natgillin/translations-raw huggingface dataset:
See Commission Decision of 16 June 2004 on Dutch aid in favour of Akzo Nobel in order to minimise chlorine transports (Case N 304/2003), summary notice in OJ C 81, 2.4.2005, p. 4; see also Commission Decision of 20 December 2006 on Dutch aid for relocation of car dismantling company Steenbergen (Case N 575/2005), summary notice in OJ C 80, 13.4.2007, p. 1.
Az olasz hatóságok szerint a szakértő sem tudta meghatározni a kompenzációként fizetendő összeget, és annak konkrét összegét csak a Consiglio di Stato 2011. november 7-i 5897/2011. sz. végzésében kijelölt újabb szakértő segítségével sikerült kiszámítani a Consiglio di Stato 2011. július 25-i 3244/2011. sz. végzésében előírt „induktív módszerrel”.
Case C-119/05 Lucchini, EU:C:2007:434, paragraph 59.
A számítások alapján a szakértők azt állapították meg, hogy az 1191/69/EGK rendelet 11. cikkében előírt módszer (vagyis a díjszabási kötelezettség) alkalmazása következtében a CSTP csak 1998-ban részesült alulkompenzációban.
Ibid, paragraph 61.
A Consiglio di Stato ennek megfelelően hozta meg 2012. november 7-i 5649/2012. sz. ítéletét, amelyben a régió által a CSTP-nek fizetendő kiegészítő kompenzáció összegét 4 951 838 EUR-ban, azaz az 1998. évi alulkompenzáció összegében állapította meg és elrendelte, hogy ezen összeg kifizetésére 2012. december 7-ig kerüljön sor.
Opinion of 28 April 2005 in Joined Cases C-346/03 and C-529/03 Atzori, EU:C:2005:256, paragraph 198.
A régió ezt az összeget 2012. december 21-én fizette ki a CSTP-nek.
Case T-384/08 Elliniki Nafpigokataskevastiki AE Chartofylakeiou v Commission, EU:T:2011:650, and Case T-565/08 Corsica Ferries v Commission, EU:T:2012:415, paragraphs 23, 114 and 120 to 131.
A közszolgáltatási kötelezettségeket a régió egy 1972/73-as koncessziós jogi aktus útján bízta a CSTP-re, és azokat 2003-ig évente megújította.
See also, by analogy, Case C-111/10 Commission v Council, EU:C:2013:785, paragraph 44.
Arra, hogy a CSTP számára közszolgáltatási kötelezettségeket – például díjszabási kötelezettségeket, útvonalakra, menetrendekre és megállókra vonatkozó kötelezettségeket – írtak elő a vizsgált időszakban, állítólag a következő dokumentumokból lehet következtetni:
Case C-70/72 Commission v Germany, [1973] ECR 813, paragraph 13.
A Bizottság először is megjegyzi, hogy a CSTP-nek megítélt kiegészítő kompenzáció csak 1998-ra vonatkozik.
Joined Cases C-278/92, C-279/92 and C-280/92 Spain v Commission, [1994] ECR I-04103, paragraph 75.
A CSTP elismerte, hogy abban az évben kereskedelmi tevékenységeket is folytatott, konkrétan bérbeadási szolgáltatásokat nyújtott.
Case C-75/97 Belgium v Commission, [1999] ECR I-3671, paragraphs 64 and 65.
A Bizottság ebben a tekintetben a C 41/08 (korábbi NN 35/08) állami támogatási ügyben 2010. február 24-én hozott határozata (HL L 7., 2011.1.11., 1. o.) (307)–(313) preambulumbekezdésében kifejtett érvelésére hivatkozik.
Commission Regulation (EC) No 794/2004 of 21 April 2004 implementing Council Regulation (EC) No 659/1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty, OJ L 140, 30.4.2004, p. 1.
Ebben az ügyben a támogatást 2012. december 21-én fizették ki, tehát az állami támogatás összeegyeztethetőségének értékeléséhez a bizottsági határozat meghozatalának időpontjában hatályos szabályokat, elveket és kritériumokat kell alkalmazni (lásd az ítélet 39. pontját).
Commission Regulation (EC) No 271/2008 of 30 January 2008 amending Regulation (EC) No 794/2004 implementing Council Regulation (EC) No 659/1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty (OJ L 82, 25.3.2008, p. 1).
Az alulkompenzáció összege 3 670 784,68 EUR volt, amely 1 281 053,57 EUR törvényes kamattal egészült ki, így a kiegészítő kompenzáció összege 4 951 838,25 EUR volt.
Commission Decision (EU) 2015/1075
A Bizottság (EU) 2015/1075 határozata
on State aid SA.35843 (2014/C) (ex 2012/NN)
az Olaszország által végrehajtott SA.35843 (2014/C) (ex 2012/NN)
implemented by Italy — Additional public service compensation for Buonotourist
számú állami támogatásról a Buonotourist számára közszolgáltatási kötelezettség teljesítéséért nyújtott kiegészítő kompenzáció
(notified under document C(2015) 75)
(az értesítés a C(2015) 75. számú dokumentummal történt)
By electronic notification of 5 December 2012, the Italian authorities notified, in accordance with Article 108(3) of the Treaty, the additional compensation awarded pursuant to a judgment by the Consiglio di Stato (Italy’s highest administrative court) to Buonotourist S.r.l.
Az olasz hatóságok 2012. december 5-i elektronikus bejelentésük útján, a Szerződés 108. cikkének (3) bekezdésével összhangban tájékoztatást nyújtottak a Buonotourist S.r.l.
(‘Buonotourist’), for the provision of passenger transport services by bus based on concessions granted by the Italian Region of Campania (‘the Region’) during the period 1996-2002 (‘the period under review’).
(a továbbiakban: Buonotourist) számára a Consiglio di Stato (Olaszország legfelsőbb közigazgatási bírósága) ítélete értelmében az olaszországi Campania régió (a továbbiakban: a régió) által az 1996–2002 közötti időszakban (a továbbiakban: a vizsgált időszak) biztosított koncesszió alapján autóbusszal végzett személyszállítási szolgáltatások nyújtásáért folyósított kiegészítő kompenzációról.
The notification was registered under case number SA.35843 and from 13 December 2012 treated as a non-notified measure since, according to the information available to the Commission, the Region was not obliged to pay the additional compensation due to Buonotourist until 7 December 2012, that is, after the Italian government had notified the measure to the Commission, but before a Commission decision had been adopted.
A bejelentést a Bizottság az SA.35843 ügyszámon iktatta és 2012. december 13-tól be nem jelentett intézkedésként kezelte, mivel a rendelkezésére álló információk szerint a régió csak 2012. december 7. után volt köteles a Buonotouristnak járó kiegészítő kompenzáció kifizetésére, vagyis azt követően, hogy az olasz kormány bejelentette az intézkedést a Bizottságnak, de még mielőtt sor került volna bizottsági határozat elfogadására.
By letter dated 20 February 2014, the Commission informed Italy that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty in respect of the aid (‘the opening decision’).
2014. február 20-án kelt levelében a Bizottság tájékoztatta Olaszországot arról, hogy a támogatás vonatkozásában a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdésében meghatározott eljárás megindításáról határozott (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló határozat).
The Italian authorities submitted their observations on the opening decision by letters dated 21 and 24 March 2014.
Az olasz hatóságok a 2014. március 21-én és 24-én kelt levelükben nyújtották be az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatos észrevételeiket.
The only third party to submit observations in reply to the opening decision was Buonotourist, the beneficiary of the measure.
Az eljárás megindításáról szóló határozatra válaszul egyetlen harmadik félként a Buonotourist, az intézkedés kedvezményezettje nyújtott be észrevételeket.
Its comments were received on 25 March 2014.
Észrevételei 2014. március 25-én érkeztek be a Bizottsághoz.
On 11 July 2014, the Italian authorities provided comments on the third party submissions and additional information in response to a request for information dated 11 June 2014.
2014. július 11-én az olasz hatóságok egy 2014. június 11-én kelt információkérésre válaszolva észrevételeket tettek a harmadik fél által benyújtott észrevételekre és kiegészítő információkat közöltek.
After acceptance of a deadline extension by the Commission, the Italian authorities completed the provision of additional information by letter of 15 September 2014.
Miután a Bizottság elfogadta a határidő meghosszabbítására irányuló kérésüket, az olasz hatóságok 2014. szeptember 15-i levelükben kiegészítő információkat nyújtottak be.
Buonotourist is a private company providing local public transport services based on regional and municipal concessions.
A Buonotourist regionális és önkormányzati koncesszió alapján helyi tömegközlekedési szolgáltatásokat nyújtó magántársaság.
More specifically, according to the Italian authorities, Buonotourist operated a network of bus routes as concessionaire of the Region throughout the period under review covering approximately 1,8 million km per year.
Konkrétabban: az olasz hatóságok szerint a Buonotourist a régió koncessziós jogosultjaként a vizsgált időszakban évente kb. 1,8 millió km távon autóbuszvonal-hálózatot működtetett.
From the information provided by the Italian authorities, the Region has already paid EUR 19 507 121,54 to Buonotourist for the above-mentioned service during the period under review, of which EUR 17 036 021,13 for the operation and management of the service and EUR 2 471 100,41 for investments.
Az olasz hatóságok által szolgáltatott információk alapján a régió a vizsgált időszakban a fent említett szolgáltatásokért már kifizetett a Buonotouristnak 19 507 121,54 EUR-t, ebből 17 036 021,13 EUR-t a szolgáltatások működtetésére és igazgatására, 2 471 100,41 EUR-t pedig beruházásokra.
Since it appears that this compensation was awarded to Buonotourist more than 10 years before the Commission sent its first request for information to the Italian State, that compensation will not be subject to an assessment in the current proceedings.
Mivel a jelek szerint a Buonotourist több mint tíz évvel korábban részesült ebben a kompenzációban, mint ahogyan a Bizottság az első információkérést megküldte az olasz államnak, az a kompenzáció ezen eljárás keretében nem képezi értékelés tárgyát.
In addition to the above-mentioned sums already received, Buonotourist requested from the Region additional compensation of EUR 5 567 582,57 on the basis of Council Regulation (EEC) No 1191/69 for the economic disadvantages it allegedly suffered as a result of public service obligations (‘PSOs’) allegedly being imposed upon it.
A fent említett, számára már kifizetett összegeken túl a Buonotourist az 1191/69/EGK tanácsi rendelet alapján 5 567 582,57 EUR összegű kiegészítő kompenzációt kért a régiótól a számára állítólag előírt közszolgáltatási kötelezettségek miatt elszenvedett állítólagos gazdasági hátrányokért.
According to the Region, the request was made in January 2007 when Buonotourist started proceedings before the Italian administrative courts.
A régió szerint a kérelem benyújtására 2007 januárjában került sor, amikor a Buonotourist eljárást kezdeményezett az illetékes olasz közigazgatási bíróságnál.
In 2008, the Regional Administrative Court in Salerno rejected Buonotourist’s claim for additional compensation on the basis of Regulation (EEC) No 1191/69.
2008-ban a salernói regionális közigazgatási bíróság elutasította a Buonotouristnak az 1191/69/EGK rendelet alapján járó kiegészítő kompenzáció iránti kérelmét.
That court held that, in accordance with Article 4 of Regulation (EEC) No 1191/69, Buonotourist could not request compensation for economic disadvantages resulting from the imposition of PSOs without having previously requested the termination of those PSOs.
A bíróság kimondta, hogy az 1191/69/EGK rendelet 4. cikkének megfelelően a Buonotourist nem kérhet kompenzációt a közszolgáltatási kötelezettségek előírásából fakadó gazdasági hátrányokért, ha korábban nem kérte a közszolgáltatási kötelezettségek eltörlését.
By judgment of 27 July 2009 (Sentenza No 4683/09), the Consiglio di Stato upheld the appeal by Buonotourist against the judgment of the Regional Administrative Court in Salerno and concluded that Buonotourist was entitled to receive additional compensation for the public service it had carried out in accordance with Articles 6, 10 and 11 of Regulation (EEC) No 1191/69.
A Consiglio di Stato 2009. július 27-i 4683/09. sz. ítéletében helyt adott a Buonotourist által a salernói regionális közigazgatási bíróság ítélete ellen benyújtott fellebbezésnek, és megállapította, hogy a Buonotourist az 1191/69/EGK rendelet 6., 10. és 11. cikkével összhangban kiegészítő kompenzációra jogosult az általa teljesített közszolgáltatásért.
The Consiglio di Stato further considered that Buonotourist was entitled to receive public service compensation even in the absence of a prior request for the elimination of the PSOs.
A Consiglio di Stato ezenkívül úgy ítélte meg, hogy a Buonotourist még abban az esetben is jogosult közszolgáltatásért járó kompenzációra, ha előzetesen nem kérte a közszolgáltatási kötelezettségek eltörlését.
According to the Consiglio di Stato, the precise amount of the additional compensation owed to Buonotourist had to be determined by the Region on the basis of reliable data taken from the accounts of the company, showing the difference between the costs attributable to the portion of Buonotourist’s activities associated with the PSO and the corresponding revenues.
A Consiglio di Stato szerint a Buonotourist számára fizetendő kiegészítő kompenzáció pontos összegét a régiónak kellett meghatároznia a társaság számviteli nyilvántartásából származó, a Buonotourist közszolgáltatási kötelezettségekkel összefüggő tevékenységhányadának betudható költségek, valamint a megfelelő bevételek közötti eltérést szemléltető megbízható adatok alapján.
By order (ordinanza) No 8737/2010 of 13 December 2010, the Consiglio di Stato appointed an expert to undertake that task.
A Consiglio di Stato 2010. december 13-án kiadott 8737/2010. sz. végzése (ordinanza) útján szakértőt jelölt ki a feladat ellátására.
According to the Italian authorities, that expert was also unable to determine the amount to be compensated.
Az olasz hatóságok szerint a szakértő sem tudta meghatározni a kompenzációként fizetendő összeget.
By order (ordinanza) No 5880/2011 of 7 November 2011, the Consiglio di Stato appointed a second expert (‘the second expert’).
A Consiglio di Stato 2011. november 7-én kiadott 5880/2011. sz. végzése (ordinanza) útján egy második szakértőt (a továbbiakban: második szakértő) jelölt ki.
It appears from paragraph 9 of the judgment of the Consiglio di Stato (giudizio per l’ottemperanza) No 5650/2012 of 7 November 2012 that both experts excluded the existence of a right to compensation pursuant to Article 10 of Regulation (EEC) No 1191/69 (i.e. obligation to operate or carry), but both concluded that Buonotourist was undercompensated for 1998, 1999 and 2000 as a result of the application of the formula provided in Article 11 of Regulation (EEC) No 1191/69 (tariff-related obligation).
A Consiglio di Stato 2012. november 7-i 5650/2012. sz. ítéletének (guidizio per l’ottemperanza) 9. pontja alapján úgy tűnik, hogy mindkét szakértő kizárta az 1191/69/EGK rendelet 10. cikke (azaz a működtetési vagy szállítási kötelezettség) alapján biztosítandó kompenzációra való jogosultság fennállását, azonban mindketten megállapították, hogy az 1191/69/EGK rendelet (díjszabási kötelezettségről rendelkező) 11. cikkében foglalt módszer alkalmazása következtében a Buonotourist 1998-ban, 1999-ben és 2000-ben alulkompenzációban részesült.
Implicitly, the experts thus assumed that a tariff obligation had been imposed on Buonotourist by the Region.
A szakértők így értelemszerűen azt feltételezték, hogy a régió díjszabási kötelezettséget írt elő a Buonotourist számára.
However, while the first expert concluded that it would have been inappropriate to use an ‘inductive method’ to calculate the additional costs borne by the undertaking due to tariff costs and recommended calculating the additional compensation by means of equity appreciation (in via equitativa), the second expert calculated the sum to be compensated by the Region to the company through the use of such an ‘inductive method’, observing that the Consiglio di Stato held that the choice of the ‘inductive method’ was to be considered definitive, having been used in various judgments without being challenged.
Azonban amíg az első szakértő azt állapította meg, hogy a vállalkozás díjköltségek miatt felmerült többletköltségeinek kiszámításához az „induktív módszer” alkalmazása nem lett volna megfelelő, és a kiegészítő kompenzáció kiszámításához sajáttőke-alapú értékelést (in via equitativa) javasolt, a második szakértő a régió által a társaságnak kompenzációként fizetendő összeget az említett induktív módszerrel számította ki annak figyelembevételével, hogy a Consiglio di Stato kimondta, hogy az induktív módszer előírása jogerősnek tekintendő, ugyanis azt számos ítéletben alkalmazta anélkül, hogy bárki vitatta volna.
The second expert was nevertheless unable to calculate the compensation pursuant to Article 11 of Regulation (EEC) No 1191/69 due to a lack of essential data on both the anticipated and the actual number of units of measure of transport.
A második szakértő mindazonáltal a közlekedési mértékegységek várható és tényleges számára vonatkozó lényeges adatok hiánya miatt nem tudta kiszámítani a kompenzációt az 1191/69/EGK rendelet 11. cikke alapján.
The second expert therefore calculated the possible amount of undercompensation as the difference between the potential revenues that the company could have obtained by operating the service on a commercial basis (estimate) and the sum of the actual revenues and the public contributions received.
A második szakértő ezért az alulkompenzáció lehetséges összegét a társaságnak a szolgáltatás üzleti alapon történő működtetése esetén keletkezett (becsült) potenciális bevételei, valamint a tényleges bevételek és a kapott állami hozzájárulások összege közötti különbségként számította ki.
Payment of this sum was made by the Region to Buonotourist on 21 December 2012.
A koncesszió kizárólagos jogot biztosított a társaság számára az érintett szolgáltatások nyújtására.
It is the payment of that additional compensation by the Region to Buonotourist as a consequence of judgment No 5650/2012 that constitutes the non-notified measure and the subject matter of this Decision.
Az olasz hatóságok arról is nyilatkoztak, hogy a Buonotourist a vizsgált időszak során minden évben kérte a régiótól a koncessziót az érintett útvonalakon nyújtott szolgáltatás elvégzésére, és hogy a koncessziós szerződésekben mindig kikötötték, hogy a szolgáltatások nyújtása teljes egészében az érintett vállalkozások kockázatára és kifejezetten „a szolgáltatás nyújtása kapcsán bármilyen támogatásra vagy kompenzációra szóló jogosultság nélkül” történik.
ADDITIONAL INFORMATION/OBSERVATIONS PROVIDED BY THE ITALIAN AUTHORITIES
Az olasz hatóságok mintaként benyújtották egy másik vállalkozással az 1972/73-as időszakra kötött koncessziós szerződés másolatát (a továbbiakban: koncessziósszerződés-minta), és úgy nyilatkoztak, hogy az megegyezett a Buonotouristtal a vizsgált időszakban aláírt szerződéssel.
According to the Italian authorities, Buonotourist, like other providers of regional scheduled bus transport services, operated on the basis of provisional licences (concessions) which had to be renewed annually upon the request of the company.
Az olasz hatóságok azonban nem nyújtottak be olyan koncessziós szerződést, amelyet ténylegesen a Buonotouristtal kötöttek a vizsgált időszakban.
Those concessions provided the company with the exclusive right to provide the relevant services.
Az olasz hatóságok azt állítják, hogy az említett koncessziós szerződések szerint a Buonotourist szabadon tehetett javaslatot az általa alkalmazandó szállítási formák helyettesítésére, illetve szabadon kérhette a közszolgáltatási kötelezettségek teljes vagy részleges eltörlését, amennyiben e kötelezettségek számára gazdasági hátránnyal jártak, azonban a társaság egyáltalán nem élt ezzel a joggal.
The Italian authorities further maintain that Buonotourist requested concessions to provide services on the relevant routes from the Region in each year of the period under review and that those concessions always stipulated that the services were carried out entirely at the risk of the undertakings in question and, specifically, ‘without the performance of the service constituting a right to a subsidy or compensation of any kind’.
Az olasz hatóságok ezenkívül azt állítják, hogy a társaság egyáltalán nem tájékoztatta a régiót arról, hogy gazdasági hátrány éri, illetve arról sem, hogy olyan kötelezettségeket teljesít, amelyeket nem teljesített volna, ha nem lett volna köteles azokat közszolgáltatási kötelezettség keretében teljesíteni.
The Italian authorities provided a copy of a sample concession contract concerning another undertaking (‘the sample concession contract’) from 1972/73 attesting that it was the same as the one used with Buonotourist for the period under review.
Végezetül az olasz hatóságok szerint a Buonotourist egyáltalán nem kérte a közszolgáltatási kötelezettségek eltörlését, ahogyan azt az 1191/69/EGK rendelet 4. cikkének (1) bekezdése előírja.
However, the Italian authorities did not provide any concession contracts actually concluded with Buonotourist during the period under review.
Az olasz hatóságok szerint a Buonotouristnak a múltban juttatott állami hozzájárulások elszámolóáras módszeren alapultak, és azokat a 16/1983. sz. regionális törvényben meghatározott bizonyos paraméterek, például a szerződött kilométerek és a megtett kilométerek összevetése, az alkalmazottak és az autóbuszok száma – amely a nyújtott szolgáltatás típusától (városi, hegyvidéki, dombvidéki) függően változik –, az alkalmazottak jogállása és juttatásai, a vállalkozás mérete és az autóbuszok költsége alapján számítottak ki.
The Italian authorities maintain that under those concessions Buonotourist was free to propose the substitution of the forms of transport to be used by it or to apply for the termination in whole or in part of its PSOs where such obligations entailed an economic disadvantage to it, but that the company never exercised that right.
Az olasz hatóságok azt is kétségbe vonják, hogy a Buonotourist igazolta, hogy hatékonyan és helyesen teljesítette az 1191/69/EGK rendeletben előírt közszolgáltatási kötelezettségeket, és azt állítják, hogy a Buonotourist nem rendelkezett az említett rendelet 1. cikkének (5) bekezdésében előírt számviteli elkülönítési rendszerrel.
Finally, according to the Italian authorities, Buonotourist never requested the termination of the PSO as required by Article 4(1) of Regulation (EEC) No 1191/69.
A (15) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően a Consiglio di Stato két szakértőt jelölt ki a régió által az 1191/69/EGK rendelet 6., 10. és 11. cikke alapján a Buonotourist részére fizetendő kiegészítő kompenzáció meghatározására.
According to the Italian authorities, the public contributions granted to Buonotourist in the past were based on standard cost methodology, calculated on the basis of certain parameters established in Regional Law No 16/1983, such as the number of kilometres awarded vis-à-vis the kilometres travelled, the number of employees and buses, which vary depending on the type of service performed (urban, mountain, hill services), the legal and economic treatment of employees, the size of the undertaking, and the costs of the buses.
2012. szeptember 27-én mindkét szakértő kiadta a jelentését (a továbbiakban: jelentés), azonban csak a második szakértő tudta kiszámítani a régió által a Buonotourist részére fizetendő kiegészítő kompenzációt.
The Italian authorities also doubt whether Buonotourist has demonstrated that it had efficiently and correctly operated the PSOs in accordance with Regulation (EEC) No 1191/69 and submit that Buonotourist did not have an account separation system as required by Article 1(5) of that Regulation.
A jelentésben a második szakértő többször megismétli, hogy a felek egymással nem egyező vagy nem eléggé pontos, csak közelítő jellegű adatokat nyújtottak be.
AMOUNT OF COMPENSATION
A második szakértő különösen azt az észrevételt tette, hogy a felek a múltban kifizetett kompenzációra vonatkozóan egymásnak ellentmondó alátámasztó dokumentumokat nyújtottak be.