasonlítása alapján (német: „Bei längerer Haftdauer”; francia: „En cas de périodes de rétention prolongées”; holland: „In het geval van een lange periode van bewaring”; spanyol: „En caso de periodos de internamiento prolongados”; olasz: „Nel caso di periodi di trattenimento prolungati”) egyértelmű, hogy ez a kifejezés lényegileg egy hosszú időtartamú őrizetre utal, függetlenül attól a ténytől, hogy a meghosszabbításról már hoztak-e formális határozatot vagy sem.
This also implies that a returnee should not be detained in a Member State if it appears unlikely from the beginning that the person concerned will be admitted to a third country within the maximum detention period allowed under the legislation of that Member State (in the judgment of Case C-357/09, Kadzoev, the ECJ referred to the maximum periods under the Directive, since these were the same as the maximum periods under the applicable legislation in the concerned Member State).
A Bizottság úgy véli, hogy az őrizetet elrendelő határozat hivatalból történő első bírósági felülvizsgálatára megállapított 6 hónapos időtartam mindenképpen túl hosszú, míg a háromhavonta elvégzett, hivatalból történő bírósági felülvizsgálat még összeegyeztethetőnek tekinthető az irányelv 15. cikkének (3) bekezdésével, feltéve, hogy arra is lehetőség van, hogy szükség esetén kérelem alapján is indítható legyen egyéni felülvizsgálat.
The Commission recommends providing for a maximum initial period of detention of six months, which shall be adapted in the light of the circumstances of the case and be reviewed at reasonable intervals of time under the supervision of a judicial authority, and for the possibility to further prolong the detention until 18 months in the cases provided for in Article 15(6) of the Return Directive.
A felügyeletet végző igazságügyi hatóság hatásköre: nem elegendő olyan felülvizsgálati mechanizmus alkalmazása, amely csak jogkérdéseket vizsgál, ténykérdéseket viszont nem.
Once the maximum periods of detention have been reached, Article 15(4) of the Return Directive is not applicable any more and the person must in any event be released immediately — see the judgement of the ECJ in Case C-357/09, Kadzoev (paragraphs 60 and 61): ‘It is clear that, where the maximum duration of detention provided for in Article 15(6) of Directive 2008/115/EC has been reached, the question whether there is no longer a “reasonable prospect of removal” within the meaning of Article 15(4) does not arise.
Az igazságügyi hatóságnak hatáskörrel kell rendelkeznie mind a ténybeli, mind a jogi kérdésekben való döntéshozatalra – lásd a Bíróság C-146/14. sz.
In such a case the person concerned must in any event be released immediately.
Mahdi-ügyben hozott ítéletének 62. pontját: „[…] a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező igazságügyi hatóságnak meg kell lennie a lehetőségének, hogy a közigazgatási hatóság vagy adott esetben az eredeti őrizetet elrendelő hatóság határozatát saját határozatával helyettesítse, és hogy határozzon az érintett harmadik országbeli állampolgár elleni intézkedés más intézkedéssel való esetleges felváltásáról vagy e személy esetleges szabadon bocsátásáról.
Article 15(4) of Directive 2008/115/EC can thus only apply if the maximum periods of detention laid down in Article 15(5) and (6) of the directive have not expired’.
E célból az őrizet meghosszabbítása iránti kérelemről határozatot hozó igazságügyi hatóságnak lehetősége kell, hogy legyen mind az eredeti őrizetet elrendelő közigazgatási hatóság által szolgáltatott tények és bizonyítékok, mind az érintett harmadik országbeli állampolgár által esetlegesen tett észrevételek figyelembevételére.
Further clarifications:
Az őrizet megszüntetése Jogalap: visszatérési irányelv – 15. cikk, (4)–(6) bekezdés
Attention should be paid to the specific situation of stateless persons, who may be unable to benefit from consular assistance by third-countries in view of obtaining a valid identity or travel document.
Amennyiben a kitoloncolásra jogi vagy egyéb megfontolások következtében már nem látszik észszerű lehetőség, vagy az (1) bekezdésben megállapított feltételek már nem állnak fenn, az őrizet indokoltsága megszűnik, és az érintett személyt haladéktalanul szabadon kell bocsátani.
In the light of the judgment of the ECJ on Case C-357/09, Kadzoev, Member States should make sure that there is a reasonable prospect of removal that justifies imposing or prolonging detention.
Az őrizetet mindaddig fenn kell tartani, ameddig az (1) bekezdésben megállapított feltételek fennállnak, és az őrizet a kitoloncolás biztosításához szükséges.
Is it legitimate to maintain detention if the third-country national for the time being is protected from removal because of the principle of non-refoulement?
Valamennyi tagállam korlátozott, hat hónapot nem meghaladó őrizetben tartási időszakot határoz meg.
If removal becomes unlikely (for instance because of a likely permanent non-refoulement issue), third-country nationals must be released in accordance with Article 15(4) of the Return Directive.
A tagállamok az (5) bekezdésben említett időszakot kizárólag korlátozott, további tizenkét hónapot nem meghaladó időszakkal hosszabbíthatják meg a nemzeti jogszabályoknak megfelelően, azokban az esetekben, ha a kiutasítás végrehajtása minden észszerű erőfeszítésük ellenére várhatóan tovább tart:
If the non-refoulement issue is only of limited and temporary nature (for instance a credible diplomatic assurance from the country of return is likely to be issued shortly or the returnee is temporarily in need for vital medical treatment which is not available in country of return), detention may be maintained if there is still a reasonable prospect of removal.
az érintett harmadik országbeli állampolgár részéről szükséges együttműködés hiánya miatt, vagy
Article 15(5) and (6) of the Return Directive obliges Member States to fix under national law [77] maximum time limits for detention which shall not exceed 6 months (in regular cases) or 18 months (in two qualified cases: lack of cooperation by the returnee or delays in obtaining the necessary documentation from third countries).
a szükséges dokumentumok harmadik országoktól való beszerzésének késedelme miatt.
The shorter maximum detention periods fixed by national law prevail over the 6/18 months deadline provided for by the Return Directive: in the handling of concrete cases, the maximum periods fixed by national law (in compliance withthe Return Directive) and not the maximum periods fixed by the Return Directive must be applied.
Számos különböző helyzetben az őrizetet meg kell szüntetni és a visszatérésre kötelezett személyt szabadon kell bocsátani, különösen, ha:
This implies that a Member State which has fixed a national maximum of for example 60 days for non-cooperating returnees cannot maintain detention beyond those 60 days, even though Article 15(6) of the Return Directive provides for a frame of up to 18 months.
már nincs észszerű lehetőség a kitoloncolásra jogi vagy egyéb megfontolásból;
National law should set a maximum period of detention that allows the competent national authorities to take all the necessary measures to enforce the return decision, hence to finalise the necessary procedures for successfully returning illegally staying third-country nationals and securing readmission in the third country of return.
a hatóságok nem követik megfelelően a kitoloncolási intézkedéseket;
The Commission recommends that Member States use the margins established by Article 15 of the Return Directive, providing for a maximum initial period of detention of six months, and for the possibility to further prolong detention until 18 months in the cases foreseen by Article 15(6) of that Directive.
az őrizetben tartás elérte a maximális időtartamot.
It is recalled that the actual duration of detention must be determined on a case-by-case basis and that the returnee must be released if the conditions for detention (for example, a reasonable prospect of removal) no longer exist.
Ezen túlmenően eseti alapon meg kell szüntetni az őrizetet akkor, ha az őrizet alternatívái helyénvaló lehetőséggé válnak.
Examples for reasons justifying/not justifying prolonged detention under Article 15(6):
A kitoloncolás észszerű lehetőségének hiánya: A C-357/09. sz.
An absence of identity documents as such is not sufficient to justify the prolongation of detention — see judgment of the ECJ in Case C-146/14, Mahdi (paragraph 73): ‘[…] the fact that the third-country national concerned has no identity documents cannot, on its own, be a ground for extending detention under Article 15(6) of Directive 2008/115/EC’.
Kadzoev-ügyben hozott ítélet 67. pontjában a Bíróság magyarázó értelmezést adott az „észszerű lehetőség” jelentésére vonatkozóan: „Csak a kitoloncolás 15. cikk (5) és (6) bekezdésében meghatározott határidőkre tekintettel történő biztosításának reális lehetősége minősül a kitoloncolás észszerű lehetőségének.
Non-cooperation in obtaining identity documents may justify the prolongation of detention if there is a causal link between the non-cooperation and non-return — see Judgment of the ECJ in Case C-146/14, Mahdi (paragraph 85): ‘[…] only if an examination of his conduct during the period of detention shows that he has not cooperated in the implementation of the removal operation and that it is likely that that operation lasts longer than anticipated because of that conduct, […]’.
Ez az észszerű lehetőség nem áll fenn, ha kevéssé tűnik valószínűnek, hogy az érintettet az említett határidőkön belül befogadják egy harmadik országban”.
Taking into account periods of detention as an asylum seeker: when calculating the period of detention for the purpose of removal, periods of detention as asylum seeker need not be taken into account, since detention for removal purposes and detention of asylum seekers fall under different legal rules and regimes — see judgment of the ECJ in Case C-357/09, Kadzoev (paragraphs 45 and 48): ‘Detention for the purpose of removal governed by Directive 2008/115/EC and detention of an asylum seeker in particular under Directives 2003/9/EC and 2005/85/EC and the applicable national provisions thus fall under different legal rules.
Az „észszerű lehetőség” hiánya nem azonos a „végrehajtás lehetetlenségével”: a „végrehajtás lehetetlensége” kategorikusabb állítás, és nehezebb bizonyítani, mint „az észszerű lehetőség hiányát”, amely csak bizonyos mértékű valószínűségre utal.
Consequently, […] a period during which a person has been held in a detention centre on the basis of a decision taken pursuant to the provisions of national and Community law concerning asylum seekers may not be regarded as detention for the purpose of removal within the meaning of Article 15 of Directive 2008/115/EC’.
Az őrizet azon szakaszai, amelyeket figyelembe kell venni a „kitoloncolás észszerű lehetőségének” értékelésekor: a visszatérési irányelv 15. cikke (és (6) preambulumbekezdése) nagy hangsúlyt fektet a szabadságelvonás arányosságának meghatározásakor a konkrét eset egyedi értékelésére, így mindig figyelembe kell venni a konkrét esetben érintett egyénre vonatkozó maximális őrizetben tartási időtartamot.
Paragraph 47 of the same judgment then adds: ‘Should it prove to be the case that no decision was taken on Mr Kadzoev's placement in the detention centre in the context of the procedures opened following his applications for asylum, referred to in paragraph 19 above, so that his detention remained based on the previous national rules on detention for the purpose of removal or on the provisions of Directive 2008/115/EC, Mr Kadzoev's period of detention corresponding to the period during which those asylum procedures were under way would have to be taken into account in calculating the period of detention for the purpose of removal mentioned in Article 15(5) and (6) of Directive 2008/115/EC’.
Ez azt jelenti, hogy az érintett tagállam nemzeti jogában meghatározott maximális időtartamok a relevánsak.
Taking into account periods of detention pending preparation of a Dublin transfer: the same logic as set out above in relation to periods of detention as asylum seeker applies.
Ez azzal a következménnyel is jár, hogy a visszatérésre kötelezett személy nem tartható őrizetben valamely tagállamban, ha már a kezdetektől fogva valószínűtlennek tűnik, hogy az érintett személyt befogadja egy harmadik ország az adott tagállam jogszabályai által engedélyezett maximális őrizetben tartási időtartamon belül (a C-357/09. sz.
Taking into account periods of detention during which an appeal with suspensive effect is pending: such periods must be taken into account — see judgment of the ECJ in Case C-357/09, Kadzoev (paragraphs 53-54): ‘The period of detention completed by the person concerned during the procedure in which the lawfulness of the removal decision is the subject of judicial review must […] be taken into account for calculating the maximum duration of detention laid down in Article 15(5) and (6) of Directive 2008/115/EC.
Kadzoev-ügyben hozott ítéletben a Bíróság az irányelv szerinti maximális időtartamokra hivatkozott, mivel azok megegyeztek az érintett tagállamban alkalmazandó jogszabályokban meghatározott maximális időtartamokkal).
If it were otherwise, the duration of detention for the purpose of removal could vary, sometimes considerably, from case to case within a Member State or from one Member State to another because of the particular features and circumstances peculiar to national judicial procedures, which would run counter to the objective pursued by Article 15(5) and (6) of Directive 2008/115/EC, namely to ensure a maximum duration of detention common to the Member States’.
A Bizottság azt ajánlja, hogy az őrizet maximális kezdeti időtartamát hat hónapban állapítsák meg – amit hozzá kell igazítani az eset körülményeihez, és észszerű időközönként felül kell vizsgálni egy igazságügyi hatóság felügyelete alatt –, valamint a visszatérési irányelv 15. cikkének (6) bekezdésében említett esetekben tegyék lehetővé az őrizet 18 hónapig történő további meghosszabbítását.
Taking into account periods of detention for the purpose of removal spent in (another) Member State A, immediately followed by pre-removal detention in Member State B (such a situation may arise for instance in the context of the transfer of a third-country national from Member State A to Member State B under a bilateral readmission agreement covered by Article 6(3) of the Return Directive): the Commission considers that the absolute 18 months threshold of uninterrupted pre-removal detention should not be exceeded, in view of the need to respect the effet utile of the maximum time-limit fixed by Article 15(6) of the Return Directive.
Az őrizet maximális időtartamának elérése esetén a visszatérési irányelv 15. cikkének (4) bekezdése már nem alkalmazandó, és az érintett személyt minden esetben azonnal szabadon kell engedni – lásd a Bíróság C-357/09. sz.
An exchange of information between Member States on periods of detention already spent in another Member State as well as an eventual possibility for Member State B to refuse transfer from Member State A if Member State A made the request excessively late should be addressed under the relevant bilateral readmission agreements.
Kadzoev-ügyben hozott ítéletének 60. és 61. pontját: „Meg kell állapítani, hogy ha a 2008/115/EK irányelv 15. cikkének (6) bekezdésében szereplő maximális őrizeti időtartam eltelik, akkor nem merülhet fel annak a kérdése, hogy fennáll-e még az ugyanezen cikk (4) bekezdésének értelmében vett” kitoloncolás észszerű lehetősége„.
Taking into account periods of detention completed before the rules in the Return Directive became applicable: such periods must be taken into account (see judgment of the ECJ in Case C-357/09, Kadzoev, paragraphs 36-38).
Ebben az esetben ugyanis az érintettet mindenképpen haladéktalanul szabadon kell bocsátani.
The maximum period of detention prescribed by the Return Directive must not be undermined by re-detaining returnees immediately, following their release from detention.
További magyarázat: