natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In relation to the compulsory voluntary levies imposed on animals dispatched to other Member States, in their letter of 24 May 2011 the French authorities provided explanations to show that these levies were proportional to the advantages accrued from the measures funded by the levies.
A más tagállamokba kiszállított élő állatok után beszedett kötelező önkéntes hozzájárulással kapcsolatban a francia hatóságok 2011. május 24-i levelükben magyarázattal szolgáltak annak bizonyítására, hogy az említett kötelező önkéntes hozzájárulások arányban álltak az e befizetésekből finanszírozott tevékenységekből származó haszonnal.
The French authorities then provided a calculation allowing the evaluation of equivalence between weight per head and per kilogram.
A francia hatóságok egyúttal eljuttatták azt a számítást is, amely lehetővé teszi az állat testsúlya és a kilogramm szerinti hozzájárulás arányának hozzávetőleges megállapítását.
Under the inter-branch agreement of 25 July 1995 the compulsory voluntary levy for slaughter was FRF 0,084/kg of carcase, and the compulsory voluntary levy for the dispatch of live animals was FRF 7 per head of adult bovine animal (Article 4).
Az 1995. július 25-i szakmaközi megállapodás szerint a szarvasmarhafélék után fizetendő kötelező önkéntes hozzájárulás a hasított test esetében kilogrammonként 0,084 FRF, a kiszállított élő állatok után fizetendő kötelező önkéntes hozzájárulás pedig kifejlett szarvasmarhánként 7 FRF (4. cikk).
However, one live store animal weighs approximately 250 to 280 kg, which amounts to an average weight in meat (ratio of 65 %) of 163 kg.
Egy növendékmarha élősúlyban 250–280 kg-ot nyom, ami a hús átlagában kifejezve (65 %-os arányt feltételezve) 163 kg-nak felel meg.
Therefore, the levy of FRF 7 per head was equivalent to a levy of FRF 0,042/kg, comparable to half of the levy imposed on meat.
Ebből következően a 7 FRF/darab mértékű hozzájárulás 0,042 FRF/kg-os hozzájárulásnak felel meg, ami nagyjából a felét teszi ki a húsfélékre kivetett hozzájárulásnak.
The inter-branch agreement of 12 June 2001 had maintained this system of equivalence.
A 2001. június 12-i szakmaközi megállapodás fenntartotta ennek a rendelkezésnek az érvényességét, és nem változtatott az egyenérték-arányon sem.
The amounts (in euro) were as follows: compulsory voluntary levy at slaughter of EUR 0,024/kg of carcase (Article 2) and a compulsory voluntary levy at dispatch of live animals of EUR 1,7/head of adult bovine animal (Article 4).
Az összegek (euróban kifejezve) az alábbiak voltak: a vágáskor fizetendő kötelező önkéntes hozzájárulás a hasított test esetében kilogrammonként 0,024 EUR (2. cikk), élő állatok kiszállítása esetén kifejlett szarvasmarhánként 1,7 EUR (4. cikk).
Therefore, the levy of EUR 1,7/head of adult bovine animal was equivalent to a levy of EUR 0,0104/kg, comparable to half of the meat levy.
A kifejlett szarvasmarhák darabjáért fizetendő 1,7 EUR mértékű hozzájárulás kilogrammonként 0,0104 EUR hozzájárulásnak felel meg, ami a húsfélékre kirótt hozzájárulásnak nagyjából a felét teszi ki.
The French authorities consider that the total revenue (EUR 38136670) generated by the compulsory voluntary levy on products dispatched to other Member States (live animals and meat) represented 15 % of the total amount of the revenue generated by all the compulsory voluntary levies collected by Interbev between 1995 and 2004 i.e. (EUR 252855282).
A francia hatóságok becslése szerint a más tagállamokba kivitt termékek (élő állatok és húsféleségek) után beszedett kötelező önkéntes hozzájárulás összege (38136670 EUR) az Interbev által 1995 és 2004 között beszedett kötelező önkéntes hozzájárulás teljes összegének (252855282 EUR) mintegy 15 %-át teszi ki.
Based on an overview of the period from 1995 to 2004, the French authorities believe that the amount of revenue generated was proportionate to the advantage accrued to products dispatched to other Member States as a result of the measures undertaken.
Általánosságban szemlélve az 1995 és 2004 között eltelt időszakot, a francia hatóságok úgy ítélik meg, hogy a szóban forgó bevételek arányban állnak a más tagállamokba kiszállított termékek esetében e befizetésekből finanszírozott tevékenységekből származó haszonnal.
Furthermore, the French authorities indicate that the animals and meat dispatched outside of France benefited from the measures undertaken outside the national territory, representing EUR 21490848, as well as the measures of use to all animals and products irrespective of their intended use.
A francia hatóságok megállapítják továbbá, hogy a Franciaországon kívülre kiszállított élő állatok és húsféleségek egyrészt anyagi előnyhöz jutottak az ország területén kívül folytatott tevékenységek következtében, amelyek összege 21490848 EUR, másrészt ezek a tevékenységek hasznosak voltak az állatok és a termékek számára, függetlenül azok rendeltetési helyétől.
They state that of all the measures of use to animals and products, which amounted to EUR 91231075, it is fair to consider that only EUR 28280000 funded measures undertaken outside the national territory.
A francia hatóságok álláspontja szerint úgy kell tekinteni, hogy az állatok és termékek számára hasznos tevékenységek támogatására befolyt összegből (91231075 EUR) mindössze 28280000 EUR-t fordítottak az ország területén kívül folytatott tevékenységek finanszírozására.
The measures that specifically concerned exported animals and products related to advertising (for example international trade fairs, professional information and public relations campaigns, International Green Week in Berlin, training on cutting held abroad).
A külföldre szállított élő állatokat és termékeket érintő akciók jórészt promóciós tevékenységek voltak (például: nemzetközi vásárok, szakmai és PR-célú tájékoztató tevékenységek, „zöld hét” Berlinben, darabolás oktatását célzó külföldi tanfolyamok).
The measures that had an impact on animals and products as a whole, regardless of their markets, in France and outside France included publicity campaigns on high-quality European beef, offal, beef breeds, and a number of research activities on food safety, animal welfare, quality management, product characterisation, and the certification and traceability procedures for bovine meat, the results of which were widely circulated in France and abroad.
Azok a tevékenységek, amelyek az összes állatra és termékre kiterjedtek, függetlenül attól, hogy azok felvevő piaca Franciaországban vagy külföldön volt-e, elsősorban reklámtevékenységeket foglaltak magukban (például az európai minőségi marhahússal, a belsőségekkel vagy a húsállatokkal kapcsolatos reklámkampányokat), de szerepeltek köztük kutatási tevékenységek is, amelyeket az állatjólét, a minőséggazdálkodás, a marhahúsokra vonatkozó termékbevizsgálással és nyomonkövethetőséggel kapcsolatos eljárások területén folytattak, és amelyek eredményeit széles körben terjesztették Franciaországon belül és kívül egyaránt.
In their letter of 13 September 2005, the French authorities confirmed that the exported products were not subject to a specific FNE levy.
A francia hatóságok 2005. szeptember 13-i levelükben megerősítették, hogy a kiszállított termékek e tekintetben nem estek az OÁA részére befizetendő hozzájárulás kivetése alá.
Articles 107 and 108 of the TFEU apply to all the agricultural products listed in Annex I to the Treaty subject to a common organisation of the market (all agricultural products except horse meat, honey, coffee, alcohol of agricultural origin, vinegar made from alcohol and cork) in accordance with the different regulations governing respective common organisations of markets.
Az egyes piacok közös szervezését szabályozó különböző rendeleteknek megfelelően az EUMSZ 107. és 108. cikke a Szerződés I. mellékletében felsorolt valamennyi, a közös piacszervezés hatálya alá eső mezőgazdasági termékre vonatkozik (ide tartozik az összes mezőgazdasági termék, kivéve a lóhúst, a mézet, a kávét, a mezőgazdasági eredetű alkoholt, az alkoholból készült ecetet és a parafát).
EXISTENCE OF AID WITHIN THE MEANING OF ARTICLE 107(1) TFEU
AZ EUMSZ 107. CIKKÉNEK (1) BEKEZDÉSE SZERINTI TÁMOGATÁS FENNÁLLÁSA
Article 107(1) TFEU states that ‘Save as otherwise provided in the Treaties, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market.’
Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerint amennyiben e Szerződés másként nem rendelkezik, a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.
Articles 107 to 109 TFEU were rendered applicable in the bovine meat sector at the material time by Article 40 of Council Regulation (EC) No 1254/1999 [21] on the common organisation of the market in beef and veal.
Az ügy tényállásának időpontjában az EUMSZ 107–109. cikkeinek alkalmazását a marhahúságazatra a marha- és borjúhús piacának közös szervezéséről szóló 1254/1999/EK tanácsi rendelet [21] 40. cikke tette lehetővé.
Before the adoption of the latter, these articles were rendered applicable in the same sector by Article 24 of Regulation (EEC) No 805/68 of the Council of 27 June 1968 on the common organisation of the market in meat and veal [22].
Ennek elfogadása előtt az ágazatban a marhahús piacának közös szervezéséről szóló, 1968. június 27-i 805/68/EGK tanácsi rendelet [22] 24. cikke volt az irányadó.
They were rendered applicable in the sheepmeat and goatmeat sectors by Article 23 of Council Regulation (EC) No 2529/2001 of 19 December 2001 on the common organisation of the market in sheepmeat and goatmeat [23].
A rendelkezések alkalmazását a juhhús- és a kecskehúságazatra a juhhús és kecskehús piacának közös szervezéséről szóló, 2001. december 19-i 2529/2001/EK tanácsi rendelet [23] 23. cikke tette lehetővé.
Prior to the adoption of the latter, the articles in question were rendered applicable in the same sector under Article 22 of Council Regulation (EC) No 2467/98 of 3 November 1998 on the common organisation of the market in sheepmeat and goatmeat [24] and, prior to the adoption of that Regulation, by Article 27 of Council Regulation (EEC) No 3013/89 of 25 September 1989 on the common organisation of the market in sheepmeat and goatmeat [25].
Ennek elfogadása előtt az ágazatra a juhhús és kecsehús piacának közös szervezéséről szóló, 1998. november 3-i 2467/98/EK tanácsi rendelet [24] 22. cikke volt az irányadó, ez utóbbi elfogadása előtt pedig a juhhús és kecskehús piacának közös szervezéséről szóló, 1989. szeptember 25-i 3013/89/EGK tanácsi rendelet [25] 27. cikke vonatkozott az ágazatra.
Articles 107 to 109 TFEU are applicable today, for the sectors mentioned in recital 32 et seq. of this Decision, by Article 180 of Council Regulation (EC) No 1234/2007 of 22 October 2007 establishing a common organisation of agricultural markets and on specific provisions for certain agricultural products (Single CMO Regulation) [26] [27].
Jelenleg az EUMSZ 107–109. cikkének alkalmazását az e határozat (32) és azt követő preambulumbekezdéseiben szereplő két ágazat esetében a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendelet (az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet) [26] 180. cikke teszi lehetővé [27].
EXISTENCE OF A SELECTIVE ADVANTAGE
SZELEKTÍV KEDVEZMÉNY FENNÁLLÁSA
According to the Court of Justice, measures which, whatever their form, are likely directly or indirectly to favour certain undertakings or are to be regarded as an economic advantage which the recipient undertaking would not have obtained under normal market conditions are regarded as aid [28].
A Bíróság szerint formájától függetlenül támogatásnak minősül az a beavatkozás, amely közvetlenül vagy közvetve alkalmas vállalkozások előnyben részesítésére, illetve amely olyan gazdasági előnynek tekinthető, amelyet a kezdeményezett vállalkozás általános piaci feltételek között nem érhetett volna el [28].
In this case, the support granted has favoured certain undertakings in the cattle and sheep farming sector by implementing measures likely to benefit producers in, or parts of, the sectors represented by Interbev.
A jelen esetben a nyújtott támogatás a szarvasmarha-tenyésztő, illetve a juhtenyésztő ágazatban működő egyes vállalkozásoknak kedvezett, olyan akciók szervezése révén, amelyek alkalmasak voltak arra, hogy az Interbev által képviselt termelőket, illetve vertikumokat juttassák előnyökhöz.
Moreover, according to the case-law of the Court of Justice, measures which, in various forms, mitigate the charges which are normally included in the budget of an undertaking and which, therefore, without being subsidies in the strict sense of the word, are similar in character and have the same effect are also considered to be aid [29].
Továbbá a Bíróság joggyakorlata szerint támogatásnak kell tekinteni azokat a beavatkozásokat, amelyek különböző módon könnyítenek a vállalkozás költségvetésére általában nehezedő terheken, és amelyek – noha nem minősülnek a szó szoros értelmében vett szubvenciónak – a szubvenciókkal azonos természetűek és hatásúak [29].
In terms of the existence of an advantage, such an advantage must be demonstrated in relation to the potential beneficiaries of the measures to the benefit of the meat sector and the inter-branch levies in question and their financing.
Ami a kedvezmény fennállását illeti, ezt a húságazat érdekében végrehatott tevékenységek potenciális kedvezményezettjei, illetve a kérdéses szakmaközi hozzájárulások és azok finanszírozásának szintjén kell megállapítani.
In this case, the support granted has favoured certain undertakings in the cattle and sheep farming sector by implementing measures likely to benefit producers in the industry.
A jelen esetben a támogatás előnyt nyújtott egyes, a szarvasmarha-tenyésztő, illetve a juhtenyésztő ágazatban működő vállalkozásoknak azáltal, hogy olyan tevékenységek megvalósítását segítette elő, amelyek alkalmasak voltak arra, hogy a vertikum termelői számára hozzanak hasznot.
AID GRANTED BY THE STATE OR THROUGH STATE RESOURCES
AZ ÁLLAM ÁLTAL VAGY ÁLLAMI FORRÁSBÓL NYÚJTOTT TÁMOGATÁS
According to the case-law of the Court, for a benefit to qualify as State aid, it must first be awarded directly or indirectly through State resources and, secondly, it must be attributable to the State [30].
A Bíróság ítélkezési gyakorlatának értelmében ahhoz, hogy egy előny állami támogatásnak minősüljön, először az szükséges, hogy azt az állam közvetlenül vagy közvetve, állami források felhasználásával nyújtsa, míg másodsorban az, hogy az államnak betudható intézkedésnek minősüljön [30].
As regards the nature of the levies in question (compulsory voluntary levies), the Commission considers that the levies constitute parafiscal charges, i.e. public resources.
A szóban forgó hozzájárulások (a kötelező önkéntes hozzájárulások) természetét illetően a Bizottság úgy ítéli meg, hogy adójellegű járulékokról, tehát állami forrásokról van szó.
The Commission’s assessment is based on the following considerations.
A Bizottság értékelését a következő megfontolásokra alapozta.
Firstly, it must be recalled that, according to settled case-law, and paragraph 139 of the Salvat [31] judgment in particular, the distinction between private and public organisations is not ‘a determining factor for the application of the rules of the Treaty on State aid’.
Először is hangsúlyozni kell, hogy a joggyakorlat állandóságának megfelelően és különös tekintettel a Salvat ítélet 139. pontjára [31], a magán- és állami szervezetek közötti különbségtétel „a Szerződés állami támogatásokra vonatkozó rendelkezéseinek alkalmazása szempontjából nem bizonyul meghatározó tényezőnek”.
In addition, the Ladbroke judgment [32] categorically states that Article 107(1) TFEU ‘covers all the financial means by which the public sector may actually support undertakings, irrespective of whether or not those means are permanent assets of the public sector. Consequently, even though the sums (…) are not permanently held by the Treasury, the fact that they constantly remain under public control, and therefore available to the competent national authorities, is sufficient for them to be categorised as State aid and for the measure to fall within Article 107(1) of the Treaty.’
Továbbá a Ladbroke ítélet [32] világosan megerősíti, hogy az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése „minden olyan pénzügyi eszközt magában foglal, amellyel a közszféra ténylegesen támogathat egyes vállalkozásokat, függetlenül attól, hogy azok az állami törzsvagyonba tartoznak-e. Következésképpen, még akkor is, ha az (…) összegek nem tartoznak a Kincstár törzsvagyonába, az a tény, hogy változatlanul állami ellenőrzés alatt maradnak, és így az illetékes nemzeti hatóságok rendelkezésre állnak, elégséges az állami forrássá minősítésükhöz és hogy a szóban forgó intézkedések a Szerződés 107. cikke (1) bekezdésének hatálya alá essenek.”
Firstly, in the light of this case-law, the Commission considers that the fact that the compulsory voluntary levies in question consist of contributions from the private sector and are not at the permanent disposal of the State does not constitute sufficient grounds for concluding that they fall outside the scope of Article 107(1) TFEU.
Először is e joggyakorlat fényében a Bizottság úgy véli, hogy abból a tényből, hogy e kötelező önkéntes hozzájárulások a magánszektorból származnak, és hogy nem állnak folyamatosan az állam rendelkezésére, nem vonható le az a következtetés, hogy e hozzájárulások az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének hatályán kívül esnek.
In this context, the Commission must also examine the level of control exercised by the State in relation to the income derived from the compulsory voluntary levies in question and the State’s capacity to redirect the resources to finance the aid measures.
Ezért a Bizottságnak meg kell vizsgálnia a fent említett kötelező önkéntes hozzájárulásokból származó jövedelmek feletti állami ellenőrzés mértékét is, valamint azt, hogy állam mekkora mértékben képes a támogatási intézkedések finanszírozására szolgáló források felhasználását meghatározni.
In this case, the Commission notes that the government’s approval, in the form of the recognition afforded to Interbev, is a prerequisite for the introduction of compulsory voluntary levies.
A vizsgált esettel kapcsolatban a Bizottság megjegyzi, hogy a kötelező önkéntes hozzájárulások bevezetésének előfeltételét képezi a kormánynak – az Interbev jóváhagyásán keresztüli – beleegyezése.
Therefore, although Interbev is an entity under private law, its capacity to introduce compulsory voluntary levies in its business sector is subject to State approval of its operation and objectives (cf. recital 14 of this Decision).
Még ha az Interbev magánjogi jogalanynak minősül is, a kötelező önkéntes hozzájárulások általa történő bevezetéséhez az szükséges, hogy működését és céljait az állam jóváhagyja (lásd e határozat (14) preambulumbekezdését).
In addition, it is stipulated under France’s Rural Code that the levies become compulsory for all members of the branches in question by virtue of being extended by joint ministerial decree (cf. recital 10 of this Decision).
A mezőgazdasági törvény ugyancsak rendelkezik arról, hogy a hozzájárulások az érintett foglalkozás minden művelőjére nézve kötelezők, amint azokat egy tárcaközi rendelet kiterjeszti (lásd e határozat (10) preambulumbekezdését).
This type of levy therefore requires an official act in order to take full effect [33].
Mindebből kiderül, hogy az ilyen típusú hozzájárulások csak valamely hivatalos jogi aktuson keresztül képesek maradéktalanul kifejteni hatásukat [33].
On the basis of these facts, the Commission considers that the compulsory voluntary levies examined can be considered to be under the control of the State and to constitute State resources.
Mindezen tények figyelembevételével a Bizottság megállapítja, hogy a vizsgált kötelező önkéntes hozzájárulások állami ellenőrzés alatt állóknak és állami forrásoknak tekinthetők.
Secondly, the use of the revenue generated by the compulsory voluntary levies is determined by the objectives and operational context of the inter-branch organisation as defined in the Rural Code (cf. recitals 7-10).
Másodsorban a kötelező önkéntes hozzájárulásokból származó bevétel felhasználását a célok és a szakmaközi szervezetnek a mezőgazdasági törvényben előírt működése határozza meg (lásd a (7)–(10) preambulumbekezdést).
Consequently, the State has the ability to channel the revenue derived from the compulsory voluntary levies to finance the aid measures carried out by Interbev.
Ily módon az államnak lehetősége van arra, hogy meghatározza az kötelező önkéntes hozzájárulásokból származó bevételek felhasználását, illetve hogy finanszírozza az Interbev által megvalósított támogatási intézkedéseket.
The benefits afforded by Interbev can thus be considered ascribable to the State.
Az Interbev által nyújtott kedvezmények ezáltal állami forrásból származóknak minősülnek.
It is also recalled that, in case C-345/02 Pearle [34], the Court of Justice identified a series of aspects which serve to determine whether parafiscal charges should be considered State resources ascribable to the State when they are essentially collected by an inter-branch organisation for the benefit of its members.
Emlékeztetni kell továbbá arra, hogy a C-345/02. számú Pearle ügyben [34] a Bíróság azonosított bizonyos olyan mutatókat, amelyek lehetővé teszik annak megállapítását, hogy az adójellegű járulékok állami forrásoknak tekintendők-e abban az esetben, ha azokat alapvetően valamely szakmaközi szervezet szedi be a tagjai javára.
In accordance with the test proposed by the Court of Justice in this case, compulsory levies collected by an intermediary organisation representing the undertakings of certain economic sectors are not considered to be State resources if all the following conditions are met:
A Bíróság által javasolt teszttel összhangban a gazdaság bizonyos ágazatainak vállalatait képviselő közvetítő szervezetek által összegyűjtött kötelező hozzájárulások csak abban az esetben tekintendők állami forrásoknak, ha az alábbi feltételek mindegyike teljesül:
the measure in question is established by the professional body that represents the undertakings and employees of the sector and does not serve as an instrument for the implementation of State policies;
az adott intézkedést az adott ágazat vállalatait és alkalmazottait képviselő szakmai testület határozza meg, és ez az intézkedés nem állami politikák megvalósítására szolgál;
the objectives of the measure in question are fully financed by the contributions of the undertakings in the sector;
az intézkedés által megvalósítandó cél finanszírozását teljes egészében a szektor vállalatainak hozzájárulásai fedezik;
the financing method and the percentage/amount of the contributions are established within the professional organisation by representatives of the employers and employees without State intervention;
a finanszírozás módozatait és a hozzájárulások arányát/összmennyiségét a szakmai testületeken belül a munkaadók és a munkavállalók képviselői állapítják meg, az állam ebben a folyamatban semmilyen formában nem vesz részt;
the contributions are obligatorily used for the financing of the measure, without the possibility for the State to intervene.
a hozzájárulásokat kötelezően az intézkedés finanszírozására kell fordítani, állami beavatkozás nem lehetséges.
It is clear, however, that the contested measure does not fulfil all the conditions of the Pearle judgment.
Ugyanakkor világosan látszik, hogy a jelenlegi intézkedés nem felel meg a Pearle ítélet által támasztott minden feltételnek.