natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Despite these similarities, the French authorities nevertheless wished to draw attention to the specific features of IFP: it was a research organisation assigned a three-fold task in the general interest (research, training and documentation), with an overwhelming majority of non-economic activities, and this justified the public funding granted to it.
A hasonlóságok ellenére a francia hatóságok felhívták a figyelmet az IFP közintézmény sajátos jellemzőire: olyan, háromféle általános érdekű feladatot (kutatás, képzés és dokumentáció) ellátó kutatási szervezetről van szó, amelynek tevékenységei többségükben nem gazdasági jellegűek, ami indokolja a nyújtott állami finanszírozást.
Moreover, they specified the reasons for its conversion into EPIC form, which they said was intended to ensure that IFP’s legal form was consistent with the nature of its activities and its method of funding; relinquishing the form of trade body governed by private law would bring IFP closer to the public sphere.
A francia hatóságok egyúttal meghatározták az ipari és kereskedelmi jellegű közintézménnyé történő átalakítás okait is: egyrészről az IFP tevékenységeinek jellege és finanszírozásának módja és másrészről az intézmény jogállása közötti összhang megteremtése indokolta a jogállás megváltoztatását annak érdekében, hogy a magánjogi szakmai intézményi forma elhagyásával az IFP-t közelebb hozza a közszférához.
The French authorities disputed the existence of State aid, since, in their opinion, two of the conditions laid down in Article 107(1) TFEU were not met: the mechanism at issue did not involve any transfer of State resources (5.1.1) and did not confer any advantage on IFP (5.1.2).
A francia hatóságok vitatták az állami támogatás létezését, mivel szerintük az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdésében előírt feltételek közül kettő nem teljesült: a szóban forgó mechanizmus ugyanis egyrészről nem jelenti állami források átruházását (5.1.1. pont), és másrészről semmiféle előnyben nem részesíti az IFP közintézményt (5.1.25.1.25.1.2. pont).
THERE IS NO GUARANTEE IMPUTABLE TO THE STATE INVOLVING A TRANSFER OF STATE RESOURCES
AZ ÁLLAMNAK TULAJDONÍTHATÓ ÉS ÁLLAMI FORRÁSOK ÁTRUHÁZÁSÁVAL JÁRÓ GARANCIA HIÁNYA
According to the French authorities, (A) publicly owned establishments do not enjoy any guarantee because of their legal form, and (B) the Commission’s argument in the opening decision is flawed.
A francia hatóságok szerint egyrészt a közintézmények a jogállásukból fakadóan nem részesülnek semmilyen garanciában (A), másrészt a Bizottságnak az eljárás megindításáról szóló határozatban foglalt érvelése téves (B).
No unlimited State guarantee
A korlátlan állami garancia hiánya
As explained in recitals 41 to 45 of decision C 56/2007, to which the Commission refers mutatis mutandis, the French authorities develop five pleas in law in support of their arguments.
Amint azt a C 56/2007. számú ügyben hozott, fent hivatkozott határozat (41)–(45) preambulumbekezdése kimondja, amely preambulumbekezdésekre a Bizottság a megfelelő változtatásokkal utal, a francia hatóságok öt jogalapot terjesztenek elő érvelésük alátámasztására.
First, no legislation or decision lays down the principle that the State would, out of principle, indefinitely guarantee the debts of EPICs.
Először is egyetlen jogszabályszöveg, és egyetlen határozat sem állapítja meg azt az elvet, miszerint az állam – elvből – korlátlanul garanciát vállalna az ipari és kereskedelmi jellegű közintézmények tartozásaira.
Second, the Council of State has found against the existence of guarantees, in particular in its judgment in Société de l’hôtel d’Albe [27] and in its two judgments in the Campoloro case [28].
Másodszor, a Conseil d’État (Államtanács) ítélkezési gyakorlata kimondta a garanciák hiányát, többek között a Société de l’hôtel d’Albe-ra vonatkozó ítéletben [27] és a Campoloro-ügyben hozott két határozatban [28].
Debts contracted since 1 January 2005 are therefore not covered by an implied guarantee.
A 2005. január 1-je óta szerződésben vállalt tartozások tehát nem részesülnének implicit garanciában.
As for debts incurred before 1 January 2005, the expert takes the view that, in the absence of a court judgment, it is impossible to determine whether it might be held that implied guarantees given before 1 January 2005 which were not expressly authorised by a finance act retain their validity on the basis of respect for the constitutionally protected rights of creditors.
Ami a 2005. január 1-je előtt szerződésben vállalt tartozásokat illeti, a szakértő úgy ítéli meg, hogy vitás ügyben hozott határozat hiányában nem állapítható meg, hogy – a hitelezők alkotmányban védett jogainak tiszteletben tartása alapján – kizárható-e vagy sem azoknak a 2005. január 1-je előtt biztosított implicit garanciáknak a hatályvesztése, amelyeknek az odaítélését a költségvetési törvény kifejezetten nem engedélyezte.
Fourth, France considers that if EPICs enjoyed a State guarantee, the change in their legal form would require the introduction of new measures to protect creditors’ rights.
Negyedszer, Franciaország véleménye szerint, ha az ipari és kereskedelmi jellegű közintézmények állami garanciában részesülnének, jogállásuk megváltoztatása szükségessé tenné a hitelezők jogainak megőrzését célzó intézkedések bevezetését.
Since such a mechanism has never been introduced [32], France concludes conversely that EPICs do not benefit from any State guarantee.
Mivel ilyen mechanizmus eddig még nem lépett életbe [32], ebből arra következtetnek, hogy az állításokkal ellentétben az ipari és kereskedelmi jellegű közintézmények nem részesülnek állami garanciában.
Fifth, the French authorities refer to an article by Mr Labetoulle, a former president of the litigation division of the Council of State, according to which ‘in law, there is nothing automatic about the granting, enjoyment and scope of this guarantee [a State guarantee that applies automatically to State-owned public establishments]’ [33].
Ötödször, a francia hatóságok Labetoulle úr, a Conseil d’État peres ügyekkel foglalkozó részlege volt elnökének egy cikkét [33] idézik, amely szerint „a jogban e garancia [az állami közintézményekre esetlegesen a törvény erejénél fogva alkalmazandó állami garancia] odaítélése, kedvezményezettként történő igénybevétele és hatálya egyáltalán nem automatikus.”
Flawed Commission argument [34]
A Bizottság téves érvelése [34]
The French authorities consider that, as far as EPICs are concerned, (a) the reimbursement of individual claims is not guaranteed, and (b) there is no assurance of the continued existence of the publicly owned establishment or of its obligations.
A francia hatóságok szerint a) az ipari és kereskedelmi jellegű közintézmények esetében az egyéni követelések visszatérítése nem garantált, b) illetve legfeljebb annyiban, amennyiben a közintézmény vagy kötelezettségeinek fenntartása is biztosított.
The reimbursement of individual claims is not guaranteed
Az egyéni követelések visszatérítésére nyújtott garancia hiánya
As explained in recitals 46 to 49 of decision C 56/2007, to which the Commission refers mutatis mutandis, the French authorities consider that the Law of 16 July 1980 cannot serve as a basis for a guarantee. In the light of the legislative history of the Law, an interpretation of the Campoloro decisions of 10 November 1999 [35] and 18 November 2005 [36], and the academic literature on the subject [37], France argues that the Law of 16 July 1980 does not impose an obligation on the State to commit its own resources.
Amint az a C 56/2007. számú ügyben hozott, fent hivatkozott határozat (46)–(49) preambulumbekezdése kifejti, amely preambulumbekezdésekre a Bizottság a megfelelő változtatásokkal utal, a francia hatóságok véleménye szerint az 1980. július 16-i törvény nem képezheti garancia jogalapját: a törvényt előkészítő munka, a Campoloro-ügyben 1999. november 10-én [35], illetve 2005. november 28-án hozott korábbi ítéletek [36] értelmezése és jogelméleti cikkek [37] alapján Franciaország megjegyzi, hogy véleménye szerint az 1980. július 16-i törvény nem írja elő az állam számára, hogy saját forrásait kösse le: az 1. cikkben említett „gondoskodik erről” kifejezés mindössze olyan „helyettesítési” jogkört ruház a helyettesített személy nevében eljáró államra, amelynek gyakorlása során „a helyettesítő elvi szinten ugyanazokkal a hatáskörökkel rendelkezik, mint a helyettesített”.
The expression ‘y pourvoit’ (‘shall do so’) in Article 1 confers on the State only a power of ‘substitution’ for the executive of the person whom it replaces, in the exercise of which it is a matter of principle that the substitute has the same powers as the person replaced. When acting as a substitute, therefore, the State may exercise only the powers of that executive, which do not include access to the State budget, and the granting of an exceptional subsidy is outside the scope of the power of substitution.
Ennélfogva e helyettesítés keretében az állam csak ennek a végrehajtó testületnek a hatásköreit gyakorolhatja, és ezek nem terjednek ki az állami költségvetésről való rendelkezés lehetőségére, így egy rendkívüli támogatás odaítélése „a helyettesítési jogkör gyakorlásán kívül” esik.
Furthermore, as indicated in recitals 50 to 53 of decision C 56/2007, to which the Commission refers mutatis mutandis, the French authorities maintain that the State cannot incur strict liability solely on the ground of a lack of assets.
Ezenfelül, amint az a C 56/2007. számú ügyben hozott, fent hivatkozott határozat (50)–(53) preambulumbekezdésében olvasható, amely preambulumbekezdésekre a Bizottság a megfelelő változtatásokkal utal, a francia hatóságok fenntartják, hogy az állam objektív felelősségvállalására pusztán a rendelkezésre álló eszközök elégtelensége címén nem lehet igényt tartani.
According to the French authorities, any guarantee requires the guarantor to accept the fact of the guarantee.
A francia hatóságok szerint mindennemű garancia feltételezi, hogy a kezes vállalja az adós cselekményét.
Where liability arises out of responsibility for a fault or, in the case of strict liability, for the consequences of one’s own actions, there can be no question of a guarantee.
Amennyiben a felelősség vétkes magatartás vállalására kötelez, illetve ha az objektív felelősség esetén egy saját intézkedés következményeiről van szó, a garancia kérdése nem merülhet fel.
According to France, the liability of the State cannot be incurred on the sole ground that the prefect or supervising authority was unable to take any measures that could allow the claim to be repaid because of the financial and asset situation of the publicly owned establishment.
Franciaország úgy véli, hogy az állam nem vállalhat felelősséget kizárólag azzal az indokkal, hogy a prefektus vagy a felügyeleti hatóság egyetlen olyan intézkedést sem tudott hozni, amely a közintézmény pénzügyi és vagyoni helyzete miatt lehetővé tenné a követelés visszafizetését.
There is no fault: inaction on the part of the prefect or the supervising authority is not necessarily a fault.
A vétkességet ki kell zárni, mivel az, hogy a prefektus vagy a felügyeleti hatóság nem intézkedett, önmagában nem jelenthet vétkességet.
The French authorities recognise that when implementing the procedure laid down by the Law of 16 July 1980 the representative of the State is subject to the requirement of continuity of the public service, but consider that even if a court were to order that a creditor be compensated, such compensation would merely place the creditor in the same position that he would have been in under ordinary law, because under ordinary law the asset would have been sold and the body of creditors would have received the corresponding sum.
A francia hatóságok mindazonáltal elismerik, hogy a közszolgáltatás folyamatosságának követelménye kötelező az állam képviselője számára az 1980. július 16-i törvénnyel létrehozott eljárás végrehajtása során, ám úgy vélik, hogy még ha a bíró el is rendeli a hitelező kártérítését, az adott kártérítésnek az lenne a hatása, hogy a hitelezőt visszajuttatja abba a helyzetbe, amelyben az általános jog szerint lett volna, ez utóbbi esetben ugyanis sor került volna a szóban forgó javak átruházására, és a hitelezők tömege behajtotta volna a megfelelő összeget.
There is therefore be no advantage to the creditor.
A hitelező számára tehát ebből semmiféle előny nem keletkezne.
The continued existence of IFP or of its obligations is not guaranteed
Az IFP közintézménynek vagy kötelezettségeinek a fenntartására vonatkozó garancia hiánya
As explained in recitals 54 to 56 of decision C 56/2007, to which the Commission refers mutatis mutandis, the French authorities consider that the inapplicability to legal persons governed by public law of the administration and winding-up procedures provided for under ordinary law does not exclude the possibility of the bankruptcy of an EPIC or prevent bankruptcy proceedings being brought against it.
Amint azt a C 56/2007. számú ügyben hozott, fent hivatkozott határozat (54)–(56) preambulumbekezdése kimondja, amely preambulumbekezdésekre a Bizottság a megfelelő változtatásokkal utal, a francia hatóságok úgy vélik, hogy az általános jog szerinti szanálási és felszámolási eljárás közjogi személyekre való alkalmazhatatlansága nem zárja ki valamely ipari és kereskedelmi jellegű közintézmény csődjének vagy az ellene indított csődeljárásnak a lehetőségét.
They challenge the Commission’s analysis, which is based on its Notice on State aid in the form of guarantees (‘the Guarantees Notice’) [38], and consider that in the case in point the Commission has not demonstrated the existence of ‘more favourable funding terms’ attributable to the exclusion of the possibility of bankruptcy, and has not established that IFP cannot go bankrupt, nor that insolvency proceedings are impossible: the Law of 1985 is merely a procedural law, and the fact that EPICs lie outside its scope does not mean that administration, winding-up or ad hoc bankruptcy proceedings cannot be brought against them.
A francia hatóságok nem értenek egyet a Bizottságnak a kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásról szóló közleményre [38] (a továbbiakban: a kezességvállalásról szóló közlemény) alapozott elemzésével, és úgy ítélik meg, hogy a Bizottság nem bizonyította a csődeljárás lehetőségének kizárásából adódó „kedvezőbb finanszírozási feltételek” meglétét, illetve azt sem, hogy az IFP közintézmény nem mehet csődbe és, hogy nem indíthatnak vele szemben fizetésképtelenségi eljárást, mivel az 1985. évi törvény mindössze eljárási törvény, és mivel az a körülmény, hogy az ipari és kereskedelmi jellegű közintézmények nem tartoznak a hatálya alá, nem jelenti azt, hogy eseti alapon ne lehetne velük szemben szanálási, felszámolási vagy „csődeljárást” indítani.
Moreover, as explained in recitals 57 to 67 of decision C 56/2007, to which the Commission refers mutatis mutandis, the French authorities maintain that the application of the ‘procedure’ introduced by the Law of 16 July 1980, rather than the collective procedure under ordinary law, does not confer any advantage on the creditor.
Ezenfelül, amint az a C 56/2007. számú ügyben hozott, fent hivatkozott határozat (57)–(67) preambulumbekezdésében szerepel, amely preambulumbekezdésekre a Bizottság a megfelelő változtatásokkal utal, a francia hatóságok fenntartják, hogy egyáltalán nem részesíti előnyben a hitelezőt, ha az általános jog szerinti kollektív eljárás helyett inkább az 1980. július 16-i törvénnyel létrehozott „eljárást” alkalmazzák.
To assess whether the application of a specific procedure in the event of insolvency confers an advantage on the entity subject to the procedure as compared with undertakings subject to commercial law, they challenge the need to fulfil the criteria of publicity [39] and equivalence [40] referred to by the Commission in recital 81 of the opening decision [41], but they use these same criteria to analyse the procedure established by the Law of 16 July 1980.
Vitatják a nyilvánossági [39] és az egyenértékűségi [40] kritérium tiszteletben tartásának szükségességét, amelyeket a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozat (81) preambulumbekezdésében ír elő annak értékelésére, hogy valamely adott eljárás fizetésképtelenség esetén történő alkalmazása előnyben részesíti-e az adott eljárás alá vont jogalanyt a kereskedelmi jog hatálya alá tartozó vállalkozásokkal szemben [41], ugyanakkor az 1980. július 16-i törvénnyel létrehozott eljárás vizsgálata során figyelembe veszik ezt a két kritériumot.
As regards the publicity criterion, they consider that the procedure is correctly identified by the rating agencies as applicable in the event of the insolvency of an EPIC; as regards the equivalence criterion, they draw a distinction depending on whether or not there is a requirement for continuity of the public service, at the same time noting that the financial situation of IFP and its subsidiaries makes it unlikely that IFP might be short of assets, since available funds and investments at the end of 2007 (EUR 150,3 million) represented approximately five times the amount of borrowings and financial liabilities (EUR 25,2 million):
Ami a nyilvánossági kritériumot illeti, a francia hatóságok úgy ítélik meg, hogy a hitelminősítő intézetek helyesen állapították meg, hogy ez az eljárás egy ipari és kereskedelmi jellegű közintézmény fizetésképtelensége esetén alkalmazandó, míg az egyenértékűségi kritérium tekintetében a francia hatóságok megkülönböztetik azt az esetet, amelyben a közszolgáltatás folyamatosságára vonatkozó kritérium alkalmazandó, illetve azt, amelyben ezt nem kell alkalmazni, megjegyezve, hogy az IFP közintézmény és leányvállalatainak pénzügyi helyzete alapján valószínűtlen, hogy az IFP-csoportban eszközhiányos helyzet alakuljon ki, a csoport rendelkezésre álló forrásai és befektetései (150,3 millió EUR) ugyanis 2007 végén a felvett hitelei és pénzügyi tartozásai összegének (25,2 millió EUR) közel ötszörösét tették ki:
If there is no requirement for continuity of the public service, in the event of lack of assets of the publicly owned establishment, application of the procedure introduced by the Law of 1980 would not place the creditors in a more favourable position than if the procedure under ordinary law had been applied: they would recover the same amount as the creditors of an entity subject to commercial law, i.e. the proceeds from the sale of the assets, and would no longer have any redress at the end of the procedure [42], since, according to France, the State cannot be held liable solely on the ground of lack of assets.
amennyiben nem alkalmazandó közszolgáltatási követelmény, és a közintézmény eszközhiánnyal küzd, az 1980. évi törvénnyel létrehozott eljárás alkalmazása nem juttatná előnyösebb helyzetbe a hitelezőket, mint az általános jog szerinti eljárás alkalmazása: ugyanakkora összeget szereznének vissza, mint a kereskedelmi jog hatálya alá tartozó valamely jogalany hitelezői, azaz az eszköz realizálásából származó összeget, és az eljárás lezárulásakor már nem rendelkeznének jogorvoslati lehetőséggel [42], Franciaország szerint ugyanis az állam nem vonható felelősségre kizárólag az eszközhiány alapján.
Only two aspects would be different:
A két eljárás csak két tekintetben különbözne:
The absence of a single procedure for all creditors: unlike the procedure under private law, whereby claims are processed en masse and creditors are satisfied in decreasing order of priority and pro rata from the amounts available, the procedure introduced by the Law of 16 July 1980 requires creditors to take action to protect their rights.
a hitelezők tömeges kezelésének hiánya: a magánjogi eljárástól, amelyben a követeléseket tömegesen kezelik, és a hitelezőket csökkenő elsőbbségi sorrendben és a rendelkezésre álló összegek arányában elégítik ki, az 1980. július 16-i törvénnyel létrehozott eljárás abban tér el, hogy csak a hitelező keresete teszi lehetővé számára jogainak megőrzését.
The approach of the Law of 16 July 1980 is ‘first come, first served’.
Az 1980. július 16-i törvény az „érkezési sorrend szerinti kielégítés” logikáját alkalmazza;
It is the representative of the State who, under the supervision of the administrative court (monitoring for gross negligence as established by the Council of State in the Campoloro judgment cited above), takes on the role equivalent to that of the liquidator and court-appointed administrator.
a közigazgatási bíró ellenőrzése (a súlyos vétkesség ellenőrzése, a fent hivatkozott Campoloro-ítéletben a Conseil d’État által megállapítottak szerint) alatt az állam képviselője a felszámolóéval és a vagyonfelügyelőével egyenértékű feladatkört lát el.
In the event that the continuity of the public service has to be guaranteed, the French authorities admit that the representative of the State, when exercising the powers conferred by the Law of 16 July 1980, could decide not to sell certain assets needed to perform a public service task.
abban az esetben, ha biztosítani kellene a közszolgáltatás folyamatosságát, a francia hatóságok elismerik, hogy az állam képviselője az 1980. július 16-i törvénnyel biztosított jogkörök gyakorlása során dönthet úgy, hogy valamely közfeladat teljesítéséhez szükséges eszközöket nem ruház át.
This failure to sell certain assets would then be reflected, if the State did not pay compensation, in lower proceeds from the assets and a corresponding reduction in the amounts recoverable by creditors.
Bizonyos javak átruházásának elmaradása, ha azért az állam nem biztosít kártérítést, jelentéktelen mértékű eszközrealizálásban, valamint a hitelezőknek visszafizetendő összegek csökkenésében nyilvánulna meg.
According to the French authorities, such a procedure would not confer on IFP’s creditors rights greater than those they would have had under commercial law.
A francia hatóságok szerint ez az eljárás nem biztosítana az IFP közintézmény hitelezői számára a kereskedelmi jog alkalmazásában őket megilletőnél szélesebb körű jogokat.
However, the French authorities admit that, in such an event, the State might incur strict liability, and would have to compensate creditors for the loss they had suffered (not exceeding the market value of the assets retained by the State for the continuity of the public service).
A francia hatóságok mindazonáltal elismerik, hogy ebben az esetben tehát hivatkozni lehetne az állam objektív felelősségére, amely a hitelezők által elszenvedett kár erejéig, azaz legfeljebb azon eszközök forgalmi értékének erejéig nyújtott kártérítésben nyilvánulhatna meg, amelyeket az állam a közszolgáltatás folyamatossága érdekében megőriz.
The creditors would therefore potentially be reinstated in the same situation as that which would have resulted from the application of ordinary law.
A hitelezők ezáltal ugyanabba a helyzetbe kerülhetnek, mint amely az általános jog alkalmazásából fakadna.
The French authorities conclude that the procedure introduced by the Law of 16 July 1980 does not confer any advantage over the procedure under ordinary law and that there is therefore no justification for subjecting IFP directly to a procedure such as that which applies under ordinary law.
A francia hatóságok mindezekből megállapítják, hogy az 1980. július 16-i törvénnyel létrehozott eljárás az általános jog szerinti eljárással szemben semmiféle előnyt nem kínál, ezért nem indokolt az IFP közintézményt közvetlenül ilyen eljárás hatálya alá vonni.