natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since these exceptions were raised by the Italian authorities in the context of the formal investigation, the Commission must examine whether they apply to the present case in order to determine if recovery is required.
Tekintettel arra, hogy az olasz hatóságok a hivatalos vizsgálat során hivatkoztak az említett kivételre, annak megállapításához, hogy vissza kell-e téríttetni a támogatást, a Bizottságnak meg kell vizsgálnia, hogy az említett kivétel jelen esetben alkalmazható-e.
The case law of the Court of Justice and the Commission's own decision-making practice have established that an order to recover aid would infringe a general principle of Union law if, as a result of the Commission's actions, a legitimate expectation exists on the part of the recipient of a measure that the aid has been granted in accordance with Union law.
A Bíróság ítélkezési gyakorlata és a Bizottság döntéshozó gyakorlata szerint, egy támogatás visszatérítésének elrendelése az uniós jog egyik általános elve megsértésének minősül, amennyiben a Bizottság intézkedése a kedvezményezettben jogos bizalmat keltett arra vonatkozólag, hogy a támogatást az uniós jognak megfelelően biztosították.
The Court has repeatedly held that the right to rely on the principle of the protection of legitimate expectation extends to any person in a situation where an authority of the Union has caused him or her to have justified expectations.
A Bíróság több ízben kijelentette, hogy a bizalomvédelem elvére minden olyan személy hivatkozhat, akivel szemben az Unió valamely intézménye megalapozott elvárásokat keltett.
However, a person may not plead legitimate expectation unless he or she has been given precise assurances by the administrative body [78].
Mindazonáltal egy személy akkor hivatkozhat a bizalomvédelem elvére, ha a közigazgatási hatóságoktól határozott ígéreteket kapott [78].
In the present case, the Italian authorities and the 78 interested parties have essentially invoked the existence of legitimate expectation based on the Commission's reply to a parliamentary written question of 2009 [79].
A vizsgált esetben az olasz hatóságok és a 78 érdekelt harmadik fél lényegében egy 2009-ben kelt írásbeli parlamenti kérdésre [79] adott válasz alapján hivatkozott a bizalomvédelemre.
In its reply, the Commission declared that it had ‘carried out a preliminary assessment and considered that there was no ground to proceed further, since it appears that the ICI tax regime is not liable to put ecclesiastic institutions in an advantageous competitive position’.
Az említett kérdésre adott válaszában a Bizottság kifejti, hogy „előzetes értékelést végzett, és úgy vélte, hogy nem indokolt további vizsgálatokat végezni, mivel valószínűtlennek látszik, hogy az ICI rendszere az egyházi intézményeknek versenyelőnyt biztosít”.
The Commission maintains that this reply did not given rise to any legitimate expectation, for the following reasons.
A Bizottság úgy ítéli meg, hogy ez a válasz nem keltett jogos bizalmat a kedvezményezettekben, a következő okoknál fogva.
First, the Commission’s statement was merely the result of a ‘preliminary assessment’; the Commission did not state that it had taken a decision, but only that it considered that there was no ground to proceed further.
Először is, a Bizottság nyilatkozata egyszerűen egy „előzetes értékelésen” alapult; a Bizottság nem jelentette ki, hogy döntést hozott, hanem egyszerűen úgy ítélte meg, hogy nem indokolt további vizsgálatokat végezni.
Second, the Commission indicated tentatively that it appeared that the ICI exemption was not likely to confer any advantage on ecclesiastical institutions.
Másodszor, a Bizottság határozatlanul fogalmazott, amikor azt állította, hogy valószínűtlen, hogy a helyi ingatlanadó alóli mentesség előnyt biztosít az egyházi intézmények számára.
Third, the question and the reply referred only to ecclesiastical institutions, which are a subcategory of the non-commercial entities concerned by the ICI exemption.
Harmadszor, az írásbeli kérdés, és az arra adott válasz kifejezetten az egyházi intézményekre utal, amelyek az ICI-mentesség által érintett nem kereskedelmi célú jogalanyoknak csak egy alkategóriáját képezik.
In the light of the above, the Commission considers that it did not provide specific, unconditional and consistent assurances of a nature such that the recipients of the measure at issue entertained justified expectations that the scheme was lawful, in the sense that it did not fall within the scope of the state aid rules, and that consequently any advantage derived from it could not be subject to recovery proceedings.
A fentiekre való figyelemmel, a Bizottság úgy ítéli meg, hogy nem tett semmilyen pontos és feltétel nélküli kijelentést, amely alapján az intézkedés kedvezményezettjei megalapozott elvárásokat támaszthattak volna a rendszer törvényességére vonatkozólag, abban az értelemben, hogy nem az állami támogatásokról szóló szabályozás alá esik, és emiatt az intézkedésből eredő esetleges előnyök nem képezhetik visszatérítési eljárás részét.
In conclusion, the Commission considers that it did not make any precise and unconditional statement to the effect that the ICI exemption at issue should not be considered state aid.
Végül, a Bizottság úgy ítéli meg, hogy nem tett semmilyen pontos és feltétel nélküli kijelentést arra vonatkozólag, hogy az említett helyi ingatlanadó alóli mentesség nem tekinthető állami támogatásnak.
Italy has also argued that the replies given by the Commission to the complainants on the ICI exemption, about which Italy was informally told, created a legitimate expectation on the part of the non-commercial entities as regards the compatibility of the ICI exemption with Union law.
Olaszország ezenkívül azt állította, hogy a Bizottságnak a panaszosokhoz intézett válaszlevelei, amelyekről nem hivatalosan az olasz hatóságokat is tájékoztatták, a nem kereskedelmi célú szervezetekben jogos bizalmat keltettek az említett adómentességnek az uniós joggal való összeegyeztethetősége vonatkozásában.
The Commission does not agree with the views expressed by Italy.
A Bizottság nem ért egyet Olaszország észrevételeivel.
Preliminary assessment letters sent by the Commission to the complainants, of which the Member State was only unofficially informed, do not constitute the Commission’s final position.
Ugyanis a Bizottság szolgálatai által a panaszosoknak küldött, előzetes értékelést tartalmazó válaszlevelek, amelyekről az érintett tagállamot csak nem hivatalos formában tájékoztatták, nem a Bizottság végleges állásfoglalását képezik.
Whereas Commission decisions are made public and published in the Official Journal, this is not the case in a simple administrative procedure where - on the basis of the facts available - the Commission does not harbour serious doubts about the compatibility of the measures examined.
Míg a Bizottság határozatait nyilvánosságra hozzák, és az Unió Hivatalos lapjában is közzéteszik, ez nem történik meg egy egyszerű közigazgatási eljárás keretében, amelyben a rendelkezésre álló adatok alapján a Bizottság szolgálatainak nincsenek erős kétségei a vizsgált intézkedések összeegyeztethetőségéről.
Moreover, the letter sent to the complainants on 15 February 2010 was challenged by two complainants before the General Court and did not become final; these Court actions were withdrawn only subsequent to the decision initiating the procedure.
Ezenkívül a panaszosoknak küldött, február 15-én kelt levél ellen két kedvezményezett fellebbezést nyújtott be a Bíróságnál, ezért az említett levél nem emelkedett jogerőre; a felek a fellebbezést csak a megindító határozatot követően vonták vissza.
The Commission therefore concludes that, in the present case, Italy and the 78 interested parties were not given any assurance by any institution of the Union which could justify legitimate expectation and therefore prevent the Commission from ordering recovery.
A Bizottság megállapítja tehát, hogy az ügyben Olaszország és a 78 érdekelt harmadik fél az Unió egyik intézményétől sem kapott olyan biztosítékot, amely igazolná a bizalomvédelmet, megakadályozva ezzel, hogy a Bizottság elrendelje a visszatéríttetést.
Exceptional circumstances: absolute impossibility of recovery
Kivételes körülmények: a visszatérítés végrehajtásának teljes lehetetlensége
Under Article 288 of the Treaty, the Member State to which a recovery decision is addressed is obliged to execute the decision.
Az EUMSZ 288. cikke szerint, egy tagállam köteles a neki címzett visszatérítési határozatot végrehajtani.
As indicated above, there is one exception to this obligation, namely where the Member States demonstrates the existence of exceptional circumstances that would make it absolutely impossible to execute the decision properly.
A fentiek értelmében van egy kivétel az említett kötelezettség alól, amennyiben az érintett tagállam bizonyítani tudja az olyan kivételes feltételek meglétét, amelyek teljességgel lehetetlenné teszik a határozat helyes végrehajtását.
Member States usually raise this argument in the context of the discussions with the Commission after the adoption of the decision [80].
A végrehajtási határozat meghozatalát követő vita során a tagállamok általában hivatkoznak erre a lehetőségre [80].
However, in this case, Italy already argued before the adoption of the decision that recovery should not be ordered because it would be absolutely impossible to implement it.
Mindazonáltal Olaszország az üggyel kapcsolatban a határozat meghozatala előtt azt állította, hogy nem lehet elrendelni a visszatérítést, mivel annak végrehajtása teljességgel lehetetlen.
Since Italy raised this issue in the context of the formal investigation, and since a general principle of law states that no one can be obliged to do the impossible, the Commission considers that it is necessary to deal with this question in the present Decision.
Mivel Olaszország a hivatalos vizsgálat keretében vetette fel a kérdést, és az uniós jog egyik általános alapelve szerint senki sem kötelezhető lehetetlenre, a Bizottság szükségesnek tartja a kérdés jelen határozatban történő tárgyalását.
It should first be recalled that the Court of Justice has constantly given a very strict interpretation to the concept of ‘absolute impossibility’.
Először is meg kell említeni, hogy a Bíróság mindig rendkívül szigorúan értelmezte a „teljes lehetetlenség” fogalmát.
The condition that recovery would be absolutely impossible is not fulfilled where Member States merely inform the Commission of the legal, political or practical difficulties involved in implementing the decision [81].
A visszatéríttetés teljes lehetetlenségének feltétele azzal nem teljesül, ha az adott tagállam csak a döntéssel járó jogi, politikai vagy gyakorlati nehézségeket sorolja fel a Bizottságnak [81].
The only instance where ‘absolute impossibility’ could be accepted is where recovery would, from the beginning, be impossible in objective and absolute terms [82].
Egyetlen olyan eset van, amikor elfogadható a teljes lehetetlenség, amikor annak megvalósítása kezdettől fogva, objektíven és teljességgel lehetetlen [82].
In the case at hand, the Italian authorities have argued that it would be absolutely impossible to define which real estate, belonging to non-commercial entities, was used for activities that were not of an exclusively commercial nature and to retrieve the information needed to determine the amount of tax that should have been paid.
Az olasz hatóságok ebben az ügyben azt állították, hogy teljességgel lehetetlen lenne mind annak a meghatározása, hogy a nem kereskedelmi célú jogalanyok birtokában lévő mely ingatlanokat használták nem kizárólag kereskedelmi tevékenységekre, mind pedig annak az összegnek a magállapításához szükséges információk visszakeresése, amelyet be kellett volna fizetni.
The Italian authorities explained that, because of the way the cadastre is structured, it is impossible to extrapolate retroactively from the cadastral databases the data concerning real estate belonging to non-commercial entities which was used for activities of a non-exclusively commercial nature of the type indicated in the ICI exemption.
Az olasz hatóságok ugyanis kifejtették, hogy a földhivatal szerkezete miatt lehetetlen a telekkönyvi nyilvántartásokból az ICI-mentességről szóló rendelkezésekben feltüntetett, nem kizárólag kereskedelmi jellegű tevékenységet végző, nem kereskedelmi célú jogalanyok birtokában lévő ingatlanokra vonatkozó adatokat visszamenőleges hatállyal felkutatni.
It is not possible to trace activities carried on in the real estate from the information contained in the cadastre.
A telekkönyvi nyilvántartásban szereplő adatokból nem deríthető ki, milyen tevékenységekre használják az ingatlant.
In other words, on the basis of the data in the cadastre, it is not possible to work out if, in a given property, an entity carried on either commercial or non-commercial activities.
Más szóval, a telekkönyvi nyilvántartásban szereplő adatok alapján nem lehetséges annak a meghatározása, hogy egy adott ingatlanban egy szervezet üzleti vagy nem üzleti jellegű tevékenységet végzett.
In fact, each single property (including portions of real estate with a separate classification) is registered in the cadastre only on the basis of its objective characteristics, which take into account physical and structural elements linked to its intended use.
Ugyanis, minden egyes ingatlan (beleértve a külön besorolás alá eső ingatlanrészeket is) csak objektív adatai alapján szerepel a nyilvántartásban, amelyek a használatára visszavezethető fizikai és szerkezeti elemeket tükröznek.
As regards tax databases, and in particular records of the tax declarations of non-commercial entities, Italy explained that it was possible to identify from them only the real estate used exclusively on a non-commercial basis.
Az adóügyi nyilvántartások, különösen a nem kereskedelmi célú jogalanyok által benyújtott jövedelemadó bevallások irattárai kapcsán Olaszország tisztázta, hogy azok segítségével csak a nem üzleti jellegű tevékenységekre használt ingatlanok azonosíthatók.
In this case, the buildings that produce revenue must be indicated in the standard tax declaration under Section RB on building revenue, whereas Section RS on mixed costs and receipts does not have to be filled in.
Ez esetben ugyanis a bevételt képező ingatlanokat a jövedelemadó bevallás egységes űrlapján (Modello Unico), az ingatlanbevételekről szóló RB keretben (Quadro RB) kell feltüntetni, és nem kell kitölteni a vegyes kiadásokról és bevételekről szóló RS keretet (Quadro RS).
On the other hand, if a non-commercial entity owns real estate in which commercial activities are also carried on, then both Sections RB and RS have to be filled in.
Másrészt, amennyiben a nem kereskedelmi célú jogalanynak olyan ingatlan van a birtokában, amelyben kereskedelmi tevékenységet is végez, mind az RB keret (Quadro RB), mind pedig az RS keret (Quadro RS) kitöltendő.
However, if more than one building is indicated under Section RB, it is not possible to identify the real estate in which the activity that generated the revenue indicated in the tax declaration was carried on.
Mindazonáltal, ha az RB keretben (Quadro RB) több ingatlant is bevallanak, nem lehetséges meghatározni, mely ingatlanban végezték a bevallásban feltüntetett bevételt képező tevékenységet.
In any case, it should be noted that Section RS of the standard form includes aggregate cost and revenue data concerning goods and services used for both commercial and non-commercial purposes (goods and services used arbitrarily for commercial activities and other activities).
Mindenesetre meg kell jegyezni, hogy az egységes űrlap (Modello Unico) RS kerete (Quadro RS) a kereskedelmi és nem kereskedelmi jellegű javakra és szolgáltatásokra (kereskedelmi és más jellegű tevékenységek végzésére vegyesen berendezett javak és szolgáltatások) vonatkozó összesített adatokat tartalmazza.
However, even when a single building is indicated under Section RB, because of the way the cadastral system is structured it is not possible to obtain a breakdown based on commercial/non-commercial uses of a building and therefore it is not possible to identify what portion of the building was used for the economic activity that generated the revenue stated in the tax declaration.
A fentiek ismeretében, ha az RB keretben (Quadro RB) csak egy ingatlant tüntetnek fel, a telekkönyvi rendszer szerkezetének jellegéből adódóan (amely nem teszi lehetővé az ingatlanok kereskedelmi és nem kereskedelmi használatának arányos felosztását) akkor sem lehetséges megállapítani, hogy mekkora ingatlanrészben végezték a bevallásban feltüntetett jövedelmet eredményező üzleti tevékenységeket.
Consequently, the Commission considers that the Italian authorities have demonstrated that the recipients of the aid cannot be identified and the aid itself cannot be objectively calculated due to the lack of available data.
A Bizottság ennélfogva úgy véli, az olasz hatóságok bizonyították, hogy a szóban forgó támogatás kedvezményezettjei nem azonosíthatók, és mivel nem áll rendelkezésre adat, a támogatás objektív kiszámítása nem lehetséges.
Therefore, enforcing a possible recovery order would be impossible in objective and absolute terms.
Ennélfogva egy esetleges visszatérítési felszólítás végrehajtása objektív szempontból teljesen lehetetlen lenne.
In conclusion, the Commission finds that, given the specific nature of this case, it would be absolutely impossible for Italy to recover any aid illegally granted under the ICI exemption provisions.
Összességében a Bizottság úgy ítéli meg, hogy figyelemmel a vizsgált ügy egyediségére, Olaszország számára teljességgel lehetetlennek bizonyulna az ICI alóli mentesség keretében esetleg jogtalanul adott támogatások visszatérítése.
Recovery of the aid arising from the unlawful and incompatible exemption from this municipal tax on real estate should therefore not be ordered.
Ezért nem hajtják be az ingatlanadó alóli jogtalan és összeegyeztethetetlen mentességből eredő támogatások összegét.
The Commission finds that Italy has unlawfully implemented the exemption from the municipal tax on real estate under Article 7(1)(i) of Legislative Decree No 504/92 in breach of Article 108(3) of the Treaty.
A Bizottság megállapítja, hogy Olaszország jogtalanul alkalmazta az 504/92. sz. törvényerejű rendelet 7. cikke (1) bekezdése i) pontja szerinti helyi ingatlanadó alóli mentességet, és ezzel megszegte az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdését.
Since no grounds of compatibility can be identified for the scheme in question, it is found to be incompatible with the internal market.
Mivel a szóban forgó rendszer esetében az összeegyeztethetőségnek egy oka sem áll fenn, az összeegyeztethetetlen a piaccal.
However, in the light of the exceptional circumstances invoked by Italy, recovery of the aid should not be ordered since Italy has demonstrated that it would be absolutely impossible to enforce.
Mindazonáltal, figyelemmel az Olaszország által hivatkozott kivételes feltételekre, nem kell elrendelni a támogatás visszafizettetését, mivel Olaszország bizonyította, hogy annak végrehajtása teljességgel lehetetlen.
The Commission considers that Article 149(4) TUIR does not constitute state aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty.
A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a TUIR 149. cikke (4) bekezdése az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdése értelmében nem minősül állami támogatásnak.
Finally, in view of the specific nature of the IMU exemption measure for non-commercial entities that carry on exclusively specific non-commercial activities, in accordance with the conditions laid down by the Italian legislation, the Commission finds that these activities cannot be considered economic activities for the purposes of the state aid rules and that therefore the measure does not fall within the scope of Article 107(1),
Végül, figyelemmel a nemzeti jogszabályokban előírt feltételek betartásával kizárólag meghatározott, nem kereskedelmi jellegű tevékenységet folytató, nem kereskedelmi célú jogalanyok részére az IMU alóli mentességet engedő intézkedés egyedi jellemzőire, a Bizottság megállapítja, hogy az említett tevékenységek az állami támogatásokról szóló szabályozás értelmében nem tekinthetők üzleti tevékenységnek, és ennélfogva nem tartoznak a Szerződés 107. cikke (1) bekezdésének hatálya alá,
The state aid in the form of the ICI exemption, granted to non-commercial entities which carry on in the real estate exclusively the activities listed in Article 7(1)(i) of Legislative Decree No 504/92, unlawfully put into effect by Italy in breach of Article 108(3) of the Treaty, is incompatible with the internal market.
Az Olaszországban helyi ingatlanadó-mentesség formájában elfogadott, a nem kereskedelmi célú jogalanyok által kizárólag az 504/92. sz. törvényerejű rendelet 7. cikke (1) bekezdése i) pontjában felsorolt tevékenységek végzésére használt ingatlanok után adott, a Szerződés 108. cikke (3) bekezdésének megszegésével, jogtalanul érvényre juttatott állami támogatás összeegyeztethetetlen a belső piaccal.
Article 149(4) TUIR does not constitute state aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty.
A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a TUIR 149. cikke (4) bekezdése szerinti intézkedés az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdése értelmében nem minősül állami támogatásnak.
The IMU exemption, granted to non-commercial entities which carry on in the real estate exclusively the activities listed in Article 7(1)(i) of Legislative Decree No 504/92, does not constitute state aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty.
A nem kereskedelmi célú jogalanyok által kizárólag az 504/92. sz. törvényerejű rendelet 7. cikke (1) bekezdése i) pontjában felsorolt tevékenységek végzésére használt ingatlanok után adott IMU alóli mentesség az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdése értelmében nem minősül állami támogatásnak.
OJ C 348, 21.12.2010, p. 17.
HL C 348., 2010.12.21., 17. o.
See Cases T-192/10, Ferracci v Commission (OJ C 179, 3.7.2010, p. 45) and T-193/10, Scuola Elementare Maria Montessori v Commission (OJ C 179, 3.7.2010, p. 46).
Lásd a T-192/10 sz., Ferracci/Bizottság ügyet (HL C 179., 2010.3.7., 45. o.), és a T-193/10 sz., Scuola Elementare Maria Montessori/Bizottság ügyet (HL C 179., 2010.3.7., 46. o.).
OJ C 30, 29.1.2011, p. 57.
HL C 30., 2011.1.29., 57. o.
Converted into Law No 248 of 2 December 2005.
A 2005. december 2-i 248. sz. törvény által hatályba léptetve.
Converted into Law No 248 of 4 August 2006.
A 2006. augusztus 4-i 248. sz. törvény által hatályba léptetve.
Specifically, Article 7(1)(i) of Legislative Decree No 504/92 refers to the entities defined in Article 87(1)(c) [now Article 73] of Presidential Decree No 917/86.
Pontosabban az 504./92. sz. törvényerejű rendelet 7. cikke (1) bekezdése i) pontja a 917/86. sz. elnöki rendelet 87 cikke [mostani 73. cikke] (1) bekezdésének c) pontjában felsorolt adóalanyokra vonatkozik.
The definition of non-commercial entities is contained in this latter provision.
A nem kereskedelmi célú jogalanyok meghatározását utóbbi rendelkezés tartalmazza.
See Circular, point 5.
Lásd a körlevél 5. pontját.
For instance, as already indicated in the decision initiating the procedure, in the areas of health and social activities the Circular requires an agreement with the public authorities.
Például, amint arról a megindító határozatban is szó van, az egészségügyi és szociális ágazatban tevékenykedőknek a körlevél előírásai szerint szerződésben kell állnia valamilyen állami hivatallal.
As regards education, the Circular seems to require compliance with the mandatory basic principles in order for the service to be considered on a par with the public system, and it also requires operating surpluses to be reinvested in the educational activity itself.
Az oktatási tevékenységek vonatkozásában a körlevél egyrészt megköveteli a kötelező alapelveknek való megfelelést annak érdekében, hogy a tevékenység az államival egyenértékű legyen, másrészt előírja, hogy az üzemeltetésből megmaradt költségeket vissza kell forgatni az oktatási tevékenység finanszírozására.