natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In Circular 2/DF of 26 January 2009, the Italian authorities clarified which entities could be considered non-commercial and the characteristics required of the activities performed by these entities for entitlement to the exemption.
Az olasz hatóságok által a 2009. január 26-i 2/DF körlevélben pontosításra került, hogy mely szervezetek tekintendők nem kereskedelmi célú jogalanyoknak, és ezek milyen jellegű tevékenységet folytathatnak ahhoz, hogy jogosultak legyenek a szóban forgó adókedvezményre.
The Circular stated that non-commercial entities could be both public and private.
A körlevél megemlíti, hogy magán és állami szervezetek egyaránt lehetnek nem kereskedelmi célú jogalanyok.
Specifically, the following were considered to be public non-commercial entities: the State, regions, provinces, municipalities, chambers of commerce, health agencies, public bodies set up exclusively for welfare, assistance and health purposes, non-economic public entities, welfare and assistance bodies, universities and research institutes, and special public service bodies (the former ‘IPAB’).
Pontosabban az alábbiak minősülnek nem kereskedelmi célú jogalanyoknak: az Állam, a régiók, a megyék, a községek, a kereskedelmi kamarák, az egészségügyi létesítmények, a kizárólag társadalombiztosítási, szociális segítségnyújtási és egészségügyi célokra létrehozott állami intézmények, a nem üzleti jellegű állami intézmények, a társadalombiztosítási és szociális ellátást nyújtó intézmények, az egyetemek és kutatási intézmények, valamint a személyi szolgáltató állami intézmények (volt IPAB).
Examples of private non-commercial bodies given in the Circular include the following: associations, foundations, committees, NGOs, amateur sports clubs, voluntary service organizations, bodies classified for tax purposes as non-profit organisations (‘ONLUS’) and ecclesiastical bodies belonging to the Catholic Church and other religious denominations.
A körlevélben említett, nem üzleti magánszervezetek között a következőket találjuk: nem kormányzati (azaz civil) társulások, alapítványok, bizottságok és szervezetek, amatőr sportegyesületek, önkéntes szervezetek, az adóügyi szempontból közhasznúnak minősülő szervezetek, valamint a katolikus és más vallások egyházaihoz tartozó intézmények.
The Circular also specified that the activities performed in the real estate exempt from ICI should not be available on the market [9] - i.e. they should be carried on to satisfy social needs that were not always met by public structures or private commercial operators.
A körlevélben ezenfelül az is pontosításra került, hogy az ICI-mentes ingatlanokban folytatott tevékenységek nem jelenhetnek meg kifejezetten a piacon [9], vagy azokat az állami és magán üzleti szervezetek által nem mindig kielégített, a társadalom számára kiemelkedően fontos szükségletek érdekében kell végezni.
The Circular contained a number of criteria for each of the activities listed in Article 7(1)(i), which helped to establish when each of them should be considered not exclusively of a commercial nature [10].
A körlevél a 7. cikk (1) bekezdés i) pontjában felsorolt tevékenységek vonatkozásában számos olyan szempontot tartalmaz, amelyek alapján meghatározható, hogy azok mikor tekinthetők nem kizárólag kereskedelmi jellegűnek [10].
The ICI was replaced by the IMU as of 1 January 2012.
Az ICI helyébe 2012. január 1-jei hatállyal az IMU lép.
The rules on the municipal real estate tax for non-commercial entities were also amended in the course of 2012, as explained in Section 5.
en módosításra kerültek a nem kereskedelmi célú jogalanyokra kivetett helyi ingatlanadók is, amint az az 5. szakaszból kiderül.
Article 149 of the Income Tax Code
Jövedelemadókról szóló törvény egységes szerkezetbe foglalt változatának 149. cikke
Article 149 comes under Title II, Chapter III of the Income Tax Code (TUIR).
A 149. cikk a Jövedelemadókról szóló törvény egységes szerkezetbe foglalt változata (TUIR) II. címének III. fejezetében található.
Title II lays down the rules on corporate tax and Chapter III lays down the tax provisions applicable to non-commercial entities, such as the rules for calculating the taxable base and the rules on the rates of taxation [11].
A II. cím a társasági adókról szóló rendelkezéseket foglalja magában, III. fejezete pedig a nem kereskedelmi célú jogalanyokkal szemben alkalmazható adóügyi rendelkezéseket, valamint az adóalap kiszámítására, illetve megadóztatásukra vonatkozó előírásokat tárgyalja [11].
Article 149 identifies the conditions that can trigger the loss of an entity’s ‘non-commercial status’.
A 149. cikk meghatározza, hogy mely feltételek eredményezhetik egy jogalany „nem kereskedelmi” jellegének megszűnését.
In particular, Article 149(1) TUIR states that a non-commercial body will lose that status if it carries on chiefly commercial activities during an entire tax period.
A TUIR 149. cikkének (1) bekezdése konkrétan úgy rendelkezik, hogy ha egy nem kereskedelmi célú jogalany egy teljes adómegállapítási időszakban döntően kereskedelmi tevékenységeket végez, akkor megszűnik „nem kereskedelmi” jellege.
Article 149(2) TUIR defines an entity’s ‘commercial status’ in terms of more income being derived from commercial activities than from institutional revenue and in terms of higher value of fixed assets related to commercial activities than to other activities [12].
A TUIR 149. cikke (2) bekezdése értelmében a „kereskedelmi” minősítés az olyan szervezeteket illeti meg, amelyek kereskedelmi jellegű tevékenységből származó jövedelme döntően meghaladja az egyéb intézményes tevékenységből származó jövedelmet, illetve befektetett eszközeinek döntő része valamilyen kereskedelmi tevékenységgel kapcsolatos [12].
The legal form adopted by the entities in question has no influence on the loss of their ‘non-commercial status’.
A szóban forgó intézmények társasági formája semmilyen módon nem befolyásolja a „nem kereskedelmi” jelleg megszűnését.
Article 149(4) TUIR states that the above provisions (i.e. Article 149(1) and (2) TUIR) do not apply to ecclesiastical bodies that have been granted civil law status or to amateur sports clubs.
A TUIR 149. cikke (4) bekezdése szerint a fenti rendelkezések (vagyis a 149. cikk (1) és (2) bekezdései) nem alkalmazandók a polgári jogi jogállást elnyert egyházi intézményekre és az amatőr sportegyesületekre.
GROUNDS FOR INITIATING THE FORMAL INVESTIGATION PROCEDURE
AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK INDOKLÁSA
The Commission initiated the formal investigation procedure into the municipal real estate tax exemption (ICI exemption) for real estate used by non-commercial entities for specific purposes because it seemed to qualify as state aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty.
A Bizottság eljárást indított a helyi ingatlanadó (ICI) alól a nem kereskedelmi célú jogalanyok által meghatározott célokra használt ingatlanok után adott mentességgel kapcsolatosan, mivel úgy tűnt, az intézkedés megfelel az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésében foglalt, az állami támogatásokról szóló feltételeknek.
The Commission likewise initiated the formal investigation procedure into Article 149(4) TUIR, according to which the provisions on loss of non-commercial status do not apply to ecclesiastical bodies and amateur sports clubs.
Hasonlóképp, a Bizottság hivatalos vizsgálati eljárást indított a TUIR 149. cikke (4) bekezdésével kapcsolatosan, amely előírja, hogy egyházi intézmények és amatőr sportegyesületek esetében nem alkalmazandók a nem kereskedelmi minősítés megszűnésére vonatkozó szabályok.
To assess whether the measures at issue were selective, in line with established case law [13], the Commission first identified the reference tax system for each measure and then considered whether the measure departed from that system and, if so, whether it was justified by the nature and general structure of the tax system.
Annak megállapítása érdekében, hogy a szóban forgó intézkedések szelektív intézkedések-e, a Bizottság, az állandó ítélkezési gyakorlattal [13] összhangban, minden intézkedés esetében megállapította a viszonyítási alapot, majd értékelte, hogy az intézkedés eltér-e az említett adórendszer előírásaitól, illetve hogy az adórendszer természete és általános szerkezete indokolja-e az eltérést.
As regards the ICI exemption, the Commission concluded that the reference system for assessing the measure in question was ICI itself.
Az ICI-mentesség vonatkozásában a Bizottság megállapította, hogy a szóban forgó intézkedés értékelésének referenciarendszere maga az ICI.
By granting an exemption to non-commercial entities using their real estate for specific activities, some of them deemed to be economic, the measure departed from the reference system (according to which every legal person in possession of real estate must pay the corresponding municipal tax, irrespective of what it was used for).
Mivel a szóban forgó intézkedés a nem kereskedelmi célú jogalanyok által meghatározott tevékenységek végzésére használt ingatlanok részére adómentességet enged, ám az említett tevékenységek némelyike üzleti természetűnek bizonyult, eltérést jelent a referenciarendszertől (amely előírja, hogy az adó megfizetésére, az ingatlan használatától függetlenül, minden ingatlant birtokló jogi személy köteles).
Granting an exemption only to non-commercial entities that performed specific activities with a certain social value was not considered to be justified by the nature and general structure of the Italian system for municipal real estate tax.
Az olasz adórendszer természete és általános szerkezete nem indokolja, hogy a pontosan meghatározott, adott szociális értékkel bíró tevékenységet folytató, kizárólag nem kereskedelmi célú jogalanyok kaphassanak mentességet a helyi ingatlanadó alól.
As regards Article 149(4) TUIR, the Commission identified income tax as the reference system.
A TUIR 149. cikke (4) bekezdése vonatkozásában a Bizottság viszonyítási alapként a jövedelemadót állapította meg.
The Commission concluded that the measure was, at first sight, selective, since it seemed to offer the possibility – but only to ecclesiastical bodies and amateur sports clubs - to maintain their non-commercial status, even though they were no longer considered to be non-commercial entities.
A Bizottság arra a megállapításra jutott, hogy az intézkedés prima facie szelektív intézkedés, tekintettel arra, hogy úgy tűnik – kizárólag az egyházi intézmények és az amatőr sportegyesületek részére – lehetőséget biztosít a nem kereskedelmi minősítés megtartására akkor is, ha már nem tekinthetők nem kereskedelmi célú jogalanynak.
Such a measure could not be justified on the basis of the underlying principles of the Italian tax system.
Hasonló intézkedés az olasz adórendszerre vonatkozó alapelvek szerint nem lenne indokolt.
The Italian authorities had not provided information showing that the measures in question met the conditions of the Altmark case law [14].
Az olasz hatóságok nem szolgáltak olyan tájékoztatással, amely bizonyítja, hogy a szóban forgó intézkedések megfelelnének az Altmark-ügyben kialakult esetjogban meghatározott feltételeknek [14].
Since all the other criteria under Article 107(1) of the Treaty seemed to be met, the measures appeared to involve state aid.
Tekintettel arra, hogy az intézkedések az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikke (1) bekezdésében foglalt egyéb feltételeknek megfelelni látszottak, úgy tűnt, állami támogatást foglalnak magukban.
As regards compatibility, Article 107(2) of the Treaty did not appear to apply to the measures.
Az összeegyeztethetőség tekintetében az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikke (2) bekezdésében foglalt előírások nem bizonyultak alkalmazhatónak a szóban forgó intézkedésekre.
Moreover, none of the exceptions under Article 107(3) seemed to apply, except for Article 107(3)(d) on the promotion of culture and heritage conservation.
Ezenkívül úgy tűnt, a Szerződés 107. cikke (3) bekezdésében foglalt kivételek sem alkalmazhatók, kivéve a 107. cikk (3) bekezdésének a kultúrát és a kulturális örökség megőrzését előmozdító támogatásról szóló d) pontját.
Indeed, as regards the ICI exemption, the Commission considered that this exception could have been applied to specific activities performed by non-commercial entities performing exclusively educational, cultural and recreational activities.
A Bizottság ugyanis úgy vélte, hogy a helyi ingatlanadó-mentesség kapcsán ez a kivétel alkalmazható az oktatási, kulturális és szabadidős tevékenységet folytató nem kereskedelmi célú jogalanyokra.
Consequently, the Commission had doubts as to the compatibility of the measures with the internal market and, in accordance with Article 4(4) of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [15], it decided to initiate the formal investigation procedure, inviting Italy and other interested parties to submit their comments.
Következésképp a Bizottság számára kétséges volt az intézkedések belső piaccal való összeegyeztethetősége, és a Tanács 1999. március 22-i 659/1999/EK, az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló rendelete [15] 4. cikke (4) bekezdése alapján hivatalos eljárás megindításáról határozott, és felhívást adott ki Olaszország, valamint az érdekelt többi fél részére, hogy nyújtsák be észrevételeiket.
In the opinion of the Commission, both the ICI exemption and Article 149(4) TUIR could be classified as new aid.
A Bizottság véleménye szerint az ICI-mentesség, valamint a TUIR 149. cikke (4) bekezdése egyaránt minősíthető új támogatásként.
ICI, which was levied on an annual basis, had actually been introduced in 1992 and the tax exemption in question had not been notified or otherwise approved by the Commission.
Az évenkénti gyakorisággal fizetendő ICI-t 1992-ben vezették be, és a szóban forgó mentességet nem jelentették be a Bizottságnak, továbbá azt a Bizottság más módon sem hagyta jóvá.
The exemption applied to a wide range of activities that were not closed to competition when ICI was introduced.
A mentességet számos olyan tevékenység esetében is alkalmazták, amelyek az ICI bevezetésekor versenyhelyzetben voltak.
Therefore, any departure from the normal rules of this tax regime had to be considered new aid since the requirements of Article 107(1) of the Treaty seemed to be met.
Ennélfogva ennek az adórendszernek az általános rendelkezésektől való minden eltérését, oly mértékben, amilyen mértékben teljesülnek az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésében előírt feltételek, szükségszerűen új támogatásnak kellett volna tekinteni.
Likewise, Article 149 TUIR [16] had been introduced in 1998 and it had not been notified or otherwise approved by the Commission.
Hasonlóképp, a TUIR 149. cikkét [16] 1998-ban vezették be, és azt sem jelentették be a Bizottságnak, illetve az semmilyen módon nem került jóváhagyásra.
For this reason, the exception provided for by this measure should be classified as new aid since the requirements of Article 107(1) of the Treaty seemed to be met.
Ennélfogva a szóban forgó intézkedés által bevezetett kivételt új támogatásnak kellett volna minősíteni, oly mértékben, amilyen mértékben teljesülnek az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésében előírt feltételek.
COMMENTS FROM THE ITALIAN AUTHORITIES AND THE INTERESTED THIRD PARTIES
AZ OLASZ HATÓSÁGOK ÉS AZ ÉRDEKELT HARMADIK FELEK ÉSZREVÉTELEI
Pursuant to Article 20(2) of Regulation (EC) No 659/1999 and in response to the invitation published in the Official Journal of the European Union [17], the Commission received comments from the Italian authorities and from 80 interested third parties.
Az olasz hatóságok és 80 érdekelt harmadik fél, az Európai Unió Hivatalos Lapjában [17] közzétett felhívásra, a 659/1999/EK rendelet 20. cikke (2) bekezdése szerint, benyújtották észrevételeiket a Bizottsághoz.
To summarise, the Italian authorities consider that the entities that benefited from the ICI exemption were not ‘undertakings’ for the purposes of Union law.
Összefoglalva, az olasz hatóságok szerint, az ingatlanadó alóli mentesség kedvezményezettjei az uniós jog szerint nem minősülnek „vállalkozásnak”.
In any case, the activities carried on by such entities had an important public and social function.
Minden esetben jelentős állami és társadalmi tevékenységet folytató intézményekről volt szó.
Thus, it was in keeping with the nature and logic of the taxation system to provide for differentiated tax treatment for purely economic activities, on the one hand, and social assistance, charity, solidarity and religious activities, on the other hand.
Ennélfogva önmagában összhangban volt az adórendszer természetével és logikájával, hogy megkülönböztetett adózási szabályokat írjanak elő a kifejezetten üzleti jellegű, illetve a szociális támogatást nyújtó, jótékonysági, szolidaritási és vallási tevékenységet folytató intézményekre.
Furthermore, on the basis of the letters of rejection sent to the complainants, the measure should be deemed to have been approved by the Commission.
Ezenkívül a panaszosoknak küldött hivatalos elutasító levelek alapján, szerintük az intézkedés a Bizottság által jóváhagyottnak tekintendő.
In any event, the Commission had created a legitimate expectation on the part of the recipients of the measure because of a reply to a parliamentary written question and also because it had informed the complainants of its preliminary position, of which the Italian authorities had also been apprised informally.
Mindenesetre a Parlament írásbeli kérdésére adott válaszával és a már említett előzetes álláspontjával – amelyekről nem hivatalos úton az olasz hatóságokat is tájékoztatták – a Bizottság a kedvezményezettekben jogos bizalmat keltett.
As regards Article 149(4) TUIR, the Italian authorities claim that, despite what its wording suggests, ecclesiastical bodies and amateur sports clubs can lose their non-commercial status.
A TUIR 149. cikke (4) bekezdése vonatkozásában, mindannak ellenére, amit a rendelkezés megfogalmazása sejtet, az olasz hatóságok azt állítják, hogy az egyházi intézmények és az amatőr sportegyesületek „nem kereskedelmi” minősítése megszűnhet.
In that case, those entities would no longer enjoy any tax relief.
Ebben az esetben az említett szervezeteket nem illetné meg semmilyen adókedvezmény.
Of the 80 interested third parties, 78 of them (hereinafter ‘the 78 interested parties’) share the views of the Italian authorities, whereas two third parties (hereinafter ‘the two interested parties’ or ‘the complainants’) from among the original complainants, consider that both ICI and Article 149(4) TUIR constitute unlawful state aid measures, incompatible with the internal market.
A 80 érdekelt harmadik fél közül 78, (a továbbiakban: „a 78 érdekelt harmadik fél”) egyetért az olasz hatóságok álláspontjával, míg a két, a kezdeményező panaszosok közé tartozó fél (a továbbiakban: „a két érdekelt fél”, vagy „a panaszosok”) véleménye szerint az ICI, és a TUIR 149. cikke (4) bekezdése jogtalan, és a belső piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatásokat von maga után.
The arguments of the 78 interested parties will accordingly be presented together with the Italian authorities’ position, while the arguments of the complainants will be addressed separately.
Ennélfogva a 78 érdekelt harmadik fél érvelését az olasz hatóságok álláspontjával együtt fogják benyújtani, a panaszosok érveit pedig külön kezelik majd.
Comments from the Italian authorities and the 78 interested parties
Az olasz hatóságok és a 78 érdekelt harmadik fél észrevételei
ICI: the specific activities carried on by non-commercial entities cannot be considered economic activities
ICI: a nem kereskedelmi célú jogalanyok által folytatott tevékenységek nem tekinthetők üzleti tevékenységnek.
Therefore, these non-commercial entities, which operate in sectors of public interest, cannot be considered undertakings, which is a prerequisite for the application of Article 107(1) TFEU.
A közüzemi ágazatokban tevékenykedő nem kereskedelmi célú jogalanyok ennélfogva nem tekinthetők vállalkozásnak, ami pedig előfeltétel az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdése alkalmazásához.
In view of the specific features and the particular purposes of the non-commercial entities in question, it is not possible to classify them as undertakings.
A fenti sajátosságok és a vizsgált nem kereskedelmi célú jogalanyok meghatározott rendeltetésének figyelembevételével e szervezeteket nem lehet vállalkozásnak tekinteni.
ICI: the measure is justified by the logic of the Italian taxation system
ICI: az intézkedést az olasz adórendszer logikája indokolja
The Italian authorities and the 78 interested parties consider that the ICI exemption does not constitute a departure from the general tax system but merely represents the application of the guiding principles of that system.
Az olasz hatóságok és a 78 érdekelt harmadik fél úgy véli, hogy a helyi ingatlanadó alóli mentesség semmiképpen nem jelent eltérést az egészében vett adórendszer alól, hanem egyszerűen a rendszer vezérlő elveinek alkalmazását jeleni.
They maintain that it is consistent with the logic of the Italian taxation system to have differentiated tax treatment for economic and profit-making activities, on the one hand, and for assistance, charitable, religious and similar activities carried out by entities with specific aims, on the other hand [18].
A haszonszerzésre irányuló üzleti tevékenységek, illetve a meghatározott célú [18] szociális ellátást nyújtó, jótékonysági és vallási tevékenységek eltérő adózási szabályozása szerintük összeegyeztethető az olasz adórendszer logikájával és természetével.
The latter activities are based on the solidarity principle, which is fundamental to both national and Union law.
A tevékenységek utóbbi fajtája szerintük a nemzeti és az uniós jog alapelvén, a szolidaritáson alapul.
By making this differentiation, the legislator simply wished to take account of the different legal and factual situation of entities that carry on the above public interest activities with a high social value.
Ezzel a megkülönböztetéssel a törvényalkotók egyszerűen figyelembe akarták venni a fent említett, nagy társadalmi értékű, közhasznú tevékenységeket végző intézmények eltérő jogi és ténybeli helyzetét.
Moreover, it is up to the Member State to define which activities are of public interest.
Ezenkívül, szerintük a tagállam jogosult a közhasznú tevékenységek meghatározására.
The only limitation on the Member State is that the differentiated tax treatment must be coherent, i.e. it must be in line with the logic of the tax system as a whole and an adequate system of controls must also be set up.
A tagállam intézkedésének egyetlen korlátozása, hogy az adózási szabályoknak összeegyeztethetőnek kell lennie. Más szóval, egy esetleges megkülönböztetett adóügyi bánásmódnak összhangban kell lennie az egészében vett adórendszer logikájával, ellenőrzésére pedig megfelelő rendszert kell bevezetni.
Both conditions are met in the case of the ICI exemption in question.
A helyi ingatlanadó-mentesség esetében mindkét fenti feltétel teljesül.
The rationale of the ICI exemption is based on Articles 2 and 3 of the Italian Constitution, requiring fulfilment of the duties of political, economic and social solidarity towards citizens, and Article 38, which establishes the right to social welfare for people without the necessary means of subsistence.
A helyi ingatlanadó alóli mentesség logikájának alapja az Olasz Alkotmánynak az állampolgárokkal szembeni politikai, gazdasági és társadalmi szolidaritási kötelességek betartásáról szóló 2. és 3., valamint a megélhetéshez szükséges eszközökkel nem rendelkező állampolgárok szociális támogatáshoz való jogáról szóló 38. cikke.
It should also be noted that non-commercial entities assist the State in performing specific tasks of social concern.
Meg kell említeni ezenkívül, hogy a nem kereskedelmi célú jogalanyok segítik az államot a társadalom számára különösen fontos feladatok ellátásában.