natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission takes the view, as it did in recital 134 of decision C 56/2007, to which it refers mutatis mutandis, that in the same way, when an EPIC is converted into a company that can be made the subject of court proceedings for administration or winding up, the right of property does not require that a specific measure be taken to preserve the entitlements of creditors, and that the fact that no such measure has been taken does not constitute evidence that there is no implied guarantee.
A Bizottság leszögezi, mint tette azt a C 56/2007. számú ügyben hozott, fent hivatkozott határozat (134) preambulumbekezdésében is, amelyre a megfelelő változtatásokkal utal, hogy a tulajdonjog nem követeli meg, hogy egyedi intézkedéssel kelljen biztosítani a hitelezők jogait az ipari és kereskedelmi jellegű közintézmény bírósági szanálási és felszámolási eljárás hatálya alá tartozó társasággá történő átalakításakor, és hogy az ilyen intézkedések hiánya nem valamely implicit garancia nemlétezésére utal.
The Commission adds that, as explained in recitals 135 and 136 of decision C 56/2007, to which it refers mutatis mutandis, the fact that the French authorities decided to give an express guarantee to La Poste when it obtained a legal form equivalent to that of an EPIC in 1990 [80] does not mean that there was no implied guarantee before that date.
A Bizottság a C 56/2007. számú ügyben hozott, fent hivatkozott határozat (135) és (136) preambulumbekezdésében is kifejtettekkel összhangban hozzáteszi, amely preambulumbekezdésekre a megfelelő változtatásokkal utal, az a tény, hogy a francia hatóságok a La Poste ipari és kereskedelmi jellegű közintézménnyé történő 1990. évi átalakításakor explicit garancia nyújtásáról döntöttek a javára [80], nem bizonyítja, hogy korábban nem létezett a javára szóló implicit garancia.
Finally, as regards the article by Mr Labetoulle cited by the French authorities [81], and its analysis of the Campoloro case-law [82], the Commission refers to the part of the present decision relating to the liability of the State and to section 4.1.1 A(b)(3) of decision C 56/2007
Utoljára, ami a Labetoulle úr francia hatóságok által idézett cikkét [81], valamint a Campoloro-ügyről [82] készített elemzést illeti, a Bizottság az e határozat állami felelősségvállalásról szóló részére, valamint a C 56/2007. számú ügyben hozott, fent hivatkozott határozat 4.1.1. A. b) pontjának 3. alpontjára utal.
Contrary to the argument put forward by the French authorities, who contend that such a guarantee is excluded by the legislation, the Commission notes that the existence of implied guarantees arising out of the legal form of publicly owned establishments is confirmed by a memorandum of the Council of State drawn up in 1995 in the Crédit Lyonnais case, which took the view that the organisation concerned enjoyed an implied guarantee given by the State by reason merely of its character as a publicly owned establishment [83].
A francia hatóságok által előterjesztettekkel ellentétben – szerintük a jogszabályszövegek kizárják ilyen garancia létezését – a Bizottság megjegyzi, hogy a közintézményi jogálláshoz kapcsolódó implicit garancia létezését a Conseil d’État által a Crédit Lyonnais ügyben 1995-ben készített feljegyzés erősíti meg, amely az implicit állami garancia létezését kizárólag a szervezet közintézményi jellegére alapozza [83].
As explained in recitals 142 to 145 of decision C 56/2007, to which it refers mutatis mutandis, the Commission does not share the interpretation put forward by the French authorities that this opinion of the Council of State cannot be transposed to the case of IFP.
Amint az a C 56/2007. számú ügyben hozott, fent hivatkozott határozat (142)–(145) preambulumbekezdésében szerepel, amely preambulumbekezdésekre a Bizottság a megfelelő változtatásokkal utal, a Bizottság nem ért egyet a francia hatóságok azon értelmezésével, amely szerint a Conseil d’État e véleménye nem alkalmazható az IFP közintézményre.
The opinion makes no reference to the aims of the establishment or to whether or not a public accountant is present within it.
Különösen hangsúlyozza, hogy ez a vélemény nem említi a közintézmény feladatát, illetve azt sem, hogy a közintézmény rendelkezik-e állami könyvelővel.
Moreover, the French authorities do not explain why, in their view, this opinion should apply to publicly owned establishments only if they have a public accountant.
A francia hatóságok ezenfelül nem adnak magyarázatot arra, hogy ez a vélemény miért csak az állami könyvelővel rendelkező közintézményekre alkalmazandó.
The Commission rejects the arguments put forward by the French authorities to the effect that the opinion is not applicable because it predates the Organic Law governing the Finance Act and is contrary to the subsequent case-law of the Council of State: in recital 104 above, and in decision C 56/2007, the Commission concluded that the Organic Law governing the Finance Act did not stand in the way of an implied guarantee given by the State to IFP.
A Bizottság egyebekben elutasítja a francia hatóságok azon érveit, amelyek szerint a vélemény azért nem alkalmazandó, mert az a költségvetésről szóló organikus törvénynél korábbi és ellentétes a Conseil d’État későbbi ítélkezési gyakorlatával, mivel a Bizottság a fenti (104) preambulumbekezdésben, valamint a C 56/2007. számú ügyben hozott, fent hivatkozott határozatban emlékeztetett arra, hogy a költségvetésről szóló organikus törvény nem akadályozza az IFP közintézmény javára nyújtott implicit állami garancia meglétét.
Finally, as indicated in recitals 146 and 147 of decision C 56/2007, to which it refers mutatis mutandis, the Commission notes the memorandum from the Minister for Economic Affairs, Finance and Industry dated 22 July 2003, concerning a ‘Census of implied and express guarantee arrangements granted by the State’, which confirms that there are implied State guarantees that derive from an administrative or legislative act which ‘produces and entails financial consequences for the State’.
Végül, amint az a C 56/2007. számú ügyben hozott, fent hivatkozott határozat (146) és (147) preambulumbekezdésében szerepel, amely preambulumbekezdésekre a Bizottság a megfelelő változtatásokkal utal, a Bizottság felhívja a figyelmet a gazdasági, pénzügy- és ipari miniszter 2003. július 22-i, „Az állam által nyújtott implicit vagy explicit garanciára vonatkozó eszközök összesítése” tárgyú feljegyzésére, amely megerősíti „az állam számára pénzügyi következményeket keletkeztető és tartalmazó” közigazgatási vagy jogalkotási aktusból fakadó implicit garanciák létezését.
That memorandum shows that a State guarantee can derive from legal acts of very different kinds [84] and indicates that the setting up of a publicly owned establishment may entail an implied guarantee given by the State to the establishment’s creditors [85].
Ez a feljegyzés bebizonyítja, hogy az állami garancia nagyon eltérő jellegű jogi aktusokból fakadhat [84], és emlékeztet arra, hogy egy közintézmény létrehozása az adott intézmény hitelezői javára nyújtott implicit állami garanciával járhat [85].
A creditor of IFP can be sure that his claim will be repaid.
Az IFP közintézmény hitelezőjét biztosítják követelésének visszafizetéséről
Following the example of the argument in section 4.1.1.A(b) of decision C 56/2007, to which it refers mutatis mutandis, the Commission will now set out to demonstrate that in the event of a default by IFP, its creditors would be in a more favourable position than that of creditors of an enterprise governed by commercial law.
A C 56/2007. számú ügyben hozott, fent hivatkozott határozat 4.1.1. A. b) pontjában taglaltakhoz hasonlóan, amely pontra a Bizottság a megfelelő változtatásokkal utal, a Bizottság a következőkben be kívánja mutatni, hogy az IFP közintézmény fizetésképtelensége esetén az érintett hitelezők kedvezőbb helyzetbe kerülnének, mint a kereskedelmi jog hatálya alá tartozó vállalkozások hitelezői.
Firstly, in the case of publicly owned establishments, the conventional obstacles to the settlement of a claim against a body governed by private law are not applicable.
Először is, valamely magánjogi szervezet követelésének kiegyenlítését gátló hagyományos korlátozások közintézmények esetében nem állnak fenn.
On the basis of the factors detailed at greater length in recitals 150 to 154 of decision C 56/2007, to which it refers mutatis mutandis, the Commission concludes on this first point that:
A C 56/2007. számú ügyben hozott, fent hivatkozott határozat (150)–(154) preambulumbekezdésében részletesebben ismertetett tények alapján, amely preambulumbekezdésekre a Bizottság a megfelelő változtatásokkal utal, a Bizottság e tekintetben az alábbi következtetéseket vonja le:
unlike the creditors of undertakings governed by commercial law, creditors of IFP (which is not subject to the ordinary law governing the compulsory administration or winding up of firms in difficulty) are not in danger of seeing their claim cancelled in whole or in part as an outcome of compulsory winding-up proceedings;
a kereskedelmi jog hatálya alá tartozó vállalkozások hitelezőivel ellentétben az IFP közintézmény hitelezőinek nem áll fenn olyan kockázata, hogy követelésük bírósági felszámolási eljárás lezárásakor teljes egészében vagy részben megszűnik (mivel az IFP közintézmény nem tartozik a nehéz helyzetben lévő vállalkozások bírósági szanálási és felszámolási eljárására vonatkozó általános jog hatálya alá);
the fact that IFP has legal personality is no bar to the existence of a guarantee given by the State;
az IFP közintézmény jogi személyisége nem jelent akadályt az állami garancia előtt;
in the absence of any express limitation on the State’s liability in respect of IFP, IFP’s creditors may legitimately act on the principle that the State will bear the debts of IFP, even though IFP possesses legal personality.
az állam IFP közintézménnyel szembeni felelősségének kifejezett korlátozása hiányában utóbbi hitelezői jogosan hagyatkozhatnak arra az alapelvre, amely szerint az állam viseli az IFP közintézmény tartozásait, annak ellenére, hogy a közintézmény jogi személyiséggel rendelkezik.
Secondly, in the case of the recovery of the debts of a publicly owned establishment that has been found by a court to be in default, the procedure laid down in the Law of 16 July 1980 (and in implementing provisions [86]) is, for the reasons explained in recitals 113 to 117, more favourable to IFP’s creditors than insolvency proceedings in the courts under ordinary law, in so far as it is not liable to result in the cancellation of their claim on IFP.
Másodszor, a bírósági határozat útján elmarasztalt közintézmények tartozásainak visszafizettetése esetében az 1980. július 16-i törvénnyel (és különböző végrehajtási jogszabályszövegekkel [86] létrehozott eljárás a (113)–(117) preambulumbekezdésben kifejtett okok miatt az IFP közintézmény hitelezőit az általános jog szerinti bírósági eljárásoknál kedvezőbb bánásmódban részesíti, amennyiben egyetlen esetben sem vezet a hitelezők IFP közintézménnyel szembeni követeléseinek megszűnéséhez.
In accordance with the analysis developed in recitals 157 to 161 of decision C 56/2007, to which it refers mutatis mutandis, the Commission notes firstly that the Law of 1980 [87] and its implementing provisions [88] designate the State as the authority responsible for covering the debts of publicly owned establishments, and confer important prerogatives on the State: the mandatory payment order and the creation of sufficient resources.
A C 56/2007. számú ügyben hozott, fent hivatkozott határozat (157)–(161) preambulumbekezdésében ismertetett elemzéssel összhangban, amelyre a Bizottság a megfelelő változtatásokkal utal, a Bizottság elsőként megjegyzi, hogy az 1980. évi törvény [87] és végrehajtási szabályai [88] kimondják, hogy a közintézmények tartozásainak visszafizettetése tekintetében az állam az illetékes hatóság, és utóbbi számára jelentős előjogokat biztosítanak: a hivatalból történő utalványozást és az elegendő forrás előteremtését.
Following the example of the argument in recitals 162 to 168 of decision C 56/2007, to which it refers mutatis mutandis, the Commission considers that the specific procedure laid down by the Law of 1980 and the measures implementing it is a procedure only for the recovery of claims, and not for winding up, and that at the end of the procedure the claim is not cancelled, whereas at the end of winding-up proceedings under ordinary law a judgment terminating the proceedings on the ground that the assets are insufficient, without penalty, prevents creditors from pursuing the proceedings further.
A C 56/2007. számú ügyben hozott, fent hivatkozott határozat (162)–(168) preambulumbekezdésében kifejtett megfontolásokhoz hasonlóan, amelyekre a Bizottság a megfelelő változtatásokkal utal, a Bizottság úgy véli, hogy az 1980. július 16-i törvény és végrehajtási jogszabályai által meghatározott egyedi eljárás mindössze a követelések visszafizettetésére irányuló, nem pedig felszámolási eljárás, és alkalmazásának végén a követelés nem szűnik meg, míg az általános jog szerinti felszámolási eljárás lezárásakor az eszközhiány miatt korlátozó intézkedés nélkül kihirdetett, eljárást lezáró ítélet a hitelezők számára megtiltja az eljárás továbbvitelét.
The Commission also notes that the Law of 1980 and the measures implementing it provide for the deferral of a payment order, and nowhere envisage a cessation of payments, and thereby give creditors to understand that there are or that there will be the resources necessary to settle a claim they hold on the public entity.
A Bizottság hasonlóképpen megjegyzi, hogy az 1980. évi törvény és végrehajtási jogszabályai – azáltal, hogy rendelkeznek az utalványozás időbeli halasztásáról, és egyszer sem irányozzák elő a fizetésképtelenségi helyzetet – hagyják, hogy a hitelezők azt feltételezzék, hogy léteznek vagy mindig is létezni fognak a közjogi jogi személlyel szemben fennálló követelésük rendezéséhez szükséges források.
These two factors lead to it consider that a shortage of funds will be covered, if necessary by the State, or is temporary only.
E két tényezőből az következik, hogy a likviditási hiány helyzetét adott esetben az állam fedezi, vagy az, hogy az csak ideiglenes.
But winding-up procedures never provide for the possibility that a third party can become liable for the debts of the insolvent party, except of course in the case of a guarantor.
Ezzel szemben semmiféle felszámolási eljárás sem írja elő harmadik személy számára azt a lehetőséget, hogy felelőssé válhat a fizetésképtelen személy tartozásaiért, kivéve természetesen, ha kezesről van szó.
Consequently, the Commission takes the view that the probability that a creditor might not succeed in obtaining satisfaction of his claim under the procedures laid down by the Law of 16 July 1980 is low.
Ennélfogva a Bizottság úgy ítéli meg, hogy annak a feltételezésnek a valószínűsége, amely szerint a hitelező nem tud érvényt szerezni követelése kiegyenlítésének az 1980. július 16-i törvény eljárásainak alkalmazásával, csekély.
However, contrary to the conclusion it drew in respect of La Poste in decision C 56/2007, the Commission observes that in this case the resources of its own that IFP would be able to mobilise are relatively high, since, as the French authorities have explained (see recital 44), available funds and investments at the end of 2007 (EUR 150,3 million) represented approximately five times the amount of borrowings and financial liabilities (EUR 25,2 million).
Ugyanakkor a C 56/2007. számú ügyben hozott, fent hivatkozott határozatában a La Poste-ra vonatkozóan megfogalmazott következtetéseivel ellentétben a Bizottság rámutat, hogy a szóban forgó ügyben az IFP közintézmény igen jelentős összegű mobilizálható saját forrással rendelkezik, mivel – amint azt a francia hatóságok a (44) preambulumbekezdésben kifejtették – az intézmény rendelkezésre álló forrásai és befektetései (150,3 millió EUR) 2007 végén hitelei és pénzügyi tartozásai összegének (25,2 millió EUR) közel ötszörösét tették ki.
Consequently, the Commission recognises that in its present financial position, it seems unlikely, at least in the near future, that a shortage of own resources could lead to IFP being unable to meet its debts and give rise to the need for State intervention.
A Bizottság tehát elismeri, hogy jelenlegi pénzügyi helyzetében, legalábbis a közeljövőben valószínűtlennek tűnik, hogy az IFP közintézmény sajátforráshiány miatt ne tudja kiegyenlíteni tartozásait, és állami beavatkozásra legyen szükség.
Although it is unlikely at present, it cannot be ruled out that IFP might experience such a shortage of assets in the longer term.
Noha az IFP közintézménynél pillanatnyilag kevéssé valószínű ilyen eszközhiányos állapot kialakulása, hosszabb távon ez elképzelhető.
In such circumstances, the fact that resources cannot be mobilised by selling assets means that use has to be made of other guarantee mechanisms (advances, efforts to establish a liability on the part of the State, etc.).
Ennek fényében a javak átruházásával történő forrásmobilizálás lehetetlensége növelné a többi garanciamechanizmus (előlegek, állami felelősség keresése stb.) igénybevételét.
Furthermore, in the event of a default on the part of IFP, the fact that the legislature has laid down rules protecting the assets might then be invoked in any dispute in which it was alleged that there was a strict liability resting on the State [89].
Ezenkívül, egy a javak védelmére vonatkozó rendszer jogalkotó általi törvénybe iktatására hivatkozni lehet az államnak az IFP közintézmény esetleges nemfizetése esetén felmerülő objektív felelősségét érintő peres ügyben [89].
On this point, the Commission takes note of the argument put forward by the French authorities [90] according to which even if the State considers an asset belonging to a publicly owned establishment to be ‘indispensable’ for the provision of a public service, and therefore objects to its sale, it is not bound to compensate via a guarantee mechanism.
Ezzel összefüggésben a Bizottság tudomásul veszi a francia hatóságok érvelését [90], amely szerint, amennyiben az állam úgy ítéli meg, hogy egy közintézmény valamely eszköze „nélkülözhetetlen” egy közfeladat ellátásához és ezért ellenzi annak átruházását, az nem kötelezi az államot arra, hogy garanciamechanizmus keretében kártérítést nyújtson.
The Commission notes, however, that the French authorities have acknowledged that in applying the procedure laid down in the Law of 16 July 1980 the representative of the State is bound by the requirement of continuity of public service (although they deny that IFP can benefit as a result) [91].
A Bizottság mindazonáltal megjegyzi, hogy a francia hatóságok elismerték (még ha vitatják is, hogy ebből az IFP közintézmény előnyre tesz szert), hogy az 1980. július 16-i törvénnyel létrehozott eljárás végrehajtása során a közszolgáltatás folyamatosságának követelménye kötelező az állam képviselőjére nézve. [91].
The Commission therefore considers that such a choice by the public authorities to prevent sales of assets in order to maintain a public service means that the State might incur strict liability for a breach of the principle of equality before public burdens.
A Bizottság továbbá úgy véli, az állami hatóság azon döntése, hogy a közszolgáltatás folyamatosságának fenntartása címén bizonyos eszközöket nem ruház át, a közteher-viselési egyenlőség felbomlása miatt alapot teremthet az állam objektív felelősségvállalásához.
Thirdly, for the reasons already set out in recitals 185 to 226 of decision C 56/2007, to which it refers mutatis mutandis, the Commission considers that, in the unlikely event that the procedure laid down by the Law of 16 July 1980 does not result in payment of creditors, the courses still open to them to render the State liable have the characteristics of a guarantee mechanism.
Harmadszor, a C 56/2007. számú ügyben hozott, fent hivatkozott határozat (185)–(226) preambulumbekezdésében már ismertetett okok miatt, amelyekre a Bizottság a megfelelő változtatásokkal utal, a Bizottság úgy véli, hogy azon csekély valószínűségű feltevés mellett, hogy az 1980. július 16-i törvény által megállapított eljárás nem tenné lehetővé a hitelező kifizetését, az utóbbi számára fennmaradó, az állam felelősségre vonásával járó jogorvoslati lehetőségek egy garanciamechanizmus sajátosságait hordozzák.
Although the French authorities consider that the State has in principle no liability, whether for a fault on its part or in the absence of any such fault [92], they acknowledge that, if there is a requirement of continuity of public service that is binding on the representative of the State in the procedure laid down by the Law of 16 July 1980, a court may order that the creditor be compensated.
Noha a francia hatóságok szerint az állam elvileg nem vállalhat felelősséget, akár vétkességen alapuló, akár objektív felelősségről van szó [92], mindazonáltal elismerik, hogy abban az esetben, ha az 1980. évi törvény által megállapított eljárás végrehajtása során az állam képviselőjére nézve kötelező a közszolgáltatás folyamatosságára vonatkozó követelmény, a bíró elrendelheti a hitelező kártalanítását.
But in that event the French authorities consider that the creditor is not given any advantage, as the compensation he receives is comparable to that which he would have received under ordinary law.
Ebben az esetben azonban a francia hatóságok úgy vélik, hogy a hitelező semmilyen előnyt nem élvez, mivel ugyanolyan kártérítésben részesül, mint amilyenre az általános jog alkalmazása szerint is jogosult lenne.
The Commission draws attention, however, to certain specific features of the special scheme introduced by the Law of 1980: under the ordinary law governing compulsory winding up, creditors (and especially unsecured creditors) will not as a general rule recover the whole of their claims, and the enterprise being wound up will not usually have its debts paid by a third party.
Ezzel kapcsolatban a Bizottság rámutat az 1980. évi törvénnyel létrehozott különleges jog néhány sajátosságára: az általános jog szerinti bírósági felszámolás keretében a hitelezők (elsősorban a kötelezvénnyel nem rendelkezők) általában nem szerzik vissza összes tartozásukat, és a felszámolás alatt álló vállalkozás tartozásait legtöbbször nem fizeti ki harmadik személy.
The judgment of the European Court of Human Rights (‘ECHR’) in Société de gestion du port de Campoloro et Société fermière de Campoloro v France [93] (the Campoloro case) also points to the existence of an automatic guarantee.
Ezenfelül az Emberi Jogok Európai Bíróságának (a továbbiakban: EJEB) ítélkezési gyakorlata a Société de gestion du port de Campoloro és Société fermière de Campoloro kontra Franciaország [93] ügyben (a továbbiakban: a Campoloro-ügy) jellemzően elismeri az automatikus garancia létezését.
Finally, as shown in recitals 181 to 184 of decision C 56/2007, to which it refers mutatis mutandis, the Commission considers that the French authorities’ proposal for a clarification of the Decree implementing the Law of 1980 is not sufficient to prevent an increase in resources from being achieved by an injection of public funds.
Végül, a C 56/2007. számú ügyben hozott, fent hivatkozott határozat (181)–(184) preambulumbekezdésében szereplő magyarázathoz hasonlóan, amelyre a Bizottság a megfelelő változtatásokkal utal, a Bizottság úgy véli, hogy a francia hatóságok azon javaslata, amelynek célja az 1980. évi törvény végrehajtási rendeletének pontosítása, nem elegendő annak kizárásához, hogy a források elkülönítésére állami források juttatásával kerüljön sor.