natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Where a non-resident company carries on such a trade, that company is chargeable to corporation tax on [55]:
Az OECD az OECD TP Guidelines című, legutóbbi változatában 2010-ben kiadott irányelvekben nyújt a szokásos piaci ár elvével kapcsolatban útmutatást (a továbbiakban: a 2010. évi OECD transzferár-irányelvek) [59].
any trading income arising directly or indirectly through or from the branch or agency;
Az OECD-modellegyezmény „üzleti nyereségről” szóló 7. cikkének (2) bekezdése az egyetlen vállalkozáson belüli nyereségfelosztással foglalkozik.
any income from property or rights used by, or held by or for, the branch or agency; and
A következőket írja elő: „[…] a minden szerződő államban az állandó telephelynek tulajdonítható nyereség […] az a nyereség, amelyre várható, hogy szert tenne, különösen a vállalkozás más részeivel folytatott ügyletei során, ha ugyanazon vagy hasonló feltételek mellett ugyanazzal vagy hasonló tevékenységgel foglalkozó különálló és független vállalkozás lenne, figyelembe véve a vállalkozás által az állandó telephelyen és a vállalkozás más részein keresztül végzett tevékenységeket, felhasznált eszközöket és vállalt kockázatokat.”
chargeable gains attributable to the branch or agency.
A 7. cikk alkalmazásával kapcsolatban nyújt útmutatást az OECD „Report on the Attribution of Profits to Permanent Establishments” („Jelentés az állandó telephelyeknek tulajdonítható nyereség megállapításáról”) című jelentése, amelynek legutóbbi változatát 2010-ben adták ki (a továbbiakban: az OECD nyereségfelosztásról szóló, 2010. évi jelentése) [60].
Section 25 TCA 97 was preceded by Sections 8(1) and 8(2) of the Corporation Tax Act 1967, which read:
Az OECD nyereségfelosztásról szóló, 2010. évi jelentése az egy vállalkozáson belüli nyereségfelosztás nehézségeit mutatja be a két jogilag különálló vállalkozás közötti nyereségfelosztással összehasonlítva.
A company not resident in the State shall not be within the charge to corporation tax unless it carries on a trade in the State through a branch or agency but, if it does so, it shall, subject to any exceptions provided for by this Act, be chargeable to corporation tax on all its chargeable profits wherever arising.
Két jogilag különálló vállalkozás között annak meghatározására, hogy melyik tulajdonában vannak az eszközök és melyik vállalja a kockázatot a kettő közötti jogviszonyban, jogilag kötelező erejű szerződések vagy más ellenőrizhető jogi megállapodások útján kerül sor.
For purposes of corporation the chargeable profits of a company not resident in the State but carrying on a trade there through a branch or agency shall be
Ez a helyzet akkor is, ha a két különálló vállalkozás ugyanannak a vállalatcsoportnak a tagja, amennyiben a szerződések és jogi megállapodások tükrözik a tényállást.
any trading income arising directly or indirectly through or from the branch or agency (but so that this paragraph shall not include distributions received from companies resident in the State); […]’
Ezzel ellentétben az a tény, hogy egy állandó telephely nem alkot attól a vállalkozástól különálló jogi személyt, amelyhez tartozik, azt jelenti, hogy ugyanazon vállalkozás különböző részei között nincs egyetlen olyan része sem a vállalkozásnak, amelyről elmondható lenne, hogy jogszerű „birtokosa” az eszközöknek, vállalja a kockázatokat és a tőke vagy a különálló vállalkozásokkal kötött szerződések birtokosa lenne [61].
Companies that are not resident in Ireland and do not trade through a branch or agency in Ireland are only liable to income tax on any Irish-source income and to capital gains tax on gains arising on the disposal of certain Irish assets (principally Irish land) [56], subject to any treaty relief that may be available.
Az OECD nyereségfelosztásról szóló, 2010. évi jelentése – e különbség kezelése érdekében – közös megközelítést határoz meg a nyereségnek a külföldi illetőségű vállalatok állandó telephelyei számára történő megállapításával kapcsolatban.
To prevent a company being taxed twice on the same income (once with income tax, once with corporation tax), Section 21(2) TCA 97 provides that income tax is not chargeable on the income of a company if the company is resident in Ireland, or, in the case of a company which is not resident in Ireland, if the income is chargeable to corporation tax.
Ennek „jóváhagyott OECD-megközelítés” a neve.
By Section 42 of the Finance Act 2010, Part 35A was inserted into the TCA 97.
Ez a megközelítés azt a nyereséget állapítja meg az állandó telephely számára, amelyre az állandó telephely a szokásos piaci ár elve alapján szert tett volna, ha olyan „különálló” vállalkozás lenne, amely azonos vagy hasonló körülmények között azonos vagy hasonló tevékenységeket végez, figyelembe véve a külföldi illetőségű vállalkozás által az állandó telephelyen és a vállalkozás más részein keresztül végzett tevékenységeket, felhasznált eszközöket és vállalt kockázatokat, az OECD-modellegyezmény 7. cikkének (2) bekezdésében meghatározottak szerint.
According to Ireland, that insertion was the first time that Irish tax law formally recognised the application of the ‘arm's length principle’ as laid down in Article 9 of the OECD Model Tax Convention on Income and on Capital (hereinafter: the ‘OECD Model Tax Convention’) and elaborated upon in the OECD's Transfer Pricing Guidelines for Multinational Enterprises and Tax Administrations (hereinafter: the ‘OECD TP Guidelines’).
FIÓKTELEPEK NYERESÉGÉNEK MEGÁLLAPÍTÁSA „JELENTŐS EMBER” FELADATKÖRÖK ALAPJÁN A JÓVÁHAGYOTT KÉTLÉPÉSES OECD-MEGKÖZELÍTÉSBEN
Part 35A applies to arrangements entered into between associated persons (companies).
Az OECD nyereségfelosztásról szóló, 2010. évi jelentése az OECD transzferár-irányelveiben meghatározott szokásos piaci ár elvnek az alkalmazásával kapcsolatos jóváhagyott OECD-megközelítést mutatja be a nyereségnek az állandó telephely számára történő megállapításával összefüggésben.
However, based on the definition of a ‘person’ in Ireland's domestic tax legislation, any arrangement entered into between a head office and its branch does not fall within the scope of Part 35A.
Az OECD transzferár-irányelvei szerint a kapcsolt vállalkozások közötti nyereségfelosztás az egyes vállalkozások által végzett tevékenységek, a felmerült kockázatok és az általuk alkalmazott eszközök függvénye [62].
GUIDANCE ON TRANSFER PRICING AND PROFIT ALLOCATION TO PERMANENT ESTABLISHMENTS
A vállalkozás és állandó telephelye közötti bevételfelosztás tekintetében a jóváhagyott OECD-megközelítés az OECD-modellegyezmény 9. cikke (1) bekezdésének funkcionális elemzését azon tény kezelésének első lépésével egészíti ki, hogy az ugyanazon vállalkozás különböző részei közötti tranzakciókból származó eszközök, kockázatok, tőke, jogok és kötelezettségek – jogilag – a teljes vállalkozáshoz tartoznak, nem pedig annak valamelyik részéhez, valamint, hogy ugyanazon vállalatcsoporthoz tartozó, jogilag különálló vállalkozások között nincsenek ügyletek [63].
THE OECD FRAMEWORK AND THE OECD's ARM'S LENGTH PRINCIPLE
A jóváhagyott OECD-megközelítés így egy kétlépéses elemzésből áll, amelynek alapján valamely állandó telephely számára nyereség megállapítására kerül sor.
The OECD has produced several non-binding guidance documents on international taxation.
A megközelítés első lépése az állandó telephely olyan különálló vállalkozásként történő feltételezése, amely „azonos vagy hasonló körülmények között azonos vagy hasonló tevékenységeket folytat, figyelembe véve a vállalkozás által az állandó telephelyen és a vállalkozás más részein keresztül végzett tevékenységeket, felhasznált eszközöket és vállalt kockázatokat” [64].
Given their non-binding nature, the tax administrations of the OECD member countries, of which Ireland is one [57], are simply encouraged to follow the OECD's framework.
Ebben az összefüggésben kerül bevezetésre a „jelentős ember feladatkör” fogalom.
Nevertheless, the OECD's framework serves as a focal point and exerts a clear influence on the tax practices of OECD member (and even non-member) countries.
Az első lépés során a jóváhagyott OECD-megközelítés az állandó telephelyhez rendeli az eszközökkel kapcsolatos gazdasági tulajdonjogot, amely eszközök tekintetében az eszközök gazdasági tulajdonjogára vonatkozó jelentős feladatköröket az állandó telephelyen dolgozó emberek látják el, továbbá azokat a kockázatokat is az állandó telephelyhez rendeli, amelyek tekintetében (az átruházott) kockázatok vállalásával és/vagy kezelésével kapcsolatos jelentős feladatköröket az állandó telephelyen dolgozó emberek látják el [65].
Moreover, in numerous OECD member countries guidance documents forming part of that framework have been given the force of law or serve as a reference for the purpose of interpreting domestic tax law.
A jóváhagyott OECD-megközelítés második lépése során az OECD transzferár-irányelveket alkalmazzák –analógia útján – az állandó telephelynek a vállalkozás más részeivel folytatott ügyletei tekintetében annak biztosítása érdekében, hogy a telephelynek az ezen ügyletekkel kapcsolatban elvégzett valamennyi tevékenysége a szokásos piaci ár elve alapján kerüljön díjazásra [66].
Therefore, to the extent the Commission refers to the OECD framework in this Decision, it does so because that framework is the result of expert discussions in the context of the OECD and elaborates on techniques aimed to address common challenges in international taxation.
A JÓVÁHAGYOTT OECD-MEGKÖZELÍTÉS IMMATERIÁLIS JAVAKRA TÖRTÉNŐ ALKALMAZÁSÁVAL KAPCSOLATOS MEGFONTOLÁSOK
As explained in recital 15 of the Opening Decision, multinationals can allocate profit within a corporate group by using transfer pricing between separate companies of the same corporate group.
Az OECD nyereségfelosztásról szóló, 2010. évi jelentése D.2. szakasza (iii) pontjának (c) alpontja az immateriális javak állandó telephelyekhez való hozzárendelésével foglalkozik.
Transfer pricing refers to the prices charged for commercial transactions between various companies of the same corporate group.
A szervezeten belül létrehozott kereskedelmi immateriális javak tekintetében a jelentés 86. pontja azt állapítja meg, hogy a vállalkozások üzleti szervezeti modelljétől függően „az aktív döntéshozatal és irányítás gyakran decentralizálódhat a vállalkozásban.
However, transfer pricing can also take place within one company, if the company operates a permanent establishment in a separate jurisdiction.
Kérdés, hogy az immateriális javak létrehozása tekintetében ugyanez történik-e, vagy inkább az a valószínűbb, hogy az immateriális eszközök gazdasági tulajdonjogának a meghatározásával kapcsolatos jelentős ember feladatköröket magas stratégiai szinten a felsővezetőség végzi, vagy központosított és átruházott döntéshozatali feladatkörök kombinációjaként végzik el.”
This requires an allocation of that company's profit between its permanent establishment and the other parts of the company.
A 87. pont alapján „nem létezik döntő bizonyíték arra vonatkozóan, hogy az immateriális javak létrehozásával kapcsolatos döntéshozatali folyamat általában ilyen központosított módon zajlana, különösen, mivel a gazdasági tulajdonjog meghatározásával kapcsolatos jelentős ember feladatkörök meghatározása elsősorban inkább az aktív döntéshozatalra és irányításra irányul, nem pedig a javaslatok egyszerű igennel vagy nemmel történő elfogadására vagy elutasítására.
The OECD Model Tax Convention, which forms the basis of many bilateral tax treaties involving OECD member countries and an increasing number of non-member countries, contains provisions both on transfer pricing between associated group companies and profit allocation within a company.
Ez arra utal, hogy a pénzügyi eszközökhöz hasonlóan a gazdasági tulajdonjog meghatározására gyakran a felsővezetőség stratégiai szintje alatti feladatkörök által kerülhet sor.
Article 9(1) of the OECD Model Tax Convention on ‘associated enterprises’ provides: ‘[Where] conditions are made or imposed between the two [associated] enterprises in their commercial or financial relations which differ from those which would be made between independent enterprises, then any profits which would, but for those conditions, have accrued to one of the enterprises, but, by reason of those conditions, have not so accrued, may be included in the profits of that enterprise and taxed accordingly’.
Ez az a szint, ahol valamely immateriális javak létrehozására irányuló program aktív irányítására sor kerülne, ahol az ilyen programmal járó kockázatok aktív kezelésének a képessége található.”
That provision is considered to lay down the authoritative statement for international tax purposes of the OECD's ‘arm's length principle’ in transfer pricing between associated group companies.
A beszerzett kereskedelmi immateriális javak tekintetében a D.2. szakasz (iii)(c)(3)A(ii) pontjának 94. alpontja a következőképpen szól: „ahogy a szervezeten belül létrehozott immateriális javak tekintetében is, a fő kérdés a beszerzett immateriális javak gazdasági tulajdonjogának meghatározásával kapcsolatban az, hogy a vállalkozáson belül a kockázatok vállalására és kezelésére vonatkozó aktív döntéshozatali folyamattal kapcsolatos jelentős ember feladatköröket hol látják el” [67].
According to that principle, tax administrations should only accept transfer prices between group companies that are remunerated as if they were agreed to by independent companies negotiating under comparable circumstances at arm's length.
AZ OECD TRANSZFERÁR-IRÁNYELVEI
In this way, multinationals are prevented from manipulating their transfer prices in such a manner that as little profit as possible is allocated to jurisdictions where those profits are subject to higher taxation and as much profit as possible is allocated to jurisdictions where those profits are subject to lower taxation [58].
AZ OECD transzferár-irányelvei öt módszert kínálnak az ügyletek szokásos piaci ár elve alapján történő árazása és az ugyanazon vállalatcsoportba tartozó vállalkozások közötti nyereségfelosztás megbecslése tekintetében: (i) az összehasonlítható független árak módszere; (ii) a költség és haszon módszere; (iii) a viszonteladási ár csökkentésének a módszere; (iv) a tranzakciós nettó nyereség módszer és (v) az ügyleti nyereségmegosztásos módszer.
The OECD provides guidance on the application of the arm's length principle in the OECD TP Guidelines, of which the latest version was published in 2010 (hereinafter: the ‘2010 OECD TP Guidelines’) [59].
Az irányelvek különbséget tesznek a hagyományos ügyleti módszerek (az első három módszer) és az ügyleti nyereség módszerek között (a két utolsó módszer).
Article 7(2) of the OECD Model Tax Convention on ‘business profits’ deals with the attribution of profits within a single company.
Az irányelvek – a tranzakciós nettó nyereség módszerhez hasonló – ügyleti nyereségen alapuló módszerek helyett az összehasonlítható független árak módszeréhez hasonló hagyományos ügyleti módszereket részesítik előnyben annak megállapításához, hogy a transzferárazásra a szokásos piaci ár elve alapján kerül-e sor [68].
It provides: ‘[…] the profits that are attributable in each Contracting State to the permanent establishment […] are the profits it might be expected to make, in particular in its dealings with other parts of the enterprise, if it were a separate and independent enterprise engaged in the same or similar activities under the same or similar conditions, taking into account the functions performed, assets used and risks assumed by the enterprise through the permanent establishment and through the other parts of the enterprise.’
Az irányelvek további fejtegetése szerint a multinacionális vállalatok fenntartják maguknak a szabadságot arra vonatkozóan, hogy az irányelvekben nem szereplő módszereket alkalmazzanak a transzferárak megállapítására, feltéve, hogy ezek az árak megfelelnek a szokásos piaci ár elvének.
Guidance on the application of Article 7 is provided in the OECD's Report on the Attribution of Profits to Permanent Establishments, of which the latest version was published in 2010 (hereinafter: the ‘2010 OECD Profit Attribution Report’) [60].
A kifogásolt adóügyi határozatok egyoldalú nyereségfelosztási módszereken alapuló nyereségfelosztást hagynak jóvá az ASI és az AOE számára, amelyek alkalmazásuk során az OECD transzferár-irányelveiben leírt tranzakciós nettó nyereség módszerre hasonlítanak.
The 2010 OECD Profit Attribution Report describes the difficulties of allocating profit within a single company as compared to allocating profit between two legally separate companies.
A tranzakciós nettó nyereség módszer egyike azoknak a „közvetett módszereknek”, amelyek célja az ügyletek szokás piaci ár elve alapján történő árazásának és az ugyanazon vállalatcsoportba tartozó vállalkozások közötti nyereségfelosztásnak a megbecslése.
Between two legally separate companies, the determination of which company owns the assets and which company bears risk in the relationship between those two companies is determined by legally binding contracts or other ascertainable legal arrangements.
A tranzakciós nettó nyereség módszer szembeállítható az összehasonlítható független árak „közvetlen módszerével”, amely az ellenőrzött tranzakció keretében (azaz két olyan vállalkozás közötti tranzakció során, amelyek egymás kapcsolt vállalkozásai) történő vagyontárgy- vagy szolgáltatás-átruházásért felszámított árat egy hasonló körülmények között lezajlott, összehasonlítható, nem ellenőrzött tranzakció keretében (azaz olyan vállalkozások közötti tranzakció során, amelyek egymástól független vállalkozások) történő vagyontárgy- vagy szolgáltatás-átruházásért felszámított árral hasonlítja össze.
This is also the case where the two separate companies are part of the same corporate group, so long as the contracts and legal arrangements reflect the underlying reality.
A tranzakciós nettó nyereség módszer a konkrét tranzakciók helyett azt határozza meg megközelítőleg, hogy mi lenne a teljes tevékenység szokásos piaci ár szerinti nyeresége.
By contrast, the fact that a permanent establishment does not constitute a legal entity separate from the company to which it belongs means that between various parts of the same company there is no single part of the company that could be said to legally ‘own’ the assets, assume the risks, and possess the capital or contracts with separate companies [61].
Nem arra törekszik, hogy az értékesített áruk árát határozza meg, hanem ehelyett megbecsüli a tevékenységen – például termékértékesítésen – független cégek által várhatóan elérhető nyereséget.
To address that difference, the 2010 OECD Profit Attribution Report determines a common approach to the allocation of profits to permanent establishments of non-resident companies.
A becslést egy megfelelő bázis („nyereségszint-mutató”) alapulvételével végzi el, ilyen bázis lehet például a költségek, árbevétel vagy fix befektetés, és erre a bázisra egy olyan haszonkulcsot vetít rá, amit összehasonlítható, nem ellenőrzött tranzakcióknál megfigyelt.
This is known as the ‘Authorised OECD Approach’.
A tranzakciós nettó nyereség módszer egyoldalú transzferárazási módszerként történő alkalmazását – azaz az ellenőrzött ügyletekben részt vevő felek közül csak az egyik fél jövedelmezőségének a vizsgálatát – gyakran a 2010. évi OECD transzferár-irányelvek 3.18. bekezdésére való hivatkozással indokolják, amely szerint az „ellenőrzött félnek”, vagyis azon ügyleti félnek, amelynek tekintetében valamely pénzügyi mutatót (a költségekre számított hasznot, a bruttó nyereséget vagy a nettó nyereségmutatót) vizsgálják, főszabály szerint annak a vállalkozásnak kell lennie, amely kevésbé összetett feladatkörrel rendelkezik [69].
That approach allocates to the permanent establishment those profits that the permanent establishment would have earned at arm's length if it were a ‘distinct and separate’ enterprise performing the same or similar functions under the same or similar conditions, taking into account the functions performed, assets used and risks assumed by the non-resident company through the permanent establishment and through the other parts of that company, as expressed in Article 7(2) of the OECD Model Tax Convention.
Különösen azokban az esetekben, ahol az ellenőrzött ügylet egyik fele olyan szellemi tulajdon birtokosa, amelyet a másik félnek továbbengedélyez a gyártáshoz vagy forgalmazáshoz hasonló feladatkörök ellátásához, az adótanácsadók gyakran hivatkoznak arra, hogy milyen bonyolult folyamat e szellemi tulajdonjoggal kapcsolatban bevételt létrehozni a következők tekintetében: a másik fél kijelölése kevésbé összetett feladatkörrel rendelkező félként, a másik fél által ellátott feladatkörökért bevétel megállapítása, valamint az e bevétel levonása után fennmaradó összes nyereségnek, azaz a „reziduális nyereségnek” a szellemi tulajdonjogot birtokló félhez való rendelése a szellemi tulajdonjog használatáért járó jogdíjként.
BRANCH PROFIT ALLOCATION BASED ON SIGNIFICANT PEOPLE-FUNCTION IN THE TWO-STEP AUTHORISED OECD APPROACH
ÍRORSZÁG ÁLTAL AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁRÓL SZÓLÓ HATÁROZATRA VÁLASZUL ÉS A HIVATALOS KIVIZSGÁLÁS SORÁN BENYÚJTOTT TOVÁBBI INFORMÁCIÓK
The 2010 OECD Profit Attribution Report describes the Authorised OECD Approach to the application of the arm's length principle set forth in the OECD TP Guidelines in the context of allocating profit to a permanent establishment.
Az eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottság azt kérte Írországtól, hogy bocsássa rendelkezésére az összes olyan információt, amely segítségként szolgálhat a kifogásolt adóügyi határozatok értékeléséhez [70].
Under the OECD TP Guidelines, the allocation of profit among associated companies is dependent on the functions performed, the risks incurred and the assets employed by each company [62].
A Bizottság különösen a következők megküldését kérte Írországtól: az ASI és az AOE 2004 és 2013 közötti időszakra vonatkozó pénzügyi beszámolói, az ASI és az AOE munkavállalóinak száma teljes munkaidő egyenértékben ugyanazon időszakra vonatkozóan (beszámolási időszakok vége), az ASI és az AOE írországi fióktelepein dolgozó munkavállalók száma teljes munkaidő egyenértékben, valamint azon költségmegosztási megállapodásokkal kapcsolatos információk, amelyeknek az ASI és az AOE részes felei.
For the allocation of income between a company and its permanent establishment, the Authorised OECD Approach supplements the functional analysis of Article 9(1) of the OECD Model Convention by a first step to address the fact that, legally, the assets, risks, capital and rights and obligations arising out of transactions between different parts of the same company belong to the company as a whole, rather than to any one part of the company, and that there are no transactions between legally distinct companies belonging to the same corporate group [63].
A Bizottság ezenkívül azt is kérte Írországtól, hogy emelje ki az ASI által realizált passzív jövedelem összegét az eredménybeszámolókban, és határozza meg, hogy e passzív jövedelem Írországból származik-e.
The Authorised OECD Approach thus consists of a two-step analysis according to which income is allocated to a permanent establishment.
AZ ASI ÉS AZ AOE PÉNZÜGYI ADATAI
The first step of that approach is to hypothesise the permanent establishment as a distinct and separate enterprise ‘engaged in the same or similar activities under the same or similar conditions, taking into account the functions performed, assets used and risks assumed by the enterprise through the permanent establishment and through the other parts of the enterprise’ [64].
Mindkét vállalat jövedelmét úgy tüntetik fel a beszámolók, hogy az termékek eladásából származik, ahogy azt a 2. ábra és 3. ábra kivonatai is szemléltetik.
It is in this context that the notion of ‘significant people functions’ is introduced.
E beszámolók szerint az árbevétel az ügyfelek felé realizált nettó eladásokat mutatja.