natgillin/translations-raw huggingface dataset:
irregular migrants crossing an internal border — see judgment of the ECJ in Case C-47/15, Affum (paragraph 69), Article 2(2) of the Directive referring to external borders and Article 14 SBC applying at the external borders,
határ menti területeken elfogott illegális migránsok (kivéve, ha még közvetlen kapcsolat áll fenn a szabálytalan határátlépéssel);
illegally staying third-country nationals who are leaving the territories of the Member States and of the Schengen Associated countries — see judgment of the ECJ in Case C-47/15, Affum (paragraph 71).
harmadik országból érkező buszról leszálló irreguláris migránsok, ha a busz már többször megállt uniós területen;
Practical example of cases covered by the clause ‘and who have not subsequently obtained an authorisation or a right to stay in that Member States’, to whom the derogation does not apply:
olyan irreguláris migránsok, akik korábbi kiutasításukat követően még érvényes beutazási tilalmat sértenek meg (kivéve, ha a szabálytalan határátlépéssel közvetlen kapcsolatban fogják el őket);
irregular entrants who have been apprehended at the external border and subsequently obtained a right to remain as asylum seeker.
valamely belső határt átlépő irreguláris migránsok – lásd a Bíróság C-47/15. sz.
Even if — after final rejection of the asylum application — they become again ‘illegally staying’, they must not be excluded from the scope of the Directive as ‘border case’,
Affum-ügyben hozott ítéletét (69. pont), az irányelv 2. cikkének a külső határokra utaló (2) bekezdését, valamint a Schengeni határellenőrzési kódexnek a külső határokon alkalmazandó 14. cikkét;
a third-country national who was subject of a refusal of entry and who is staying in the airport transit zone (and thus may be excluded from the scope of the Directive) is transferred to a hospital for medical reasons and given a short-term national permit (and not just a postponement of removal under Article 9(2)(a)) to cover the period of hospitalisation).
a tagállamok és a schengeni társult országok területét elhagyó, jogellenesen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok – lásd a Bíróság C–47/15. sz.
The form, content and legal remedies of decisions issued to third-country nationals excluded from the scope of application of the Return Directive by Article 2(2)(a) are covered by national law.
Affum-ügyben hozott ítéletét (71. pont).
Refusals of entry according to Article 14 SBC cover everybody who does not fulfil the entry conditions in accordance with Article 6(1) SBC.
Gyakorlati példák az „akik ezt követően nem kaptak engedélyt vagy jogot az adott tagállamban való tartózkodásra” körébe tartozó esetekre, amelyekre az eltérés nem alkalmazandó:
Persons who are refused entry in an airport transit zone or at a border crossing point situated on Member State territory fall under the scope of the Return Directive (since they are already physically present on the territory).
a külső határon elfogott szabálytalan belépők, akik később menedékkérőként jogot kaptak a maradásra.
However, Member States can make use of the derogation of Article 2(2)(a) stating that Member States may decide not to apply the Directive to these cases.
Még ha – a menedékjog iránti kérelem végleges elutasítása után – újból „jogellenesen tartózkodnak” is, ezek a személyek nem zárhatók ki az irányelv hatálya alól „határátlépéssel kapcsolatos esetként”;
The exceptions for border cases under Article 2(2)(a) only apply to cases of apprehension at the external borders, not at the internal borders — see judgment of the ECJ in Case C-47/15, Affum.
valamely harmadik országbeli állampolgár, akinek a beléptetését megtagadják és a repülőtéri tranzitzónában tartózkodik (és így kizárható az irányelv hatálya alól), majd egészségügyi okok miatt kórházba szállítják, és a kórházi kezelés idejére rövid időre szóló nemzeti tartózkodási engedélyt kap (nem pedig pusztán elhalasztják a kitoloncolást a 9. cikk (2) bekezdésének a) pontja alapján).
The temporary reintroduction of internal border controls does not re-convert internal borders to external borders.
A visszatérési irányelv alkalmazási köréből a 2. cikk (2) bekezdésének a) pontja értelmében kizárt harmadik országbeli állampolgároknak kibocsátott határozatok formája, tartalma és a jogorvoslati lehetőségek a nemzeti jogszabályok hatálya alá tartoznak.
This situation therefore does not affect the scope of application of the Return Directive.
A beléptetésnek a Schengeni határellenőrzési kódex 14. cikke szerinti megtagadása minden olyan személyre kiterjed, aki nem felel meg a Schengeni határellenőrzési kódex 6. cikkének (1) bekezdésében meghatározott beutazási feltételeknek.
‘Border’ and ‘border-like’ cases which may be excluded from the scope of the Directive in accordance with Article 2(2)(a) of the Directive are not the same as the cases mentioned in Article 12(3) of the same Directive (simplified procedure in case of illegal entry): illegal entry (the term used in Article 12(3)) is not synonymous with the ‘border’ and ‘border-like’ cases described in Article 2(2)(a) of the Return Directive.
Azok a személyek, akiknek a beléptetését egy tagállami területen lévő repülőtéri tranzitzónában vagy határátkelőhelyen tagadják meg, a visszatérési irányelv hatálya alá tartoznak (mivel már fizikailag jelen vannak a területen).
Example: an illegally staying third-country national who is apprehended in the territory of a Member State three months after his/her illegal entry is not covered by Article 2(2)(a) of the Return Directive but may be covered by Article 12(3) of the same Directive.
A tagállamok azonban élhetnek a 2. cikk (2) bekezdésének a) pontjában foglalt eltéréssel, amely szerint a tagállamok dönthetnek úgy, hogy ezekben az esetekben nem alkalmazzák az irányelvet.
If Member States opt not to apply the Directive to border cases, they must nevertheless respect of the principle of non-refoulement and ensure — in accordance with Article 4(4) of the Return Directive — that the level of protection for affected persons is not less favourable than that set out in the Articles of the Return Directive dealing with:
A határátlépéssel kapcsolatos esetek tekintetében a 2. cikk (2) bekezdésének a) pontja szerinti eltérés kizárólag a külső határokon elfogott személyekre vonatkozik, a belső határokon elfogottakra nem – lásd a Bíróság C-47/15. sz.
limitations on use of coercive measures,
Affum-ügyben hozott ítéletét.
postponement of removal,
A belső határellenőrzés ideiglenes visszaállítása nem alakítja át a belső határokat külső határokká.
emergency health care and necessary treatment of the illness, taking into account needs of vulnerable persons, and
Ezért ez nem érinti a visszatérési irányelv alkalmazási körét.
detention conditions.
A „határátlépéssel kapcsolatos” és „azokhoz hasonló” esetek, amelyek az irányelv 2. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében kizárhatók az irányelv hatálya alól, nem egyeznek meg az ugyanazon irányelv 12. cikkének (3) bekezdésében említett esetekkel (egyszerűsített eljárás jogellenes belépés esetén): az illegális belépés (a 12. cikk (3) bekezdésében használt fogalom) nem jelent egyet a 2. cikk (2) bekezdésének a) pontjában leírt „határátlépéssel kapcsolatos” és „azokhoz hasonló” esetekkel.
In addition, it should be highlighted that the safeguards under the Union asylum acquis (such as in particular on access to asylum procedure) are by no means waived by the Member States' choice not to apply the Return Directive to border cases.
Példa: egy illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgár, akit egy tagállam területén a jogellenes belépése után három hónappal fognak el, nem tartozik a visszatérési irányelv 2. cikke (2) bekezdése a) pontjának hatálya alá, de ugyanazon irányelv 12. cikkének (3) bekezdése vonatkozhat rá.
The obligations under the Union asylum acquis include in particular an obligation of the Member States to:
Ha a tagállamok úgy döntenek, hogy a határátlépéssel kapcsolatos esetekre nem alkalmazzák az irányelvet, akkor is tiszteletben kell tartaniuk a visszaküldés tilalmának elvét, valamint – a visszatérési irányelv 4. cikkének (4) bekezdése értelmében – biztosítaniuk kell, hogy az érintett személyek védelmének mértéke ne legyen kedvezőtlenebb, mint az irányelv alábbiakról szóló cikkeiben foglaltak:
inform third-country nationals who may wish to make an application for international protection on the possibility to do so,
kényszerítő intézkedések alkalmazásának korlátozása;
ensure that border guards and other competent authorities have the relevant information and that their personnel receives the necessary level of training on how to recognise applicants and instructions to inform applicants as to where and how applications for international protection may be lodged,
a kitoloncolás elhalasztása;
make arrangements for interpretation to the extent necessary to facilitate access to the procedure,
sürgősségi egészségügyi ellátás és betegség szükséges kezelése, a kiszolgáltatott személyek igényeinek figyelembevétele; valamint
ensure effective access by organisations and persons providing advice and counselling to applicants present at border crossing points, including transit zones, at external borders.
a fogva tartás körülményei.
Practical application of this provision in case of refusal of entry at the border: there are two possibilities: either the person is physically present in the territory of a Member State after refusal of entry at the border (for instance in an airport transit zone) or the person is not physically present in the territory of a Member State (for instance a person who was refused entry at a land border and who is still physically staying on third-country territory).
Ki kell emelni továbbá, hogy a menekültügyi uniós vívmányokban foglalt biztosítékok (például a menekültügyi eljáráshoz való hozzáférés) akkor sem szűnnek meg, ha a tagállamok úgy döntenek, hogy a visszatérési irányelvet nem alkalmazzák a határátlépéssel kapcsolatos esetekre.
In the first case, the safeguards of Article 4(4) of the Return Directive shall be applied; in the second case, Article 4(4) does not apply.
A menekültügyi uniós vívmányokban foglalt kötelezettségek kifejezetten előírják a tagállamok számára az alábbiakat:
The respect of the principle of non-refoulement recognised by Article 4(4)(b) of the Return Directive — and enshrined in Article 19(2) Charter of Fundamental Rights of the European Union (‘CFR’) as well as Article 3 of the European Convention on Human Rights (‘ECHR’) — is absolute and must not be restricted under any circumstances, even if foreigners are a threat to public order or have committed a particularly serious crime.
a nemzetközi védelem iránti kérelem benyújtása iránt érdeklődő harmadik országbeli állampolgárok tájékoztatása ennek lehetőségéről;
Such persons may be excluded from refugee or subsidiary protection status, but they still cannot be returned to a place where they may be tortured or killed.
annak biztosítása, hogy a határőrség és más illetékes hatóságok rendelkezzenek a releváns információkkal, és személyzetük megfelelő szintű képzésben részesüljön a kérelmezők felismerésének módjáról, továbbá kapjon arra vonatkozó utasításokat, hogy tájékoztassa a kérelmezőket a nemzetközi védelem iránti kérelem benyújtásának helyéről és módjáról;
Member States are free to decide not to apply the Directive to third-country nationals who:
intézkedés az eljárás igénybevételének megkönnyítéséhez szükséges tolmácsolásról;
are subject to return as a criminal law sanction, according to national law,
annak biztosítása, hogy a kérelmezők számára tanácsadást és segítséget nyújtó szervezetek és személyek ténylegesen találkozni tudjanak a külső határokon működő határátkelőhelyeken – ideértve a tranzitzónákat is – tartózkodó kérelmezőkkel.
are subject to return as a consequence of a criminal law sanction, according to national law, or
E rendelkezés gyakorlati alkalmazása, amennyiben a határon megtagadják a beléptetést: két lehetőség van: az érintett személy fizikailag jelen van egy tagállam területén (pl. repülőtéri tranzitzónában), miután a határon megtagadták a beléptetését, vagy az érintett személy nincs fizikailag jelen a tagállam területén (pl. a szárazföldi határon megtagadták a beléptetését, és fizikailag még egy harmadik ország területén tartózkodik).
are the subjects of extradition procedures.
Az első esetben a visszatérési irányelv 4. cikkének (4) bekezdésében foglalt biztosítékok alkalmazandók; a második esetben a 4. cikk (4) bekezdése nem alkalmazandó.
The criminal law cases envisaged by this provision are those typically considered as crime in the national legal orders of Member States.
A visszatérési irányelv 4. cikke (4) bekezdésének b) pontjában elismert – és az Európai Unió Alapjogi Chartája 19. cikkének (2) bekezdésében, valamint az emberi jogok európai egyezményének (EJEE) 3. cikkében is rögzített – visszaküldés tilalma elvének tiszteletben tartása abszolút és semmilyen körülmények között nem korlátozható, még akkor sem, ha a külföldi állampolgárok veszélyt jelentenek a közrendre, vagy különösen súlyos bűncselekményt követtek el.
In C-297/12, Filev and Osmani, the ECJ expressly clarified that offences against the provisions of the national law on narcotics and convictions for drug trafficking may be cases to which the derogation is applicable.
Az ilyen személyek kizárhatók a menekült vagy kiegészítő védelmi jogállásból, viszont még ekkor sem küldhetők vissza olyan helyre, ahol megkínozhatják vagy megölhetik őket.
In C-329/11, Achughbabian, the ECJ confirmed that this derogation cannot be used to third-country nationals who have committed only the offence of illegal staying without depriving the Return Directive of its purpose and binding effect.
A tagállamok dönthetnek úgy, hogy nem alkalmazzák az irányelvet azokra a harmadik országbeli állampolgárokra:
Minor migration-related infringements, such as mere irregular entry or stay, cannot justify the use of this derogation.
akiket a nemzeti jogszabályok szerint büntetőjogi szankcióként utasítanak ki,
Extradition procedures are not necessarily related to return procedures.
akiket a nemzeti jogszabályok szerint büntetőjogi szankció következményeként utasítanak ki, vagy
The 1957 European Convention on Extradition [19] circumscribes extradition to surrendering ‘persons against whom the competent authorities of the requesting Party are proceeding for an offence or who are wanted by the said authorities for the carrying out of a sentence or detention order’.
akik kiadatási eljárás alatt állnak.
However, there may be overlaps and this derogation aims at making clear that Member States have the option not to apply the procedural safeguards contained in the Return Directive when carrying out return in the context of extradition procedures.
Az e rendelkezésben leírt büntetőügyek azok, amelyeket a tagállamok nemzeti jogrendjében jellemzően bűncselekménynek tekintenek.
Legal basis: Return Directive — Article 4
A Bíróság a C-297/12. sz., Filev és Osmani ügyben tisztázta, hogy a kábítószerre vonatkozó nemzeti jogszabályi rendelkezések megsértése és a tiltott kábítószer-kereskedelem miatti elítélés olyan esetnek tekinthető, amelyre alkalmazható az eltérés.
Even though the Return Directive aims at harmonising return procedures in Member States, it expressly leaves unaffected more favourable provisions contained in bilateral or multilateral international agreements (Article 4(1)).
A Bíróság a C-329/11. sz.
The Return Directive also leaves unaffected ‘any provision which may be more favourable for the third-country national, laid down in the Community acquis relating to immigration and asylum’ (Article 4(2)) as well as ‘the right of the Member States to adopt or maintain provisions that are more favourable to persons to whom it applies provided that such provisions are compatible with this Directive’ (Article 4(3)).
Achughbabian-ügyben megerősítette, hogy ez az eltérés nem alkalmazható anélkül, hogy a visszatérési irányelvet megfosztaná céljától és kötelező erejétől, olyan harmadik országbeli állampolgárok esetében, akik csupán az illegális tartózkodás bűncselekményét követték el.
Given that the Return Directive aims at providing for common minimum standards regarding the respect of fundamental rights of the individuals in return procedures, ‘more favourable’ must always be interpreted as ‘more favourable for the returnee’ and not more favourable for the expelling/removing State.
A migrációval kapcsolatos enyhe jogsértések – például a szabálytalan beutazás vagy tartózkodás puszta ténye – nem indokolják ezen eltérés alkalmazását.
Member States are not free to apply stricter standards in areas governed by the Return Directive: see the judgment of the ECJ in Case C-61/11, El Dridi [20] (paragraph 33): ‘[…] Directive 2008/115/EC […] does not however allow those States to apply stricter standards in the area that it governs.’
A kiadatási eljárások nem feltétlenül kapcsolódnak kiutasítási eljáráshoz.
Imposing a fine instead of issuing a return decision: the Return Directive does not permit a mechanism being put in place which provides, in the event of third-country nationals illegally staying in the territory of a Member State, depending on the circumstances, for either a fine or removal, since the two measures are mutually exclusive (see judgment of the ECJ in Case C-38/14, Zaizoune [21]).Applying parts of the Return Directive to persons excluded from its scope under Article 2(2)(a) and (b) is compatible with the Directive and can be considered as covered by Article 4(3), as such practice would be a more favourable one for the third-country national concerned.
Az 1957. évi európai kiadatási egyezmény [19] szerint a kiadatás „olyan személyek átadása, akik ellen a kiadatást kérő fél illetékes hatóságai bűncselekmény miatt eljárást indítottak, vagy akit az említett hatóságok keresnek egy ítélet vagy szabadságelvonással járó intézkedés végrehajtása céljából”.
Legal basis: Return Directive — as interpreted by the ECJ in Cases C-61/11, El Dridi, C-329/11, Achughbabian, C-430/11, Sagor, C-297/12, Filev and Osmani, C-38/14, Zaizoune, C-290/14, Celaj, C-47/15, Affum.
Mindazonáltal előfordulhatnak átfedések, és ezen eltérés célja annak tisztázása, hogy a tagállamoknak lehetőségük van eltekinteni a visszatérési irányelvben meghatározott eljárási biztosítékok alkalmazásától, amikor kiadatási eljárások keretében kiutasítást hajtanak végre.
Member States are free to lay down effective, proportionate and dissuasive sanctions, including imprisonment as a criminal sanction, in relation to infringements of migration rules, provided such measures do not compromise the application of the Return Directive and ensure the full observance of fundamental rights, particularly those guaranteed by the CFR interpreted in accordance with the corresponding provisions of the ECHR.
Jogalap: visszatérési irányelv – 4. cikk
It is for national law to determine which types of infringements of migration rules are to be sanctioned.
Jóllehet a visszatérési irányelv a tagállami kiutasítási eljárások harmonizációját célozza, szándékosan nem érinti a két- vagy többoldalú nemzetközi megállapodásokban szereplő kedvezőbb rendelkezéseket (4. cikk, (1) bekezdés).
Nothing prevents Member States from addressing and taking into account in their national penal law infringements of migration rules committed also in other Member States.
A visszatérési irányelv nem érinti továbbá „a bevándorlási és menekültügyi tárgyú közösségi vívmányokban megállapított azon rendelkezéseket, amelyek a harmadik országbeli állampolgár szempontjából kedvezőbbek lehetnek” (4. cikk, (2) bekezdés), valamint „nem sérti a tagállamok jogát arra, hogy olyan rendelkezéseket fogadjanak el vagy tartsanak fenn, amelyek kedvezőbbek azokra a személyekre nézve, akikre ezen irányelv vonatkozik, feltéve, hogy az ilyen rendelkezések összeegyeztethetőek ezzel az irányelvvel” (4. cikk, (3) bekezdés).
Non-compliance with an entry ban: Member States can adopt criminal law sanctions against illegally staying third-country nationals who have been returned and who re-enter the territory of a Member State in breach of an entry ban.
Mivel a visszatérési irányelv célja, hogy közös minimumszabályokat határozzon meg az egyének alapvető jogainak a kiutasítási eljárások folyamán való tiszteletben tartása tekintetében, a „kedvezőbb” kifejezést mindig úgy kell értelmezni, hogy „kedvezőbb a kiutasítandó személy számára”, nem pedig a kiutasító/kitoloncoló állam számára.
Such criminal sanction is admissible only on the condition that the entry ban issued against the third-country national complies with the provisions of the Directive.
A tagállamok nem alkalmazhatnak szigorúbb szabályokat a visszatérési irányelv hatálya alá tartozó területeken: lásd a Bíróság C-61/11. sz.
Such criminal sanctions shall ensure full observance of fundamental rights and the 1951 Geneva Convention [22], notably Article 31(1) [23] (see judgment of the ECJ in Case C-290/14, Celaj [24]).The Return Directive does not preclude imposing penal sanctions, following national rules of criminal procedure, in relation to third-country nationals to whom the return procedures established by the Directive have been unsuccessfully applied and who are illegally staying in the territory of a Member State without there being any justified ground for non-return.
El Dridi-ügyben hozott ítéletét [20] (33. pont): „[…]a 2008/115/EK irányelv […] azonban nem teszi lehetővé az említett államok számára, hogy az általa szabályozott területen szigorúbb normákat alkalmazzanak.”
Penal sanctions aimed at dissuading such returnees from remaining illegally must ensure full observance of fundamental rights, particularly those guaranteed by the ECHR (see judgment of the ECJ in Case C-329/11, Achughbabian, paragraphs 48 and 49) and shall comply with the proportionality principle.
Kiutasítási határozat kiadása helyett bírság kiszabása: A visszatérési irányelv nem engedélyezi olyan mechanizmus alkalmazását, amely a tagállam területén illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok esetében – a körülmények függvényében – bírságot vagy kitoloncolást tesz lehetővé, mivel a két intézkedés kölcsönösen kizárja egymást (lásd a Bíróság C-38/14. sz.
The Commission recommends that Member States foresee effective, proportionate and dissuasive sanctions in national legislation (for example fines, seizure of documents, reduction/refusal of benefits/allowance, refusal of work permit) in relation to third-country nationals who intentionally obstruct the return process (for example disposing of travel document, providing false identity, preventing identification, repeated refusal to embark), provided that such sanctions do not impair achieving the objective of the Return Directive and ensure full observance of fundamental rights.
Zaizoune-ügyben hozott ítéletét [21]).A visszatérési irányelv egyes részeinek a 2. cikk (2) bekezdésének a) és b) pontja szerint az irányelv alkalmazási köréből kizárt személyekre történő alkalmazása összeegyeztethető az irányelvvel, és a 4. cikk (3) bekezdése alá tartozó esetnek tekinthető, mivel ez a gyakorlat kedvezőbb lenne az érintett harmadik országbeli állampolgárra nézve.
Criminalisation of mere illegal stay: Member States cannot impose imprisonment under national criminal law on the sole ground of illegal stay before or during carrying out return procedures since this would delay return (see judgment of the ECJ in Case C-61/11, El Dridi).
Jogalap: visszatérési irányelv – a Bíróság értelmezése a C-61/11. sz.
However, the Return Directive does not prevent Member States from imposing a sentence of imprisonment to punish the commission of offences other than those stemming for the mere fact of illegal stay, including in situations where the return procedures has not yet been completed (see judgment of the ECJ in Case C-47/15, Affum, paragraph 65).
El Dridi-ügyben, a C-329/11. sz.
Financial penalties: the imposition of a (proportionate) financial penalty for illegal stay under national criminal law is not as such incompatible with the objectives of the Return Directive since it does not prevent a return decision from being issued and implemented in full compliance with the conditions set out in the Directive (see judgment of the ECJ in Case C-430/11, Sagor).
Achughbabian-ügyben, a C-430/11. sz.