natgillin/translations-raw huggingface dataset:
finally, universal postal service providers are excluded from the set of comparable companies because they mainly operate on regulated markets and benefit from exclusive rights.
végezetül, az egyetemes postai szolgáltatókat azért zárják ki az összehasonlítható vállalkozások csoportjából, mert azok elsősorban szabályozott piacokon működnek, és kizárólagos jogokkal rendelkeznek.
As regards the set of comparable companies, the main difference between the WIK and Deloitte studies is the size of the companies considered.
Az összehasonlítható vállalkozások csoportja tekintetében a WIK-tanulmány és a Deloitte-tanulmány közötti legfőbb eltérés a figyelembe vett társaságok mérete.
Deloitte only includes in its sample companies with annual revenue higher than EUR 100 million [84].
A Deloitte csak azokat a társaságokat veszi fel a mintájába, amelyeknek az éves bevétele meghaladja a 100 millió EUR-t [84].
This restriction is based on Deloitte’s analysis of the particular characteristics of the activities related to universal service provision and the associated business and market risks [85].
Ez a korlátozás az egyetemes szolgáltatás nyújtásával és az ahhoz kapcsolódó kereskedelmi és piaci kockázatokkal összefüggő tevékenységek sajátosságainak elemzésével magyarázható [85].
In particular, Deloitte considers that companies in the parcel and postal sector that operate large, complex collection and delivery networks can be reasonably compared to DP.
A Deloitte különösen úgy véli, hogy a kiterjedt és összetett gyűjtési és kézbesítési hálózatokat üzemeltető postai és csomagszállítási ágazatbeli társaságok ésszerűen összehasonlíthatók a DP-vel.
The economies of scale, scope and density prevalent in postal networks and the high proportion of operating costs relative to capital costs, as well as the associated risks (for example, volume risk, risk of e-substitution), mean that large multi-product businesses in the postal and parcel sector are more relevant comparators than small mail businesses.
A postai hálózatokban alapvetően jellemző méret-, választék- és sűrűséggazdaságosságra és a működési költségeknek a tőkeköltségekhez viszonyított magas arányára, valamint a kapcsolódó kockázatokra (például a mennyiségi kockázatra, az elektronikus levelezés általi helyettesítés kockázatára) való tekintettel a postai és csomagszállítási ágazat soktermékes nagyvállalatai alkalmasabbak az összehasonlításra, mint a levélpostai kisvállalkozások.
Freight transport and logistics companies would also be – to a more limited degree – suitable comparators because they employ similar assets.
Kisebb mértékben az áruszállító és logisztikai társaságok is felhasználhatók az összehasonlításhoz, mert ugyanazokat az eszközöket használják.
In order to illustrate the importance of company size, Deloitte compares its sample with that of WIK benchmark group II.
A társaságok mérete fontosságának szemléltetéséhez a Deloitte összehasonlítja a mintáját a WIK II. referenciacsoportjának mintájával.
Deloitte illustrates that the average ROS in the WIK sample differs significantly between groups of companies of different size (proxied by the number of employees) [86].
A Deloitte rámutat arra, hogy a WIK mintájában az átlagos árbevétel-arányos megtérülés jelentősen eltér a (munkavállalók száma alapján megállapított) különböző méretű társaságok csoportjai között [86].
Deloitte argues that in its own sample (based on larger firms) there is, on the contrary, no strong relationship between scale and ROS.
A Deloitte kijelenti, hogy a (nagyobb társaságokon alapuló) mintájában ugyanakkor nincs szoros kapcsolat a méret és az árbevétel-arányos megtérülés között.
As a result of the sample selection process, Deloitte bases its analysis on seven postal and parcels companies, 18 logistics companies and 19 freight transport companies.
A mintakiválasztási folyamat befejeztével a Deloitte 7 postai és csomagszállító társaságra, 18 logisztikai társaságra és 19 áruszállító társaságra alapozza elemzését.
As regards the postal and parcel sector, the small set of seven comparable companies includes big multinational express parcel operators, such as UPS, FedEx, and TNT Express, as well as a few other postal operators, mostly from the United States and the United Kingdom [87].
Ami a postai és csomagszállítási ágazatot illeti: a hét összehasonlítható társaságból álló minta magában foglal olyan expressz csomagszállítással foglalkozó nagy multinacionális szereplőket, mint a UPS, a FedEx és a TNT Express, valamint néhány más, elsősorban az Egyesült Államokból és az Egyesült Királyságból származó postai szolgáltatót [87].
In principle the data set covers the period 1990-2007, however data for the early years is very limited and, therefore, Deloitte considers the results for these years less robust [88].
Elvileg minden adat az 1990–2007 közötti időszakra vonatkozik, az első évek tekintetében azonban nagyon kevés adat áll rendelkezésre, és a Deloitte ezért úgy ítéli meg, hogy az ezekre az évekre vonatkozó adatok kevésbé megbízhatóak [88].
Deloitte also examines the advantages and disadvantages of several alternative profitability measures.
A Deloitte ezenkívül megvizsgálja a jövedelmezőség mérésére szolgáló több más eszköz előnyeit és hátrányait.
It dismisses the use of the IRR in the case in question because of the practical difficulties in obtaining adequate cash-flow data.
Jelen esetben a pénzforgalomra vonatkozó megfelelő adatok megszerzéséhez kapcsolódó gyakorlati nehézségek miatt utasítja el a belső megtérülési ráta alkalmazását.
It also rejects the use of the ROCE or the ROE because of, for example, differences among companies in the accounting treatment of costs and in the capital structure (the latter being important for the ROE).
A befektetett tőke megtérülése és a sajáttőke-arányos megtérülés alkalmazását is elutasítja, például a társaságok között a költségek és a (a sajáttőke-arányos megtérülés szempontjából fontos) tőkeszerkezet eltérő számviteli kezelése terén jelentkező eltérések miatt.
ROA is also deemed inappropriate because it focuses on total assets.
A Deloitte az eszközarányos megtérülést sem tartja megfelelőnek, mert az az összes eszközre vetített mutató.
Thus, Deloitte proposes to use the ROS but emphasises that, as the ROS is not a direct measure of return on capital, it can be relied upon for benchmarking purposes as long as the companies compared have similar capital intensity.
Deloitte következésképp az árbevétel-arányos megtérülés alkalmazását javasolja, ugyanakkor hangsúlyozza, hogy mivel az nem méri közvetlenül a tőkemegtérülést, csak akkor használható fel összehasonlító vizsgálatokhoz, amennyiben az összehasonlított vállalkozások hasonló tőkeintenzitásúak.
Deloitte nevertheless calculates the ROCE (as well as the market-value ROCE and the ROA) for a small subsample of six companies, but concludes that the range and variation of the ROCE might reflect a number of factors, which requires cautious interpretation and undermines its usefulness as a benchmark.
A Deloitte azonban kiszámítja az ROCE-t (valamint az ROCE-t piaci értéken, és az ROA-t) egy hat társaságból álló kis almintára, de azt a következtetést vonja le, hogy a befektetett tőke megtérülésének tartománya és ingadozása különböző tényezőket tükrözhet, ami óvatos értelmezést tesz szükségessé, és veszélyezteti a referenciamutatókénti hasznosságát.
Among these factors Deloitte emphasises the importance of capital intensity.
E tényezők közül a Deloitte a tőkeintenzitás fontosságát emeli ki.
Deloitte argues that, in terms of capital intensity, DP’s universal service is more similar to that of, for instance, UPS and Fedex than to that of freight operators like Kuehne&Nagel or Wincanton.
A Deloitte kijelenti, hogy a tőkeintenzitás tekintetében a DP egyetemes szolgáltatása közelebb áll például a UPS-éhez és a FedEx-éhez, mint az olyan áruszállító szereplőkéhez, mint a Kuehne&Nagel vagy a Wincanton.
Deloitte further highlights the significant variation in companies’ profitability over time, as well as within and between the different sectors.
A Deloitte kiemeli a társaságok jövedelmezőségének időbeli, valamint az egyes ágazatokon belüli és közötti jelentős eltérését.
This variation, in Deloitte’s view, would warrant the use of ranges of reasonable profit rather than a single average figure.
A Deloitte szerint ezek az eltérések inkább ésszerűnyereség-tartományok, mint egyetlen átlagérték alkalmazását indokolják.
Such an approach would also be appropriate because of the need to avoid penalising above-average performance as a result of efficiency gains.
Ez a megközelítés célszerű lenne arra való tekintettel is, hogy nem kell szankcionálni a hatékonyságnövekedés révén elért, átlagosnál jobb eredményeket.
The results obtained by Deloitte, by sector and for all sectors together, are summarised in Table 22 of the Deloitte study.
A Deloitte által az egyes ágazatokra és az összes ágazatra vonatkozóan összegyűjtött eredményeket a Deloitte-tanulmány 22. táblázata foglalja össze.
Thus,
Így:
for the postal and parcel sector, during the period 1998-2007, the average annual mean ROS is 8,1 %, the average annual median ROS is 7,4 %, the average annual 25th percentile is 4,8 % and the average annual 75th percentile is 12 %;
a postai és csomagszállítási ágazat esetében az 1998–2007 közötti időszak esetében az éves átlagos ROS-ek átlaga 8,1 %, az éves medián ROS-ek átlaga 7,4 %, az éves 25. percentilisek átlaga 4,8 %, az éves 75. percentilisek átlaga pedig 12 %;
for all sectors, during the period 1990-2007, the average annual mean ROS is 6 %, the average annual median ROS is 5,4 %, the average annual 25th percentile is 3,6 % and the average annual 75th percentile is 8,1 % [89].
az összes ágazat esetében az 1990–2007 közötti időszak esetében az éves átlagos ROS-ek átlaga 6 %, az éves medián ROS-ek átlaga 5,4 %, az éves 25. percentilisek átlaga 3,6 %, az éves 75. percentilisek átlaga pedig 8,1 % [89].
As a reference benchmark Deloitte proposes a value based on the average annual mean ROS of 7,9 % [90]; to reflect the observed variation of the ROS, Deloitte further derives a range of reasonable ROS based on the interquartile annual ranges [91].
A Deloitte referenciamutatóként az éves átlagos ROS-ek átlagán alapuló értéket (7,9 %) javasol [90]; az árbevétel-arányos megtérülések tekintetében megfigyelt eltérés megjelenítése érdekében a Deloitte az éves interkvartilis tartományokon alapuló, az ésszerű ROS tartományát is kiszámítja [91].
Assessment of benchmarking
A összehasonlító vizsgálat értékelése
Reasonable profit (default range)
Ésszerű nyereség (alapértelmezett tartomány)
Choosing a good sample of comparable companies for postal incumbents is a complex task.
A hagyományos postai szolgáltatókkal összehasonlítható vállalkozások megfelelő mintájának kiválasztása összetett feladat.
It goes without saying that care must be taken to properly select a suitable group of companies as a benchmark in terms of business activities and risk.
Magától értetődik, hogy annak a vállalkozáscsoportnak a kiválasztását kell a legalaposabban elvégezni, amely a kereskedelmi tevékenységek és a kockázat szempontjából referenciaként szolgálhat.
The WIK and Deloitte studies both focus on commercial companies with activities comparable to those of DPLP, while excluding postal incumbents from the comparator sample.
A WIK- és a Deloitte-tanulmány közös eleme, hogy olyan kereskedelmi társaságokat céloznak meg, amelyek a DPLP tevékenységeivel összehasonlítható tevékenységeket folytatnak, ugyanakkor kizárják a hagyományos postai szolgáltatókat az összehasonlítási mintából.
CRA, by contrast, uses a comparator sample that consists only of other European postal incumbents.
A CRA ezzel szemben olyan összehasonlítási mintát alkalmaz, amely kizárólag más hagyományos európai postai szolgáltatókból áll.
The Commission shares the views of both WIK and Deloitte that the profits of postal incumbents (which CRA uses for its benchmarking) are not determined under normal market conditions, but largely result from the regulatory choices of other Member States.
A Bizottság osztja a WIK és a Deloitte azon véleményét, amely szerint a hagyományos postai szolgáltatók nyeresége (amit a CRA az összehasonlító vizsgálatában használ) nem szokásos piaci feltételek következménye, hanem nagyrészt más tagállamok szabályozási választásainak eredménye.
As such, they may not adequately reflect a proper return benchmark.
Ennélfogva előfordulhat, hogy nem megfelelően tükrözik a referenciahozamot.
At the same time, given that the CRA sample focuses on postal incumbents in other European countries, it appears to constitute the sample of companies most similar to DPLP.
Ugyanakkor, mivel a CRA mintája más európai országok hagyományos postai szolgáltatóira vonatkozik, úgy tűnik, hogy a DPLP-hez legközelebb álló vállalkozások mintáját hozza létre.
For this reason, the Commission believes it is appropriate to take the CRA sample fully into account, in particular in order to cross-check the benchmark reasonable profit levels (ROS) established on the basis of the WIK and Deloitte studies.
A Bizottság ezért úgy ítéli meg, hogy maximálisan figyelembe kell venni a CRA mintáját, többek között a referencia ésszerű nyereség (ROS) WIK- és Deloitte-tanulmány alapján meghatározott szintjeinek egybevetéssel történő ellenőrzéséhez.
The WIK and Deloitte studies both acknowledge the need to have a sufficiently large sample to draw relevant conclusions for the purpose of benchmarking.
A WIK-tanulmány és a Deloitte-tanulmány egyaránt elismeri, hogy megfelelő méretű mintával kell rendelkezni ahhoz, hogy szignifikáns következtetéseket lehessen levonni az összehasonlító vizsgálathoz.
For this purpose, they consider both a (relatively) narrow sample of companies in the postal and parcels sector and wider samples including companies in the logistics and freight transport sectors.
Ehhez a postai és csomagszállítási ágazatbeli vállalkozások (viszonylag) szűk mintájára, valamint a logisztikai és áruszállítási ágazatbeli társaságokra kiterjedő nagyobb mintákra hagyatkoznak.
The Commission recognises that a sufficient sample size is important for statistical purposes.
A Bizottság elismeri annak fontosságát, hogy statisztikai célokhoz megfelelő méretű mintával kell rendelkezni.
In relation to CRA’s position in this regard, which questions the usefulness of increasing the sample size by adding less comparable companies, the Commission takes the view that the wider samples identified by WIK and, in particular, Deloitte on the basis of the adopted sample selection methodologies are sufficiently comparable to serve as meaningful benchmark groups for benchmarking DPLP’s profit.
A CRA ezzel kapcsolatos álláspontja tekintetében, amely kétségbe vonja a mintaméretnek a minta kevésbé összehasonlítható társaságokkal történő kiegészítésével történő növelésének hasznosságát, a Bizottság úgy véli, hogy a WIK és különösen a Deloitte által meghatározott nagyobb minták – az elfogadott mintakiválasztási módszertanok alapján – megfelelően összehasonlíthatók ahhoz, hogy szignifikáns referenciacsoportok legyenek a DPLP nyereségének értékeléséhez.
The WIK study attempts to establish a benchmark ROS on the basis of three different comparator groups.
A WIK-tanulmány három kontrollcsoport alapján próbál meg referencia ROS-t meghatározni.
The Commission is also of the opinion, however, that the WIK study can be criticised on two distinct, yet related, issues [92]: (i) WIK’s use of samples that also include a large number of smaller companies [93] which are clearly not comparable to incumbent postal operators such as DPLP; and (ii) WIK’s assumptions regarding the level of risk faced by the postal operator under investigation.
A Bizottság ezenkívül azonban úgy véli, hogy a WIK-tanulmány két különálló, bár összekapcsolódó ponton megtámadható [92]: i. az, hogy a WIK olyan mintákat alkalmaz, amelyek számos kisebb társaságot is magukban foglalnak [93], amelyek nyilvánvalóan nem hasonlíthatók össze olyan hagyományos postai szolgáltatókkal, mint a DPLP; és ii. a WIK-nek a vizsgálat tárgyát képező postai szolgáltató kockázati szintjére vonatkozó feltételezései.
The Commission considers that the scale of operations, as well as the cost structure of postal incumbents such as DPLP (in conjunction with the type of regulatory mechanism in place), are essential for assessing the benchmarking of profit levels.
A Bizottság megítélése szerint a DPLP-hez hasonló postai szolgáltatók tevékenységi köre és költségszerkezete (az érvényben lévő szabályozási mechanizmussal együtt) a nyereségszintek összehasonlító vizsgálatának alapvető eleme.
First, in the presence of significant fixed costs (related, for example, to capital costs or other fixed costs linked to the network), the largest companies benefit more from economies of scale and density than small ones.
Először is, ha az állandó költségek magasak (és például a tőkeköltségre vagy más, a hálózathoz kapcsolódó költségekre vonatkoznak), a legnagyobb vállalkozásoknál több méret- és sűrűséggazdaságosság jelentkezik.
By comparing the average ROS for large and small companies in WIK’s sample, the Deloitte II study shows convincingly that the average ROS increases with the size of the companies (measured by the number of employees) [94].
A WIK mintájában szereplő nagy- és kisméretű vállalkozások átlagos ROS-ének összehasonlításával a Deloitte–II.-tanulmány sikeresen bizonyítja, hogy az átlagos ROS a vállalkozások (munkavállalók száma alapján mért) méretével együtt nő [94].
Indeed, the average first quartile value (Q1) is very low in the three WIK samples (e.g. only 0,75 % for the WIK sample II over the period 1998-2007) [95], so that it would appear that there is a certain over-representation of the (smallest) firms that are loss making and struggling to stay in the market.
Az első kvartilis (Q1) átlagértéke ugyanis nagyon alacsony a WIK első három mintájában (például mindössze 0,75 % a WIK II. mintája esetében az 1998–2007 közötti időszakban) [95], ami arra utalhat, hogy a veszteséges és a piacon maradásért küzdő (kisebb) vállalkozások bizonyos fokig túlreprezentáltak.
By including so many small firms in its samples (including in its main WIK II sample), WIK may have underestimated the benchmark ROS that would be more relevant for larger and better-established firms such as DP and DPLP.
A WIK – azáltal, hogy ennyi kisvállalkozást vett fel a mintákba (többek között az elsődleges mintának tekinthető II. referenciacsoportba) – talán alulbecsülte a referencia ROS-t, amely inkább olyan nagyobb és jobb pozíciójú vállalkozások esetében lehet releváns, mint a DP vagy a DPLP.
Second, while WIK correctly refers to the operator’s low risk profile on account of the monopoly character of its operations, it does not appear to have paid sufficient attention to the significant fixed costs (relative to variable costs) arising from the USO, nor to changes in the risk profile that may have resulted from changes in the regulatory regime faced by the operator over time, particularly between the different regulatory periods (e.g. the different management contracts, in the case of DPLP).
Másodszor, bár a WIK joggal említi a szolgáltató tevékenységeinek monopolisztikus jellege miatti gyenge kockázati profilt, úgy tűnik, hogy nem vette kellően figyelembe sem az egyetemes szolgáltatási kötelezettség miatti (a változó költségekhez képest) magas állandó költségeket, sem a kockázati profil alakulását, amelyeket a szolgáltatóra irányadó szabályozási rendszer időbeli, különösen a különböző szabályozási időszakok (a DPLP esetében például a különböző üzemeltetési szerződések) közötti módosulásai idézhettek volna elő.
The proportion of fixed costs may be high not only because a firm is very capital intensive (a common reason why fixed costs may be high), but also because it cannot adapt its overall costs in view of the obligation to maintain a large distribution network (related to the USO) and because it is unable to reduce labour costs in view of existing labour contracts.
Az állandó költségek részaránya nemcsak a vállalkozás magas tőkeintenzitása miatt lehet magas (ez a magas állandó költségek egyik általános magyarázata), hanem azért is, mert a vállalkozás nem tudja az összköltségét a kiterjedt elosztási hálózat fenntartására vonatkozó (az egyetemes szolgáltatási kötelezettségéhez kapcsolódó) kötelezettségének figyelembevételével kiigazítani, és mert a meglévő munkaszerződések miatt nem tudja csökkenteni a munkaerőköltségeket.
The high proportion of fixed costs [96] further calls into question the inclusion of small companies whose cost structure (ratio of fixed to variable costs) appears to differ significantly [97].
Az állandó költségek magas részaránya [96] még valamivel jobban kétségbe vonja azoknak a kisméretű társaságoknak a felvételét, amelyeknek a költségszerkezete (az állandó és a változó költségeinek aránya) jelentősen eltérőnek tűnik [97].
As set out in the introduction, the Commission is also of the opinion that the extent to which a postal incumbent is exposed to risk depends to a large extent on the characteristics of the regulatory mechanism established by the public authority to finance the USO.
A bevezetésben foglaltaknak megfelelően a Bizottság ezenkívül úgy véli, hogy a hagyományos postai szolgáltató kockázati kitettségének mértéke nagymértékben függ annak a szabályozási mechanizmusnak a jellemzőitől, amelyet a hatóságok az egyetemes szolgáltatási kötelezettség finanszírozására vezettek be.
In particular, the transition to a longer-term price cap for stamp prices (as experienced by DPLP in 2006) entails a significant increase in the size of the volume risk.
A bélyegek ára esetében a hosszabb távú ármaximálási rendszerre való áttérés (amint az a DPLP esetében 2006-ban történt) többek között a mennyiségi kockázat nagyságának jelentős növekedését vonja maga után.
The existence of such risk weakens WIK’s assumption about the inherently low-risk nature of DPLP’s activities, at least for the period covered by a price cap.
Ennek a kockázatnak a fennállása megrendíti a WIK azon feltételezését, amely szerint a DPLP tevékenységeinek kockázata eredendően alacsony, legalábbis az ármaximálási rendszerrel jellemzett időszakban.
Given the considerations in recitals 286 to 295, the Commission believes that, for the purpose of benchmarking DPLP’s profit, the Deloitte samples improve upon WIK’s samples in so far as they are limited to companies with a bigger minimum size (annual turnover exceeding EUR 100 million).
A (286)–(295) preambulumbekezdésben kifejtett érveknek megfelelően a Bizottság úgy véli, hogy a DPLP nyereségének értékeléséhez a Deloitte mintái javulást jelentenek a WIK mintáihoz képest, mivel azokra a vállalkozásokra korlátozódnak, amelyeknek a minimális mérete nagyobb (éves árbevételük meghaladja a 100 millió EUR-t).
At the same time, it should be noted that, in some respects, the Deloitte approach has certain potential weaknesses and its conclusions should be interpreted cautiously.
Ezzel párhuzamosan azonban megjegyzendő, hogy a Deloitte megközelítése több szempontból potenciális hiányosságokat is mutat, és a következtetései óvatosan értelmezendőek.
In particular, the Deloitte samples appear to comprise many firms with a capital intensity higher than that which applies to mail operators [98].
Úgy tűnik, hogy a Deloitte mintáiban különösen olyan társaságok szerepelnek, amelyeknek a tőkeintenzitása meghaladja a levélpostai szolgáltatókra alkalmazandó tőkeintenzitást [98].
From a methodological point of view, the use of ROS as a tool for profit benchmarking requires a comparable sample of firms with similar levels of capital intensity (defined here as the capital to sales ratio).
Módszertani szempontból az ROS-nek a nyereség értékelési eszközeként történő alkalmazásához olyan összehasonlító mintára van szükség, amelyben hasonló tőkeintenzitási szinttel rendelkező társaságok szerepelnek (a tőkeintenzitás meghatározása ebben az esetben a tőke és az értékesítések arányaként történik).
The working hypothesis is that companies with the same ROS will have a return on capital employed (ROCE [99]) that is inversely proportional to their capital to sales ratio.
Az a munkahipotézis, hogy az azonos ROS-szel rendelkező társaságok befektetett tőkéjének megtérülése (ROCE [99]) fordítottan arányos lesz a tőke és az értékesítések arányával.