natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In terms of exit, the Commission argued that it would be helpful if the Dutch State developed and clearly communicated an exit strategy.
A kilépés tekintetében a Bizottság azzal érvelt, hogy hasznos lenne, ha a holland állam kidolgozna egy kilépési stratégiát és egyértelműen kommunikálná azt.
Indeed, the repeated and massive interventions of the Dutch State could be perceived by depositors as a sign of its permanent support.
A holland állam ismételt és erőteljes beavatkozásait a betétesek valóban érzékelhetik a folyamatos támogatás jeleként.
First set of comments from Van Lanschot (letter of 6 May 2009)
A Van Lanschot észrevételeinek első csoportja (2009. május 6-i levél)
The complainant argued that thanks to the State aid and State ownership, FBN and ABN AMRO N (including their subsidiaries such as MoneYou and Mees Pierson) offered unsustainably high interest rates on individual savings and deposit accounts, thereby destabilising the Dutch banking market.
A panaszos azzal érvelt, hogy az állami támogatásnak és az állami tulajdonnak köszönhetően az FBN és az ABN AMRO N (beleértve a leányvállalataikat is, mint például a MoneYou és a Mees Pierson) fenntarthatatlanul magas kamatokat kínált az egyedi megtakarítási és betétszámlákra, ezzel destabilizálva a holland bankpiacot.
The complainant believed that interest rates offered by FBN and ABN AMRO N were loss-making.
A panaszos véleménye szerint az FBN és az ABN AMRO N által kínált kamatok veszteséget termeltek.
In that regard, it referred to the fact that EURIBOR rates declined from 5 % in September 2008 to less than 2 % in January/February 2009, while interest rates offered by FBN and ABN AMRO N on savings accounts actually rose.
Erre vonatkozóan hivatkozott arra a tényre, hogy az EURIBOR kamatok a 2008. szeptemberi 5 %-ról kevesebb mint 2 %-ra csökkentek 2009 januárjára/februárjára, miközben az FBN és az ABN AMRO N által a megtakarítási számlákra kínált kamatok ténylegesen emelkedtek.
The complainant also points at the specificities in the Dutch private banking market when compared to the retail banking market, which tend to increase the distortive effect of the measures taken.
A panaszos felhívja a figyelmet a lakossági banki szolgáltatások piacához képest a holland magánbanki szolgáltatások piacának sajátosságaira, amelyek jellemzően erősítik a végrehajtott intézkedések versenytorzító hatását.
Saving amounts in private banking are on average larger than in retail banking.
A magánbanki ágazatban a megtakarítási számlák átlagosan nagyobbak, mint a lakossági banki szolgáltatások területén.
For low savings amounts, customers care less about their bank’s risk profile as they are protected by the Dutch Deposit Guarantee Scheme (up to an amount of EUR 100000).
Az alacsony összegű megtakarítási számlák esetében az ügyfeleket kevésbé érdekli a bankjuk kockázati profilja, mivel védi őket a holland betétgarancia-program (legfeljebb 100000 euro összegig).
Risk awareness increases however once that threshold is passed, which is rather common in private banking.
A kockázattudatosság azonban erősödik az említett küszöbérték átlépése után, ami meglehetősen gyakori a magánbanki szolgáltatások területén.
The complainant also argued that FBN and ABN AMRO N benefit from an implicit State guarantee.
A panaszos azzal is érvelt, hogy az FBN és az ABN AMRO N hallgatólagos állami garancia előnyeit élvezik.
It argued that customers of FBN and ABN AMRO N are convinced that the Dutch State will not allow State-owned banks to go bankrupt.
A panaszos érvelése szerint az FBN és az ABN AMRO N ügyfelei meg vannak győződve arról, hogy a holland állam nem fogja hagyni, hogy az állami tulajdonú bankok csődbe menjenek.
The complainant – which weathered the crisis without State aid – underlined that it was severely affected by FBN and ABN AMRO N distortive behaviour as it relied traditionally to an important extent on the Dutch savings market to fund its assets [71].
A panaszos – aki a válságot állami támogatás nélkül vészelte át – hangsúlyozta, hogy súlyosan érintette őt az FBN és az ABN AMRO N versenytorzító magatartása, mivel hagyományosan, jelentős mértékben a holland megtakarítási piacra hagyatkozott eszközei finanszírozásához [71].
In absolute figures, the complainant had savings & deposits of EUR 15 billion, which implied that a 1 % increase in interest rates could cost the company approximately EUR 150 million per year [72].
Abszolút számokban a panaszos 15 milliárd euro értékű megtakarítást és betétet kezelt, ami azt jelentette, hogy a kamatok 1 %-os emelkedése hozzávetőleg évi 150 millió eurójába kerülhetett a vállalatnak [72].
In addition to that cost increase, there was also a volume effect as Van Lanschot lost customers.
A költségnövekedés mellett volumenhatás is jelentkezett, ugyanis a Van Lanschot ügyfeleket veszített.
Follow-up comments of Van Lanschot (letters of 21 and 28 August 2009)
A Van Lanschot utólagos észrevételei (2009. augusztus 21-i és 28-i levelek)
According to the complainant, the unusual behaviour of FBN and ABN AMRO N persisted over the summer months of 2009.
A panaszos szerint az FBN és az ABN AMRO N szokatlan magatartása még 2009 nyári hónapjaiban is fennállt.
As an additional argument, the complainant referred to unusually large volume and market share changes in the traditionally stable Dutch savings market.
További érvként a panaszos a hagyományosan stabil holland megtakarítási piacon a volumenek és a piaci részesedés szokatlanul nagy változásaira hivatkozott.
In that regard, the complainant pointed to FBN and ABN AMRO N press releases which reported deposit inflows of respectively EUR 9 billion and EUR 21 billion in the first half of 2009 [73].
Erre vonatkozóan a panaszos felhívta a figyelmet az FBN és az ABN AMRO N sajtóközleményeire, amelyekben 2009 első félévére vonatkozóan 9 milliárd, illetve 21 milliárd betétbefolyásról számoltak be. [73].
The complainant deemed those figures to be sizeable given the fact that the total Dutch savings market is worth approximately EUR 287 billion.
A panaszos ezeket a számokat magasnak találta tekintettel arra a tényre, hogy a teljes holland megtakarítási piac értéke körülbelül 287 milliárd eurót tesz ki.
As another illustration of unusual pricing, the complainant referred to the fact that savings interest rates in neighbouring countries such as Belgium, France and Germany had followed the decline in EURIBOR rates, while Dutch savings interest rates had remained stubbornly high.
A szokatlan árpolitika másik illusztrációjaként a panaszos arra a tényre hivatkozott, hogy miközben a megtakarítások után fizetett kamatok a szomszédos országokban – például Belgiumban, Franciaországban és Németországban – követték az EURIBOR kamatlábakat, Hollandiában ezek a kamatlábak makacsul magasan tartották magukat.
Comments from ABN AMRO Bank (letter of 6 July 2009)
Az ABN AMRO Bank észrevételei (2009. július 6-i levél)
Commenting on the Decision of 8 April 2009 launching the formal investigation procedure, ABN AMRO Bank (i.e. the parent company of ABN AMRO N) provided more information on its funding position and funding strategy.
A hivatalos vizsgálati eljárást elindító, 2009. április 8-i határozathoz fűzött észrevételeiben az ABN AMRO Bank (azaz az ABN AMRO N anyavállalata) további információkat szolgáltatott finanszírozási helyzetéről és stratégiájáról.
ABN AMRO Bank denied it had benefitted – directly or indirectly – from any funding aid given to FBN (Measures Y1 and Y2).
Az ABN AMRO Bank tagadta, hogy – közvetlenül vagy közvetve – részesedett volna az FBN-nek nyújtott finanszírozási támogatásokból (Y1. és Y2. intézkedések).
ABN AMRO Bank pointed out that it had not needed help to fund itself throughout the crisis thanks to its diversified funding strategy.
Az ABN AMRO Bank hangsúlyozta, hogy diverzifikált finanszírozási stratégiájának köszönhetően nem volt szüksége segítségre ahhoz, hogy saját magát finanszírozza.
It also underlined that its liquidity statistics remained well within regulatory limits and within its own internal limits as well.
A bank azt is kiemelte, hogy a likviditásra vonatkozó statisztikai adatai bőven belül maradtak a szabályozói határértékeken, valamint saját belső határértékein is.
COMMENTS FROM THE DUTCH STATE
A HOLLAND ÁLLAM ÉSZREVÉTELEI
Comments from the Dutch State on the Decision of 8 April 2009
A holland állam észrevételei a 2009. április 8-i határozattal kapcsolatban
The Dutch State acknowledged that FBN had been able to pursue its activities because of its acquisition by the State [74], but it argued that the acquisition was in line with the so-called ‘market economy investor principle’ (MEIP).
A holland állam elismerte, hogy az FBN azért tudta folytatni tevékenységét, mert az állam felvásárolta [74], ugyanakkor azzal érvelt, hogy a felvásárlás összhangban volt az ún. „piacgazdasági befektetési elvvel” (MEIP).
As a result, according to the Dutch State there was no selective advantage and consequently no State aid.
Ennek eredményeként, a holland állam szerint nem került sor szelektív előny biztosítására, így állami támogatásra sem.
The Dutch State claimed that – even though the integrated transactions of 3 October 2008 were primarily meant to prevent the destabilisation of FBN and ABN AMRO N and the Dutch banking system in general – by purchasing participations in FBN and ABN AMRO N it aimed to make a positive long-term return.
A holland állam azt állította, hogy – noha a 2008. október 3-i összevont ügyletek célja az FBN és az ABN AMRO N, illetve általánosságban a holland bankrendszer destabilizálódásának megelőzése volt – az FBN és az ABN AMRO N üzletrészeinek felvásárlásával kedvező hosszú távú megtérülés elérésére törekedett.
The Dutch State underlined that the price for FBN (including ABN AMRO N) was within the valuation range of its external valuation expert.
A holland állam kiemelte, hogy az FBN-ért (beleértve az ABN AMRO N-t is) fizetett vételár a külső értékbecslői által megállapított értéktartományon belül volt.
The Dutch State claimed that it had paid a fair market price for FBN but it pointed out that even if it overpaid, that payment would have been State aid to Fortis SA/NV (which was the selling company) and not State aid to FBN.
A holland állam azt állította, hogy méltányos piaci árat fizetett az FBN-ért, ugyanakkor hangsúlyozta, hogy még akkor is, ha túl magas árat fizetett volna, az a Fortis SA/NV-nek (az eladó vállalatnak), és nem az FBN-nek nyújtott állami támogatásnak minősült volna.
With respect to Measure Y1, the Dutch State claimed that it provided short-term funding to FBN at market conditions.
Az Y1. intézkedéssel kapcsolatban a holland állam kijelentette, hogy piaci feltételek mellett nyújtott rövid távú finanszírozást az FBN-nek.
It argued that before the crisis FBN received funding from its parent company at EONIA or EURIBOR rates without any extra spread.
Azzal érvelt, hogy a válság előtt az FBN-t az anyavállalata finanszírozta EONIA vagy EURIBOR kamatok alkalmazása mellett, további különbözetek nélkül.
The Dutch State argued that the pricing it applied (as described in recital 96) was in line with market practice.
A holland állam azzal érvelt, hogy az általa alkalmazott – a 96 preambulumbekezdésben ismertetett – árképzés összhangban van a piaci gyakorlattal.
More specifically, it also argued that its pricing system used for the period after 5 November 2008 (with a 50 basis points spread for loans of more than 3 months) was aligned with the Dutch Guarantee Scheme [75].
Konkrétabban, a holland állam azt is kijelentette, hogy a 2008. november 5-ét követő időszakban alkalmazott árképzési rendszere (50 bázispontos különbözettel a három hónaposnál hosszabb hitelekre) a holland garanciaprogramhoz van igazítva [75].
With respect to the period during which FBN’s liquidity facility was made available, the Dutch State explained that it started negotiations on ending the liquidity facility in January 2009 with the aim of ending the liquidity facility as fast as possible.
Az FBN-nek nyújtott likviditási hitelkeret rendelkezésre bocsátási időszakára vonatkozóan a holland állam ismertette, hogy 2009 januárjában tárgyalásokat kezdett a hitelkeret megszüntetéséről azzal a céllal, hogy erre mielőbb sor kerüljön.
With that objective in mind, the Dutch State introduced in March 2009 a new two-step pricing system, which made funding more expensive if it exceeded a pre-defined threshold.
Tekintettel erre a célkitűzésre, a holland állam 2009 márciusában egy új, kétlépéses árképzési rendszert vezetett be, amely a finanszírozást drágította abban az esetben, ha annak összege túllépett egy előre meghatározott küszöbértéken.
The liquidity facility was already ended on 1 July 2009.
A hitelkeret megszüntetésére már 2009. július 1-jén sor került.
The Dutch State argued that the maximum maturity of the liquidity provided under the liquidity facility was proportional.
A holland állam azzal érvelt, hogy a hitelkeretből biztosított likviditás leghosszabb lejárati ideje arányos.
In that regard, the Dutch State explained that in the first period (i.e. from 6 to 23 October 2008), it had granted liquidity with a maturity of not more than a few weeks.
Erre vonatkozóan a holland állam ismertette, hogy az első időszakban (azaz 2008. október 6. és 23. között) néhány hetet nem meghaladó lejárati időre adott likviditási hitelt.
When the liquidity facility was subsequently adjusted, the maximum maturity was prolonged to 9 months to avoid redemption peaks.
Amikor a likviditási hitelkeretet a későbbiekben kiigazították, a leghosszabb lejárati időt kilenc hónapra meghosszabbították a visszafizetések torlódásának elkerülése érdekében.
The Dutch State explained that the total volume of the liquidity facility (namely EUR 5 billion overnight and EUR 40 billion longer-term funding) was based on FBN’s real financing needs and was therefore the minimum necessary.
A holland állam ismertette, hogy a likviditási hitelkeret összvolumene (nevezetesen 5 milliárd euro összegű egynapos és 40 milliárd euro összegű hosszabb távú finanszírozás) az FBN valós finanszírozási szükségletein alapul, ezért a feltétlenül szükséges mértékű.
The short-term liquidity facility of EUR 45 billion took into account the normal volatility of FBN’s cash position and it also allowed FBN to immediately repay approximately EUR 34 billion to Fortis SA/NV.
A 45 milliárd euro összegű rövid távú likviditási hitelkeret figyelembe vette az FBN készpénzhelyzetének volatilitását, továbbá lehetővé tette az FBN számára azt is, hogy körülbelül 34 milliárd eurót azonnal visszafizessen a Fortis SA/NV-nek.
With respect to the long-term loans (namely Measure Y2), the Dutch State acknowledged that Fortis Bank SA/NV could have requested the repayment of the fixed-interest rate loans (but not of the variable-rate loans) [76].
A hosszabb távú kölcsönöket (nevezetesen az Y2. intézkedést) illetően a holland állam elismerte, hogy a Fortis Bank SA/NV kérhette volna a fix kamatozású kölcsönök visszafizetését (a változó kamatozásúakét azonban nem) [76]. A holland állam ugyanakkor azzal érvelt, hogy csupán felváltotta a Fortis Bank SA/NV-t, a meglévő szerződésekben rögzített feltételeket változatlanul hagyta.
The Dutch State argued however that it had only replaced Fortis Bank SA/NV leaving all the conditions of the existing contracts unchanged.
A holland állam szerint a Fortis Bank SA/NV és az FBN közötti szerződés piaci magánszereplők között létrejött szokásos piaci szerződés volt.
According to the Dutch State, the contract between Fortis Bank SA/NV and FBN was a normal market contract between private market actors.
A holland állam azzal érvelt, hogy – mivel egy piacgazdasági befektető helyébe lépett – magatartása automatikusan megfelel a MEIP-nek.
The Dutch State argued that – because it had replaced a market economy investor – its behaviour was automatically in line with the MEIP.
Mint ilyen, a holland állam úgy vélte, hogy nem köteles megindokolni, hogy a kamatok miért lehettek volna magasabbak, vagy hogy miért kellett volna az említett hosszú távú kölcsönöket rövidebb távú kölcsönökre kicserélnie.
The Dutch State also argued that it was quite common for companies, when pursuing acquisitions, to simultaneously provide liquidity to newly-acquired subsidiaries.
A holland állam továbbá azzal érvelt, hogy a felvásárlások során gyakran meglehetősen gyakran előfordul, hogy a vállalatok likvid tőkét nyújtanak újonnan megszerzett leányvállalataiknak.
As to whether direct or indirect State aid had been provided to ABN AMRO N, the Dutch State denied that ABN AMRO N received funding from the Dutch State or FBN.
Arra vonatkozóan, hogy az ABN AMRO N kapott-e közvetlen vagy közvetett állami támogatást, a holland állam tagadta, hogy az ABN AMRO N finanszírozást kapott volna tőle vagy az FBN-től.
The Dutch State explained that ABN AMRO N, with its large retail and private banking franchise, had sufficient funding of its own.
Azzal érvelt, hogy a nagyszámú lakossági és magánbanki ügyféllel rendelkező ABN AMRO N-nek elegendő saját finanszírozási forrása van.
With respect to Measure Z, the Dutch State claimed that the transaction price of EUR 6,5 billion was a fair market price.
A Z. intézkedésre vonatkozóan a holland állam azt állította, hogy a 6,5 milliárd euro összegű tranzakciós ár méltányos piaci árnak számít.
It underlined that the price was between the ‘current market conditions’ valuation of EUR [4 - 6,5] billion and the ‘through the cycle’ valuation of EUR [6,5 - 9] billion as calculated by its external valuation expert at the beginning of October 2008 (prior to the 3 October 2008 transaction).
Hangsúlyozta, hogy ez az ár a [4 - 6,5] milliárd eurós „aktuális piaci feltételek” szerint becsült érték és a [6,5 - 9] milliárd eurós gazdasági cikluson átívelő becsült érték között van, amely értéket külső értékbecslői állapították meg 2008. október elején (a 2008. október 3-i tranzakciót megelőzően).
ABN AMRO N, by contrast, with its stable retail and commercial bank profile, was fundamentally different to other banks.
Ezzel szemben az ABN AMRO N, stabil lakossági és kereskedelmi banki profiljával, lényegesen különbözött a többi banktól.
Given that context, the Dutch State argued that a price correction by analogy to other banks made no sense.
A holland állam azzal érvelt, hogy ilyen körülmények között a többi banknál végzetthez hasonló árkorrekciónak semmi értelme nincs.
The Dutch State also underlined that the other consortium members, and in particular RBS, had to approve the transaction and that […].
A holland állam kiemelte azt is, hogy a többi konzorciumi tagnak és különösen az RBS-nek, jóvá kell hagynia a tranzakciót, továbbá hogy […].
The Dutch State also refers to points (166) and (177) of the preliminary report of experts to the General Shareholders’ Meeting of Fortis SA/NV on 11 February 2009 in Brussels [79], claiming that those points support the Dutch State’s argument that it paid a fair price for FBN, ABN AMRO N, Fortis Insurance and Fortis Corporate Insurance on 3 October 2008, which constitutes therefore a valid reference price for the sale of December 2008.
A holland állam hivatkozik továbbá a Fortis SA/NV 2009. február 11-i brüszszeli részvényesi közgyűlésének benyújtott előzetes szakértői jelentés (166) és (177) pontjaira is [79], azt állítva, hogy ezek a pontok alátámasztják a holland állam érvelését, miszerint 2008. október 3-án méltányos árat fizetett az FBN, ABN AMRO N, Fortis Insurance és Fortis Corporate Insurance vállalatokért, így ez érvényes hivatkozási árnak tekinthető a 2008. decemberi adásvételhez.
The Dutch State implemented Measure Z by waiving claims it had towards FBN.
A holland állam azzal hajtotta végre a Z. intézkedést, hogy lemondott az FBN-nel szembeni követeléseiről.
Furthermore, the Dutch State claimed that the Commission – if it were to come to the conclusion that Measure Z implied State aid – should apply a correction.
Ezenfelül, a holland állam kijelentette, hogy a Bizottságnak – amennyiben az arra a következtetésre jut, hogy a Z. intézkedés állami támogatásnak minősül – korrekciót kell végrehajtania.
Since similar instruments of other banks were trading at a substantial discount to par [80], it was logical that the market value of the debt instruments waived by the Dutch State was also below par. In other words, the prevailing market circumstances suggested that the Dutch State was not entitled to par value but to a lower market value.
Mivel más bankok hasonló instrumentumaival a névértéknél lényeges alacsonyabb áron [80], kereskedtek, logikus volt, hogy azoknak az adósságot megtestesítő instrumentumoknak a piaci értéke, amelyekről a holland állam lemondott, szintén névérték alatti. Más szóval, az akkori piaci körülmények azt sugallták, hogy a holland állam nem névértékre, hanem alacsonyabb piaci értékre jogosult.
The Dutch State argued that, taking into account the then prevailing market circumstances, it was only entitled to a market value of EUR [4,55 - 5,85] billion (so the par value of the loans of EUR 6,5 billion corrected for a market discount of EUR [0,65 - 1,95] billion).
A holland állam azzal érvelt, hogy – figyelembe véve az akkori piaci körülményeket – csupán [4,55 - 5,85] milliárd eurós piaci értékre jogosult (tehát [0,65 - 1,95] milliárd eurós piaci diszkontértékre korrigált 6,5 milliárd euro értékű kölcsön névértékére).
Comments from the Dutch State on the Decision of 5 February 2010
A holland állam észrevételei a 2010. február 5-i határozattal kapcsolatban
In general, the Dutch State argued that the measures taken did not constitute State aid because the measures:
Általánosságban véve a holland állam azzal érvelt, hogy a megtett intézkedések nem képeznek állami támogatást, mivel:
did not benefit ABN AMRO N nor FBN,
i. nem biztosítanak előnyöket sem az ABN AMRO N, sem az FBN számára;
were necessary to separate ABN AMRO N and FBN from their respective former parent companies and followed from contractual obligations of the Dutch State as successor to Fortis SA/NV in the CSA, or
nem szükségesek az ABN AMRO N-nek és az FBN-nek a korábbi anyavállalataiktól történő szétválasztásához, és a holland államra a Fortis SA/NV jogutódaként a CSA-ból háruló kötelezettségekből következnek, illetve
were economically rational from the viewpoint of a private investor.
magánbefektetői szemszögből gazdaságilag indokoltak.
The Dutch State argued that the Commission should apply the MEIP to every individual measure that the Dutch State had taken.
A holland állam azzal érvelt, hogy a Bizottságnak a MEIP-et kellene alkalmaznia az általa korábban megtett minden egyes intézkedésre.
Particularly concerning the merger-related measures (namely Measures B4 and B5), the Dutch State underlined that the merger was an investment with a positive net present value (‘NPV’) and therefore compatible with the MEIP.
Különösen az egyesüléssel kapcsolatos intézkedések (nevezetesen a B4. és a B5. intézkedés) tekintetében a holland állam kiemelte, hogy az egyesülés pozitív nettó jelenértéket (a továbbiakban: NPV) mutató befektetés, ezért összeegyeztethető a MEIP-pel.
In other words, the Dutch State did not accept the Commission’s preliminary position, as developed in recital 96 of the Decision of 5 February 2010, that the MEIP did not apply to the measures following the integrated transactions of 3 October 2008 State, since those measures were part of a larger rescue and restructuring operation.
Más szóval, a holland állam nem fogadta el a Bizottságnak az 2010. február 5-i határozatának 96 bemutatott előzetes álláspontját, mely szerint a MEIP nem vonatkozik az állam által a 2008. október 3-i összevont tranzakciókat követő intézkedéseire, mivel ezek az intézkedések egy nagyobb megmentési és szerkezetátalakítási művelet részét képezik.
The Dutch State acknowledged that the State aid rules imply that the MEIP does not apply when several interconnected capital injections are made in a short time period.
A holland állam elismerte, hogy az állami támogatásokról szóló szabályok szerint a MEIP nem alkalmazandók akkor, amikor rövid időn belül több, egymáshoz kapcsolódó tőkejuttatásra kerül sor.