natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Thus the Pearle judgment cannot validly be relied upon irrespective of whether merit can be found in the argument that the Equalisation Fund is a mere accounting intermediary.
Ezért a Pearle ítéletre nem lehet támaszkodni, függetlenül attól, hogy érdemben elfogadják-e azt az érvelést, vagy sem, hogy a Kiegyenlítési Alap csupán egy közvetítő pénzügyi elszámolási szervezet.
Turning now to the Equalisation Fund itself, the Commission points out that, according to settled case-law, no distinction should be made between cases where the aid is granted directly by the State and cases where it is granted by a public or private body designated or established by the State [45].
Ami magát a Kiegyenlítési Alapot illeti, a Bizottság kihangsúlyozza, hogy az esetjogi állásfoglalás szerint nem lehet különbséget tenni azok között az esetek között, amikor a támogatást az állam közvetlenül nyújtja, illetve amikor egy, az állam által kijelölt vagy alapított szerv vagy magántestület nyújtja [45].
Thus the public or private status of the Equalisation Fund is not a determining factor for the purpose of applying the State aid rules.
Ezért nem döntő tényező az állami támogatásra vonatkozó szabályok alkalmazása szempontjából, hogy a Kiegyenlítési Alap állami- vagy magánszektorba tartozik.
The fact that the Equalisation Fund is a public body does not automatically mean that Article 107 TFEU is applicable [46]; similarly, the intervention of a private body would not in itself preclude application of that Article.
Az a tény, hogy a Kiegyenlítési Alap állami szerv, nem jelenti automatikusan az EUMSZ 107. cikkének alkalmazhatóságát [46]; továbbá önmagában egy magántestület beavatkozása sem zárja ki eleve ennek a cikknek az alkalmazását.
However, the analysis cannot be limited to the powers of the Equalisation Fund in its capacity as a public body.
Az elemzést azonban nem lehet a Kiegyenlítési Alap, mint állami szerv hatáskörére korlátozni.
What has to be ascertained, rather, is the more general question whether the State, either directly or through any other body designated by it, can exercise control over the funds used to finance the tariff.
Arról az általánosabb kérdésről kellett ugyanis meggyőződni, hogy az állam közvetlenül vagy bármely általa kijelölt testület közvetítésével gyakorolhat-e ellenőrzést a díjszabás finanszírozására szolgáló alapok felett.
The same test would have to be applied if the Equalisation Fund were a private body.
Ugyanezt a vizsgálatot kellett volna végrehajtani akkor is, ha a Kiegyenlítési Alap magántestület lett volna.
The recent judgment of the Court of Justice in the Essent [47] case provides definitive guidance on this point.
A Bíróságnak az Essent [47] ügyben nemrég hozott ítélete végérvényes eligazítást tartalmaz ebben a kérdésben.
In Essent, the Netherlands had introduced by law a surcharge on electricity prices.
Az Essent ügyben Hollandia törvénnyel iktatott be egy pótlékot az áramdíjakra.
The surcharge was paid by electricity consumers to network operators, which in turn transferred the monies to a designated company, SEP. SEP had no discretion in the management of the funds and operated under close control by the authorities.
A díjpótlékot a villamos energia-fogyasztók fizették meg a hálózati szolgáltató részére, akik a maguk részéről átutalták a pénzeket a kijelölt társaság, a SEP részére. A SEP nem volt jogosult az alapok kezelésére, és szigorú hatósági ellenőrzés alatt működött.
The Court came to the conclusion that the proceeds of the surcharge constituted State resources, because the surcharge on the price of electricity was imposed by national law, and therefore constituted a charge, and SEP was not entitled to use the proceeds from the charge for purposes other than those provided by the law, so that the monies remained under public control and were thus available to the national authorities.
A Bíróság arra a következtetésre jutott, hogy a díjpótlék bevételei állami forrásokat képeznek, mivel az áramdíjra kivetett pótlékot nemzeti törvény írta elő, és ezért adótehernek minősülnek, és a SEP nem volt jogosult az adóbevételből befolyó összegnek a törvényben meghatározottól eltérő célra történő felhasználására, ezért a pénzek állami ellenőrzés alatt maradtak, és az állami hatóság rendelkezésére álltak.
The Court considered that this was sufficient for such monies to be characterised as State resources.
A Bíróság megállapítása szerint ez elégséges alap volt arra, hogy a pénzeket állami forrásoknak minősítsék.
The similarities with the case at hand are evident.
Az eset szembetűnően hasonló az előttünk álló esethez.
The surcharge on the electricity price used to finance the tariffs at issue here is imposed, as in Essent, by law.
A díjszabások finanszírozására az áramdíjra kivetett, vitatott pótlékot ugyanúgy, mint az Essent ügyben, törvény erejénél fogva vetették ki.
The Equalisation Fund plays the same role as SEP, as it centralises and manages the proceeds of the parafiscal charge, and is subject to the same constraints, as it cannot use the proceeds from the charge for purposes other than those provided by law (the financing of preferential tariffs).
A Kiegyenlítési Alap ugyanazt a szerepet játssza, mint a SEP, mivel központosítja és kezeli a parafiskális adóbevételeket, és ugyanazoknak a kényszerítő intézkedéseknek is van alávetve, mivel az adóbevételből befolyt összegeket csak a törvény által előírt célokra (a kedvezményes díjszabások finanszírozására) használhatja fel.
The State is in a position to control and orient the use of the resources: the Equalisation Fund discharges its accounting functions on precise instructions from the AEEG, which acts within its statutory regulatory powers and/or in implementation of national legislation.
Az állam pozíciója a források ellenőrzése és irányítása: A Kiegyenlítési Alap az AEEG pontos utasításai alapján látja el a pénzügyi funkciókat, amely a törvényben kapott szabályozási felhatalmazásának és/vagy a nemzeti törvények végrehajtásának keretei között tevékenykedik.
Thus the resources handled by the Equalisation Fund remain under public control at all times.
Így a Kiegyenlítési Alap által kezelt források mindenkor állami ellenőrzés alatt maradnak.
This analysis is consistent with the Commission’s decision in the Italian stranded costs case, in which it classified as State resources the monies administered by the Equalisation Fund in the A6 account [48].
Ez az elemzés összhangban van a Bizottságnak az olasz átállási költségek esetével, amelyben állami forrásnak minősítették a Kiegyenlítési Alap által az A6 számlán kezelt pénzösszegeket [48].
The classification as State resources of the monies administered by the Equalisation Fund was borne out in the judgment of the Court of First Instance in the Iride case [49].
A Kiegyenlítési Alap által kezelt pénzek állami forrásnak történő minősítését alátámasztja az első fokú Bíróság által az Iride esetben hozott ítélete is [49].
Italy’s Supreme Court of Cassation had already ruled that the legal personality of the Equalisation Fund was not separate from that of the Italian State, and that the monies transferred to the Equalisation Fund should be considered State property, even if they derived from private entities and were intended for private undertakings (judgment No 11632/03 of 3 April 2003).
Olaszország Legfelsőbb Semmítőszéke már kimondta, hogy a Kiegyenlítési Alap jogi személyisége nem különül el az olasz államétól, és hogy a Kiegyenlítési Alaphoz átutalt összegeket állami tulajdonnak kell tekinteni még akkor is, ha azok magánszemélyektől származnak és magánvállalkozások számára szólnak (2003. április 3-i 11632/03. sz. ítélet).
In the Iride case, the applicants, Iride SpA and Iride Energia SpA, brought an action in the Court of First Instance challenging a decision whereby the Commission had categorised as State resources the sums administered by the Equalisation Fund in the A6 account.
Az Iride esetben a felperesek, az Iride SpA és Iride Energia SpA keresetet nyújtottak be az első fokú Bírósághoz az ellen a határozat ellen, amelyben a Bizottság állami forrásoknak minősítette a Kiegyenlítési Alap által az A6 számlán kezelt összegeket.
The arguments put forward by the applicants were very similar.
A felperesek érvei igen hasonlóak voltak.
They disputed the substance of the Court of Cassation’s ruling, contending that the role of the Equalisation Fund was merely that of an accounting intermediary between private citizens subject to a financial obligation and the beneficiaries of the sums concerned, a role which did not allow the Equalisation Fund to make use of the monies deposited even for a short period of time.
Vitatták a Semmítőszék határozatának alapját, azt állították, hogy a Kiegyenlítési Alap szerepe elsősorban elszámolási közvetítés volt a pénzügyi teljesítésre kötelezett magánszemélyek és az érintett összegek kedvezményezettjei között, és ez a szerep nem tette lehetővé a Kiegyenlítési Alap számára azt sem, hogy akár a legrövidebb ideig is használja a letétbe helyezett pénzeket.
The applicants also claimed that the case-law developed in PreussenElektra was applicable.
A felperesek azt is kérelmezték, hogy a PreussenElektra esetben alkalmazott precedensjogot alkalmazzák.
The Court of First Instance, after pointing out that it had no jurisdiction to review the interpretation of Italian legislation by the Court of Cassation, confirmed that the monies held in the Equalisation Fund’s A6 account were to be classified as State resources, because, in addition to being State property, they were under constant State control [50].
Az Elsőfokú Bíróság, miután hangsúlyozta, hogy nem jogosult felülbírálni az olasz jogalkotásnak a Semmítőszék szerinti értelmezését, megerősítette, hogy a Kiegyenlítési Alap A6 számláján tartott összegeket állami forrásnak kell minősíteni, mert azon túlmenően, hogy állami tulajdont képeztek, állandó állami ellenőrzés alatt voltak [50].
That conclusion concerned the Equalisation Fund’s A6 account, used to finance the stranded costs of Italy’s electricity sector.
Ez a következtetés a Kiegyenlítési Alap A6 számlájára vonatkozott, amelyet Olaszország energetikai szektorában az átállási költségek finanszírozására használtak.
It can, however, logically be extended to the A4 component, which finances the disputed tariffs.
Ezt logikusan ki lehet terjeszteni az A4 komponensre is, amelyből a vitatott díjszabásokat finanszírozták.
The judgment of the Court of Cassation was based on an analysis of the legal personality of the Equalisation Fund, and its finding with respect to State property therefore applies to all of the monies deposited with the Equalisation Fund.
A Semmítőszék ítéletét a Kiegyenlítési Alap jogi személyiségének elemzésére alapította, és az állami tulajdonra vonatkozó megállapítását ezért alkalmazni kell a Kiegyenlítési Alapnál letétbe helyezett valamennyi pénzösszegre nézve.
The same is true of the finding by the Court of First Instance that the State can control the resources administered by the Equalisation Fund.
Ugyanez igaz az Elsőfokú Bíróságnak arra a megállapítására is, hogy az állam ellenőrizni tudja a Kiegyenlítési Alap által kezelt forrásokat.
There is no difference between the A6 account and the A4 component other than the purpose to which the resources are put (covering stranded costs in the case of the A6 account, and financing preferential tariffs in the case of the A4 component).
Az A6 számla és az A4 komponens között csak a források felhasználásának a célja a különbség (az átállási költségek fedezése az A6 számla esetében, és a kedvezményezett díjszabások finanszírozása az A4 komponens esetében).
The sums transferred to the Sardinian beneficiaries from the A4 component must therefore also be categorised as State resources.
Az A4 komponensből az szardíniai kedvezményezettek részére átutalt összegeket ezért állami forrásoknak kell minősíteni.
In addition to being financed by State resources, the disputed tariffs are imputable to the State, since the legal basis for the measures is laid down in national legislation and decrees and in the decisions taken by the AEEG, which is a public body, in the exercise of its public authority functions [51].
Azon felül, hogy állami forrásokból lettek finanszírozva, a vitatott díjszabás az államnak tulajdonítható, mivel az intézkedések jogalapját a nemzeti törvényhozás és rendeletek, valamint az állami szervezeti és hatósági funkciókat ellátó AEEG határozatai képezték [51].
Effect on trade and distortion of competition
Hatás a kereskedelemre és a verseny eltorzítására
As regards the effect of the measures on trade between Member States and the ensuing distortion of competition, it is undisputed that the markets concerned (lead, zinc, silver, aluminium and chlorine/soda) are fully open to competition.
Ami az intézkedések hatását illeti a tagállamok közötti kereskedelemre és a verseny ebből következő eltorzítására, nem vitás, hogy az érintett piacok (ólom, cink, ezüst, alumínium és klór/szóda) teljes mértékben nyitottak a versenyre.
This by itself is enough to establish that the tariffs have an effect on intra-Union trade.
Ez önmagában is elég annak megállapítására, hogy a díjszabások kihatnak az Unión belüli kereskedelemre.
Nevertheless, the Commission has considered the argument advanced by the beneficiaries and by Italy that in the metals industry (the argument has not been put forward expressly in respect of chlorine) the tariffs have no effect on trade and do not distort competition because there are no actual trade flows between Member States; no such trade flows are likely to develop, and in view of the particular features of the industry the tariffs do not damage the beneficiaries’ competitors in the Union.
A Bizottság azonban úgy ítélte meg, hogy a kedvezményezettek és Olaszország által felhozott érvek, hogy t.i. a fémiparban (az érvelés kifejezetten nem említi a klórtermékeket) a díjszabásoknak nincs kihatása a kereskedelemre és nem torzítják el a versenyt, mert jelenleg nincs kereskedelmi forgalom a tagállamok között. Valószínűleg nem is lesz ilyen kereskedelmi forgalom, és az ipar különleges sajátosságai miatt a díjszabások nem károsítják meg a kedvezményezettek uniós versenytársait sem.
In the Commission’s decisions and the judgments of the Court of Justice it has never been accepted that an absence of actual trade flows shows that an aid measure has no effect on intra-Union trade.
Sem a Bizottság a határozataiban, sem a Bíróság az ítéleteiben nem fogadta el soha, hogy a tényleges kereskedelmi forgalom hiánya azt jelentené, hogy egy támogatási intézkedésnek nincs kihatása az Unió belső kereskedelmére.
The Court has in fact consistently ruled that aid to an undertaking may be such as to affect trade between the Member States and distort competition even if the beneficiary undertaking does not participate in intra-Union trade itself.
A Bíróság ítéleteiben következetesen arra az álláspontra helyezkedett, hogy egy vállalkozás szubvencionálása akkor is hátrányosan hat ki az Unió belső kereskedelmére és torzítja a versenyt, ha a kedvezményezett vállalat maga nem is vesz részt az Unió belső kereskedelmében.
Where a Member State grants aid to an undertaking, domestic production may for that reason be maintained or increased, with the result that undertakings established in other Member States have less chance of exporting their products to the market in that Member State [52].
Ha egy tagállam támogatást nyújt egy vállalkozásnak, ennek következtében fennmaradhat vagy növekedhet a hazai termelés, ami azt eredményezi, hogy a többi tagállamban letelepedett vállalkozások esélye kisebb arra, hogy termékeiket az adott tagállam piacára tudják exportálni [52].
Moreover, the pattern of decreasing EU production, increasing imports from non-Union countries, and limited or no trade flows between Member States is not unusual: indeed it is typical of industries which are experiencing structural difficulties or which are subject to high competitive pressure.
Ezen felül nem szokatlan a sablonos hivatkozás a csökkenő EU-termelésre, a nem Uniós országokból a növekvő importra és a tagállamok közötti korlátozott vagy nem létező kereskedelmi forgalomra: tipikusan így érvelnek azok a vállalatok, amelyek szerkezeti nehézségekkel küzdenek vagy nagy versenyhelyzeti nyomás nehezedik rájuk.
Such industries are particularly sensitive to measures taken by Member States to improve the competitive position of their domestic industries.
Ezek a vállalatok különösen érzékenyek a tagállamoknak azokra az intézkedéseire, amelyekkel hazai iparuk versenyképességének helyzetén igyekeznek javítani.
The fact that production of zinc, lead and silver in Italy is too modest to affect the reference price is irrelevant.
Az a tény, hogy Olaszország cink-, ólom- és ezüsttermelése túl szerény ahhoz, hogy a referenciaárra hátrányos hatást tudjon gyakorolni, e tekintetben irreleváns.
The fact that there is a reference price for these metals which is not easily influenced by conditions of production in a single Member State does not mean that there cannot be competition between undertakings based in the EEA and selling on the worldwide metal markets.
Az a tény, hogy ezeknek a fémeknek olyan a referenciaára, amelyet nem egykönnyen befolyásolnak egyetlen tagállam termelési feltételei sem, nem jelenti azt, hogy nem jöhet létre verseny az EGT-ben letelepedett, és a fémek világpiacán értékesítő vállalkozások között.
It is conceivable that aid to the Sardinian beneficiaries will not enable them to reduce the world price for their products and squeeze competitors out of the market, and that other European producers may remain in business as long as they can sell profitably at the world price.
Elképzelhető, hogy a szardíniai kedvezményezettek részére nyújtott támogatás nem teszi lehetővé a számukra, hogy termékeik világpiaci árát csökkentsék, és kiszorítsák konkurenseiket a piacról, és hogy a többi európai termelő mindaddig bent marad az üzleti életben, amíg a világpiaci áron gazdaságosan tud eladni.
But the profits obtained in Italy thanks to the subsidised electricity tariffs strengthen the companies’ competitive position in a general sense.
Azonban az Olaszországban a támogatott villamos energia árak következtében elért profitok erősítik a társaságok általános értelemben vett versenyhelyzetét.
For example, accumulated capital reserves can be used to take over competitors and to increase market share.
Például a megnövekedett tőketartalékok felhasználhatók a versenytársak felvásárlására és a piaci részesedés növelésére.
This reasoning is all the more relevant considering that some of the beneficiaries belong to multinational companies [53].
Ez az érvelés annál is inkább releváns, ha figyelembe vesszük, hogy egyes kedvezményezettek multinacionális társaságokhoz tartoznak [53].
Contrary to what the beneficiaries claim, the fact that the price paid in Italy in the sectors concerned is comparable to the average electricity price paid in Europe by competing producers cannot be taken as evidence that the interests of other European producers are not threatened by the Italian tariff.
A kedvezményezettek állításával szemben, az a tény, hogy az Olaszországban az érintett szektorokban fizetett áramdíj összehasonlítható az európai versenytársak által fizetett átlagos villamos energia árával, nem bizonyítja azt, hogy más európai termelői érdekeket nem fenyeget az olaszországi díjszabás.
It was clearly established in Case C-372/97 Italy v Commission that unilateral measures aimed at approximating conditions of competition in a Member State to those prevailing in other Member States do affect trade (and therefore cannot escape classification as aid).
Világosan kimondták a C–372/97 Olaszország felperesnek a Bizottság alperes ellen indított perében, hogy azok az egyoldalú intézkedések, amelyek egy tagállam versenyhelyzeti feltételeit közelíteni próbálják a többi tagállamban uralkodó körülményekhez, igenis befolyásolják a kereskedelmet (és ezért nem mentesülhetnek a szubvencióminősítés alól).
Moreover, some of the power supply agreements in place in other Member States may involve State aid, and the Commission has opened in-depth investigations into several measures of this kind [54].
Ezen felül, más tagállamokban érvényes villamos energia szolgáltatási szerződések vonatkozásában is felmerült az állami támogatás gyanúja, ezért a Bizottság mélyebb vizsgálatot indított el számos ilyen intézkedés vonatkozásában [54].
Even though this defence has not been put forward expressly by Italy or Alcoa, the Commission considers it useful to draw attention to the well-established principle that the existence of unlawful aid in some Member States cannot justify the adoption of similar measures by another Member State.
Bár ezt a védekezést nem terjesztette elő Olaszország vagy az Alcoa, a Bizottság megítélése szerint célszerű felhívni a figyelmet arra a régi alapelvre, hogy az egyes tagállamokban alkalmazott törvénysértő támogatás nem jogosít fel más tagállamokat hasonló intézkedések elfogadására.
In any event, the complaints received from the beneficiaries’ competitors provide an indication that the disputed tariffs do raise competition problems and affect trade within the Union.
Mindenesetre, a kedvezményezettek versenytársai által benyújtott panaszok jól jelzik, hogy a vitatott díjszabások igenis felvetnek versenyhelyzeti problémákat, és hátrányosan hatnak ki az Unió belső piaci folyamataira.
Moreover, Italy did not notify the 2004 tariffs.
Ezen felül Olaszország a 2004-es díjszabásokat nem jelentette be.
According to settled case-law, where aid has not been notified, the Commission is not obliged to demonstrate the actual consequences of the measure on competition and trade between Member States: ‘If the Commission were required in its decision to demonstrate the real effect of aid which had already been granted, that would immediately favour those Member States which grant aid in breach of the duty to notify laid down in Article 93(3) of the [EC] Treaty, to the detriment of those which do notify aid at the planning stage’ [55].
A hatályos esetjog szerint, ha a támogatást nem jelentették be, a Bizottság nem köteles kimutatni az intézkedés kihatásait a versenyhelyzetre és a tagállamok egymás közti kereskedelmére: „Ha a Bizottságnak határozataiban be kellene mutatnia a már nyújtott támogatások tényleges hatását, akkor ez – azon tagállamok hátrányára, amelyek a támogatásokat a tervezeti szakaszban bejelentik – azokat a tagállamokat részesítené előnyben, amelyek úgy nyújtanak támogatásokat, hogy megsértik az [EK] Alapszerződés 93. cikkének (3) bekezdésében lefektetett bejelentési kötelezettséget” [55].
The conclusion must be drawn that the disputed preferential electricity tariffs are liable to improve their beneficiaries’ competitive position vis-à-vis competing undertakings in the EU.
Le kell vonni azt a következtetést, hogy a vitatott kedvezményes áramdíj a kedvezményezettek piaci versenypozícióját javítja az uniós versenytársakkal szemben.
It is settled case-law that in such circumstances it must be held that trade between Member States is affected and competition distorted [56].
Az esetjog szerint ilyen körülmények között azt kell megállapítani, hogy a Tagállamok közti kereskedelmet hátrányosan érinti és a versenyt torzítja [56].
Conclusions on the presence of aid
Következtetések a támogatás meglétére
The Commission concludes that the disputed 2004 and 2005 tariffs constitute State aid within the meaning of Article 87(1) TFEU and can be authorised only if they qualify for one of the exemptions provided for in the Treaty.
A Bizottság megállapította, hogy a vitatott 2004-es és 2005-ös díjszabások állami támogatást valósítanak meg az EUMSZ 87. cikkének (1) bekezdése értelmében, és csak akkor engedélyezhetők, ha az Alapszerződésben foglalt kivételek egyikére jogosultak lesznek.
This conclusion is consistent with that arrived at in the Alcoa case, which concerned virtually identical tariffs.
Ez a döntés konzisztens az Alcoa esetben hozott ítélettel, amely tulajdonképpen azonos díjszabásra vonatkozott.
New aid or existing aid
Új támogatás vagy meglevő támogatás