natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, as regards a possible appeal against the decision rejecting being a beneficiary of Directive 2004/38/EC, the Commission considers that the person will continue — as a more favourable provision under Article 4 of the Return Directive — to be able to rely on the procedural safeguards provided for in Chapter VI of Directive 2004/38/EC (for example, as regards notification and justification of decision, the time allowed to voluntarily leave the territory, redress procedures).
Jogalap: visszatérési irányelv – 3. cikk, (2) bekezdés; Schengeni határellenőrzési kódex – 6. cikk
Legal basis: Return Directive — Article 3(2); Schengen Borders Code — Article 6
Olyan harmadik országbeli állampolgár jelenléte valamely tagállam területén, aki a Schengeni határellenőrzési kódex 5. cikkében meghatározott beutazási feltételeknek vagy az adott tagállamban érvényes egyéb beutazási, tartózkodási vagy letelepedési feltételeknek nem vagy már nem felel meg.
The presence on the territory of a Member State, of a third-country national who does not fulfil, or no longer fulfils the conditions of entry as set out in Article 5 of the Schengen Borders Code or other conditions for entry, stay or residence in that Member State.
Ez a rendkívül tág meghatározás minden olyan harmadik országbeli állampolgárra vonatkozik, aki nem jogosult egy tagállamban való tartózkodásra.
This very broad definition covers any third-country national who does not enjoy a legal right to stay in a Member State.
Egy uniós tagállam területén fizikailag jelen lévő harmadik országbeli állampolgár vagy jogszerűen, vagy jogellenesen tartózkodik ott.
Any third-country national physically present on the territory of an EU Member State is either staying legally or illegally.
Harmadik lehetőség nincs.
There is no third option.
A nemzeti jog olyan fikciói, amelyek szerint a tagállam területének egyes kijelölt részein (pl. tranzitzónák vagy bizonyos határ menti területek) fizikailag jelen lévő személyek nem „tartózkodnak a területén”, ebben az összefüggésben nem relevánsak, mivel ez aláásná a visszatéréssel kapcsolatos uniós vívmányok egységes alkalmazását.
Legal fictions under national law which consider persons physically staying in specially designated parts of Member State territory (for example transit areas or certain border areas) as not ‘staying in the territory’ are irrelevant in this context, since this would undermine the harmonious application of the EU return acquis.
A tagállamok dönthetnek azonban úgy, hogy a személyek e kategóriája tekintetében nem alkalmazzák a visszatéréssel kapcsolatos vívmányok bizonyos rendelkezéseit (lásd az alábbi 2. szakaszt).
Member States may, however, decide not to apply certain provisions of the return acquis to this category of persons (see section 2 below).
A Schengeni határellenőrzési kódex 2016. évi kodifikációja nyomán a Schengeni határellenőrzési kódex 5. cikkére való hivatkozás a visszatérési irányelv 3. cikkének (2) bekezdésében a Schengeni határellenőrzési kódex jelenlegi 6. cikkére való hivatkozásként értendő.
Following the 2016 codification of the Schengen Borders Code (SBC), reference to Article 5 SBC in Article 3(2) of the Return Directive shall be read as reference to current Article 6 SBC.
A harmadik országbeli állampolgárok alábbi kategóriái például jogellenesen tartózkodnak az érintett tagállamban:
The following categories of third-country nationals are, for instance, considered as illegally staying in the Member State concerned:
lejárt tartózkodási engedéllyel vagy vízummal rendelkező személyek;
Holders of an expired residence permit or visa;
visszavont engedéllyel vagy vízummal rendelkező személyek;
Holders of a withdrawn permit or visa;
elutasított menedékkérők;
Rejected asylum seekers;
olyan menedékkérők, akik menedékkérői minőségben való tartózkodásuk jogát megszüntető határozatot kaptak;
Asylum applicants who have received a decision ending their right of stay as asylum seeker;
olyan személyek, akiktől a határon megtagadták a beutazást;
Persons subject to a refusal of entry at the border;
olyan személyek, akiket szabálytalan határátlépés kapcsán tartóztattak fel;
Persons intercepted in connection with irregular border crossing;
olyan irreguláris migránsok, akiket a tagállamok területén fogtak el;
Irregular migrants apprehended in Member States' territory;
olyan személyek, akiket egy másik tagállam területére való jogosulatlan beutazást célzó átutazás közben fogtak el valamely tagállam területén;
Persons intercepted while transiting through a Member State's territory to reach another Member State without legal entitlement;
olyan személyek, akik nem jogosultak az elfogás szerinti tagállamban való tartózkodásra (annak ellenére, hogy egy másik tagállamban jogszerűen tartózkodhatnak);
Persons enjoying no right to stay in the Member State of apprehension (even though they are holding a right to stay in another Member State);
olyan személyek, akik az önkéntes távozásra vonatkozó határidőn belül a tagállam területén tartózkodnak;
Persons present on Member State territory during a period for voluntary departure;
olyan személyek, akik kitoloncolását elhalasztották.
Persons subject to postponed removal.
A személyek alábbi kategóriái nem jogellenesen tartózkodnak az érintett tagállamban, mivel jogosultak az ott-tartózkodásra (akár csak ideiglenes jelleggel is):
The following categories of persons are not considered as illegally staying since they enjoy a legal right to stay (which may only be of temporary nature) in the Member State concerned:
olyan menedékkérők, akik abban a tagállamban tartózkodnak, amelyben a menekültügyi eljárás lefolytatásáig jogszerűen tartózkodhatnak;
asylum applicants staying in the Member State in which they enjoy a right to stay pending their asylum procedure,
az olyan tagállamban tartózkodó hontalan személyek, ahol a nemzeti jog szerint jogszerűen tartózkodhatnak a hontalanság megállapítására irányuló eljárás alatt;
stateless persons staying in the Member State in which, according to national law, they enjoy a right to stay during a statelessness determination procedure,
az olyan tagállamban tartózkodó személyek, ahol hivatalos türelmi státusszal rendelkeznek (amennyiben ez a státusz a nemzeti jog szerint „jogszerű tartózkodásnak” minősül);
persons staying in a Member State where they enjoy a formal toleration status (provided such status is considered under national law as ‘legal stay’),
csalárd módon megszerzett engedéllyel rendelkező személyek addig, amíg hatályon kívül nem helyezik vagy vissza nem vonják az engedélyt és az továbbra is érvényes engedélynek minősül.
holders of a fraudulently acquired permit for as long as the permit has not been revoked or withdrawn and continues to be considered as valid permit.
A tartózkodási engedély iránti kérelem elbírálására váró személyek tartózkodása lehet jogszerű vagy jogellenes, attól függően, hogy rendelkeznek-e érvényes vízummal vagy egyéb jogosultsággal a tartózkodásra.
Persons subject to a pending application for a residence permit may be either legally or illegally staying, depending on whether they hold a valid visa or another right to stay or not.
A jogellenes tartózkodásnak nem feltétele sem egy minimális tartózkodási időtartam, sem a harmadik országbeli állampolgár arra vonatkozó szándéka, hogy jogellenesen tartózkodjon valamely tagállam területén – lásd a Bíróság C-47/15. sz.
The situation of illegal stay does not require a minimum duration of stay or the intention of the third-country national to stay illegally on the territory of a Member State — see judgment of the ECJ in Case C-47/15, Affum [8] (paragraph 48).Applicants for renewal of an already expired permit are illegally staying, unless national law of a Member State provides otherwise (see also section 5.7).
Affum-ügyben hozott ítéletét [8] (48. pont).A már lejárt engedély megújítását kérvényező személyek jogellenesen tartózkodnak, a tagállam nemzeti jogának eltérő rendelkezése hiányában (lásd még az 5.7. szakaszt).
Third-country nationals to whom the return procedure established by the Return Directive had been applied and who are illegally staying in the territory of a Member State without there being any justified ground for non-return (scenario referred to in paragraph 48 of ECJ judgement in Case C-329/11, Achughbabian [9]) are illegally staying.
Azok a harmadik országbeli állampolgárok, akik esetében a visszatérési irányelvben meghatározott kiutasítási eljárást alkalmazták, és akik jogellenesen tartózkodnak egy tagállam területén úgy, hogy közben nem áll fenn vissza nem térést igazoló indok (a Bíróság C-329/11. sz.
The special reference made by ECJ in Achughbabian relates only to the compatibility of national criminal law measures with the Return Directive.
Achughbabian-ügyben hozott ítéletének [9] 48. pontjában említett forgatókönyv), jogellenesen tartózkodnak ott.
Nothing is said in this judgement on the scope and applicability of the Return Directive, hence the general rule set by Article 2(1) remains applicable: ‘either A or B’, meaning that a person is either staying illegally and the Return Directive applies, or the persons enjoys a right to stay and the Return Directive does not apply.
A Bíróság által az Achughbabian-ügyben hozott ítéletben tett utalás csak a nemzeti büntetőjogi intézkedések és a visszatérési irányelv összeegyeztethetőségére vonatkozik.
Legal basis: Return Directive — Article 3(3)
Az ítélet nem tesz említést a visszatérési irányelv hatályáról és alkalmazandóságáról, ezért a 2. cikk (1) bekezdésében megállapított főszabály alkalmazandó: „A vagy B”: azt jelenti, hogy a személy vagy jogellenesen tartózkodik és a visszatérési irányelvet kell alkalmazni, vagy pedig jogszerűen tartózkodik és a visszatérési irányelv nem alkalmazandó.
Means the process of a third-country national going back — whether in voluntary compliance with an obligation to return, or enforced — to:
Jogalap: visszatérési irányelv – 3. cikk, (3) bekezdés
his or her country of origin; or
Egy harmadik országbeli állampolgár visszatérési folyamata, függetlenül attól, hogy visszatérési kötelezettség önkéntes teljesítéséről vagy kitoloncolásról van szó:
a country of transit in accordance with Community or bilateral readmission agreements or other arrangements; or
a származási országába; vagy
another third country, to which the third-country national concerned voluntarily decides to return and in which he or she will be accepted.
egy tranzitországba közösségi vagy kétoldalú visszafogadási megállapodásoknak vagy egyéb megegyezéseknek megfelelően; vagy
This definition contains limitations on what can be accepted as ‘return’ and what cannot be accepted as ‘return’ for the purposes of implementing the Return Directive.
más harmadik országba, ahova az érintett harmadik országbeli állampolgár önkéntesen vissza kíván térni és amely őt befogadja.
Passing back an illegally staying third-country national to another Member State cannot be considered ‘return’ under Union law.
Ez a meghatározás korlátozza, hogy mi tekinthető „kiutasításnak” és mi nem minősül „kiutasításnak” a visszatérési irányelv végrehajtása tekintetében.
Such action may, however, be exceptionally possible under bilateral readmission agreements or Dublin rules; it is therefore recommended not to call it ‘return’, but rather ‘passing-back’ or ‘transfer’.
A jogellenesen tartózkodó harmadik országbeli állampolgár egy másik tagállamnak történő átadása az uniós jog szerint nem minősül „kiutasításnak”.
The definition also implies that Member States must only carry out return to a third country in the circumstances exhaustively listed in one of its three indents.
Erre az intézkedésre azonban kivételesen kétoldalú visszafogadási egyezmények vagy a dublini szabályok keretében is sor kerülhet, amely esetben azt „kiutasítás” helyett helyénvaló „átadásnak” vagy „transzfernek” nevezni.
Therefore, for instance, it is not possible to remove a returnee to a third country, which is neither the country of origin nor the country of transit, without consent of the returnee.
Ez a meghatározás továbbá azt vonja maga után, hogy a tagállamoknak csak a három franciabekezdés valamelyikében kimerítően felsorolt körülmények között kell harmadik országba való kiutasítást végrehajtaniuk.
‘Country of origin’ in the first indent refers to the country of nationality of the third-country national; for stateless persons, this can normally be considered to be the country of former habitual residence.
Ezért például nem lehetséges a visszatérésre kötelezett személyt hozzájárulása nélkül olyan harmadik országba kitoloncolni, amely nem a származási országa és nem is a tranzitországa.
‘Country of transit’ in the second indent covers only third countries, not EU Member States.
A „származási ország” az első franciabekezdésben a harmadik országbeli állampolgár állampolgársága szerinti országot jelenti; hontalan személyek esetében ez rendszerint a korábbi szokásos tartózkodási hely szerinti országnak tekintendő.
‘Community or bilateral readmission agreements or other arrangements’ in the second indent relates to agreements with third countries only.
A „tranzitország” a második franciabekezdésben csak harmadik országokat takar, az EU tagállamait nem.
Bilateral readmission agreements between Member States are irrelevant in this context.
A „közösségi vagy kétoldalú visszafogadási megállapodások vagy egyéb megegyezések” a második franciabekezdésben csak harmadik országokkal kötött megállapodásokra vonatkozik.
Such agreements between Member States may, however, in certain cases allow for passing back of irregular migrants to other Member States under Article 6(3) of the Return Directive (see section 5.5 below).
A tagállamok közötti kétoldalú visszafogadási megállapodások ebben az összefüggésben nem relevánsak.
The term ‘voluntarily decides to return’ in the third indent is not tantamount to voluntary departure.
A tagállamok közötti ilyen megállapodások azonban bizonyos esetekben lehetővé teszik az irreguláris migránsok más tagállamoknak történő átadását a visszatérési irányelv 6. cikkének (3) bekezdése értelmében (lásd az alábbi 5.5. szakaszt).
‘Voluntary’ in this context refers to the choice of the destination by the returnee.
A harmadik franciabekezdésben szereplő „önkéntesen vissza kíván térni” kifejezés nem egyenértékű az önkéntes távozással.
Such voluntary choice of the destination may also happen in the preparation of a removal operation: there may be cases in which the returnee prefers to be removed to another third country rather than to the country of transit or origin.
Az „önkéntesen” ebben az összefüggésben azt jelenti, hogy a kiutasítandó személy kiválaszthatja a célországot.
Specification of the country of return in the case of removal: if a period for voluntary departure is granted, then it is the returnee's responsibility to make sure that he/she complies with the obligation to return within the set period and there is in principle no need to specify the country of return.
A célország önkéntes kiválasztása a kitoloncolási művelet előkészítése során is megtörténhet: előfordulhatnak olyan esetek, amelyekben a visszatérésre kötelezett személy a tranzit- vagy származási országtól eltérő harmadik országba kíván távozni.
Only if coercive measures have to be used by Member States (removal), then it is necessary to specify to which third country the person will be removed (see section 1.5).
A visszatérési célország meghatározása kitoloncolás esetén: amennyiben megállapítják az önkéntes távozásra vonatkozó határidőt, a visszatérésre kötelezett személynek kell biztosítania, hogy a meghatározott határidőn belül eleget tegyen visszatérési kötelezettségének, és elvileg nem szükséges meghatározni a visszatérési célországot.
Legal basis: Return Directive — Articles 3(4) and 6(6)
Csak akkor kell meghatározni, hogy melyik harmadik országba toloncolják ki az érintett személyt, ha a tagállamoknak kényszerintézkedéseket kell alkalmazniuk (kitoloncolás, lásd az 1.5. szakaszt).
An administrative or judicial decision or act, stating or declaring the stay of a third-country national to be illegal and imposing or stating an obligation to return.
Jogalap: visszatérési irányelv – 3. cikk, (4) bekezdés és 6. cikke (6) bekezdés
The definition of a ‘return decision’ focuses on two essential elements.
Közigazgatási vagy bírósági határozat vagy intézkedés, amely valamely harmadik országbeli állampolgár tartózkodásának jogszerűtlenségét megállapítja vagy kimondja, és visszatérési kötelezettséget állapít meg vagy mond ki.
A return decision must contain:
A „kiutasítási határozat” fogalommeghatározása két fő elemre összpontosít.
a statement concerning the illegality of the stay; and
A kiutasítási határozatnak tartalmaznia kell az alábbiakat:
the imposition of an obligation to return.
a tartózkodás jogszerűségére vonatkozó megállapítás; valamint
A return decision may contain further elements, such as an entry ban, a voluntary departure period, designation of the country of return; when the country of return is not mentioned, Member States must ensure that the principle of non-refoulement is respected in accordance with Article 5 of the Return Directive.
a visszatérési kötelezettség előírása.
Member States enjoy wide discretion concerning the form (decision or act, judicial or administrative) in which a return decision may be adopted.
A kiutasítási határozat további elemeket is tartalmazhat, például beutazási tilalmat, az önkéntes távozás határidejét, a visszatérési célország megjelölését.
Return decisions can be issued in the form of a self-standing act or decision or together with other decisions, such as a removal order or a decision ending legal stay (see section 12.1 below).
Amennyiben a visszatérési célország nem kerül említésre, a tagállamoknak a visszatérési irányelv 5. cikke szerint biztosítaniuk kell a visszaküldés tilalmára vonatkozó elv tiszteletben tartását.
A return decision states the illegality of stay in the Member State which issues the decision, while stating the obligation to leave the territories of the EU Member States and Schengen Associated countries.
A tagállamok széles mérlegelési jogkörrel rendelkeznek a kiutasítási határozatok formáját illetően (határozat vagy intézkedés, bírósági vagy közigazgatási).
Moreover, it needs to be highlighted that in accordance with Article 11, return decisions may be accompanied by entry bans having an EU-wide effect (binding on all States bound by the Return Directive).
A kiutasítási határozat önálló intézkedésként vagy határozatként, vagy pedig más határozatokkal – például kitoloncolási végzéssel vagy a jogszerű tartózkodás megszüntetéséről szóló határozattal – együtt is kibocsátható (lásd az alábbi 12.1. szakaszt).
The flexible definition of ‘return decision’ does not preclude the decision imposing the obligation to return from being taken in the form of a criminal judgment and in the context of criminal proceedings — see the judgment of the ECJ in Case C-430/11, Sagor [10] (paragraph 39).1.5.
A kiutasítási határozat megállapítja a határozatot kibocsátó tagállamban való tartózkodás jogellenességét, és kimondja az uniós tagállamok és a schengeni társult országok területének elhagyására vonatkozó kötelezettséget.
Legal basis: Return Directive — Articles 3(5) and 8(3)
Ki kell emelni továbbá, hogy a 11. cikk értelmében a kiutasítási határozatot az EU egészére kiterjedő beutazási tilalom is kísérheti (amely a visszatérési irányelv hatálya alá tartozó összes tagállam számára kötelező).
Administrative or judicial decision or act ordering the enforcement of the obligation to return, namely the physical transportation out of the Member State.
A „kiutasítási határozat” rugalmas meghatározása nem zárja ki, hogy a visszatérési kötelezettséget elrendelő határozat büntetőeljárás keretében büntetőítélet formáját öltse – lásd a Bíróság C–430/11. sz.
A removal order can either be issued together with a return decision (one-step procedure) or separately (two-step procedure).
Sagor-ügyben hozott ítéletét [10] (39. pont).1.5.
In those cases in which return decision and removal order are issued together in a one-step procedure, it must be made clear — in those cases in which a period for voluntary departure is granted — that removal will only take place if the obligation to return within the period for voluntary departure has not been complied with.
Jogalap: visszatérési irányelv – 3. cikk, (5) bekezdés és 8. cikke (3) bekezdés
In view of the obligation of Member States to always respect the principle of non-refoulement, removal (physical transportation out of the Member State) cannot happen to an unspecified destination, but only to a specified country of return.
Közigazgatási vagy bírósági határozat vagy intézkedés, amely elrendeli a visszatérési kötelezettség kikényszerítését, azaz a tagállamból történő fizikai kiszállítást.
The returnee must be made aware of the destination of the removal operation in advance so that he or she can express any reasons for believing that removal to the proposed destination would be in breach of the principle of non-refoulement and is able to make use of the right to an appeal.
A kitoloncolási végzés a kiutasítási határozattal együtt (egylépcsős eljárás) vagy különállóan (kétlépcsős eljárás) is kibocsátható.
The Commission recommends to mention the country of return in the separate removal decision (two-step procedure), or to mention the country to which the person will be removed in the case of non-compliance with the obligation to return in the combined return and removal decision (one-step procedure), or to inform the third-country national through another decision or act.
Azokban az esetekben, amelyekben a kiutasítási határozatot és a kitoloncolási végzést együtt, egylépcsős eljárásban bocsátják ki, egyértelművé kell tenni – amennyiben határidőt állapítanak meg az önkéntes távozásra –, hogy a kitoloncolásra csak akkor kerül sor, ha az érintett személy az önkéntes távozásra vonatkozó határidőn belül nem tesz eleget a visszatérési kötelezettségnek.
Legal basis: Return Directive — Article 3(7), recital 6
Mivel a tagállamoknak mindig tiszteletben kell tartaniuk a visszaküldés tilalmának elvét, a kitoloncolás (a tagállamból történő fizikai kiszállítás) nem történhet meghatározatlan helyre, csakis egy meghatározott visszatérési célországba.
The existence of reasons in an individual case which are based on objective criteria defined by law to believe that a third-country national who is the subject of return procedures may abscond.
A visszatérésre kötelezett személyt előzetesen tájékoztatni kell a kitoloncolási művelet célországáról, hogy kifejthesse azokat az okokat, amelyek miatt szerinte a javasolt célországba való kitoloncolás sértené a visszaküldés tilalmának elvét, és hogy élhessen jogorvoslati jogával.
The existence (or absence) of a ‘risk of absconding’ is a decisive element for determining whether a period for voluntary departure shall be granted or not, as well as for deciding on the need of detention.
A Bizottság azt javasolja, hogy a különálló kiutasítási határozatban nevezzék meg a visszatérési célországot (kétlépcsős eljárás), vagy – ha nem tettek eleget a visszatérési kötelezettségnek – az összevont kiutasítási és kitoloncolási határozatban nevezzék meg a kiutasítási célországot (egylépcsős eljárás), vagy más határozat vagy intézkedés révén tájékoztassák a harmadik országbeli állampolgárt.
Member States must base their assessment on whether there is a risk of absconding on objective criteria fixed in national legislation.
Jogalap: visszatérési irányelv – 3. cikk, (7) bekezdés és (6) preambulumbekezdés
The ECJ judgment in Case C-528/15, Al Chodor [11], related to the definition of ‘risk of absconding’ in Article 2(n) [12] of the Dublin Regulation, which text is in essence identical to the definition of Article 3(7) of the Return Directive, indirectly confirms this.
Egy konkrét esetben, jogszabály által meghatározott tárgyilagos kritériumokon nyugvó olyan alapos okok megléte, amelyek alapján feltételezhető, hogy egy kiutasítási eljárás alatt álló harmadik országbeli állampolgár megszökhet.