natgillin/translations-raw huggingface dataset:
An ecosystem-based approach to fisheries management needs to be implemented, environmental impacts of fishing activities should be limited and unwanted catches should be avoided and reduced as far as possible.
A halászati gazdálkodás terén ökoszisztéma-alapú megközelítést kell alkalmazni, a halászati tevékenységek környezeti hatásait korlátozni kell, a nem szándékos fogásokat pedig – amennyire csak lehetséges – el kell kerülni és csökkenteni kell.
It is important for the management of the CFP to be guided by principles of good governance.
A közös halászati politika irányítása során fontos a jó kormányzás alapelveinek követése.
Those principles include decision-making based on best available scientific advice, broad stakeholder involvement and a long-term perspective.
Ezen alapelvek közé tartozik a rendelkezésre álló legjobb tudományos véleményeken alapuló döntéshozatal, az érintettek széles körű bevonása és a hosszú távú perspektíva.
The successful management of the CFP also depends on a clear definition of responsibilities at Union, regional, national and local levels and on the mutual compatibility of the measures taken and their consistency with other Union policies.
A közös halászati politika sikeres irányításához elengedhetetlen továbbá az uniós, regionális, nemzeti és helyi hatáskörök pontos meghatározása, valamint a meghozott intézkedések egymással való kölcsönös összeegyeztethetősége és az egyéb uniós szakpolitikákkal való összhangja.
The CFP should contribute to the improvement of safety and working conditions for fishing operators.
A közös halászati politikának hozzá kell járulnia a halászati ágazat szereplői biztonságának és munkakörülményeinek javításához.
The CFP should pay full regard, where relevant, to animal health, animal welfare, food and feed safety.
A közös halászati politikának – ahol szükséges – teljes mértékben figyelembe kell vennie az állat-egészségügyi, állatjóléti, élelmiszer- és takarmánybiztonsági szempontokat.
Since all matters related to Europe's oceans and seas are interlinked, the CFP should be implemented in a way that is consistent with other Union policies and, in particular, that takes into account interactions with Union actions in other maritime policy areas.
Mivel az Európa óceánjaival és tengereivel kapcsolatos valamennyi ügy összefügg egymással, a közös halászati politika végrehajtásának következetesnek kell lennie a többi uniós szakpolitikával, és különösen figyelembe kell vennie a más tengeri szakpolitikákra vonatkozó uniós fellépésekkel való kölcsönhatást,.
Coherence should be ensured in the management of different sectoral policies within the Baltic Sea, North Sea, Celtic seas, Bay of Biscay and the Iberian Coast, Mediterranean and Black Sea sea basins.
A Balti-tenger, az Északi-tenger, a Kelta-tenger, a Viscayai-öböl és az ibériai partvidék, a Földközi-tenger és a Fekete-tenger medencéjében érvényben lévő különböző ágazati politikák irányítása során biztosítani kell a kohéziót.
Union fishing vessels should have equal access to Union waters and resources subject to the rules of the CFP.
Az uniós halászhajók számára egyenlő hozzáférést kell biztosítani az uniós vizekhez és erőforrásokhoz, a közös halászati politika szabályai szerint.
Existing rules restricting access to resources within the 12 nautical mile zones of Member States have operated satisfactorily, benefiting conservation by restricting fishing effort in the most sensitive part of Union waters.
A tagállamok 12 tengeri mérföldes övezetein belüli erőforrásokhoz való hozzáférést korlátozó már meglévő szabályok kielégítően működtek, elősegítve a védelmet azáltal, hogy korlátozták a halászati erőkifejtést az uniós vizek legérzékenyebb részén.
Those rules have also preserved the traditional fishing activities on which the social and economic development of certain coastal communities is highly dependent.
Ezek a szabályok hozzájárultak továbbá az olyan hagyományos halászati tevékenységek megőrzéséhez, amelyektől bizonyos part menti közösségek társadalmi és gazdasági fejlődése nagyban függ.
Those rules should therefore continue to apply.
Ezért ezeket a szabályokat továbbra is alkalmazni kell.
Member States should endeavour to give preferential access for small-scale, artisanal or coastal fishermen.
A tagállamoknak törekedniük kell arra, hogy a kisüzemi vagy part menti halászok számára preferenciális hozzáférést biztosítsanak.
Small offshore islands which are dependent on fishing should, where appropriate, be especially recognised and supported in order to enable them to survive and prosper.
A halászattól függő kis tengeri szigeteket adott esetben különösen el kell ismerni és támogatni kell annak érdekében, hogy a megélhetésük és a jólétük biztosított legyen.
Marine biological resources around the Union outermost regions referred to in the first paragraph of Article 349 of the Treaty should be especially protected since they contribute to the preservation of the local economy of those territories, having regard to their structural, social and economic situation.
Az Uniónak a Szerződés 349. cikke első bekezdésében említett legkülső régiói körüli tengeri biológiai erőforrásokat különös védelemben kell részesíteni, mivel hozzájárulnak az említett területek helyi gazdaságának megőrzéséhez, tekintettel azok strukturális, társadalmi és gazdasági helyzetére.
Certain fishing activities in those waters should therefore be limited to fishing vessels registered in the ports of those territories.
Ezért ezeken a vizeken bizonyos halászati tevékenységek végzését az említett területek kikötőiben lajstromozott halászhajókra kell korlátozni.
In order to contribute to the conservation of living aquatic resources and marine ecosystems, the Union should endeavour to protect areas that are biologically sensitive, by designating them as protected areas.
Annak érdekében, hogy hozzájáruljon az élő vízi erőforrások és a tengeri ökoszisztémák megőrzéséhez, az Uniónak törekednie kell a biológiailag érzékeny területek védelmére, mégpedig oly módon, hogy azokat védett területnek nyilvánítja.
In such areas, it should be possible to restrict or to prohibit fishing activities.
Az ilyen területeken lehetővé kell tenni a halászati tevékenységek korlátozását vagy betiltását.
When deciding which areas to designate, particular attention should be paid to those in which there is clear evidence of heavy concentrations of fish below minimum conservation reference size and of spawning grounds, and to areas which are deemed to be bio-geographically sensitive.
Annak eldöntése során, hogy mely területeket kell védett területnek nyilvánítani, különös figyelmet kell fordítani azokra a területekre, amelyek tekintetében egyértelmű bizonyíték van arra, hogy ott magas koncentrációban találhatók a minimális védelmi referenciaméretet el nem érő halak és az ívóhelyek, illetve a bioföldrajzi szempontból érzékenynek minősülő területekre.
Account should also be taken of existing conservation areas.
Figyelembe kell továbbá venni a meglévő védelmi területeket is.
In order to facilitate the designation process, Member States should identify suitable areas, including areas that form part of a coherent network, and, where appropriate, should cooperate with one another, preparing and sending joint recommendations to the Commission.
Annak érdekében, hogy megkönnyítsék a védett területek kiválasztásának folyamatát, a tagállamoknak azonosítaniuk kell az erre alkalmas területeket – az egybefüggő hálózatok részét képező területeket is beleértve –, adott esetben pedig együtt kell működniük egymással, és közös ajánlásokat kell készíteniük és küldeniük a Bizottság részére.
In order to establish protected areas more effectively, it should be possible for the Commission to be empowered to establish them in a multiannual plan.
A védett területek hatékonyabb létrehozása céljából a Bizottság számára lehetővé kell tenni, hogy felhatalmazást kapjon e területek többéves terv részeként történő létrehozására.
In order to ensure a suitable level of democratic accountability and control, the Commission should regularly report to the European Parliament and to the Council on the functioning of those protected areas.
A megfelelő szintű demokratikus elszámoltathatóság és ellenőrzés biztosítása érdekében a Bizottságnak rendszeresen jelentést kell tennie az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az említett védett területek működéséről.
The objective of sustainable exploitation of marine biological resources is more effectively achieved through a multiannual approach to fisheries management, establishing as a priority multiannual plans reflecting the specificities of different fisheries.
A tengerek biológiai erőforrásainak fenntartható kiaknázására irányuló célkitűzés hatékonyabban elérhető a halászati gazdálkodás többéves megközelítésével, amelynek keretében kiemelt jelentőségű, a különböző halászatok egyedi jellemzőit szem előtt tartó többéves tervek készülnek.
Multiannual plans should also be governed by clearly defined management objectives in order to contribute to the sustainable exploitation of the stocks and to the protection of the marine ecosystems concerned.
A többéves terveket továbbá pontosan meghatározott gazdálkodási célokra kell alapozni az érintett állományok és tengeri ökoszisztémák fenntartható kiaknázásához való hozzájárulás érdekében.
Those plans should be adopted in consultation with Advisory Councils, operators in the fishing industry, scientists and other stakeholders having an interest in fisheries management.
Az említett terveket a tanácsadó testületekkel, a halászati ágazat szereplőivel, tudományos szakértőkkel, valamint a halászati gazdálkodásban érdekelt más érintett felekkel konzultálva kell elfogadni.
Directive 2009/147/EC of the European Parliament and of the Council [12], Council Directive 92/43/EEC [13] and Directive 2008/56/EC impose certain obligations on Member States as regards special protection areas, special areas of conservation and marine protected areas, respectively.
A 2009/147/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv [12], a 92/43/EGK tanácsi irányelv [13], valamint a 2008/56/EK irányelv bizonyos kötelezettségeket rónak a tagállamokra a különleges védelmi területek, a különleges természetmegőrzési területek és a védett tengeri területek tekintetében.
Such measures might require the adoption of measures falling under the CFP.
Ezen intézkedések a közös halászati politika hatálya alá tartozó intézkedések elfogadását tehetik szükségessé.
It is, therefore, appropriate to authorise Member States to adopt, in the waters under their sovereignty or jurisdiction, such conservation measures that are necessary to comply with their obligations under those Union acts where such measures do not affect the fisheries interests of other Member States.
Ezért helyénvaló annak engedélyezése, hogy a tagállamok a felségterületükhöz vagy joghatóságuk alá tartozó vizek tekintetében az említett uniós jogi aktusokból eredő kötelezettségeik teljesítéséhez szükséges védelmi intézkedéseket fogadjanak el, azzal a feltétellel, hogy ezen intézkedések nem érintik más tagállamok halászati érdekeit.
Where such measures might affect fisheries interests of other Member States, the power to adopt such measures should be granted to the Commission and recourse should be had to regional cooperation among the Member States concerned.
Amennyiben ezen intézkedések érinthetik más tagállamok halászati érdekeit, azok elfogadására a Bizottságot kell felhatalmazni, és az érintett tagállamok között regionális együttműködést kell indítani.
Measures are needed to reduce the current high levels of unwanted catches and to gradually eliminate discards.
Intézkedésekre van szükség a nem szándékos fogások jelenlegi magas szintjének csökkentése, valamint a visszadobások fokozatos felszámolása érdekében.
Unwanted catches and discards constitute a substantial waste and negatively affect the sustainable exploitation of marine biological resources and marine ecosystems and the financial viability of fisheries.
A nem szándékos fogások és visszadobások valójában komoly veszteséget jelentenek, és negatívan hatnak a tengerek biológiai erőforrásainak és a tengeri ökoszisztémáknak a fenntartható kiaknázására, valamint a halászat pénzügyi életképességére.
An obligation to land all catches ("the landing obligation") of species which are subject to catch limits and, in the Mediterranean Sea, also catches of species which are subject to minimum sizes, made during fishing activities in Union waters or by Union fishing vessels should be established and gradually implemented and rules that have so far obliged fishermen to discard should be repealed.
Elő kell írni és fokozatosan be kell vezetni egy olyan kötelezettséget, mely szerint a fogási határok és – a Földközi-tengeren – a minimális méretre vonatkozó szabályok hatálya alá tartozó fajokból az uniós vizeken, illetve uniós halászhajók által kifogott valamennyi halászzsákmányt ki kell rakodni (a továbbiakban: a kirakodási kötelezettség), és ezzel párhuzamosan hatályon kívül kell helyezni azokat a szabályokat, amelyek a halászokat eddig a visszadobásra kötelezték.
The landing obligation should be introduced on a fishery-by-fishery basis.
A kirakodási kötelezettséget halászatonként kell bevezetni.
Fishermen should be allowed to continue discarding species which, according to the best available scientific advice, have a high survival rate when released into the sea.
A halászok számára továbbra is lehetővé kell tenni az olyan fajok visszadobását, amelyek tekintetében a rendelkezésre álló legjobb tudományos vélemények magas túlélési arányt jeleznek a tengerbe történő visszaengedésükkor.
In order to make the landing obligation workable and to mitigate the effect of varying yearly catch compositions, Member States should be allowed to transfer quotas between years, up to a certain percentage.
A kirakodási kötelezettség működőképessé tétele és a változó éves fogási összetételek hatásának mérséklése érdekében a tagállamok részére lehetővé kell tenni, hogy adott százalékos értékig átvigyék a kvótákat az egyik évről a másikra.
In the management of the landing obligation, it is necessary that Member States do their utmost to reduce unwanted catches.
A kirakodási kötelezettség irányítása során szükséges, hogy a tagállamok mindent megtegyenek a nem szándékos fogások csökkentése érdekében.
To this end, improvements of selective fishing techniques to avoid and reduce, as far as possible, unwanted catches must have high priority.
Ennek céljából kiemelt jelentőséget kell tulajdonítani a szelektív halászati technikák javításának, amelyek a nem szándékos fogásoknak a lehetőségek szerinti lehető legnagyobb mértékű megelőzését és csökkentését célozzák.
It is important for Member States to distribute quotas between vessels in a mix that reflects as far as possible the expected composition of species in the fisheries.
Fontos, hogy a tagállamok a kvótákat a hajók között olyan összetételben osszák szét, hogy az a halászati tevékenységekben a lehető legjobban tükrözze a fajok várható összetételét.
In the event of a mismatch between available quotas and actual fishing pattern, Member States should consider adjustments through quota swaps with other Member States, including on a permanent basis.
A rendelkezésre álló kvóták és a tényleges halászati gyakorlatok közötti eltérés esetén a tagállamoknak fontolóra kell venniük a más tagállamokkal való kvótacsere útján történő kiigazításokat, az állandó hatályú kvótacserét is beleértve.
Member States should also consider facilitating the pooling by vessel owners of individual quotas, for example at the level of producer organisations or groups of vessel owners.
A tagállamoknak fontolóra kell venniük továbbá annak elősegítését, hogy a hajótulajdonosok az egyedi kvótáikat például a termelői szervezetek vagy a hajótulajdonosi csoportok szintjén egyesítsék.
Ultimately, Member States should consider counting by-catch species against the quota of the target species, depending on the conservation status of the by-catch species.
A tagállamoknak végül fontolóra kell venniük, hogy a járulékosan kifogott fajokat beleszámítják a célfaj kvótájába, a járulékosan kifogott fajok védettségi helyzetétől függően.
The destination of landings of catches of fish under the minimum conservation reference size should be limited and should exclude sale for human consumption.
A minimális védelmi referenciaméret alatti fogások kirakodása esetén a rendeltetési célokat korlátozni kell és az ilyen fogásokat ki kell zárni az emberi fogyasztás céljára történő értékesítés köréből.
In order to cater for unwanted catches that are unavoidable even when all the measures for their reduction are applied, certain de minimis exemptions from the landing obligation should be established for the fisheries to which the landing obligation applies, primarily through multiannual plans.
Azon nem szándékos fogások kezelése érdekében, amelyeket még az ilyen fogások csökkentésére irányuló valamennyi intézkedés alkalmazásával sem lehet elkerülni, a kirakodási kötelezettséget illetően – elsősorban többéves tervek útján – bizonyos de minimis kivételeket kell megállapítani a kirakodási kötelezettség hatálya alá tartozó halászatok tekintetében.
Subject to scientific advice and without jeopardising the objectives of maximum sustainable yield or increasing fishing mortality, where the landing obligation, including the obligation to document catches, applies, an increase of related fishing opportunities should be possible, in order to take into account the fact that fish previously discarded will be landed.
Amennyiben a fogások dokumentálásának kötelezettségét is magában foglaló kirakodási kötelezettség van érvényben, a tudományos szakvélemények fényében, valamint a maximális fenntartható hozamra vonatkozó cél veszélyeztetése és a halászati mortalitás fokozása nélkül lehetővé kell tenni a kapcsolódó halászati lehetőségek növelését annak figyelembevétele céljából, hogy olyan halak is kirakodásra kerülnek, amelyeket korábban visszadobtak.
Access to a fishery should be based on transparent and objective criteria including those of an environmental, social and economic nature.
A valamely halászati tevékenység folytatása lehetőségének átlátható és objektív – többek között környezetvédelmi, gazdasági és társadalmi jellegű – kritériumokon kell alapulnia.
Member States should promote responsible fishing by providing incentives to those operators who fish in the least environmentally damaging way and who provide the greatest benefits for society.
A tagállamoknak elő kell mozdítaniuk a felelős halászatot, mégpedig oly módon, hogy ösztönzőket biztosítanak az ágazat azon szereplői számára, amelyek a környezetre legkevésbé ártalmas módon folytatják a halászatot, és amelyek működése a legtöbb előnnyel jár a társadalom számára.
For stocks for which no multiannual plan has been established, exploitation rates delivering maximum sustainable yield should be ensured by setting catch or fishing effort limits.
A fogási vagy a halászati erőkifejtésre vonatkozó korlátok felállításával kell biztosítani azon állományok maximális fenntartható hozamot eredményező kiaknázását, amelyekre vonatkozóan nem készült többéves terv.
If available data is insufficient, fisheries should be managed by using approximative parameters.
Amennyiben nem áll rendelkezésre elegendő adat, a halászati gazdálkodást hozzávetőleges paraméterek alkalmazásával kell végezni.
In view of the precarious economic state of the fishing industry and the dependence of certain coastal communities on fishing, it is necessary to ensure the relative stability of fishing activities by allocating fishing opportunities among Member States, based on a predictable share of the stocks for each Member State.
Tekintettel a halászati ágazat bizonytalan gazdasági helyzetére és bizonyos part menti közösségek halászattól való függésére, a halászati lehetőségeknek az egyes tagállamokra megállapított előrelátható állományrészek alapján történő, tagállamok közötti felosztásával biztosítani kell a halászati tevékenységek viszonylagos stabilitását.
Such relative stability of fishing activities, given the temporary biological situation of stocks, should safeguard and take full account of the particular needs of regions where local communities are especially dependent on fisheries and related activities, as decided by the Council in its Resolution of 3 November 1976 [14], and in particular Annex VII thereto.
A halászati tevékenységek e viszonylagos stabilitásának – az állományok adott időleges biológiai helyzetét figyelembe véve – biztosítania kell és teljes mértékben figyelembe kell vennie azon régiók sajátos szükségleteit, ahol a helyi közösségek különösen függenek a halászattól és a hozzá kapcsolódó tevékenységektől, amint ezt az 1976. november 3-i tanácsi állásfoglalás [14] és különösen annak VII. melléklete megállapította.
Therefore, it is in this sense that the concept of relative stability should be understood.
Ezért a viszonylagos stabilitás kifejezést ebben az értelemben kell használni.
The Commission should be authorised to adopt temporary measures in the event of a serious threat, requiring immediate action, to the conservation of marine biological resources or to the marine ecosystem resulting from fishing activities.
A Bizottságot fel kell jogosítani arra, hogy ideiglenes intézkedéseket fogadjon el abban az esetben, ha a tengerek biológiai erőforrásainak védelme vagy a tengeri ökoszisztéma a halászati tevékenységek eredményeképpen olyan súlyos fenyegetésnek van kitéve, amely azonnali beavatkozást igényel.
Those measures should be established within defined time-frames and should be operational for a fixed period of time.
Ezeket az intézkedéseket meghatározott időkereten belül kell meghozni, és egy kijelölt időtartamra maradnak érvényben.
Member States should cooperate at regional level in order to adopt joint recommendations and other instruments for the development and implementation of conservation measures and measures affecting fishing activity in areas protected by environmental law.
A tagállamoknak regionális szinten együtt kell működniük egymással, hogy védelmi intézkedések, illetve a környezetvédelmi jogszabályok értelmében védettnek minősülő területeken folytatott halászati tevékenységekre vonatkozó intézkedések kidolgozását és végrehajtását célzó közös ajánlásokat és egyéb jogi eszközöket fogadjanak el.
In the framework of regional cooperation, the Commission should only adopt conservation measures through implementing acts or delegated acts where all Member States concerned in a region agree on a joint recommendation.
A regionális együttműködés keretében a Bizottság kizárólag végrehajtási jogi aktusok vagy felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén fogadhat el védelmi intézkedéseket, azzal a feltétellel, hogy az adott régióban érintett valamennyi tagállam együttesen közös ajánlást fogad el.
In the absence of a joint recommendation, the Commission should submit a proposal for the relevant measures pursuant to the Treaty.
Közös ajánlás hiányában a Bizottságnak a Szerződés alapján javaslatot kell benyújtania a vonatkozó intézkedésekre.
Member States should be empowered to adopt conservation and management measures for stocks in Union waters applicable solely to Union fishing vessels flying their flag.
A tagállamokat fel kell hatalmazni arra, hogy olyan védelmi és gazdálkodási intézkedéseket fogadjanak el az uniós vizekben található állományok tekintetében, amelyek kizárólag a lobogójuk alatt hajózó uniós halászhajókra vonatkoznak.