natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The complainant upheld its arguments that the measure constitutes incompatible State aid.
A panaszos fenntartotta azt az érvelését, miszerint az intézkedés a belső piaccal nem összeegyeztethető állami támogatásnak minősül.
In particular it stressed that the measure is imputable to Germany, as Directive 89/105 merely lays down a procedural requirement to foresee the possibility to apply for exemptions but leaves the decision whether to ever grant such exemptions to the Member States.
Különösen azt hangsúlyozta, hogy az intézkedés a német államnak tudható be, mivel a 89/105/EGK irányelv csak a mentesség kérelmezésének lehetővé tételére vonatkozó eljárási szabályt állapít meg, ugyanakkor a tagállamokra bízza, hogy biztosítanak-e ilyen típusú mentességet.
The BPI stressed that the opening decision did not take into account that applicants for exemptions from the price freeze must prove a causal link between their financial difficulties and said price freeze, meaning that the successful applicants would not have been in financial difficulties if it were not for the price freeze.
A BPI hangsúlyozta, hogy az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság nem vette figyelembe, hogy az árbefagyasztás alóli mentességet kérelmező vállalkozásoknak bizonyítaniuk kell az ok-okozati összefüggést pénzügyi nehézségeik és a szóban forgó árbefagyasztás között; ez pedig azt jelenti, hogy a sikeres kérelmezőknek az árbefagyasztás nélkül nem lettek volna pénzügyi nehézségeik.
It, furthermore, argued that no State resources are involved as both private and public health insurances should be regarded as being independent from the State.
Emellett kifejtette, hogy nem használtak fel állami forrásokat, mivel a magán- és az állami egészségbiztosítókat is az államtól függetlennek kell tekinteni.
It submitted, in analogy to similar case law by the Court concerning general tax measures, that the measure is not selective but constitutes a general measure as the German constitution requires the legislature to foresee hardship clauses to prevent excessive interferences into the rights of private parties.
Az ügyet az általános adóügyi intézkedések ügyében a Bíróság által hozott ítéletekhez hasonlította és kifejtette, hogy az intézkedés nem szelektív, hanem általános jellegű, mivel a jogalkotónak a német alkotmányjogi szabályok alapján méltányossági záradékokról kell gondoskodnia, hogy a magánérdekeltek jogait érintő túlzott beavatkozás elkerülhető legyen.
Furthermore, the BPI argued that the measure is not imputable to Germany, as the German implementation of Article 4(2) of Directive 89/105 is directly required by EU primary law, namely Articles 15, 16 and 52 of the Charter of Fundamental Rights [8].
Ezenkívül a BPI azzal is érvelt, hogy az intézkedés nem a német államnak tudható be, mivel a 89/105/EGK irányelv 4. cikke (2) bekezdésének Németország általi végrehajtását közvetlenül az elsődleges uniós jog írja elő, mégpedig az Európai Unió Alapjogi Chartájának [8] (a továbbiakban: Charta) 15., 16. és 52. cikkében.
In case the Commission, nevertheless, concludes that the measure constitutes State aid, the BPI submits that the R & R Guidelines pursue different aims (restructuring of firms in difficulties) than the measure (hardship clause preventing German legislation from forcing otherwise healthy undertakings into bankruptcy) and should, therefore, not be applicable.
Arra az esetre, ha a Bizottság mégis arra a következtetésre jutna, hogy az intézkedés állami támogatásnak minősül, a BPI kifejti, hogy a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás más célokat szolgál (a nehéz helyzetben lévő vállalkozások szerkezetátalakítása), mint az intézkedés (méltányossági záradék annak megakadályozására, hogy az egyébként életképes vállalkozásokat a német jogalkotó csődbe vigye), ezért nem alkalmazható.
Thus, the compatibility should rather be assessed directly on the basis of the Treaty.
Így a belső piaccal való összeegyeztethetőséget közvetlenül az EUMSZ alapján kell megvizsgálni.
In particular, the BPI points out that Article 168(7) TFEU states that the EU must respect the responsibilities of the Member States for the definition of their health policy and for the organisation and delivery of health services and medical care, including the allocation of the resources assigned to health services and medical care.
A BPI különösen azt emeli ki, hogy az EUMSZ 168. cikkének (7) bekezdése alapján az Unió tevékenységének tiszteletben kell tartania a tagállamoknak az egészségügyi politikájuk meghatározására, valamint az egészségügyi szolgáltatások és az orvosi ellátás megszervezésére és biztosítására vonatkozó hatáskörét, amely kiterjed a hozzájuk rendelt erőforrások elosztására is.
As stated above, in addition to the submissions by the complainant and the BPI, the Commission received comments by 9 pharmaceutical companies.
Amint arról fentebb már említés történt, a Bizottsághoz a panaszos és a BPI beadványain kívül kilenc gyógyszeripari vállalkozás észrevételei is beérkeztek.
All these companies are either beneficiaries under the scheme or had unsuccessfully applied for an exemption.
Ezek a vállalkozások vagy mentességet kaptak e szabályozás keretében, vagy sikertelenül kérelmezték a mentességet.
Due to partly overlapping arguments, the submissions by these 9 interested parties are summarised together below.
A részben megegyező érvek miatt e kilenc érdekelt észrevételeit a Bizottság a továbbiakban együtt kezeli.
According to these submissions the measure merely constitutes a price regulation and, due to the lack of a transfer of resources from the State to the beneficiaries, does not involve State resources.
Az említett észrevételek szerint az intézkedés mindössze árszabályozásnak minősül, és nem jár állami források felhasználásával, mivel az államtól nem áramlanak források a kedvezményezettekhez.
The money involved is rather money that is exclusively attributable to the beneficiaries.
A szóban forgó összegek inkább a kedvezményezetteknek tudhatók be.
Furthermore, it is also questioned whether the money is ever under the control of the State, as it is argued that the health insurance funds are bodies independent from the State and as such their financial means should not be regarded as State resources.
Ezenkívül az is megkérdőjelezhető, hogy a források egyáltalán bármikor az állam befolyása alatt álltak-e, mivel az érdekeltek álláspontja szerint az egészségbiztosítók függetlenek az államtól, így pénzügyi eszközeik nem tekinthetők állami forrásoknak.
In addition, several of the third parties submit that their products are amongst the cheapest on the market.
Emellett néhány érdekelt azzal érvelt, hogy termékei a piacon a legolcsóbbak közé tartoznak.
This is in particular true for parallel-importers, who offer the imported products at a price considerably lower than their producers.
Ez különösen a párhuzamos importőrökre igaz, amelyek a behozott termékeket a gyártókhoz képest jóval alacsonyabb áron kínálják.
The third parties argue that without the exemptions to the price freeze they will be forced into bankruptcy.
Az érdekeltek kifejtik, hogy az árbefagyasztás alóli mentesség nélkül csődöt kellene jelenteniük.
As this will mean that they will have to leave the market, only the more expensive products remain available.
A piacról való kilépésük után pedig csak drágább termékek állnának rendelkezésre.
Thus, by granting exemptions and keeping them in the market, the measure actually reduces the costs for the health insurances, meaning that without the measure the costs and the transfers of public funds to pharmaceutical companies will increase.
Mivel az intézkedés keretében a vállalatok mentességet kaptak és a piacon maradtak, az intézkedés révén csökkentek az egészségbiztosítók költségei, ez pedig azt jelenti, hogy az intézkedés hiányában a gyógyszeripari vállalatoknak juttatott állami források költsége és összege növekedne.
Furthermore, it is argued that the measure is not imputable to Germany, as the foreseen exemptions are merely a mandatory implementation of Article 4(2) of Directive 89/105.
Ezenkívül az érdekeltek úgy érveltek, hogy az intézkedés nem a német államnak tudható be, mivel a tervezett mentességeket a 89/105/EGK irányelv 4. cikke (2) bekezdése kötelező végrehajtásának kell tekinteni.
The interested parties further submit that the mandatory rebate of 16 % of the turnover forces mainly small and medium sized firms into bankruptcy, which were healthy firms before the introduction of the rebate, but whose profit margins are not big enough to be able to bear its additional costs.
Az érdekeltek azt is kifejtik, hogy a bevétel 16 %-ának megfelelő, törvényben előírt gyártói engedmény különösen kis- és középvállalkozásokat visz csődbe, amelyek az engedmény bevezetése előtt életképes vállalkozások voltak, de haszonkulcsuk nem volt elegendő ahhoz, hogy a többletköltségeket viselni tudják.
In this regard the third parties in particular point to the fact that the combination of the mandatory price freeze with the Preismoratorium prevents firms from compensating the additional costs of the former through an increase in prices.
Ezzel kapcsolatban az érdekeltek úgy érvelnek, hogy a törvényben előírt árbefagyasztás és az ármoratórium kombinációja megakadályozza, hogy a vállalkozások az árbefagyasztáshoz kötődő többletköltségeket az árak emelésével kompenzálják.
It is, therefore, argued that the possibility of granting exemptions does not lead to a selective advantage, but rather prevents discrimination of smaller undertakings with small profit margins.
Ezért úgy vélik, hogy a mentesség odaítélésének lehetővé tétele nem okoz szelektív előnyt, hanem inkább megakadályozza az alacsony haszonkulccsal rendelkező kisebb vállalkozások diszkriminációját.
In this sense, the measure must be seen as a hardship clause, reducing the impact of the price freezes to a proportionate level.
Ilyen értelemben az intézkedést méltányossági záradéknak kell tekinteni, amely az árbefagyasztás hatásait megfelelő szintre korlátozza.
It is argued that the price freezes would be in breach of the freedom to conduct a business, as laid down in Article 16 of the Charter, without such a hardship clause.
Az érdekeltek kifejtik, hogy az árbefagyasztás ilyen jellegű méltányossági záradék nélkül ellentmond a vállalkozás szabadsága tekintetében a Charta 16. cikkében meghatározott jognak.
In this regard all beneficiaries point to the fact that they would not be firms in financial difficulties if it were not for the price freezes.
Ezzel kapcsolatban az összes érdekelt kifejti, hogy az árbefagyasztás nélkül nem lennének pénzügyi nehézségeik.
In light of this direct causal link between the legislation introducing the price freezes and their financial difficulties, the beneficiaries underline the importance of a hardship clause.
Az árbefagyasztás bevezetéséről szóló jogszabályok és a kedvezményezettek pénzügyi nehézségei közötti közvetlen ok-okozati összefüggés fényében a kedvezményezettek hangsúlyozzák a méltányossági záradék jelentőségét.
Several of the third parties in addition explain that the price freezes were introduced only shortly after stricter conditions concerning certification of several of their products, significantly increasing their costs, entered into force.
Több érdekelt kifejtette azt is, hogy az árbefagyasztást nem sokkal az után vezették be, hogy több termékük engedélyezése tekintetében szigorúbb feltételek léptek érvénybe, ami jelentősen megnövelte költségeiket.
The legislation laying down these stricter conditions recognised the fact that it will lead to additional costs.
Szerintük a jogszabályok, amelyekkel ezeket a szigorúbb feltételeket bevezették, szükségszerűen többletköltségekhez vezettek.
Yet, due to the Preismoratorium in combination with the mandatory rebate, the affected companies were not able to compensate these additional costs.
A törvényileg előírt gyártói engedménnyel kapcsolatos ármoratórium miatt azonban az érintett vállalkozások nem tudták kompenzálni a többletköltségeket.
They, therefore, argue that the measure is not selective as it applies to all undertakings subject to this double burden.
Ezért az érdekeltek úgy érvelnek, hogy az intézkedés nem szelektív, mivel minden olyan vállalkozásra vonatkozik, amelyre ez a kettős teher nehezedik.
Lastly, due to the small amounts involved the third parties submit that there is no distortion of competition.
Végül az érdekeltek kifejtették, hogy a verseny a szóban forgó alacsony összegeket tekintetbe véve nem torzult.
Several beneficiaries, furthermore, submit that there is no effect on trade between the Member States, as they only operate within Germany and only with products that are certified in Germany.
Több érdekelt kifejtette ezenkívül, hogy az intézkedés nem befolyásolja a tagállamok közötti kereskedelmet, mivel ők csak Németországban és az ott engedélyezett termékekkel kereskednek.
Germany maintained its position that the measure does not constitute State aid.
Németország fenntartotta azt az álláspontját, miszerint az intézkedés nem minősül állami támogatásnak.
According to the German authorities the measure merely constitutes part of a general framework regulating the price levels for pharmaceuticals.
Németország állítása szerint az intézkedés mindössze a gyógyszerek árát érintő általános szabályozási keret része.
Germany points out that there are several different mechanisms regulating prices for certain medical products or certain producers, the measure at stake in the present case merely being one of them.
Németország kiemelte, hogy bizonyos gyógyszerek, illetve bizonyos gyártók esetében különböző árképzési mechanizmusok érvényesülnek, és a szóban forgó intézkedés csupán e mechanizmusok egyike.
In this regard Germany argues that the decision by the BAFA to grant exemptions does not directly and in itself lead to any transfer of funds from the health insurances to the eligible undertakings, but merely sets a certain price for a specific product.
Németország ezzel kapcsolatban közölte, hogy a BAFA döntése a mentesség odaítéléséről közvetlenül és önmagában nem vezet források átadásához az egészségbiztosítóktól az érintett vállalkozásoknak, hanem csupán egy bizonyos termék árát határozza meg.
Such transfer of funds only occurs once a doctor prescribes a certain medicine and is, therefore, not directly linked to any action by a State authority or any public or private body set up by the State to administer the funds.
A források átadására csak akkor kerül sor, amikor egy orvos felír egy bizonyos gyógyszert, tehát a források átadása nem kötődik közvetlenül egy állami hatóság vagy az állam által létrehozott és az eszköz kezelésével megbízott állami vagy magánszervezet intézkedéséhez.
In this regard Germany, in addition, submits that the measure is not imputable, as it is merely an implementation of Article 4(2) of Directive 89/105.
Ezzel kapcsolatban Németország úgy érvelt, hogy az intézkedés nem a német államnak tudható be, mivel csupán a 89/105/EGK irányelv 4. cikkének (2) bekezdését hajtja végre.
Germany submits that this Article lays down an obligation to foresee a possibility to apply for an exemption from a price freeze.
Németország szerint az említett rendelkezés előírja, hogy lehetőséget kell biztosítani az árbefagyasztás alóli mentesség kérelmezésére.
Even though it leaves the precise meaning of the term ‘particular reasons’ open, an interpretation that would generally and ex ante make the grant of an exemption impossible would not be in accordance with the obligation to implement the Directive.
Ha a „különleges okok” fogalmát nem is határozták meg pontosan, egy olyan értelmezés, amely a mentesség biztosítását eleve kizárná, nem lenne összeegyeztethető az irányelv végrehajtására vonatkozó kötelezettséggel.
The BAFA carries out case-by-case assessments of applications and, amongst other possible grounds, grants exemptions from the price freeze if the applicant is in financial difficulties because of the price freeze.
A BAFA egyedileg ellenőrzi a kérelmeket, és többek között akkor hagyja jóvá az árbefagyasztás alóli mentességet, ha a kérelmező az árbefagyasztás következtében pénzügyileg nehéz helyzetbe kerül.
Germany considers that no other interpretation of Article 4(2) of Directive 89/105 than to grant exemptions to undertakings that could not carry the financial burden of a price freeze would be appropriate, as exempting companies that can carry the burden themselves (or companies that are in difficulties even without the price freeze) is not necessary.
Németország úgy véli, hogy a 89/105/EGK irányelv 4. cikke (2) bekezdésének egyetlen megfelelő értelmezése az, amely szerint azok a vállalkozások kapnak mentességet az árbefagyasztás alól, amelyek az árbefagyasztáshoz köthető pénzügyi terhet nem tudnák viselni, mivel nem szükséges azon vállalkozások mentesítése, amelyek maguk is viselni tudják a terhet (vagy amelyek az árbefagyasztás nélkül is nehéz helyzetben vannak).
In this regard Germany additionally argues that it follows from the opening decision that the Commission came to the preliminary conclusion that any exemption from a price freeze constitutes a selective advantage and therefore State aid, irrespective of the grounds on which it is granted.
Ezzel kapcsolatban Németország ezenkívül úgy érvel, hogy az eljárás megindításáról szóló határozatból az derül ki, hogy a Bizottság arra az előzetes következtetésre jutott, hogy az árbefagyasztás alóli minden mentesítés az odaítélése okaitól függetlenül szelektív előnyt, ezáltal állami támogatást jelent.
However, Article 4(2) of Directive 89/105 forces Member States to decide upon applications for such exemptions.
A 89/105/EGK irányelv 4. cikkének (2) bekezdése alapján azonban a tagállamok kötelesek az ilyen jellegű mentességek iránti kérelmekről dönteni.
Thus, it is unclear to Germany whether the exemption foreseen in Article 4(2) of Directive 89/105 can ever be granted without constituting State aid and if so how this could be done in conformity with State aid law.
Ezért nem egyértelmű, hogy vannak-e olyan esetek, amelyekben a 89/105/EGK irányelv 4. cikkének (2) bekezdésében előirányzott mentességet úgy lehet odaítélni, hogy az ne minősüljön állami támogatásnak, és ha mégis, hogyan történhetne az odaítélés az állami támogatásokra vonatkozó előírásoknak megfelelően.
Furthermore, Germany asserts that EU institutions must avoid inconsistencies that might arise in the implementation of various provisions of Union law, especially in circumstances as the present case, where the rules on State aid as well as Directive 89/105 pursue a common objective.
Németország azzal is érvel, hogy az uniós intézményeknek el kell kerülniük az uniós jog különböző előírásainak alkalmazásából eredő ellentmondásokat; ez különösen a szóban forgó esethez hasonló esetekre vonatkozik, amelyekben az állami támogatásokra vonatkozó szabályok és a 89/105/EGK irányelv célja megegyezik.
It must, thus, be presumed that the European legislature has already assessed that exemptions from price freezes do not distort competition and that there is, therefore, no room for a subsequent assessment under the State aid rules.
Ezért abból kell kiindulni, hogy az európai jogalkotó már megállapította, hogy az árbefagyasztás alóli mentesítések nem torzítják a versenyt, és ezért nincs szükség az állami támogatásra vonatkozó szabályok alapján elvégzett további vizsgálatokra.
To conclude that such exemptions constitute State aid would deprive Article 4(2) of Directive 89/105 of any content.
Egy olyan következtetéssel, amely szerint az ilyen jellegű mentesítés állami támogatásnak minősül, a 89/105/EGK irányelv 4. cikke (2) bekezdésének lényege veszne el.
Finally, in case the Commission comes to the conclusion that the measure constitutes incompatible aid, Germany asks that the decision should exceptionally not order recovery of the aid.
Amennyiben a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy az intézkedés a belső piaccal nem összeegyeztethető támogatásnak minősül, Németország azt kéri, hogy a Bizottság a határozatban kivételesen ne írja elő a támogatás visszafizettetését.
It argues that this would be justified by the particular circumstances of the case, in particular since Article 4(2) of Directive 89/105 requires Member States to foresee exemptions from prices freezes while there is neither any indication in the Directive nor jurisprudence of the Court that such exemptions could constitute State aid.
Németország szerint az ügy különleges körülményei miatt ez indokolt, különösen mivel a tagállamok a 89/105/EGK irányelv 4. cikkének (2) bekezdése alapján kötelesek az árbefagyasztás alóli mentességre lehetőséget biztosítani, miközben az irányelvben és a Bíróság ítélkezési gyakorlatában sincs utalás arra, hogy az ilyen mentesítések állami támogatásnak minősülhetnek.
In this regard Germany also points to the fact that the Commission has never argued before the opening decision that exemptions based on Article 4(2) of Directive 89/105 constitute State aid and also did not raise any concerns relating to a possible conflict of that Article with the rules on State aid in the ongoing revision of Directive 89/105.
Németország ezzel kapcsolatban azt is megemlíti, hogy a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatot megelőzően egyszer sem érvelt úgy, hogy a mentesítések a 89/105/EGK irányelv 4. cikkének (2) bekezdése alapján állami támogatásnak minősülnek, és a 89/105/EGK irányelv jelenleg folyó átdolgozása során sem fogalmazott meg aggályokat a rendelkezésnek az állami támogatásokra vonatkozó szabályokkal való esetleges összeegyeztethetetlenségéről.
According to Article 107(1) TFEU any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market.
Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerint a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.
It follows that, for a State measure to be qualified as State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU, the following cumulative criteria have to be fulfilled:
Így egy intézkedés akkor minősül az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak, ha az alábbi négy kritérium teljesül:
involvement of State resources;
állami források felhasználása;
imputability to the State;
az államnak való betudhatóság;
selective advantage to an undertaking; and (potential) distortive effects on competition and intra-Union trade.
egy adott vállalkozás számára biztosított szelektív előny és (potenciális) torzító hatások a versenyre és az EU-n belüli kereskedelemre.
Involvement of State resources
Állami források felhasználása
For advantages to be capable of being categorised as aid within the meaning of Article 107 TFEU, they must be granted directly or indirectly through State resources.
Az előnyök csak akkor minősülnek az EUMSZ 107. cikke értelmében vett állami támogatásnak, ha közvetlenül vagy közvetve állami forrásokból nyújtják őket.
The distinction made between ‘aid granted by a Member State’ and aid granted ‘through State resources’ does not mean that all advantages granted by a State, whether financed through State resources or not, constitute aid, but is merely intended to bring within the definition of State aid both, advantages which are granted directly by the State and those granted by a public or private body designated or established by the State to administer the advantages [9].
Az „állami” és az „állami forrásokból nyújtott” támogatások közötti megkülönböztetés nem azt jelenti, hogy a valamely állam által biztosított összes előny attól függetlenül állami támogatásnak minősül, hogy állami forrásokból finanszírozzák-e, hanem azt a célt szolgálja, hogy a támogatás fogalma ne csak a közvetlenül az állam által nyújtott támogatásokra, hanem minden olyan támogatásra vonatkozzon, amelyet az állam által kijelölt vagy létrehozott állami vagy magánszervezet révén nyújtanak [9].