natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As indicated in recital 10, by its the judgment in Case T-512/11 the General Court annulled the 2011 Decision in so far as the 2011 Decision found that the non-application of the ATT to transfer and transit passengers did not constitute State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Emellett, hivatkozva arra, hogy az ír hatóságok szerint a semlegesség indokai más tagállamokat is arra ösztönöztek, hogy a meglévő légi közlekedési adózási rendszerekben ugyanezen utaskategóriák számára mentességet biztosítsanak, amire kifejezetten az Egyesült Királyságot hozták fel példaként, a Törvényszék azt állapította meg, hogy az Egyesült Királyságban meglévő légiutas-illeték nem minősülhet releváns referenciának ebben az ügyben, mivel az a rendszer kimondja, hogy mindig az utazás első szakasza az, amely alapján az adót meg kell fizetni, ami nem felel meg az ír hatóságok 2009. október 15-i levélben kifejtett és a Bizottság által a 2011-es határozatban megerősített álláspontjának.
The General Court found that a preliminary investigation of around two years considerably exceeded the period normally required for a preliminary investigation carried out pursuant to Article 108(3) TFEU.
A Törvényszék azt is hangsúlyozta, hogy a 2009. október 15-i levél nem hivatkozik kifejezetten a kettős adóztatás elkerülésének szükségességére.
It also considered that the Commission's examination was incomplete and insufficient.
A Törvényszék megjegyezte továbbá, hogy Írország felajánlotta, hogy mérlegeli az átszálló és tranzitutasokról szóló törvény kiigazítását, azzal, hogy az átszálló utas fogalmának meghatározásából elhagyja az egyetlen foglalásra vonatkozó követelményt, de erről a Bizottság nem foglalt állást.
In particular, the General Court found that there were inconsistencies between the content of the letter from Ireland dated 15 October 2009, referred to in recital 4, and the 2011 Decision.
E következetlenségek alapján a Törvényszék arra jutott, hogy amikor a Bizottság elfogadta a 2011-es határozatot, nem rendelkezett elegendő információval ahhoz, hogy elvégezze az intézkedés szelektivitásának kielégítően teljes elemzését, és hogy arra következtessen, a mentesség alkalmazásának szabályai nem vetnek fel kétségeket.
In that respect, the General Court considered that the Commission endorsed Ireland's view that the part of the journey exempted from payment of the ATT was the first leg, even though the examples reproduced in the table set out in recital 9 of the 2011 Decision were not capable of supporting such conclusion.
A Törvényszék megállapította, hogy a vitatott intézkedés belső piaccal való lehetséges összeegyeztethetősége elemzésének hiányában a Bizottságnak meg kellett volna indítania a hivatalos vizsgálati eljárást, hogy beszerezzen minden olyan releváns információt, amelynek révén meggyőződhet arról, hogy a vitatott intézkedés nem szelektív, és lehetőség szerint azt állapítsa meg, hogy az említett intézkedés nem minősül állami támogatásnak, továbbá lehetővé tegye a kérelmező és más érintett felek számára, hogy az említett eljárással kapcsolatos észrevételeiket megtegyék.
According to the General Court, whilst this might be the case as regards the example relating to passengers going from Dublin to New York and making a stopover in Shannon, who were subject to payment of the ATT, by contrast, it was not clear, and the Commission did not explain, why passengers taking the opposite route, that is from New York to Dublin with the same stopover, were not subject to payment of the ATT for the departure from the stopover airport of Shannon.
A HIVATALOS ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁHOZ VEZETŐ OKOK
In addition, by referring to the fact that, according to the Irish authorities, reasons of neutrality also prompt the exemptions for the same categories of passengers granted by other systems of air travel taxation existing in other Member States, whereas explicit reference was made to the United Kingdom, the General Court found that the Air Passenger Duty in force in the United Kingdom could not constitute a relevant reference model in the present case because it provides that it is always the first leg of the journey that is subject to payment of the tax, which did not correspond to the view supported by the Irish authorities in their letter dated 15 October 2009 and confirmed by the Commission in the 2011 Decision.
A T-512/11 ítéletet követően a Bizottság megindította a hivatalos vizsgálati eljárást, hogy további információkat gyűjtsön, amelyek révén meggyőződhet arról, a légiutas-adó alkalmazásának átszálló és tranzitutasokat érintő mellőzése nem volt szelektív, és hogy lehetővé tegye a kérelmező és más érintett felek számára, hogy az említett eljárással kapcsolatos észrevételeiket előadják.
The General Court also stressed that the letter dated 15 October 2009 did not refer explicitly to the need to avoid double taxation.
Az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság megjegyezte, hogy a légiutas-adó alkalmazásának átszálló és tranzitutasok indulását érintő mellőzésével az állam adóbevételről mondott le, ezt tehát állami forrásokból finanszírozta, és úgy tűnik, előnyhöz juttatta a kedvezményezett légitársaságokat.
Additionally, the General Court noted that Ireland had offered to consider adjusting the law on transfer and transit passengers, by removing the requirement for a single booking as part of the definition of a transfer passenger and that the Commission did not take a position on that statement.
Ráadásul a Bizottság a hivatalos vizsgálat megindításakor nem tudta kizárni, hogy a légiutas-adó alkalmazásának átszálló és tranzitutasokat érintő mellőzése szelektív volt.
Those inconsistencies gave grounds for concluding that, when the Commission adopted the 2011 Decision, it did not have the information with which to carry out a sufficiently complete analysis of the selectivity of the measure and to conclude that the rules for the application of the exemption did not raise doubts.
A Bizottság így előzetesen azt állapította meg, hogy mivel az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdésében foglalt valamennyi kritérium első látásra teljesül, az intézkedés azoknak a légi fuvarozóknak nyújtott támogatásnak minősülhet, amelyek az átszálló és tranzitutasok tekintetében légiutas-adó alóli mentességben részesített járatokat üzemeltetik.
The General Court concluded that, in the absence of any analysis of the possible compatibility of the disputed measure with the internal market, the Commission should have initiated the formal investigation procedure, in order to gather any relevant information for verifying that the disputed measure was not selective and to possibly conclude that that measure did not constitute State aid, and to allow the applicant and the other parties concerned to present their observations in connection with that procedure.
A Bizottság ezért felkérte Írországot, hogy újra fejtse ki a légiutas-adó elfogadásával kapcsolatos indokait, és magyarázza meg, miért nem alkalmazta a légiutas-adót az átszálló és tranzitutasokra.
GROUNDS FOR INITIATING THE FORMAL PROCEDURE
A Bizottság felkérte Írországot arra is, hogy részletezze, hogyan kell értelmezni a pénzügyi törvény 55. szakaszát.
Following the judgment in Case T-512/11, the Commission initiated the formal investigation procedure in order to gather information to verify that the non-application of the ATT to transfer and transit passengers was not selective and to allow the applicant and the other parties concerned to present their observations in connection with that procedure.
A Bizottság arra kötelezte Írországot, hogy szolgáltasson egyértelmű példákat arra, miként kell alkalmazni a légiutas-adót valamennyi releváns utazási kategóriára, pontosítsa, hogy vajon a légiutas-adó kifejezetten az utazás második szakaszát mentesíti-e, vagy általánosabban valamennyi átszálló és tranzitutast, és adjon meg minden további információt, amelyet hasznosnak ítél ebben a tekintetben.
In the Opening Decision, the Commission noted that the non-application of the ATT to departures of transfer and transit passengers resulted in a loss of tax revenue for the State and was therefore financed from State resources and appeared to confer an advantage on the airlines benefitting from it.
A Bizottság arra is felhívta Írországot, hogy ezeket a példákat a légiutas-adó mértékének 2011-ben bevezetett módosítását megelőző és követő időszak vonatkozásában is adja meg.
Furthermore, the Commission could not at the stage of initiating the formal investigation exclude that the non-application of the ATT to transfer and transit passengers was selective.
Azon előzetes feltevés szerint, hogy a referenciarendszer olyan adó, amelyet minden egyes utas Írországban található repülőtérről repülőgépen történő indulása tekintetében kiszabnak, a Bizottság kétségeit fejezte ki azt illetően, hogy vajon a légiutas-adó alkalmazásának átszálló és tranzitutasokat érintő mellőzése eltért-e a referencia-adórendszertől azzal, hogy különbséget tett az érintett tagállam adórendszeréhez társított célkitűzés fényében összehasonlítható ténybeli és jogi helyzetben lévő gazdasági szereplők között, és ezáltal előnyben részesített bizonyos légitársaságokat.
The Commission thus preliminarily concluded that since all the criteria in Article 107(1) TFEU a priori could be fulfilled, the measure might constitute State aid to airline operators that have operated the routes benefitting from the exemption from the ATT for transfer and transit passengers.
A Bizottság azt is megállapította ugyanakkor, hogy a légiutas-adó elnevezése és megszövegezése is azt sugallhatja, hogy vezérelve a valamely írországi repülőtérről kiinduló légi utazások megadóztatása, semmint az írországi repülőterekről történő minden egyes indulás megadóztatása.
The Commission therefore invited Ireland to set out again its reasons for the adoption of the ATT and to explain why the ATT did not apply to transfer and transit passengers.
A Bizottság szerint e feltevés mellett a légiutas-adó alkalmazásának átszálló és tranzitutasokat érintő mellőzése közvetlenül következik ebből az elvből, mivel egy légi utazás több mint egy, valamely írországi repülőtérről történő indulást foglalhat magában.
The Commission also invited Ireland to set out in detail how Section 55 of the Finance Act should be interpreted.
ÍRORSZÁGNAK AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁRÓL SZÓLÓ HATÁROZATTAL KAPCSOLATOS ÉSZREVÉTELEI
The Commission requested that Ireland provide clear examples of how the ATT applies to all relevant categories of routes, clarify whether ATT specifically exempts the second leg of a journey or, more generally, exempts all transfer and transit passengers, and to provide all other information which Ireland considered useful in that respect.
Az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatos, 2015. december 22-i észrevételeiben Írország elutasított minden olyan utalást, amely szerint az átszálló és tranzitutasok mentesítése állami támogatásnak minősülne.
The Commission also invited Ireland to provide those examples in relation to the periods before and after the amendment modifying the ATT rates, introduced in 2011.
A pénzügyi törvény 55. szakaszának értelmezéséről és alkalmazásáról
Under the preliminary assumption that the reference system is a tax which is charged in respect of every departure of a passenger on an aircraft from an airport in Ireland, the Commission expressed doubts as to whether the non-application of the ATT to transfer and transit passengers derogated from the reference system of taxation by differentiating between economic operators which, in light of the objective assigned to the tax system of the Member State concerned, were in comparable factual and legal situations, and consequently conferred an advantage on certain airlines.
Írország azt állította, hogy a légiutas-adó megfizetésével kapcsolatos kötelezettséget a pénzügyi törvény határozta meg, amelyet megszorítóan kell értelmezni.
The Commission also found, however, that the name, and indeed the wording, of the ATT may suggest that its guiding principle is to tax air journeys from an airport in Ireland, rather than each departure from an airport in Ireland.
Az ír legfelsőbb bíróság ítélkezési gyakorlata alapján Írország hangsúlyozta, hogy az ír jog szerint az adófizető csak akkor kötelezhető adó fizetésére, illetve hátrány elszenvedésére, ha ez kifejezetten szerepel a jogszabályban, és a Texaco (Írország) Ltd kontra Murphy (Inspector of Taxes) ügyben hozott ítéletet idézte: „Állandó jogi norma, hogy az állampolgárt nem lehet megadóztatni, kivéve, ha a törvény nyelvezete kifejezetten előírja ezt a kötelezettséget”.
According to the Commission, under that assumption, the non-application of the ATT to transfer and transit passengers seems to directly follow from that principle, since an air journey may involve more than one departure from an airport in Ireland.
Ezen az alapon Írország kifejtette, hogy annak meghatározásához, hogy egy utazás a légiutas-adó hatálya alá tartozik-e, a pénzügyi törvény megfogalmazását kell alapul venni.
COMMENTS FROM IRELAND ON THE OPENING DECISION
A pénzügyi törvény alkalmazásával kapcsolatos bármely kétség esetén az adófizető javára kell ítélni.
In its comments dated 22 December 2015 on the Opening Decision, Ireland rejected any suggestion that the exemption of transfer and transit passengers constitutes State aid.
A pénzügyi törvény 55. szakasza (2) bekezdésének c) pontja szerint a légiutas-adó akkor lesz „esedékes, amikor az utas egy repülőgépen elindul a repülőtérről”.
On the interpretation and application of Section 55 of the Finance Act
Ezzel kapcsolatban Írország megjegyezte, hogy:
Ireland stated that the liability to pay the ATT was defined in the Finance Act, which must be interpreted strictly.
az „utas” meghatározása nem terjed ki (bizonyos feltételek mellett) a fogyatékkal élő, a két év alatti, az átszálló vagy a tranzitutasokra,
Relying on jurisprudence of the Irish Supreme Court, Ireland stressed that under Irish law, a taxpayer could only be liable to pay a tax or suffer a disadvantage if this is explicit in law and quoted from the judgment Texaco (Ireland) Ltd v Murphy (Inspector of Taxes): ‘It is an established rule of law that a citizen is not to be taxed unless the language of the statute clearly imposes the obligation’.
a „repülőtér” meghatározása nem tartalmaz minden utazást, mivel nem kell adót fizetni egy Írországon kívüli repülőtérről való indulásra, és bizonyos, kis utasszámmal jellemzett repülőterek esetében,
On that basis, Ireland stated that in order to determine whether a journey was subject to the ATT, it was necessary to look at the wording of the Finance Act.
a „repülőgép” meghatározása nem foglalja magában azt a légi járművet, amely nem alkalmas 20 főt meghaladó utas szállítására, továbbá az állami vagy katonai célokra használt légi járműveket sem.
Any doubt over the application of the Finance Act would benefit the taxpayer.
Az (50) preambulumbekezdés fényében Írország úgy vélte, hogy légiutas-adót nem kell fizetni az átszálló vagy tranzitutasok után, az utazás érintett szakaszától függetlenül.
Pursuant to Section 55(2)(c) of the Finance Act, the ATT becomes ‘due when a passenger departs from an airport on an aircraft’.
Írország megerősítette, hogy az utazás második szakasza nem mentesül automatikusan az adó alól.
In this respect, Ireland noted that:
Írország szerint az utazás második szakaszát adott esetben megadóztathatták, a pénzügyi törvény 55. szakaszának az adott körülményekre történő alkalmazásától függően, ideértve azt is, hogy az utas átszálló vagy tranzitutas volt-e (ugyanez vonatkozik az utazás első szakaszára is).
the definition of ‘passenger’ excludes (subject to certain conditions) persons who are disabled, or under the age of two, or transfer or transit passengers.
A „repülőtér” meghatározása is kizár bizonyos utazásokat, így például nem kell légiutas-adót fizetni egy Írországon kívüli repülőtérről történő indulás után.
the definition of ‘airport’ also excludes some journeys, as no tax is due in respect of a departure from an airport outside Ireland and from certain airports with small passenger numbers.
Írország arra is rámutatott, hogy az átszálló és tranzitutasok kivétele szokásosnak tekinthető más országok, például az Egyesült Királyság.
the definition of ‘aircraft’ excludes aircraft which cannot carry more than 20 passengers, and also excludes aircraft used for State or military purposes.
Franciaország és Németország légiutas-adói esetében.
In light of recital 50, Ireland considered that no ATT was due in respect of transfer and transit passengers, regardless of the leg of the journey concerned.
Írország azzal érvelt, hogy az egyes adókra vonatkozó szabályokat a megfelelő nemzeti joggal összefüggésben kell értelmezni.
Ireland confirmed that the second leg of a journey was not automatically exempt from the tax.
Az átszálló és tranzitutasok mentesítésének értelmezéséről
According to Ireland, the second leg of a journey might have been or might not have been taxed, depending on the application of Section 55 of the Finance Act to the facts, including whether the passenger was a transfer or transit passenger (the same applied to the first leg of a journey).
Írország észrevételt tett a T-512/11 ítéletnek a 2011-es határozat 20. pontjában szereplő következő állítással foglalkozó 88. pontjára: „Az adó alkalmazásának tranzit- és átszálló utasokat érintő mellőzését illetően az ír hatóságok azt állítják, azzal, hogy egy teljes utazás első szakaszát nem adóztatják, garantálható, hogy az utast nem büntetik azért, mert az utazása megszakítást követően ér el a végső célállomásra”.
The definition of ‘airport’ might also exclude some journeys, as no ATT was due in respect of a departure from an airport outside Ireland.
A T-512/11 ítélet fent említett pontjában a Törvényszék arra utalt, hogy noha a Bizottságnak nem volt oka kétségbe vonni az Írország 2009. október 15-i levelében foglalt információkat, amelyekre a 2011-es határozat 20. pontja is épül, továbbra is igaz, hogy még az ír hatóságok azon értelmezését követve is, amely szerint a megszakítást tartalmazó utazás bármely első szakasza mentesül a légiutas-adó alól, a 2011-es határozat 9. pontjában szereplő táblázatban bemutatott példák nem alkalmasak ezen értelmezés alátámasztására.
Ireland also pointed out that the transfer and transit passenger exclusions are normal in air travel taxes implemented by other countries, for example the United Kingdom, France and Germany.
A Törvényszék rámutatott arra, hogy nem volt egyértelmű, és a Bizottság sem fejtette ki, hogy a New Yorkból Dublinba utazó, utazásukat Shannonban megszakító utasok után miért nem kell a légiutas-adót megfizetni a közbenső Shannon repülőtérről való indulás tekintetében.
Ireland contended that the rules for each tax must be read in the context of the relevant national law.
Írország a 2009. október 15-i levelének 13. pontjára hivatkozott, amely szerint „az átszálló utasok tekintetében a mentesség egyedül azt garantálja, hogy egy teljes utazás első szakasza nem áll a légiutas-adó hatálya alatt”.
On the interpretation of the exemption of transfer and transit passengers
Írország rámutatott arra, hogy ez a pont a Shannonban megszakított Dublin–New York járat leírását követi, és azzal az utazással összefüggésben helytálló is volt, de nem helyénvaló azt olyan főszabályként jellemezni, amelynek értelmében egyetlen utazás első szakasza sem tartozna soha a légiutas-adó hatálya alá.
Ireland commented on paragraph 88 of the judgment in Case T-512/1,1 which relates to the following statement contained in recital 20 of the 2011 Decision: ‘As to the non-application of the tax on transit and transfer passengers, the Irish authorities state that the fact that any first leg of an overall journey is not subject to the tax ensures that the passenger is not punished because a route includes a stopover in order to get to the final destination’.
A Törvényszék által a T-512/11 ítélet 88. pontjában hozott példa – a Shannonban megszakított, New York és Dublin közötti utazás – vonatkozásában Írország kifejtette, hogy nem kell légiutas-adót fizetni ezen utazás egyetlen szakaszára sem, a pénzügyi törvény megfogalmazásából következően, közelebbről:
In the abovementioned paragraph of its judgment in case T-512/11, the General Court had indicated that whilst the Commission had no reason to doubt the information contained in Ireland's letter dated 15 October 2009, on which paragraph 20 of the 2011 Decision is based, the fact remained that even following the Irish authorities' interpretation that any first leg of a journey including a stopover is exempt from the payment of the ATT, the examples produced in the table set out in paragraph 9 of the 2011 Decision were not capable of supporting that interpretation.
az első szakasz (New York és Shannon között) mentesül, mivel az adót csak az írországi repülőterekről történő indulásra szabják ki,
The General Court pointed out that it was not clear, and the Commission did not explain, why passengers travelling from New York to Dublin with a stopover in Shannon are not subject to payment of the ATT for the departure from the stopover airport of Shannon.
a második szakasz (Shannon és Dublin között) azért mentesül, mert a Shannon repülőtéren az utasok a pénzügyi törvény 55. szakaszának (1) bekezdésében foglalt meghatározás szerinti tranzit- vagy átszálló utasnak minősülnek.
Ireland referred to paragraph 13 of its letter of 15 October 2009, which reads ‘In respect of transfer passengers, the exemption merely ensures that the first leg of an overall journey isn't subject to ATT’.
Írország arra a következtetésre jutott, hogy a Shannonban megszakított, New York és Dublin közötti teljes utazás mentes a légiutas-adó alól, a pénzügyi törvény szövegéből következően.
Ireland pointed out that that paragraph follows on from a description of a Dublin-New York flight with a Shannon stopover and it was correct in the context of such a journey, but it was incorrect to characterise this as a general rule by which the first leg of any journey would never be taxed under the ATT.
Írország szerint a 2009. október 15-i levelében foglalt magyarázatok célja a jogszabály egyértelművé tétele volt, de ezek nem kötelező jellegűek.
With respect to the example brought forward by the General Court in paragraph 88 of the judgment in Case T-512/11, involving a journey from New York to Dublin with a stopover in Shannon, Ireland explained that no ATT is due with respect to any of the legs constituting that journey because of the wording of the Finance Act, in particular:
A tranzit- és átszálló utasok mentesítésével kapcsolatos érvelésről és az ennek értékelésre alkalmazandó referenciarendszerről
the first leg (New York to Shannon) is exempt because the tax is only levied on departures from Irish airports.
Ami az átszálló és tranzitutasok mentesítésével kapcsolatos okokat illeti, Írország kifejtette, hogy nem helyénvaló egyedi járatokat külön-külön adóztatni, amennyiben a valóságban azok egyetlen utazás szakaszait jelentik.
the second leg (Shannon to Dublin) is exempt because at Shannon airport, the passenger qualifies as a transit or transfer passenger as defined in Section 55(1) of the Finance Act.
E tekintetben Írország a következőkre hivatkozott:
Ireland concluded that the overall journey from New York to Dublin with a stopover in Shannon would be exempted from ATT because of the wording of the Finance Act.
az „átszálló” vagy „tranzitutas” pénzügyi törvény 55. szakaszának (1) bekezdése szerinti meghatározása a légiutas-adó alkalmazásában (a (18) preambulumbekezdésben idézett rendelkezés),
According to Ireland, the explanations in its letter dated 15 October 2009 were intended to clarify the law but they are not binding.
Írország Bizottságnak küldött, 2009. október 15-i levele, amelyben Írország kifejti, hogy a légiutas-adó célja az egyetlen utazás megadóztatása, akkor is, ha az utazás különböző szakaszokra tagolódik.
On the rationale for the exemption for transit and transfer passengers and the reference system to use to assess it
Írország különösen arra az elméleti forgatókönyvre hivatkozott, amelyet a Bizottságnak küldött, 2009. október 15-i levele tartalmazott, és amely az Egyesült Államokból induló, Shannonban megszakított és Dublinba érkező járatra vonatkozott.