natgillin/translations-raw huggingface dataset:
[Unaffiliated manufacturing company 1] mainly produces [a trademark registered coffee product] powder for the Starbucks [trademark registered coffee] product.
Nyers kávébab Starbucks Coffee Trading SARL (Svájc)
SMBV is responsible [27] for managing this toll manufacturing relationship [28] and sells the majority of the product produced by [unaffiliated manufacturing company 1] to Starbucks' US resident companies.
Egyéb termékek: étel, tea, poharak, stb.
Figure 1 is based on the description of the transfer pricing report to illustrate the part of the structure of Starbucks which is relevant for this Decision [29].
Pörkölt kávébab
Structure of Starbucks based on the description in the transfer pricing report Green beans
Starbucks üzletek (EMEA)
Starbucks Coffee Trading SARL (Switzerland)
A transzferárazási jelentés szerint az ügyleti nettó nyereségen alapuló módszert (a továbbiakban: „ügyleti nettó nyereségen alapuló módszer” [30]) választotta az adótanácsadó a szokásos piaci feltételeknek megfelelő díjazás megállapítására, mert „a Starbucks speciális körülményei között a nettó nyereséget kevésbé érintik az ügyleti és funkcionális különbségek, szemben azokkal az esetekkel, amelyekben a standard hagyományos módszerekben alkalmazott értékeket használják” [31].
Third party vendors
A módszer kiválasztására és hasonló vállalatok elemzésre vonatkozó részletesebb leírás a transzferárazási jelentésben olvasható, lásd az eljárás megindításáról szóló határozat 40–58 preambulumbekezdését.
other finished products: food, tea, cups, Frappuccino etc…
Az ügyleti nettó nyereségen alapuló módszernek az SMBV pörkölési tevékenységére történő alkalmazásakor az adótanácsadó a nettó nyereségmutatóra vonatkozó adóalapot [32] úgy vette figyelembe, hogy az az SMBV által nyújtott szolgáltatások költsége az ellátási lánchoz és gyártáshoz kapcsolódó szolgáltatások esetében megfelelő módszernek tekintett költség és haszon módszerével összhangban.
other products Food, tea, cups etc…
Azonban árrést csak azokra a költségekre alkalmaznak az adótanácsadó elmondása alapján, amelyeknél az SMBV többletértéket állít elő.
Roasted beans Customers
A transzferárazási jelentés ezeket a költségeket fő működési költségként sorolja fel.
Starbucks Coffee Shops (EMEA)
Ilyenek például a személyzeti költségek és az értékcsökkenés az ELÁBÉ nélkül.
Starbucks Manufacturing EMEA BV (Netherlands)
Az SMBV által végzett tevékenységek nyereségessége megfelelő szokásos piaci értéktartományának meghatározásához az adótanácsadó kutatást végzett az Európában hasonló funkciókkal és kockázatokkal működő vállalatok azonosítására.
Starbucks Coffee EMEA BV (Netherlands)
Az összehasonlítható vállalatok keresése az Amadeus adatbázisban [33] a 1586 – Tea, kávé feldolgozása elsődleges NACE Rev 1.1 kód segítségével a kávékereskedelemmel foglalkozó vállalatok (nem tekintették összehasonlíthatónak azokat a vállalatokat, amelyek nem az érintett vállalat által feldolgozott kávét vesznek és adnak el) azonosítására, amelyet egy szűrés követett kiegészítő pénzügyi kiválasztási kritériumok segítségével és az adótanácsadó manuális szűrésével [34], végül 20 potenciálisan összehasonlítható vállalatot eredményezett [35].
Alki (UK)
Az egyes vállalatokra kiszámított nettó nyereségmutató az összes költségre vetített árrés volt, amely egyenlő az üzemi nyereség osztva az összes működési költséggel.
royalty for brand
Az összes költségre vetített nem korrigált árrés becsült középértéke e vállalatok esetében 2001-2005 között 7,8 % volt.
royalty for roasting
Azonban az adótanácsadó elmondása alapján ezen összehasonlítható vállalatok között vannak olyan önálló gyártók, amelyek jellemzően több funkciót látnak el, és nyersanyagjaikhoz kapcsolódó kockázatokat vállalnak.
According to the transfer pricing report, the transactional net margin method (hereinafter: ‘TNMM’ [30]) was selected by the tax advisor to estimate an arm's-length remuneration due to SMBV over other transfer pricing methods, because, ‘in the specific set of Starbucks' circumstances; the net margin is less affected by transactional differences and functional differences, as in the case with measures employed in standard traditional methods’ [31].
E különbség korrigálására és vélelmezetten az összehasonlítás megbízhatóságának növelésére az adótanácsadó egy első korrekciót végzett annak figyelembevételére, hogy az árrés javasolt alkalmazása az SMBV költségalapjára nem tartalmazza a nyers kávébab költségelemét.
For a more detailed description of the choice of the method and of the peer analysis in the transfer pricing report, see recitals 40 to 58 of the Opening Decision.
Ezenkívül az összehasonlítható vállalatok hozamai az adótanácsadó szerint egy ezeket a nyersanyagokat is tartalmazó költségalap megtérülését tükröznék.
In applying the TNMM to SMBV's roasting activities, the tax advisor considered the relevant base [32] for the net profit indicator to be the costs of the services rendered by SMBV, in line with the cost plus method, which is considered an appropriate methodology for supply chain and manufacturing services.
Ezért az adótanácsadó korrigálta a nyersanyagköltségeket, hogy módosítsa az összehasonlítható vállalatokból kapott összköltségre vetített árrést [36].
However, the mark-up is only applied to those costs where, according to the tax advisor, SMBV adds value.
Az adótanácsadó jelezte, hogy ez a korrekció kapcsolódik ahhoz, amit az adótanácsadó „a nyersanyagok tulajdonjogának megszerzésének” nevez.
The transfer pricing report lists those costs as main operating costs, such as cost of personnel and depreciation, excluding COGS.
Konkrétabban, az adótanácsadó a halmazban szereplő minden egyes vállalat nyereségéből levonta azok becsült nyersanyagköltségét szorozva 12 havi EURIBOR plusz 50 bázisponttal.
To determine the appropriate arm's-length range of profitability for the activities performed by SMBV, the tax advisor conducted a search to identify companies operating in Europe with similar functions and risks.
E két korrekció együttes alkalmazása a becsült díjazást az összköltségekre vetített 7,8 %-os középértéktől a működési költségekre vetített 9,9 %-os becsült középértékre módosította [37].
A comparable companies search in the Amadeus database [33] using the primary NACE Rev 1.1 code 1586 — Processing of tea and coffee to identify companies engaged in the trade of coffee (the buying and selling of coffee not processed by the company itself were not deemed comparable) followed by elimination through the use of additional financial selection criteria and a manual screening by the tax advisor [34], ultimately resulted in 20 companies as potentially comparable [35].
Az üzemi költségekre vetített [9-12] %-os (kerekített) árrést ezen az alapon úgy tekintették, hogy az egy, az SMBV által a csoporton belüli ügyletekre a pörkölési szolgáltatások és az ellátási lánc kapcsolódó tevékenységeinek vonatkozásban alkalmazott szokásos piaci árrést tükröz.
The net profit indicator calculated for each company was a mark-up on total costs, which is defined as operating profit divided by total operating costs.
Az OECD transzferárazási útmutatójának ismertetése
The median of the unadjusted mark-up on total costs for those companies from 2001 to 2005 was estimated at 7,8 %.
A Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (a továbbiakban: az „OECD”) az adózásra vonatkozó útmutatást ad tagországainak.
However, according to the tax advisor, this set of comparable companies includes full-fledged manufacturers that typically perform more functions and incur risk relating to their raw materials.
Az OECD transzferárazásra vonatkozó útmutatója megtalálható a Transzferár irányelveiben (a továbbiakban: „OECD TÁ irányelvek”), amely a transzferárakra vonatkozóan útmutatást nyújtó nem kötelező érvényű jogi eszköz.
To correct for this difference and to allegedly increase the reliability of the comparison, the tax advisor performed a first adjustment to account for the fact that the proposed application of the mark-up to SMBV's cost-base does not include a cost component for green coffee beans.
A transzferár az azonos vállalatcsoport különböző részei között a kereskedelmi ügyletekért felszámolt ár.
Additionally, the comparable companies' returns would, according to the tax advisor, reflect a return on a cost base that includes such raw materials.
A multinacionális vállalatok pénzügyi ösztönzőket használnak annak érdekében, hogy a lehető legkevesebb nyereséget osszák fel azokban a joghatóságokban, ahol ez a nyereség magasabb adózás alá tartozik.
Therefore, a raw materials cost adjustment was applied by the tax advisor to modify the total cost mark-up [36] obtained from the comparable companies set.
Ez túlzott transzferárakat eredményezhet, amelyeket nem szabadna elfogadni az adóköteles jövedelem számításának alapjaként.
The tax advisor indicated that this adjustment is associated with what the tax advisor refers to as ‘taking title to the raw materials’.
E probléma elkerülése érdekében az adóhatóságok a csoporton belüli vállalatok között alkalmazott transzferárak közül csak azokat fogadhatnák el, amelyeket úgy állapítottak meg, mintha azokban összehasonlítható, szokásos piaci feltételek között tárgyaló független vállalatok állapodtak volna meg [38].
Concretely, the tax advisor subtracted from the profit of each company in the set their estimated price of raw material multiplied by 12-month EURIBOR plus 50 basis points.
Ez a „szokásos piaci ár elveként” ismert.
The combination of those two adjustments lowered the estimated remuneration from a median of 7,8 % on total costs to an estimated median of 9,9 % on operating costs [37].
A szokásos piaci ár elvének irányadó meghatározása az OECD adóügyi modell-egyezményének 9. cikke 1. bekezdésében olvasható, amely az OECD tagállamokat és egyre növekvő számú nem tagországot érintő kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmények alapját képezik.
A (rounded) mark-up of [9-12] % of operating costs was considered on that basis to reflect an arm's-length mark-up for the provision of roasting services and associated supply chain activities by SMBV for its intra-group transactions.
A 9. cikk a következőképpen rendelkezik: „[amennyiben] két [kapcsolt] vállalkozás egymás közötti kereskedelmi vagy pénzügyi kapcsolatai tekintetében olyan feltételeket teremt vagy köt ki, amelyek különböznek attól a független vállalkozások között alkalmazottaktól, úgy az a nyereség, amelyet a vállalkozások egyike e feltételek nélkül elért volna, azonban e feltételek miatt nem ért el, e vállalkozás nyereségéhez hozzászámítható és ennek megfelelően megadóztatható.”
Description of OECD guidance on transfer pricing
1995. június 27-én az OECD Pénzügyi Bizottsága elfogadta a transzferárazási irányelveket (a továbbiakban: „az 1995. évi OECD TÁ irányelvek” [39]), amelyek az OECD Tanácsa ajánlásának tárgyát képezték [40].
The Organisation for Economic Cooperation and Development (hereinafter the ‘OECD’) OECD provides guidance on taxation for its member countries.
Az OECD TÁ irányelvek legfrissebb változatát 2010-ben fogadták el (a továbbiakban: „a 2010. évi OECD TÁ irányelvek”) [41].
The OECD's guidance on transfer pricing can be found in its Transfer Pricing Guidelines (hereinafter the ‘OECD TP Guidelines’), which is a non-binding legal instrument providing guidance on transfer prices.
Figyelemmel a nem kötelező érvényű jellegére, az OECD tagállamok adóhatóságait egyszerűen csak ösztönzik az irányelv követésére.
Transfer prices refer to prices charged for commercial transactions between various parts of the same corporate group.
Azonban általában az OECD TÁ irányelvek fókuszpontként szolgálnak, és egyértelmű hatást gyakorolnak az OECD tagállamok (és nem tagállamok) adóügyi gyakorlatára.
Multinational companies have a financial incentive to allocate as little profit as possible to jurisdictions where those profits are subject to higher taxation.
Ráadásul számos OECD tagállamban az irányelveket törvényerejűvé emelték, vagy azok referenciaként szolgálnak a nemzeti adótörvények értelmezése céljából.
This could lead to exaggerated transfer prices which should not be accepted as a basis for calculating taxable income.
Amennyiben a Bizottság a jelen határozatban idézi az OECD TÁ irányelveket, azt ezért teszi, mert azok a transzferárazás területén az OECD összefüggésében folytatott szakértő viták eredményeképp létrejövő meglévő kézikönyvet alkotnak, és részletesen kidolgozták a szokásos piaci ár elvének konkrét helyzetekre történő alkalmazásának közös kihívásait kezelni szándékozó technikákat.
To avoid this problem, tax administrations should only accept transfer prices between intra-group companies that are remunerated as if they were agreed to by independent companies negotiating under comparable circumstances at arm's length [38].
Az OECD TÁ irányelvek ezért hasznos iránymutatásul szolgálnak az adóhatóságok és a multinacionális vállalatok számára a szokásos piaci ár elvének alkalmazása terén.
This is known as the ‘arm's-length principle’.
Emellett a transzferázásra vonatkozó nemzetközi konszenzust is megragadják.
The authoritative statement of the arm's-length principle is found in paragraph 1 of Article 9 of the OECD Model Tax Convention, which forms the basis of bilateral tax treaties involving OECD member countries and an increasing number of non-member countries.
Transzferárazási módszer
Article 9 provides: ‘[Where] conditions are made or imposed between the two [associated] enterprises in their commercial or financial relations which differ from those which would be made between independent enterprises, then any profits which would, but for those conditions, have accrued to one of the enterprises, but, by reason of those conditions, have not so accrued, may be included in the profits of that enterprise and taxed accordingly’.
Az 1995. évi és a 2010. évi OECD TÁ irányelvek egyaránt öt módszert ismertnek az azonos vállalatsporthoz tartozó vállalatok közötti ügyletek szokásos piaci feltételeknek megfelelő árazásának és a nyereségfelosztásnak a közelítésére: (i) az összehasonlítható független árak módszerét (a továbbiakban: „összehasonlítható független árak módszere”); (ii) a költség és haszon módszerét; (iii) a viszonteladási árak módszerét; (iv) az ügyleti nettó nyereségen alapuló módszert, valamint (v) a nyereség megosztásos módszert.
On 27 June 1995, the OECD's Committee on Fiscal Affairs adopted transfer pricing guidelines (hereinafter: the ‘1995 OECD TP Guidelines’ [39]) which were the object of a Recommendation of the OECD Council [40].
Mindkét irányelv különbséget tesz a hagyományos ügyleti módszerek (az első három módszer) és az ügyleti nyereségen alapuló módszerek között (az utolsó két módszer).
The latest version of the OECD TP Guidelines was adopted in July 2010 (hereinafter the ‘2010 OECD TP Guidelines’) [41].
Mindkét irányelv továbbá elmagyarázza, hogy a multinacionális vállalatok szabadon alkalmazhatnak a szóban forgó irányelvekben nem ismertetett módszereket a transzferárak meghatározására, feltéve, hogy azok eleget tesznek a szokásos piaci ár elvének.
Given their non-binding nature, the tax administrations of the OECD member countries are simply encouraged to follow the Guidelines.
Az 1995. évi OECD TÁ irányelvek kifejezetten kijelentik, hogy annak megállapítása során, hogy a transzferárazás megfelel-e szokásos piaci ár elvének, a hagyományos ügyleti módszereket, például az összehasonlítható független árak módszerét részesítik előnyben az ügyleti nyereségen alapuló, pl. az ügyleti nettó nyereségen alapuló módszer módszerrel szemben.
However, in general, the OECD TP Guidelines serve as a focal point and exert a clear influence on the tax practices of OECD member (and even non-member) countries.
Az 1995. évi OECD TÁ irányelvek 3.49. bekezdése a következőképpen rendelkezik: „A hagyományos ügyleti módszereket kell előnyben részesíteni az ügyleti nyereségen alapuló módszerekkel szemben annak megállapítása során, hogy a transzferárazás megfelel-e szokásos piaci feltételeknek, vagyis, létezik-e olyan speciális feltétel, amely befolyásolja a kapcsolt vállalkozások közötti nyerség szintjét.
Moreover, in numerous OECD member countries those Guidelines have been given the force of law or serve as a reference for the purpose of interpreting domestic tax law.
Eddig a gyakorlati tapasztalatok azt mutatják, hogy az esetek többségében alkalmazni lehet a hagyományos ügyleti módszereket.”
To the extent the Commission cites the OECD TP Guidelines in the present Decision, it does so because those guidelines are an existing manual in the area of transfer pricing that are the result of expert discussions in the context of the OECD and elaborate on techniques aimed to address common challenges of the application of the arm's-length principle to concrete situations.
E tekintetben a 2010. évi OECD TÁ irányelvek 2.3. bekezdése a következőképpen rendelkezik: „Abban az esetben tehát, amikor – a 2.2. foglalt ismérvek figyelembevételével – egy hagyományos módszer és egy ügyleti nyereségen alapuló módszer egyformán megbízhatóan alkalmazható, a hagyományos módszert kell előnyben részesíteni az ügyleti nyereségen alapuló módszerrel szemben.”
The OECD TP Guidelines therefore provide useful guidance to tax administrations and multinational enterprises on the application of the arm's-length principle.
A jelen határozat szempontjából az összehasonlítható független árak módszere és az ügyleti nettó nyereségen alapuló módszer releváns, és ezért azokat a 71–75. preambulumbekezdések részletesebben ismertetik.
They also capture the international consensus on transfer pricing.
Az összehasonlítható független árak módszere az ellenőrzött ügylet (vagyis egymással szemben kapcsolt viszonyban lévő vállalatok közötti ügylet) során átadott eszközért vagy szolgáltatásért felszámított árat összeveti egy összehasonlítható független ügyletben (vagyis egymástól független vállalatok közötti ügyletben) hasonló körülmények között átadott eszközért vagy szolgáltatásért felszámított árral.
Transfer pricing methods
Az ügyleti nettó nyereségen alapuló módszer egyike azon „közvetett módszereknek”, amelyek az azonos vállalatcsoporthoz tartozó vállalatok közötti ügyletek szokásos piaci árazását és a nyereségfelosztást vizsgálják.
Both the 1995 and the 2010 OECD TP Guidelines describe five methods to approximate an arm's-length pricing of transactions and profit allocation between companies of the same corporate group: (i) the comparable uncontrolled price method (hereinafter ‘CUP’); (ii) the cost plus method; (iii) the resale minus method; (iv) the TNMM and (v) the transactional profit split method.
Azt határozza meg, hogy mi lehet egy teljes tevékenység, nem pedig meghatározott ügyletek szempontjából szokásos piaci nyereség.
Both Guidelines also draw a distinction between traditional transaction methods (the first three methods) and transactional profit methods (the last two methods).
Nem szándéka meghatározni az eladott termékek árát, hanem megbecsüli azt a nyereséget, amelynek realizálása egy tevékenység, például áruértékesítés vonatkozásában elvárható a független vállalatoktól.
Both Guidelines further explain that multinational corporations retain the freedom to apply methods not described in those Guidelines to establish transfer prices, provided those prices satisfy the arm's-length principle.
Ezt egy megfelelő alapra („nyereségszint mutató”), például költségekre, forgalomra vagy állóeszköz-beruházásra vetítve és olyan nyereséghányad alkalmazásával teszi, amely tükrözi az összehasonlítható független ügyletekben erre az alapra vetített nyereséghányadot.
The 1995 OECD TP Guidelines declare an express preference for traditional transaction methods, such as the CUP, over transactional methods, such as the TNMM, as a means to establish whether transfer pricing is at arm's length.
mivel az ügyleti nettó nyereségen alapuló módszer nem határoz meg árat az egyedi ügyletekre, előfordulhat, hogy a gazdálkodó ügyleti nettó nyereségen alapuló módszerrel megbecsült adóköteles nyereségének nem lesz közvetlen hatása az azonos vállalatcsoporthoz tartozó gazdálkodó adóköteles nyereségére.
Paragraph 3.49 of the 1995 OECD TP Guidelines provides: ‘Traditional transaction methods are to be preferred over transactional profit methods as a means of establishing whether a transfer price is at arm's length, i.e. whether there is a special condition affecting the level of profits between associated enterprises.
Ezért a módszer eltér például az összehasonlítható független árak módszerétől, ahol a transzferárazás meghatározza egy konkrét áru vagy szolgáltatás árát, amelyet az eladó vállalat és a csoport adott árut vagy szolgáltatást megvásároló vállalata adóköteles nyereségében azonos összegben vesz figyelembe.
To date, practical experience has shown that in the majority of cases, it is possible to apply traditional transaction methods.’
Az ügyleti nettó nyereségen alapuló módszer használatát gyakran társítják a 2010. évi OECD TÁ irányelvek 3.18. bekezdésével, amely szerint a „vizsgált fél”, vagyis az ügyletben résztvevő felek közül az, amelyiknek a pénzügyi mutatója (költségekre számított haszna, bruttó nyeresége vagy nettó nyereségmutatója) a vizsgálat tárgyát képezi, elvben az a vállalat, amelyiknek a funkcionális elemzése kevésbé összetett.
In this regard, paragraph 2.3 of the 2010 OECD TP Guidelines provides: ‘As a result, where, taking account of the criteria described at paragraph 2.2, a traditional transaction method and a transactional profit method can be applied in an equally reliable manner, the traditional transaction method is preferable to the transactional profit method.’
Részletesen a 2010. évi OECD TÁ irányelvek 3.18. bekezdése a következőket javasolja: „A költség és haszon módszer. a viszonteladási árak módszere vagy az ügyleti nettó nyereségen alapuló módszer II. fejezetben ismertetett alkalmazása során ki kell választani az ügyletben résztvevő felek közül azt, amelyiknek a pénzügyi mutatója (költségekre számított haszna, bruttó nyeresége vagy nettó nyereségmutatója) a vizsgálat tárgyát fogja képezni.
The CUP and the TNMM are relevant for the present Decision and are therefore described in more detail in recitals 71 to 75.
A vizsgált fél kiválasztásának összhangban kell állnia az ügylet funkcionális elemzésével.
The CUP method compares the price charged for the transfer of property or services in a controlled transaction (i.e. a transaction between two enterprises that are associated enterprises with respect to each other) to the price charged for the transfer of property or services in a comparable uncontrolled transaction (i.e. a transaction between enterprises that are independent enterprises with respect to each other), conducted under comparable circumstances.
Általános szabály, hogy mindig azt a felet kell vizsgálni, amelyiknek esetében a transzferár-képzési módszer a legmegbízhatóbb módon alkalmazható, és a legtöbb megbízhatóan összehasonlítható ügylet áll rendelkezésre, azaz a vizsgált fél az esetek többségében az, amelyiknek a funkcionális elemzése kevésbé összetett.” [42]
The TNMM is one of the ‘indirect methods’ to approximate an arm's-length pricing of transactions and profit allocation between companies of the same corporate group.
A 2010. évi OECD TÁ irányelveknek ezt a bekezdését az adótanácsadók két kapcsolt vállalat közötti ügyleteknél gyakran értelmezik úgy, hogy az lehetőséget ad a két vállalat közül csak az egyik, vagyis a kevésbé összetett szokásos piaci nyereségességének megállapítására, és a számlákban megfigyelt minden egyéb nyereség másik, az összetettebbnek tekintett vállalatnak való tulajdonítására.
It approximates what would be an arm's-length profit for an entire activity, rather than for identified transactions.
Ezt attól függetlenül teszik, hogy az összetettebbnek tekintett vállalat szokásos piaci díjazásban részesül-e a közte és a kevésbé összetett vállalat közötti ügylet eredményeképp, valamint függetlenül attól, hogy maguk a 2010. évi OECD TÁ irányelvek látszólag nem törlik el annak követelményét, hogy az eredő ügyletek árazása szokásos piaci árazás legyen, amikor a 2010. évi OECD TÁ irányelvek 3.18. bekezdésére támaszkodnak.
It does not seek to establish the price of goods sold, but estimates the profits independent companies could be expected to make on an activity, such as the activity of selling goods.
Szokásos piaci értéktartomány