natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By allowing companies to reduce their corporate tax burden through loss carry-forward, Germany is foregoing revenue, which constitutes State aid.
Azáltal, hogy a szövetségi kormány engedélyezi a vállalkozások számára társasági adókötelezettségeik veszteségátvitel útján történő csökkentését, Németország bevételtől esik el, ami így állami támogatásnak minősül.
Germany has informed the Commission that implementation of the measure could lead to a tax revenue shortfall of EUR 900 million every year.
Németország arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy az intézkedés évente 900 millió euro összegű adóbevétel-kiesést okozhat.
Since the measure implies a loss of State resources, it is therefore granted through State resources.
Tekintettel arra, hogy az intézkedés állami forrásokban jelentkező veszteséggel jár együtt, az intézkedés állami forrásokból származónak minősül.
The aid is granted by a law, and is therefore imputable to the State.
A támogatást törvényi alapon biztosítják, ezért az államhoz rendelhető hozzá.
Selective advantage
Szelektív előny fennállása
In addition, the measure must confer a selective advantage on the beneficiary.
Ezenkívül az intézkedésnek szelektív előnyt kell teremtenie a kedvezményezett számára.
It is settled case-law that the concept of aid covers not only positive benefits, but also action which, in various forms, mitigates the charges which are normally included in the budget of an undertaking [20].
Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a támogatás fogalma nemcsak a pozitív juttatásokat foglalja magában, hanem azokat az intézkedéseket is, amelyek különböző formában enyhítik a vállalkozás költségvetésének általános terheit [20].
Pursuant to §8c(1) KStG, certain changes in the ownership structure of an undertaking mean the partial or complete forfeiture of the possibility of carrying forward past losses for tax purposes.
A KStG 8c. §-ának (1) bekezdése alapján valamely vállalkozás részvényesi szerkezetének változásai azt eredményezik, hogy a korábbi veszteségek adózási szempontú továbbvitelének lehetősége részben vagy egészben elveszik.
§8c(1a) KStG creates an exception to that rule where the change in ownership concerns an undertaking in difficulty and takes place for the purpose of restructuring.
A KStG 8c. §-ának (1a) bekezdése kivételt határoz meg e szabály alól arra az esetre, ha a részesedésszerzés nehéz helyzetben lévő vállalkozást érint, és szanálási célból történik.
§8c(1a) KStG could therefore grant a selective advantage to companies fulfilling those conditions, since it enables them to set off past losses against future profits for the purpose of calculating their taxable income.
A KStG 8c. §-ának (1a) bekezdése ennélfogva szelektív előnyt hozhat létre az előbbi előfeltételeknek megfelelő vállalkozások számára, mivel lehetőséget biztosít arra, hogy adóköteles jövedelmük kiszámítása során a korábban felmerült veszteségeiket a jövőbeli nyereséggel szemben beszámítsák.
As explained in recital 28, Germany argues that §8c(1a) KStG does not constitute such a selective advantage, for three reasons:
Németország kijelenti, hogy a KStG 8c. §-ának (1a) bekezdése, ahogyan azt a (28) preambulumbekezdés is bemutatja, nem valósít meg szelektív előnyt. Ezt az érvet az alábbi három szempont támasztja alá:
§8c(1a) KStG complies with the private market creditor principle (5.2.1);
a KStG 8c. §-ának (1a) bekezdése figyelembe veszi a magánhitelezői elvet (5.2.1.);
§8c(1a) KStG is not prima facie selective (5.2.2);
a KStG 8c. §-ának (1a) bekezdése prima facie nem minősül szelektívnek (5.2.2.);
§8c(1a) KStG is justified by the nature and the overall structure of the German tax system (5.2.3).
a KStG 8c. §-ának (1a) bekezdését az adórendszer jellege vagy belső szerkezete indokolttá teszi (5.2.3.).
Germany also points out the similarities between §8c(1a) KStG and its predecessor, §8(4) KStG (see 5.2.4) and that other Member States have similar rules (see 5.2.5).
Németország utal továbbá a KStG 8c. §-ának (1a) bekezdése és a korábbi szabályozás, a KStG 8. §-ának (4) bekezdése közötti hasonlóságra (lásd 5.2.4.), valamint arra a tényre, hogy más tagállamokban is létezik hasonló szabályozás (lásd 5.2.5.).
Possible application of the private market creditor principle
A piacgazdasági magánhitelező elvének lehetséges alkalmazása
Germany argues that §8c(1a) KStG complies with the private market creditor principle, because it corresponds to the behaviour of a private market creditor engaged in a long-term contract with a debtor.
Németország kijelenti, hogy a KStG 8c. §-ának (1a) bekezdése összeegyeztethető a magánhitelezői elvvel, mivel megfelel annak a piacgazdasági magánhitelezői viszonynak, amelyben az adós és a magánhitelező között kötelmi viszony áll fenn.
The Commission considers that this claim is ill-founded, for several reasons.
A Bizottság úgy véli, hogy ez az álláspont több okból sem tartható fenn.
According to the case-law of the Court and the General Court, the private market creditor principle is applicable only if the State acts like an economic operator, but not when it exercises its prerogatives as a public authority [21].
A Bíróság és a Törvényszék ítélkezési gyakorlata szerint a piacgazdasági magánhitelező elvét csak akkor lehet alkalmazni, amikor az állam piaci szereplőként jár el; ezen elv alkalmazása nem lehetséges akkor, amikor az állam a közhatalom gyakorlójaként él előjogaival [21].
In this case, the State exercises its monopoly of taxation in its capacity as a public authority.
Jelen esetben az államot a közhatalom gyakorlójaként illeti meg az állami adómonopólium.
The Commission takes the view that the case-law cited by Germany does not alter this assessment.
A Bizottság véleménye szerint a Németország által hivatkozott ítélkezési gyakorlat nem változtat az értékelésen. A KStG 8c.
§8c(1a) KStG concerns the establishment of a tax debt, whereas the facts that gave rise to the judgments of the Court in Spain v Commission [22] and DMT [23] concerned situations where the administration had the possibility to waive existing tax debts.
§-ának (1a) bekezdése esetében adókötelezettség keletkezéséről van szó, ezzel szemben azoknál a tényállásoknál, amelyek a Spanyolország kontra Bizottság [22] és a DMT [23] ügyekben hozott ítéleteket eredményezték, a közigazgatási hatóságoknak a létező adókötelezettségek elengedésére volt lehetőségük.
Therefore, the private market creditor principle is not applicable in this case.
Következésképpen jelen ügyben a piacgazdasági magánhitelező elve nem alkalmazható.
Secondly, even if it were applicable, which the Commission disputes, the Commission notes that the tax advantage is granted automatically, without a prior assessment of the total losses (which determine the maximum amount of the future tax reductions), the prospects of the beneficiary returning to viability, or whether the debtor has strategic importance.
Másodszor, még ha az elv alkalmazható is lenne, - amit a Bizottság vitat - a Bizottság leszögezi, hogy az adóelőny biztosítására automatikusan kerül sor, anélkül, hogy előtte megvizsgálták volna, mekkora összeget tesznek ki összesen a veszteségek (ami a jövőbeli adókedvezmény legmagasabb összege szempontjából döntő), a kedvezményezett mennyire lesz abban a helyzetben, hogy újra nyereségesen gazdálkodjon, továbbá hogy az adós stratégiailag fontos szerepet játszik-e.
A private market creditor would not provide, in their general terms and conditions, such an automatic waiver of future debts, without knowing in advance the possible amount of the waiver, the debtor’s financial prospects and its strategic importance.
Egy piacgazdasági magánhitelező általános körülmények között nem mondana le automatikusan a jövőben keletkező követelésekről, hacsak nem alkotott korábban képet azon követelések nagyságáról, amelyekről lemond, valamint az adós pénzügyi kilátásairól és stratégiai jelentőségéről.
Thirdly, the Commission notes that, contrary to a long-term contractual relationship, §8c(1a) KStG does not concern a waiver for existing debts, but a reduction of possible future debts, which might arise once the debtor’s financial health has been restored.
A Bizottság harmadik érvként megállapítja, hogy egy hosszú távú szerződéses viszonytól eltérően a KStG 8c. §-ának (1a) bekezdése nem már létező kötelezettségekből származó követelések lemondására vonatkozik, hanem a jövőben esetleg keletkező olyan kötelezettségek csökkentését érinti, amelyek az adós szanálását követően merülhetnek fel.
In other words, when the State allows the loss carry-forward, there are no outstanding debts.
Más szavakkal ez azt jelenti, hogy abban az időpontban, amikor az állam engedélyezi a veszteségek továbbvitelét, még nincsenek le nem járt kötelezettségek.
Therefore, a debtor that exits the market will be replaced by another debtor.
A piacot elhagyó adós helyébe így egy másik adós lép.
Contrary to a private market creditor, the concept of an existing customer’s loyalty has no bearing on the decision of the State.
A piacgazdasági magánhitelező elvétől eltérően az állam döntése esetében nem játszik szerepet a meglévő ügyfelek hűségén alapuló megközelítés.
The Commission concludes that the private market creditor principle is not applicable in this case because the State has acted using its prerogatives in the public policy remit, and not as an economic operator.
A Bizottság arra a következtetésre jut, hogy a piacgazdasági magánhitelező elve jelen esetben nem alkalmazható, mivel az állam a közhatalom gyakorlójaként él előjogaival, és nem gazdasági szereplőként jár el.
Even if the private market creditor principle were applicable in this case, the Commission has shown that a private creditor in a long-term contractual relationship, placed in the same position as the State, would not have adopted a measure comparable to §8c(1a) KStG.
Még ha a piacgazdasági magánhitelező elve a jelen esetben alkalmazható is lenne, a Bizottság kimutatta, hogy hosszú távú szerződéses viszony esetében egy olyan magánhitelező, aki az állammal azonos helyzetben van, nem tenne a KStG 8c. §-ának (1a) bekezdésében meghatározott lépéseket.
Prima facie selectivity
Szelektivitás - prima facie
According to the case-law of the ECJ concerning the selectivity of a tax measure, Article 107(1) TFEU requires assessment of whether, under a particular statutory scheme, a national measure is such as to favour ‘certain undertakings or the production of certain goods’ in comparison with others which, in the light of the objective pursued by the scheme, are in a comparable factual and legal situation [24].
Az Európai Bíróság ítélkezési gyakorlata alapján valamely adóügyi intézkedés szelektivitásának megállapításához az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vizsgálni kell, hogy egy adott jogi szabályozás keretén belül a nemzeti intézkedés alkalmas-e arra, hogy „bizonyos vállalkozásokat vagy bizonyos termékek előállítását” előnyben részesítsen olyan vállalkozásokkal vagy termékekkel szemben, amelyek a szabályozás céljára tekintettel jogi és ténybeli szempontból azokkal összehasonlíthatóak [24].
Consequently, when assessing the selectivity of a tax provision, the Commission must first determine the general or ‘usual’ rules applicable to the field of taxation concerned under the existing tax system (‘system of reference’).
Következésképpen a Bizottságnak azt kell először megállapítania valamely adószabály szelektív jellegének értékelése során, hogy a hatályos adórendszerben (a továbbiakban: referenciarendszer) az érintett adóterület szabályozása általában, azaz „normál esetben” hogyan valósul meg.
It must then determine whether the measure is an exception to the system of reference by differentiating between economic operators who, in the light of the objective pursued by the tax system of the Member State concerned, are in a comparable factual and legal situation.
Második lépésben annak vizsgálata és megállapítása szükséges, hogy az intézkedés kivételt jelent-e a referenciarendszer alól annyiban, hogy különbséget tesz azon gazdasági szereplők között, akik az adott tagállam adórendszerének céljára tekintettel ténybeli és jogi szempontból összehasonlítható helyzetben vannak.
System of reference
Referenciarendszer
The Commission is of the opinion that the system of reference is the German corporate income tax system in its present form, and in particular the rules on tax loss carry-forward for companies subject to change in their shareholding, which are laid down in §8c(1) KStG.
A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a jelenlegi német társasági adórendszer tekinthető referenciarendszernek, azon belül is különösen a KStG 8c. §-a (1) bekezdésének azon előírásai, amelyek a részesedésszerzéssel érintett társaságoknál a veszteségek levonására vonatkoznak.
As described above in recital 10, under this rule unused losses are forfeited entirely if more than 50 % of the ownership rights are transferred to an acquirer; they are forfeited pro rata if, within a period of five years, more than 25 % but less than 50 % of the ownership rights is transferred.
A (10) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint ezen szabály alapján a fel nem használt veszteségek nem vonhatóak le akkor, ha egy társaság részesedési jogainak több mint 50 %-át egy új jogosultra ruházzák át; illetve részarányosan vesznek el akkor, ha öt éven belül a részesedési jogok több mint 25 %-át, de maximum 50 %-át ruházzák át.
The Commission therefore concludes that forfeiture of losses is the general rule, i.e. the system of reference, in the case of a change of ownership of a company.
Ebből a Bizottság arra következtet, hogy az minősül alapesetnek, ha a veszteségek elvesznek, azaz ez tekinthető referenciarendszernek részvényesi változás esetén.
The Commission notes that it had already used §8c(1) KStG as a system of reference in a previous case [25].
A Bizottság rámutat arra, hogy egy korábbi esetben a KStG 8c. §-a (1) bekezdését már referenciarendszerként alapul vette [25]. A Bizottság akkor a belső piaccal összeegyeztethetetlennek minősítette a KStG 8c.
There, the Commission declared incompatible with the internal market an exception to §8c(1) KStG allowing companies acquired by venture capital companies to carry forward losses despite the change in ownership.
§-ának (1) bekezdésében meghatározott azon kivételt, miszerint a részvényesi változás ellenére a kockázatitőke-társaságok által felvásárolt vállalkozások számára a veszteségek továbbvitele megengedett volt.
The reasoning developed in that decision also applies to this case.
A határozat indokolása a szóban forgó ügyben is irányadó.
Differentiation between companies in a comparable factual and legal situation in the light of the objective of the tax system
Az adórendszer céljára tekintettel összehasonlítható jogi és ténybeli helyzetben lévő vállalkozások közötti különbségtétel
By way of departure from the reference scenario, §8c(1a) KStG enables companies that are, or are at risk of being, insolvent or over-indebted at the time of their acquisition for the purpose of restructuring to carry forward their losses, provided that certain conditions are met (see recital 14).
A referencia forgatókönyvtől eltérően a KStG 8c. §-ának (1a) bekezdése alapján továbbvihetik a veszteségeiket azok a vállalkozások, amelyek a szerkezetátalakítási célból történő részesedésszerzés időpontjában fizetésképtelenek vagy eladósodtak, illetve fizetésképtelenség vagy eladósodás veszélye fenyegeti őket, feltéve, hogy meghatározott előfeltételeknek eleget tesznek (lásd a (14) preambulumbekezdést).
Germany argues that the objective of §8c(1a) KStG is to remove a tax obstacle to the restructuring of undertakings in difficulty.
Németország érvényre juttatja, hogy a KStG 8c. §-ának (1a) bekezdése által a nehéz helyzetben lévő vállalkozások elől adójellegű szerkezetátalakítási akadály hárul el.
In the light of the objective of the tax system, only undertakings in difficulty are in a comparable factual and legal situation.
Ezért az adórendszer célját tekintve csak a nehéz helyzetben lévő vállalkozások vannak összehasonlítható ténybeli és jogi helyzetben. Tekintettel arra, hogy a KStG 8c.
Since §8c(1a) KStG applies to all undertakings in difficulty, it is not selective.
§-ának (1a) bekezdése minden nehéz helyzetben lévő vállalkozásra alkalmazható, a KStG 8c. §-ának (1a) bekezdése nem szelektív jellegű.
Germany takes the view that the judgments in DMT [26] and HAMSA [27] support this position.
A DMT [26] és a HAMSA [27] ügyekben hozott ítéletek Németország megítélése szerint alátámasztják ezt az álláspontot.
Germany contends that the Court and the General Court concluded that the measures in these cases were selective because they required discretionary decisions by the public authorities.
Ezekben az esetekben ugyanis a Bíróság és a Törvényszék arra a következtetésre jutott, hogy az intézkedések azért minősülnek szelektívnek, mert a hatóságok mérlegelési jogkörben hozott határozatairól volt szó.
It follows a contrario from these judgments that a measure applicable to all undertakings in difficulty, and which does not leave any discretion to the public authorities, is not selective.
Az ítéletekből a contrario érvként levezethető, hogy nem tekinthetőek szelektívnek azok az intézkedések, amelyek valamennyi nehéz helyzetben lévő vállalkozásra vonatkoznak, és a hatóságoknak nem biztosítanak mérlegelési jogkört.
The Commission would point out first that the objective of the tax system must be established at the level of the system of reference rather than at the level of the exception [28].
A Bizottság mindenekelőtt arra mutat rá, hogy az adórendszer célját a referenciarendszer szintjén, nem pedig a kivételek szintjén kell meghatározni [28].
The objective of the corporate income tax system is to generate revenue for the budget.
A társasági adórendszer szándéka és célja az, hogy bevételt teremtsen a háztartások számára.
The question arises whether this objective is taken into account where companies unduly reduce their tax base by using loss carry-forwards from shell companies.
Felmerül a kérdés, hogy megvalósul-e ez a cél, ha a vállalkozások adóalapjukat az üres cégekből származó veszteségek továbbvitelének felhasználása révén jelentősen csökkentik. A KStG 8c.
§8c(1) KStG is intended to prevent companies which change ownership from carrying forward their losses.
§ (1) bekezdésének célja, hogy megakadályozza azon vállalkozások esetében a veszteségek továbbvitelét, amelyeknél részvényesi változásra kerül sor. Ez tisztán következik ahhoz a törvényhez fűzött törvényi indokolásból, amely bevezette a KStG 8c.
This is clear from the explanatory memorandum to the law which introduced §8c(1) KStG and repealed §8(4) KStG [29].
§-a (1) bekezdését, és hatályon kívül helyezte a KStG 8. §-ának (4) bekezdését [29].
Therefore, all companies which change ownership are, in the light of the objective of the tax system, in a comparable factual and legal situation.
Következésképpen az adórendszer céljára tekintettel minden olyan vállalkozás, amelynél részvényesi változásra kerül sor, összehasonlítható ténybeli és jogi helyzetben van.
The Commission points out that only companies in difficulty are eligible for the exception provided for by §8c(1a) KStG.
A Bizottság utal arra, hogy kizárólag a nehéz helyzetben lévő vállalkozásokat érinti a KStG 8c. §-ának (1a) bekezdésén alapuló eltérő szabályozás.
However, companies which are not insolvent or over-indebted, or at risk thereof at the time of acquisition, might also be loss-making, but are not eligible for loss carry-forward.
Azok a vállalkozások is termelnek valószínűleg veszteséget, amelyek a szerzés időpontjában nem fizetésképtelenek vagy nem adósodtak el, illetve nem fenyegeti őket a fizetésképtelenség vagy az eladósodás veszélye, veszteségeiket azonban nem vihetik tovább.
The Commission therefore concludes that §8c(1a) KStG differentiates between loss-making companies that are otherwise healthy and those that are insolvent or over-indebted, or at risk thereof, by benefiting the latter.
Ennélfogva a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy a KStG 8c. §-ának (1a) bekezdése különbséget tesz a veszteséget termelő, de egyébként egészséges vállalkozások és a fizetésképtelen vagy eladósodott, illetve a fizetésképtelenséggel vagy eladósodással fenyegetett vállalkozások között, amikor az utóbbiakat privilegizálja.
§8c(1a) KStG thus differentiates between companies that are, with regard to the objective of the tax system, in a comparable factual and legal situation.
Következésképpen a KStG 8c. §-ának (1a) bekezdése különbséget tesz azon vállalkozások között, amelyek az adórendszer céljára tekintettel összehasonlítható ténybeli és jogi helyzetben vannak.
Secondly, the Commission stresses that, contrary to the German view, the case-law of the Court and the General Court has never regarded a measure applicable to all undertakings in difficulty and which does not leave any discretion to the public authorities as, by definition, not selective.
A Bizottság második érvként kiemeli, hogy a német állásponttól eltérően a Bíróság és a Törvényszék ítélkezési gyakorlata soha nem képviselte azt a véleményt, miszerint egy intézkedés definíció alapján nem tekinthető szelektívnek, ha valamennyi nehéz helyzetben lévő vállalkozásra vonatkozik, és nem biztosít mérlegelési jogot a hatóságoknak.
With regard to DMT, it should be noted that, in response to the observation by the French government, which corresponds to the view held by Germany in this case, the Court concludes in recital 28 that even if the national authorities enjoyed no discretion, it was still for the national court to determine whether the national measure in question was general in nature or selective.
A DMT-ügy kapcsán megjegyzendő, hogy a francia kormánynak Németország álláspontjával megegyező érvét illetően a Bíróság a 28. pontban arra a következtetésre jutott, hogy még ha a nemzeti hatóságok nem is rendelkeznek mérlegelési jogkörrel, akkor is a nemzeti bíróságok feladata annak vizsgálata, hogy az adott nemzeti intézkedésnek általános vagy szelektív jellege van-e.
Thus, the Court recognises implicitly that a national measures open to all undertakings in difficulty, and which does not leave any discretion to the public authorities, may still be selective.
Így a Bíróság implicit módon elismeri, hogy egy olyan nemzeti intézkedés is lehet szelektív, amely valamennyi nehéz helyzetben lévő vállalkozás számára igénybe vehető, és nem biztosít mérlegelési jogot a hatóságok számára.
With regard to HAMSA, the Commission observes that the obiter dictum in paragraph 157 refers to the general Spanish insolvency legislation.
A HAMSA-ügyet illetően a Bizottság megjegyzi, hogy a 157. pontban a Bíróság obiter dictuma az általános spanyol csődjogra vonatkozik.
The measure at issue in HAMSA, however, was not a measure under insolvency law, but a debt waiver granted by the Spanish authorities on a voluntary basis, without there being any legal obligation, and which was much higher than the debt waivers agreed by private investors.
A HAMSA-ügyben azonban nem csődjogi intézkedésről van szó, hanem arról, hogy a spanyol hatóságok önkéntes alapon, törvényi kötelezettség nélkül lemondtak egy olyan követelésről, amelynek mértéke messze meghaladta azon követelések mértékét, amelyektől a magánbefektetők eltekintettek volna.
The case is therefore not relevant to the assessment of the measure in question.
Ebből kifolyólag a szóban forgó intézkedés értékelése szempontjából ennek az ügynek nincs jelentősége.
Advocate General Fennelly, in his opinion in Ecotrade, confirms that rules which are applicable to all undertakings in difficulty may be selective and constitute State aid [30].
Fennelly főtanácsnok az Ecotrade-ügyben benyújtott indítványában megerősítette, hogy azok a szabályok is szelektív jellegűek lehetnek, és állami támogatásnak minősülhetnek, amelyek minden nehéz helyzetben lévő vállalkozásra vonatkoznak [30].
Therefore, contrary to the position of Germany, the Commission’s analysis of the measure in question is in line with the case-law of the Court and the General Court.
Németország álláspontjától eltérően ezért a Bizottságnak a szóban forgó intézkedésről kialakított értékelése összhangban van a Bíróság és a Törvényszék ítélkezési gyakorlatával.