natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Environmental and climate change in the Union is increasingly caused by developments taking place at global level, including in relation to demographics, patterns of production and trade, and rapid technological progress.
Az Unióban végbemenő környezeti és éghajlatváltozások egyre inkább olyan globális szintű fejleményeknek tudhatók be, mint a demográfiával, a termelési és kereskedelmi minták alakulásával, valamint a technológia gyors fejlődésével összefüggő fejlemények.
Such developments may offer significant opportunities for economic growth and societal well-being, but pose challenges and uncertainties for the Union’s economy and society and are causing environmental degradation worldwide [3].
E fejlemények jelentős lehetőségeket kínálnak a gazdasági növekedés és a társadalmi jólét szempontjából, ám az Unió gazdaságát és társadalmát kihívások elé is állítják és bizonytalanságoknak teszik ki, valamint világszerte környezetkárosodással járnak [3].
Together with current wasteful production and consumption systems in the world economy, rising global demand for goods and services and the depletion of resources are increasing the cost of essential raw materials, minerals and energy, generating more pollution and waste, increasing global GHG emissions and exacerbating land degradation, deforestation and biodiversity loss.
Nemcsak a világgazdaság jelenlegi termelési és fogyasztási rendszerei pazarlók, hanem az áruk és szolgáltatások iránt is nő a kereslet, az erőforrások pedig kimerülőben vannak: mindezeknek együtt tudható be, hogy egyre drágábbak a nélkülözhetetlen nyersanyagok, az ásványi anyagok és az energia, egyre több szennyező anyag és hulladék keletkezik, és egyre nő az üvegházhatású gázkibocsátás, ami talajromláshoz, erdőpusztuláshoz és a biodiverzitás csökkenéséhez vezet.
Nearly two-thirds of the world’s ecosystems are in decline [4] and there is evidence that planetary boundaries for biodiversity, climate change and the nitrogen cycle have already been transgressed [5].
A világ ökoszisztémáinak közel kétharmada hanyatlik [4], és egyes jelek arra utalnak, hogy a biodiverzitás, az éghajlatváltozás és a nitrogénkörforgás tekintetében már túlléptük bolygónk tűrőképességét [5].
There is likely to be a global shortfall of 40 % in water by 2030 unless there is significant progress made in improving resource efficiency.
g globálisan 40 %-os mértékű vízhiány várható, hacsak időközben nincs jelentős előrehaladás az erőforrás-hatékonyság növelésében.
There is also the risk that climate change will further exacerbate such problems, and will result in high costs [6].
Annak is fennáll a kockázata, hogy az éghajlatváltozás tovább súlyosbítja ezeket a problémákat, és nagy költségeket eredményez [6].
In 2011, disasters partly due to climate change resulted in global economic losses of over EUR 300 billion.
2011-ben a részben az éghajlatváltozásnak betudható katasztrófák világszerte több mint 300 milliárd EUR összegű gazdasági veszteséget okoztak.
The Organisation for Economic Cooperation and Development (OECD) has warned that the continued degradation and erosion of natural capital risks bringing about irreversible changes that could endanger two centuries of rising living standards and entail significant costs [7].
A Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) arra figyelmeztetett, hogy a természeti tőke további degradációja és pusztulása olyan visszafordíthatatlan változásokkal fenyeget, amelyek veszélybe sodorhatják az elmúlt kétszáz év alatt kivívott életszínvonalat, és jelentős költséggel járhatnak [7].
Addressing some of those complex issues requires tapping into the full potential of existing environmental technology and ensuring the continuous development and uptake by industry of the best available techniques and emerging innovations, as well as increased use of market-based instruments.
E bonyolult kérdések némelyikének megoldása a meglévő környezettechnológiák messzemenő kiaknázását, továbbá a rendelkezésre álló legjobb technológiák és a megjelenő innovációk állandó fejlesztését és ipari alkalmazását, valamint a piaci alapú eszközök fokozottabb igénybevételét teszi szükségessé.
Rapid advances in promising fields of science and technology are also needed.
Ezenkívül gyors előrehaladásra van szükség a tudomány és a technológia ígéretes területein.
This should be made possible by boosting research and creating conditions conducive to private research-related investments.
Ehhez pedig fel kell lendíteni a kutatást, és olyan feltételeket kell kialakítani, amelyek kedveznek a kutatással kapcsolatos magánberuházásoknak.
At the same time, there is a need to better understand the potential risks to the environment and human health associated with new technologies, and to assess and manage such technologies better.
Ugyanakkor jobban meg kell érteni, hogy az új technológiák milyen kockázatokkal járhatnak a környezetre és az emberi egészségre nézve, valamint javítani e technológiák értékelésén és kezelésén.
This is a precondition for public acceptance of new technologies, as well as for the Union’s capacity to identify and respond to potential risks associated with technological developments in an effective and timely manner.
Ez az előfeltétele annak, hogy az új technológiákat elfogadja a közvélemény, és hogy az Unió hatékonyan és kellő időben képes legyen a technológiai fejlődéssel összefüggő lehetséges kockázatokat azonosítani és rájuk reagálni.
Major technological innovations should be accompanied by public dialogues and participatory processes.
A fontos technológiai újításokat nyilvános párbeszédnek és részvételi folyamatoknak kell kísérnie.
To live well in the future, urgent, concerted action should be taken now to improve ecological resilience and maximise the benefits environment policy can deliver for the economy and society, while respecting the planet’s ecological limits.
Életminőségünket csak úgy tudjuk megőrizni, ha sürgősen összehangolt lépéseket teszünk az ökológiai ellenálló képesség növelése és a környezetpolitika gazdasági és társadalmi hasznainak maximalizálása érdekében, tiszteletben tartva bolygónk ökológiai korlátait.
The 7th EAP reflects the Union’s commitment to transforming itself into an inclusive green economy that secures growth and development, safeguards human health and well-being, provides decent jobs, reduces inequalities and invests in, and preserves biodiversity, including the ecosystem services it provides (natural capital), for its intrinsic value and for its essential contribution to human well-being and economic prosperity.
A hetedik környezetvédelmi cselekvési program megfelel az Unió azon kötelezettségvállalásának, hogy olyan inkluzív zöld gazdasággá válik, amely biztosítja a növekedést és a fejlődést, megvédi az emberi egészséget és jólétet, emberhez méltó munkahelyeket kínál, csökkenti az egyenlőtlenségeket, beruház a biodiverzitásba – többek között az általa nyújtott ökoszisztéma-szolgáltatásokba (természeti tőke) – és megóvja azt, annak belső értéke és az emberi jóléthez és a gazdasági fejlődéshez való alapvető hozzájárulása miatt.
The transformation into an inclusive green economy requires the integration of environment issues into other policies, such as energy, transport, agriculture, fisheries, trade, economy and industry, research and innovation, employment, development, foreign affairs, security, education and training, as well as social and tourism policy, so as to create a coherent, joined-up approach.
Ez az inkluzív zöld gazdasággá történő átalakulás szükségessé teszi a környezettel kapcsolatos kérdéseknek a többi szakpolitikába – energiapolitika, közlekedéspolitika, agrárpolitika, halászati politika, kereskedelempolitika, gazdaság- és iparpolitika, kutatási és innovációs politika, foglalkoztatáspolitika, fejlesztéspolitika, kül- és biztonságpolitika, oktatási és képzési politika, valamint szociál- és turisztikai politika – való integrálását, hogy ezáltal koherens és egyeztetett megközelítés alakuljon ki.
Action within the Union should also be complemented by enhanced global action and cooperation with neighbouring countries to tackle common challenges.
Az Unión belüli cselekvésen túlmenően a globális fellépést és a szomszédos országokkal való együttműködést is fokozni kell a közös kihívások kezelése érdekében.
The Union has set this transformation in motion with long-term, integrated strategies to halt biodiversity loss [8], improve resource efficiency [9] and expedite the transition towards a safe and sustainable low-carbon economy [10].
Az Unió a biodiverzitás csökkenésének megállítását [8], az erőforrás-hatékonyság növelését [9] és a biztonságos és fenntartható karbonszegény gazdaságra való átállást [10] szolgáló hosszú távú, integrált stratégiákkal adott lendületet ennek az átalakulásnak.
The Commission has further integrated environmental concerns and objectives in recent initiatives taken in other key policy areas, including energy [11] and transport [12], and sought to enhance the delivery of environmental benefits through reforms of Union policies for agriculture and rural development, fisheries and cohesion, building on achievements to date.
A Bizottság ezenkívül más kulcsfontosságú szakpolitikai területeken, köztük az energiapolitika [11] és a közlekedéspolitika [12] területén újonnan induló kezdeményezésekbe is beépítette a környezetpolitikai szempontokat és célokat, és arra törekedett, hogy az uniós mezőgazdasági és vidékfejlesztési, illetve halászati és kohéziós politikák reformja révén – az eddigi eredményekből kiindulva – további környezetvédelmi előnyöket érjen el.
In this regard, cross-compliance is particularly important in contributing to the sustainability of agriculture, by promoting the protection of vulnerable ecosystems, such as water bodies, soil and habitats for species.
E tekintetben különösen fontos a kölcsönös megfeleltetés a mezőgazdaság fenntarthatóságához való hozzájárulás szempontjából, mert az elősegíti a sérülékeny ökoszisztémák, úgy mint víztestek, talaj és fajok élőhelyei védelmét.
The Union has signed up to a large number of legally binding commitments under multilateral environmental agreements as well as to politically binding environmental commitments, including those agreed at the United Nations Conference on Sustainable Development (‘Rio + 20’) [13].
Az Unió multilaterális környezetvédelmi megállapodások keretében számos jogilag kötelező kötelezettségvállalást, valamint politikailag kötelező környezetvédelmi kötelezettségvállalást írt alá, beleértve a fenntartható fejlődésről rendezett ENSZ-konferencián (Rio+20) tett vállalásokat is [13].
The Rio + 20 outcome document recognises that the inclusive and green economy is an important tool for achieving sustainable development and poverty eradication.
A Rio+20 konferencia következtetései a fenntartható fejlődés elérése és a szegénység felszámolása érdekében fontos eszközként ismerik el az inkluzív és zöld gazdaságot.
The document sets out a framework for action covering all three dimensions of sustainable development (environment, social and economic), many of which are reflected in the priority objectives of the 7th EAP.
A dokumentum a fenntartható fejlődés mindhárom dimenzióját (környezetvédelem, társadalom és gazdaság) felölelő cselekvési keretet határoz meg, amelyek nagy részben e hetedik környezetvédelmi cselekvési program kiemelt célkitűzéseiben is tükröződnek.
At Rio + 20, it was also agreed to develop sustainable development goals that are coherent with, and integrated into, the post-2015 UN development agenda, in order to strengthen the institutional framework and develop a financing strategy for sustainable development.
A Rio+20 konferencia keretében megegyeztek az olyan fenntartható fejlődési célok kidolgozásáról is, amelyek összhangban vannak és illeszkednek az ENSZ 2015 utánra szóló fejlesztési menetrendjéhez, az intézményi keret erősítése és a fenntartható fejlődést szolgáló finanszírozási stratégia megalkotása érdekében.
Rio + 20 also adopted a global 10-year Framework of Programmes on sustainable consumption and production.
A Rio+20 elfogadta továbbá a fenntartható fogyasztási és termelési tízéves átfogó keret-programját is.
The Union and its Member States should now ensure that those commitments are implemented within the Union, and should promote their implementation globally.
Az Uniónak és tagállamainak most arról kell gondoskodniuk, hogy a kötelezettségvállalások teljesítése megtörténjék az Unióban, valamint világszerte elő kell mozdítaniuk végrehajtásukat.
In many cases, action to achieve the priority objectives will be required primarily at national, regional or local level, in line with the principle of subsidiarity.
A kiemelt célkitűzések elérése sok esetben – a szubszidiaritás elvének megfelelően – elsősorban országos, regionális vagy helyi szintű cselekvést fog igényelni.
In other cases, additional measures at Union and international level will be needed.
Más esetekben uniós és nemzetközi szintű kiegészítő intézkedésekre is szükség lesz.
The public should also play an active role and should be properly informed about environment policy.
A lakosságnak szintén tevékeny szerepet kell játszania és megfelelő tájékoztatásban kell részesülnie a környezetpolitika tekintetében.
Since environment policy is a sphere of shared competence in the Union, one of the purposes of the 7th EAP is to create common ownership of shared goals and objectives and ensure a level playing field for businesses and public authorities.
Mivel a környezetpolitika az Unió megosztott hatáskörébe tartozik, a hetedik környezetvédelmi cselekvési programnak egyik célja az, hogy a közös célokért és célkitűzésekért közös legyen a felelősség, és hogy valamennyi vállalkozásra és hatóságra nézve egyenlő feltételek érvényesüljenek.
Clear goals and objectives also provide policy makers and other stakeholders, including regions and cities, businesses and social partners, and individual citizens, with a sense of direction and a predictable framework for action.
Az egyértelműen kijelölt célok és célkitűzések biztos támpontot és kiszámítható cselekvési keretet jelentenek a politikai döntéshozóknak és a többi érdekeltnek, többek között a régióknak, a településeknek, a vállalkozásoknak, a társadalmi partnereknek és az egyes állampolgároknak.
The integrated and coherent development of environment and climate policy can help to ensure that the Union’s economy and society are well-prepared to face the abovementioned challenges.
A környezet- és éghajlatvédelmi politika integrált és koherens fejlesztése elősegítheti, hogy az uniós gazdaság és társadalom felkészülten nézzen szembe a fent említett kihívásokkal.
Such action will require focusing on three thematic objectives:
Ehhez a következő három tematikus célkitűzésre kell összpontosítani:
protecting, conserving and enhancing the Union’s natural capital;
az Unió természeti tőkéjének védelme, megőrzése és fejlesztése;
turning the Union into a resource-efficient, green and competitive low-carbon economy;
erőforrás-hatékony, zöld és versenyképes, karbonszegény uniós gazdaság kialakítása;
safeguarding the Union’s citizens from environment-related pressures and risks to health and well-being.
az uniós polgárok megóvása a környezettel kapcsolatos terhelésektől, valamint az egészségüket és jólétüket fenyegető kockázatoktól.
Those three thematic objectives are inter-related and should be pursued in parallel.
E három tematikus célkitűzés összefügg egymással és elérésükre egyidejűleg kell törekedni.
Action taken under one objective will often help to contribute to the achievement of the other objectives.
Az egyik célkitűzés érdekében tett erőfeszítések gyakran hozzájárulnak majd a másik két célkitűzés eléréséhez is.
For example, improving resource efficiency will ease the pressure on natural capital, while enhancing the resilience of the Union’s natural capital base will deliver benefits for human health and well-being.
Például az erőforrás-hatékonyság javítása csökkenti a természeti tőkére nehezedő terhelést, az Unió természeti tőke ellenálló képességének javítása pedig haszonnal jár az emberi egészségre és jólétre nézve.
Action to mitigate and adapt to climate change will increase the resilience of the Union’s economy and society, while stimulating innovation and protecting the Union’s natural resources.
Az éghajlatváltozások hatásainak mérséklése és az ahhoz való alkalmazkodás növeli az Unió gazdaságának és társadalmának ellenálló képességét, egyidejűleg pedig ösztönzi az innovációt és védi az Unió természeti erőforrásait.
THEMATIC PRIORITIES
TEMATIKUS PRIORITÁSOK
Priority objective 1:
sz. kiemelt célkitűzés:
To protect, conserve and enhance the Union’s natural capital
az Unió természeti tőkéjének védelme, megőrzése és fejlesztése
The Union’s economic prosperity and well-being is underpinned by its natural capital, i.e. its biodiversity, including ecosystems that provide essential goods and services, from fertile soil and multi-functional forests to productive land and seas, from good quality fresh water and clean air to pollination and climate regulation and protection against natural disasters.
Az Unió gazdasági jólétének alapja a természeti tőke, azaz a biodiverzitás, beleértve az ökoszisztémákat, amelyek nélkülözhetetlen áruk és szolgáltatások forrásai; a termékeny talajtól és a többfunkciós erdőktől, a termőföldektől és a tengerektől kezdve, a jó minőségű édesvizeken, a tiszta levegőn a beporzáson és az éghajlat-szabályozáson át a természeti katasztrófáktól való védelemig.
A substantial body of Union legislation seeks to protect, conserve and enhance natural capital, including the Water Framework Directive [14], the Marine Strategy Framework Directive [15], the Urban Wastewater Directive [16], the Nitrates Directive [17], the Floods Directive [18], the Priority Substances Directive [19], the Air Quality Directive and related directives [20] and the Habitats and Birds Directives [21].
Az uniós joganyag jelentős része foglalkozik a természeti tőke védelmével, megőrzésével és fejlesztésével, többek között a Víz Keretirányelv [14], a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv [15], a települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelv [16], a vizek mezőgazdasági eredetű nitrátszennyezéssel szembeni védelméről szóló irányelv [17], az árvízvédelmi irányelv [18], a kiemelt anyagokról szóló irányelv [19], a levegőminőségi irányelv és az ahhoz kapcsolódó irányelvek [20], valamint az élőhelyvédelmi és a madárvédelmi irányelv [21].
Legislation to tackle climate change, chemicals, industrial emissions and waste also contributes to easing the pressures on soil and biodiversity, including ecosystems, species and habitats as well as reducing nutrient releases.
Az éghajlatváltozásra, a vegyi anyagokra, az ipari szennyező anyag-kibocsátásra és a hulladékra vonatkozó szabályozások szintén enyhítik a talajt, a biodiverzitást – azon belül az ökoszisztémákat, a fajokat és az élőhelyeket – érintő terhelést, valamint csökkentik a tápanyag kibocsátást.
However, recent assessments show that biodiversity in the Union is still being lost and that most ecosystems are seriously degraded [22] as a result of various pressures.
A legfrissebb felmérések szerint azonban az Unióban a biodiverzitás még mindig csökken, és az ökoszisztémák zöme a rájuk nehezedő többféle terhelés következtében vészesen hanyatlik [22].
For example, invasive alien species pose greater risks to plant, animal and human health, the environment and the economy than previously estimated.
Például az idegenhonos özönfajok nagyobb kockázatot jelentenek a növények, az állatok és az emberek egészségére, a környezetre és a gazdaságra nézve, mint ahogyan azt korábban feltételezték.
The EU Biodiversity Strategy to 2020 sets out targets and actions needed to reverse those negative trends, to halt the loss of biodiversity and the degradation of ecosystem services by 2020 and restore them as far as feasible [23].
A biodiverzitással kapcsolatos, 2020-ig teljesítendő európai uniós stratégia célkitűzéseket és cselekvéseket jelöl ki e negatív tendenciák visszafordítására, a biodiverzitás csökkenésének és az ökoszisztéma-szolgáltatások romlásának 2020-ra történő megállítására, valamint azok lehetőség szerinti helyreállítására [23].
Despite the requirement in the Water Framework Directive to protect, enhance and restore all bodies of surface and ground water, and considerable efforts to date, the objective of ‘good ecological status’ by 2015 is likely to be met only for 53 % of surface water bodies in the Union [24].
A Víz Keretirányelv követelményei – valamennyi felszíni víztest és felszín alatti vízfolyás megóvása, állapotuk javítása és helyreállítása – és az eddigi jelentős erőfeszítések ellenére várhatóan az Unió felszíni víztesteinek csupán 53 %-a fog 2015-ig megfelelni a „jó ökológiai állapot” célkitűzésének [24].
The Marine Strategy Framework Directive target to achieve ‘good environmental status’ by 2020 is coming under severe pressure, due to, inter alia, continued overfishing, pollution (including underwater noise and marine litter) as well as the effects of global warming such as acidification, in Europe’s seas.
A tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelvben a „jó környezetvédelmi állapot” 2020-ig történő elérésére vonatkozóan kitűzött cél jelentős nyomás alá kerül, többek között Európa tengereinek nem szűnő túlhalászata, a környezetszennyezés (beleértve a víz alatti zajszennyezést és a tengerek hulladékkal való szennyezését is), valamint a globális felmelegedés hatásai – így az elsavasodás – miatt.
In particular in the Mediterranean and the Black Sea, where the majority of coastal states are not Union Member States, close collaboration within the Union and with its neighbours will be essential to tackle such challenges effectively.
E kihívások kezelése céljából különösen a Földközi- és a Fekete-tenger térségében – ahol a parti államok többsége nem uniós tagállam – az Unió és szomszédai közötti szoros együttműködésre lesz szükség.
And while Union air and industrial emissions policies have helped to reduce many forms of pollution, ecosystems continue to suffer from excess nitrogen and sulphur deposition and ozone pollution associated with emissions from transport, power generation and unsustainable agricultural practices.
Továbbá, noha a levegőminőséggel és az ipari szennyező anyag-kibocsátással kapcsolatos uniós szakpolitikák segítségével a szennyezés számos formáját sikerült csökkenteni, az ökoszisztémák továbbra is kárát látják a közlekedéssel, az energiatermeléssel és a nem fenntartható mezőgazdasági gyakorlatokkal összefüggő túlzott nitrogén- és kénlerakódásnak és ózonszennyezésnek.
Protecting, conserving, enhancing and valuing the Union’s natural capital therefore also requires tackling problems at source through, inter alia, better integration of natural capital objectives in the development and implementation of other policies, and ensuring that policies are coherent and deliver mutual benefits.
Az Unió természeti tőkéjének védelméhez, megőrzéséhez, fejlesztéséhez és monetáris értékeléséhez a problémákat tehát a forrásuknál kell kezelni, ami azt is jelenti, hogy a természeti tőkével kapcsolatos célkitűzéseket más szakpolitikák kidolgozásába és végrehajtásába is fokozottabban be kell építeni, ezzel biztosítva, hogy a szakpolitikák ebben a tekintetben koherensek legyenek, és kölcsönös előnyökkel járjanak.
The environment-related elements set out in the Commission’s reform proposals, in particular for Union agriculture, fisheries and cohesion policy, backed by the proposals for greening the Union budget under the Multi-Annual Financial Framework 2014–2020 are designed to support those objectives.
E célkitűzések elérését szolgálják a Bizottság által benyújtott – különösen a mezőgazdasági, a halászati és a kohéziós uniós politikára vonatkozó – reformjavaslatoknak a környezettel kapcsolatos elemei, ezek hátterében a 2014–2020-as többéves pénzügyi keretet érintő uniós költségvetés zöldebbé tételére irányuló javaslatok.