natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Dutch State preferred the unconventional CRI-solution over a traditional capital increase since, prior to the separation, it could not ring-fence capital contributions in ABN AMRO Bank.
A holland állam a nem hagyományos CRI-megoldást részesítette előnyben a hagyományos tőkeemelés helyett, mivel a szétválás előtt nem tudott tőke-hozzájárulásokat elkülöníteni az ABN AMRO Bankban.
In other words, since ABN AMRO N was not a separate legal entity, a capital injection in ABN AMRO Bank could also have benefited the other two consortium members.
Más szóval, mivel az ABN AMRO N nem volt külön jogalany, az ABN AMRO Bank számára juttatott tőkéből a másik két konzorciumi tag is részesedhetett volna.
That course of action could have had severe implications especially in scenarios of increased distress.
Ennek az intézkedésnek súlyos következményei lettek volna, különösen fokozott kényszerhelyzetben.
When the separation took place, ABN AMRO N became a separate legal entity (the new ABN AMRO Bank).
A különválás után az ABN AMRO N külön jogi személy lett (az új ABN AMRO Bank).
The Dutch State continued to bear the responsibility under the CSA to fill the EUR 2,2 billion capital shortage of ABN AMRO Z. The Dutch State decided that ABN AMRO N should use cash from MCS-instruments (namely Measure B3 insofar as it related to the prudential margin of EUR 500 million and EUR 1,2 billion of Measure B5) to inject EUR 1,7 billion in ABN AMRO Z, while it kept the CRI in place in the new ABN AMRO Bank to cover the prudential margin of EUR 500 million and the integration costs of EUR 1,2 billion.
A holland állam továbbra is viselte a KRM szerinti kötelezettségét az ABN AMRO Z 2,2 milliárd eurós tőkehiányának pótlására. A holland állam úgy döntött, hogy az ABN AMRO N az MCS-instrumentumokból származó készpénzből (nevezetesen a B3. intézkedést, amennyiben az kapcsolódik az 500 millió euro értékű óvatossági különbözethez („prudential margin”) és az 1,2 milliárd euro értékű B5. intézkedéshez) 1,7 milliárd eurót injektáljon az ABN AMRO Z-be. Eközben megtartotta a CRI-t az új ABN AMRO Bankban, hogy fedezhesse az 500 millió eurós óvatossági különbözetet és az 1,2 milliárd eurós integrációs költségeket.
Mandatory Convertible Security to cover part of the of ABN AMRO Z capital shortfall (Measure B1, EUR 500 million)
Kötelezően átváltható értékpapír az ABN AMRO Z tőkehiányának részbeni fedezésére (B1. intézkedés, 500 millió euro)
Since the CRI did not suffice to cover the entire EUR 2,2 billion capital shortfall of ABN AMRO Z, the Dutch State provided extra capital to ABN AMRO Bank via an MCS.
Mivel a CRI nem volt elég az ABN AMRO Z teljes 2,2 milliárd eurós tőkehiányának fedezésére, a holland állam egy MCS-en keresztül további tőkét nyújtott az ABN AMRO Banknak.
The conversion took place at nominal value [59].
Az átváltásra névértéken került sor [59].
The measure allowed ABN AMRO II (renamed ABN AMRO Bank) to contribute EUR 500 million to ABN AMRO Z.
Az intézkedés következtében az ABN AMRO II (új nevén ABN AMRO Bank) 500 millió euróval járulhatott hozzá az ABN AMRO Z-hez.
Mandatory Convertible Security to cover separation costs (Measures B2 and B3, EUR 1,08 billion in total)
Kötelezően átváltható értékpapír a különválási költségek fedezésére (B2. és B3. intézkedés, összesen 1,08 milliárd euro)
In order to cover costs related to the separation of ABN AMRO N from ABN AMRO Bank, the Dutch State subscribed to additional MCS.
Az ABN AMRO N és az ABN AMRO Bank különválásával kapcsolatos költségek fedezésére a holland állam újabb MCS-t jegyzett.
A first tranche of roughly EUR 300 million (Measure B2) was notified in July 2009, with the remainder (namely EUR 780 million) notified in January 2010 (Measure B3).
A durván 300 millió eurós első részletet (B2. intézkedés) 2009 júliusában, a fennmaradó részt (nevezetesen 780 millió eurót) 2010 januárjában jelentették be (B3. intézkedés).
The full amount of EUR 1,08 billion (namely Measures B2 and B3 together) was needed to cover the following costs:
Az 1,08 milliárd eurós teljes összegnek (nevezetesen a B2. és a B3. intézkedésnek együttesen) az alábbi költségeket kellett fedeznie:
EUR 480 million of well-defined separation costs;
480 millió euro jól meghatározott különválási költségek;
EUR 90 million to set up a money market desk; and
90 millió euro egy money market desk felállításához; valamint
EUR 500 million to provide for a prudential margin.
500 millió euro összegű óvatossági különbözet biztosításához.
After the separation from its parent company ABN AMRO Bank, ABN AMRO II needed to set up a money market desk on its own, which cost EUR 90 million.
Anyavállalatától, az ABN AMRO Banktól való különválása után az ABN AMRO II-nek saját money market desket kellett felállítania, ami 90 millió euro költséggel járt.
Finally, the Dutch State injected another EUR 500 million in capital to ensure that ABN AMRO N could operate with some margin above the minimum regulatory requirements.
Végül, a holland állam 500 millió eurós tőkeinjekciót hajtott végre annak biztosításához, hogy az ABN AMRO N a szabályozói minimumkövetelményeknél némileg magasabb különbözetet alkalmazva tudjon működni.
Mandatory Convertible Security to cover capital shortfall due to sale of New HBU (Measure B4, EUR 300 million)
Kötelezően átváltható értékpapír a New HBU eladása miatti tőkehiány fedezésére (B4. intézkedés, 300 millió euro)
FBN and ABN AMRO N could only merge once the concentration issues identified in the Merger Decision were resolved.
Az FBN és az ABN AMRO N csak azt követően tudott egyesülni, hogy az egyesülési határozatban azonosított összefonódási problémák megoldódtak.
Therefore, the Dutch State decided to sell New HBU and IFN to Deutsche Bank.
A holland állam ezért úgy döntött, hogy a New HBU-t és az IFN-n eladja a Deutsche Banknak.
That transaction resulted however in an additional capital need of EUR 470 million, which ABN AMRO N could not deal with entirely on its own.
Az ügylet eredményeként azonban további 470 millió eurós tőkehiány keletkezett, amelyet az ABN AMRO N nem volt képes teljes mértékben egyedül kezelni.
The Dutch State decided to help and injected EUR 300 million in the form of MCS [60].
A holland állam úgy döntött, hogy segít, és 300 millió eurós tőkeinjekciót hajtott végre MCS formájában [60].
Mandatory Convertible Security to cover integration costs (Measure B5, EUR 1,2 billion)
Kötelezően átváltható értékpapír az integrációs költségek fedezésére (B5. intézkedés, 1,2 milliárd euro)
To implement the merger, ABN AMRO N and FBN (and after the merger ABN AMRO Group) had to pay for upfront integration costs of EUR 1,2 billion (after tax), related to redundancy costs, the integration of ICT platforms and the restructuring of the branch network.
Az egyesülés végrehajtásához az ABN AMRO N-nek és az FBN-nek (az egyesülést követően az ABN AMRO Groupnak) 1,2 milliárd (adózás után) előre fizetendő egyesülési költséget kellett kifizetnie a munkaerő-elbocsátási költségekkel, az ICT-platformok összevonásával és a fiókhálózat szerkezetátalakításával összefüggésben.
Since ABN AMRO N and FBN were not able to finance those costs themselves, the Dutch State decided to inject capital in the form of MCS [61].
Mivel az ABN AMRO N és az FBN nem tudta egyedül finanszírozni ezeket a költségeket, a holland állam úgy döntött, hogy tőkeinjekciót hajt végre MCS formájában [61].
Conversion of FBN Tier 2 hybrid capital into core Tier 1 capital (Measure C, EUR 1,35 billion)
Az FBN Tier 2 hibrid tőkéjének konvertálása core Tier 1 tőkévé (C. intézkedés, 1,35 milliárd euro)
Payment obligations towards other consortium members (Measure D, EUR 740 million)
Fizetési kötelezettségek a konzorciumi tagok felé (D. intézkedés, 740 millió euro)
When the consortium members negotiated the acquisition of ABN AMRO Holding in 2007, they realised that not all facts were already known at the time.
Amikor 2007-ben a konzorciumi tagok az ABN AMRO Holding akvizíciójáról tárgyaltak, észrevették, hogy nem minden tény ismert az adott időpontban.
Therefore, the CSA contained a number of general principles to settle certain payment obligations, which would only become apparent during the separation process.
A KRM ezért számos általános elvet tartalmazott egyes fizetési kötelezettségek teljesítésére vonatkozóan, amelyek csak a különválási folyamat során váltak nyilvánvalóvá.
The exact amounts result from a negotiating process in which the Dutch State (and Fortis SA/NV before it) participated.
A pontos összegeket egy tárgyalási folyamat eredményezte, amelyben a holland állam (és előtte a Fortis SA/NV) is részt vett.
The total amount of EUR 740 million relates to:
A 740 millió euro teljes összeg a következőkhöz kapcsolódik.
Those cash outflows are partly compensated by the fact that the Dutch State received […] from the other consortium members related to stranded costs.
A készpénzkiáramlást részben kompenzálja az a tény, hogy a holland állam […] kapott a többi konzorciumi tagtól a meg nem térülő költségekkel összefüggésben.
The balance of the payment obligations in respect of other consortium members (namely EUR 740 million) was paid in cash, in part directly to the other consortium members and in part to ABN AMRO Bank (now RBS NV).
A többi konzorciumi taggal szembeni fizetési kötelezettségek egyenlegének (nevezetesen 740 millió eurónak) a kifizetésére készpénzben került sor, részben közvetlenül a többi konzorciumi tag részére, részben az ABN AMRO Bank (ma RBS NV) részére.
Cross liabilities (Measure E, EUR 950 million)
Keresztkötelezettségek (E. intézkedés,950 millió euro)
Even after the divestment of New HBU, ABN AMRO Bank (now RBS NV) and ABN AMRO II (or its legal successors) will remain liable towards creditors of New HBU if New HBU is unable to meet its obligations towards its own creditors.
Még a New HBU értékesítése után is az ABN AMRO Bank (ma RBS NV) és az ABN AMRO II (vagy jogutódai) a New HBU hitelezőinek adósai maradnak, ha a New HBU nem tudja teljesíteni a saját hitelezői felé fennálló kötelezettségeit.
Likewise New HBU will face cross liabilities towards creditors of ABN AMRO Bank and ABN AMRO II.
A New HBU-nak hasonlóképpen keresztkötelezettségei lesznek az ABN AMRO Bank és az ABN AMRO II hitelezői felé.
Since the cross liabilities were rooted in the sale of New HBU which resulted from a decision of ABN AMRO II and its shareholders, it was also their responsibility to find a solution.
Mivel a keresztkötelezettségek a New HBU értékesítéséből származtak, ami az ABN AMRO II és részvényesei döntésének következménye volt, az ő feladatuk volt az is, hogy megoldást találjanak.
The proposed solution implied that the Dutch State and Deutsche Bank (namely the purchaser of New HBU) agreed that new HBU and ABN AMRO II would indemnify each other for those cross liabilities by providing each other collateral, so as to reduce the induced regulatory capital requirements to a desired 20 %.
A javasolt megoldás szerint a holland állam és a Deutsche Bank (vagyis a New HBU vevője) megállapodik, hogy a New HBU és az ABN AMRO II kártalanítják egymást ezekért a keresztkötelezettségekért úgy, hogy biztosítékot nyújtanak egymásnak annak érdekében, hogy a keletkező szabályozói tőkekövetelményt a kívánt 20 %-ra csökkentsék.
As a result of that agreement, ABN AMRO II had to provide collateral to New HBU for an amount up to EUR 950 million (declining over time as underlying liabilities mature) for the liabilities of New HBU towards ABN AMRO II and towards ABN AMRO Bank (now RBS NV).
A megállapodás eredményeként az ABN AMRO II-nek legfeljebb 950 millió euro összegű biztosítékot kellett nyújtania a New HBU-nak (ami az idő múlásával csökken a mögöttes kötelezettségek lejáratával) a New HBU-nak az ABN AMRO II-vel és az ABN AMRO Bankkal (ma RBS NV) szemben fennálló kötelezettségeiért.
Since ABN AMRO II did not have the means to provide the collateral needed in respect of the liability towards ABN AMRO Bank (now RBS NV), the State provided a counter-indemnity in the form of a guarantee on the debt of ABN AMRO Bank (now RBS NV).
Mivel az ABN AMRO II-nek nem voltak meg az eszközei az ABN AMRO Bankkal (ma RBS NV) szembeni kötelezettséghez szükséges biztosítékhoz, az állam viszontgaranciát nyújtott az ABN AMRO Bank (ma RBS NV) adósságára vállalt garancia formájában.
The Dutch State priced that risk as if it was a State guarantee on ABN AMRO Bank (now RBS NV) subordinated debt.
A holland áram úgy árazta be ezt a kockázatot, mintha az az ABN AMRO Bank (ma RBS NV) alárendelt kölcsönére vállalt állami garancia lett volna.
The pricing – based on the European Central Bank (‘ECB’) Recapitalisation Recommendation [64]– was set at 200 basis points plus the median CDS-spread [65].
Az árat – az Európai Központi Bank (a továbbiakban: ECB) feltőkésítésre vonatkozó ajánlása alapján [64]– 200 bázispont plusz a medián CDS-különbözetként [65] határozták meg.
Table 4 summarises the measures assessed in this Decision.
A 4. táblázat az ebben a határozatban vizsgált intézkedéseket foglalja össze.
More specifically, Measure A was used from that date on for the objectives of Measure B3 (insofar as it concerns the prudential margin) and Measure B5 and vice versa.
Konkrétabban, attól a naptól kezdve az A. intézkedést alkalmazták a B3. intézkedés (amennyiben az érinti az óvatossági különbözetet) és a B5. intézkedés célkitűzéseire, illetve fordítva.
State support measures
Állami támogatási intézkedések
(in EUR billion)
(milliárd euro)
Legal entity to which the measure is granted
Az intézkedés kedvezményezettjeként megadott jogi személy
ST funding
ST finanszírozás
LT funding
LT finanszírozás
FBN (to allow repayment to Fortis Bank SA/NV)
FBN (a Fortis Bank SA/NV részére történő visszafizetés lehetővé tételére)
Acquisition of ABN AMRO N
ABN AMRO N akvizíciója
FBN (purchase price paid by waiving debt)
FBN (adósságról való lemondással fizetett vételár)
Capital measures notified in July 2009 and implemented in July/August 2009
2009. júliusban bejelentett és 2009. júliusban/augusztusban végrehajtott tőkeintézkedések
Capital relief instrument
Tőkeátvételi eszköz
CDS-protection on a EUR 34,5 billion portfolio (having a capital relief effect of EUR 1,7 billion)
CDS-védelem 34,5 milliárd euro értékű portfólión (amelynek tőkeátvételi hatása 1,7 milliárd euro)
Filling the capital shortage of ABN AMRO Z
Az ABN AMRO Z tőkehiányának pótlása
ABN AMRO Bank (now RBS NV) and moved to ABN AMRO II (now ABN AMRO Bank) on separation date
ABN AMRO Bank (ma RBS NV) és átkerült az ABN AMRO II-höz (ma ABN AMRO Bank) a szétválás napján
Measure B1
intézkedés
Measure B2
intézkedés
First tranche of separation costs
Különválási költségek első részlete
ABN AMRO Bank NV (now RBS NV) and moved to ABN AMRO II (now ABN AMRO Bank on separation)
ABN AMRO Bank NV (ma RBS NV) és átkerült az ABN AMRO II-höz (ma ABN AMRO Bank a szétválás után)
Additional capital measures notified in January 2010
2010. januárban bejelentett további tőkeintézkedések
Measure B3
intézkedés
Second tranche of separation costs and prudential margin of EUR 0,5 billion
Különválási költségek második részlete és 0,5 milliárd euro értékű óvatossági különbözet
EUR 967 million paid to ABN AMRO Bank (now RBS NV) and then moved to ABN AMRO II (now ABN AMRO Bank) on separation, the remainder directly paid to ABN AMRO II
967 millió euro kifizetve az ABN AMRO Banknak (ma RBS NV), majd továbbítva az ABN AMRO II-nek (ma ABN AMRO Bank) a különválás után, a fennmaradó rész közvetlenül az ABN AMRO II-nek kifizetve
Measure B4
intézkedés
Capital impact from sale of new HBU
Az új HBU értékesítésének tőkehatása
Measure B5
intézkedés
Integration costs
Integrációs költségek
Exchange Tier 2 into common equity
Tier 2 átváltása törzsrészvénnyé
Tier 1 shortage at the level of FBN
Tier 1-tőkehiány az FBN-nél
Measure D
intézkedés
Cash payment to consortium partners
Készpénzkifizetés a konzorciumi partnereknek
Payment obligations resulting from the CSA
A CSA-ból származó fizetési kötelezettségek
Other consortium partners/ABN AMRO Bank (now RBS NV)
Más konzorciumi partnerek/ABN AMRO Bank (ma RBS NV)
Measure E
intézkedés
Guarantee on liabilities of EUR 950 million
Garancia 950 millió euro értékű kötelezettségre
Cross liabilities resulting from sale of new HBU
Az új HBU értékesítéséből származó keresztkötelezettségek
ABN AMRO II (now ABN AMRO Bank)
ABN AMRO II (ma ABN AMRO Bank)
GROUNDS TO OPEN
AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK INDOKLÁSA
Grounds to open in the Decision of 8 April 2009
Az eljárás megindításának indoklása a 2009. április 8-i határozatban
In the Decision of 8 April 2009, the Commission opened proceedings because it had grounds to believe that Measures Y1, Y2 and Z [66] represented State aid in favour of FBN and ABN AMRO N. The Commission believed that those measures allowed FBN and ABN AMRO N to stay on the market and pursue their activities.
2009. április 8-i határozatában a Bizottság eljárást indított, mivel alapos okkal feltételezte, hogy az Y1., Y2. és Z. intézkedések [66] állami támogatást jelentenek az FBN és az ABN AMRO N javára. A Bizottság meggyőződése szerint ezek az intézkedések lehetővé tették az FBN és az ABN AMRO N számára a piacon maradást és tevékenységeik folytatását.
It had reasons to believe that those measures were selectively advantageous to FBN and ABN AMRO N.
A Bizottság okkal feltételezte, hogy ezek az intézkedések szelektíven előnyösek az FBN és az ABN AMRO N számára.
In recitals 29 and 30 of the Decision of 8 April 2009, the Commission noted that Measures X, Y1 and Y2 were part of the same sale contract, which aimed at separating FBN from the rest of the Fortis SA/NV.
2009. április 8-i határozata 29 és (30 preambulumbekezdésében a Bizottság megállapította, hogy az X., Y1. és Y2. intézkedések ugyanannak az adásvételi szerződésnek a részét képezték, amelynek célja az FBN leválasztása volt a Fortis SA/NV többi részéről.
The Decision of 3 December 2008 already concluded that by entering in that contract on 3 October 2008, the Dutch State had not acted as a normal investor in a market economy.
A 2008. december 3-i határozatban a Bizottság már arra a következtetésre jutott, hogy a 2008. október 3-i szerződés aláírásával a holland állam nem rendes piacgazdasági befektetőként járt el.
In recital 33 of the Decision of 8 April 2009, the Commission argued that Measure Y1 was apparently advantageous to FBN as it had received an amount of funding, which it could not have found on the markets, the markets being at the time in complete disarray.
A 2009. április 8-i határozat 33 preambulumbekezdésében a Bizottság azzal érvelt, hogy az Y1. intézkedés egyértelműen előnyös volt az FBN számára, mivel az olyan finanszírozási összeghez jutott, amit a piacon nem kapott volna meg, lévén hogy akkoriban a piacokat a teljes zűrzavar jellemezte.
Keeping in mind those extreme market circumstances, the Commission also doubted that the interest rates required by the Dutch State would have been acceptable to a private investor.
Figyelembe véve ezeket a szélsőséges piaci körülményeket, a Bizottság azt is kétségbe vonta, hogy a holland állam által kért kamatlábak elfogadhatók lettek volna egy magánbefektető számára.
The Commission also noted that the solidity of its new funding provider seemed advantageous to FBN.
A Bizottság azt is megállapította, hogy új finanszírozójának stabilitása előnyösnek tűnt az FBN számára.
FBN was no longer dependent on a liquidity-constrained company in distress like Fortis SA/NV but received its funding from the Dutch State.
Az FBN már nem függött egy olyan szorult helyzetben, likviditási kényszerben lévő vállalattól, mint a Fortis SA/NV, ehelyett a holland államtól kapott finanszírozást.
The Commission doubted that Measure Y1 was compatible with the Communication from the Commission – The application of State aid rules to measures taken in relation to financial institutions in the context of the current global financial crisis (the ‘Banking Communication’) [67] as it was neither proportional nor limited to the minimum necessary.
A Bizottság kétségbe vonta az Y1. intézkedés összeegyeztethetőségét a Bizottság közleményével – Az állami támogatásokról szóló szabályoknak a pénzintézetek vonatkozásában a jelenlegi pénzügyi világválsággal összefüggésben tett intézkedésekre történő alkalmazása (a továbbiakban: a bankokról szóló közlemény) [67], mivel az sem arányos nem volt, sem a szükséges minimális mértékre nem korlátozódott.
More specific concerns were raised in recital 52 of the Decision of 8 April 2009 on the compatibility of the following elements: (1) the remuneration that FBN paid, (2) the maximum period during which FBN could benefit from funding, (3) the maximum maturity of instruments concerned and (4) the volume of the liquidity facility.
A 2009. április 8-i határozat 52 preambulumbekezdésében a Bizottság további konkrét aggályokat fogalmazott meg a következő elemek összeegyeztethetőségére vonatkozóan: (1) az FBN által fizetett ellentételezés, (2) a maximális időtartam, ameddig az FBN kaphatta a finanszírozást, (3) az érintett instrumentumok maximális lejárata és (4) a likviditási hitel mértéke.
The Commission also indicated that Measure Y2 could contain elements of State aid if Fortis Bank SA/NV was at the time of the acquisition in a position to request the immediate redemption of the long-term loans should the ownership of FBN change.
A Bizottság azt is jelezte, hogy az Y2. intézkedést tartalmazhatott állami támogatási elemeket, ha a Fortis Bank SA/NV a felvásárláskor olyan helyzetben volt, hogy kérhette a hosszú távú kölcsönök azonnali visszafizetését abban az esetben, ha az FBN-nél tulajdonosváltás következne be.
If there was indeed an ownership-related redemption clause, Measure Y2 allowed FBN to benefit from long-term loans at pre-crisis interest rates.
Ha valóban volt tulajdonossal összefüggő visszavásárlási/visszafizetési kitétel, az Y2. intézkedés lehetővé tette az FBN számára, hogy a válság előtti kamatok mellett nyújtott hosszú távú kölcsönök előnyét élvezze.
Measure Y2 implied that FBN was not obliged to find alternative funding at the prevailing market conditions at that time.
Az Y2. intézkedés azzal járt, hogy az FBN nem köteles alternatív finanszírozási lehetőségeket keresni az akkori piaci feltételek mellett.
Moreover, since Fortis Bank SA/NV had the right to ask for redemption, the Dutch State choice to provide of long-term loans rather than short-term loans could be questioned.
Ezen túlmenően, mivel a Fortis Bank SA/NV jogában állt kérni a visszafizetést, megkérdőjelezhető volt a holland állam azon döntése, hogy rövid távú kölcsönök helyett hosszú távú kölcsönöket nyújtott.
Therefore, in the Decision of 8 April 2009, the Commission voiced concerns that Measure Y2 contained State aid for a longer-term period than was strictly necessary.
A 2009. április 8-i határozatában ezért a Bizottság aggályainak adott hangot amiatt, hogy az Y2. intézkedés a feltétlenül szükségesnél hosszabb időtartamra nyújtott állami támogatást tartalmazott.
To be in a position to evaluate the State aid implications of Measure Y2, the Commission requested the Dutch State to provide more information on the contractual early redemption terms of the long-term loan contracts.
Annak érdekében, hogy olyan helyzetbe kerüljön, hogy értékelhesse az Y2. intézkedésnek az állami támogatással kapcsolatos következményeit, a Bizottság további tájékoztatást kért a holland államtól a hosszú távú kölcsönszerződések korai visszafizetésére vonatkozó szerződéses feltételeiről.
In recital 54 of the Decision of 8 April 2009, the Commission also doubted whether the Dutch State had taken sufficient measures to limit undue distortions of competition, in line with point (27) of the Banking Communication.
2009. április 8-i határozatának 54 preambulumbekezdésében a Bizottság szintén kétségbe vonta, hogy a holland állam megfelelő intézkedéseket tett-e az indokolatlan versenytorzulás korlátozása érdekében a bankokról szóló közlemény (27) pontjának megfelelően.
The Commission was also concerned that ABN AMRO N had – potentially indirectly – benefited from the liquidity measures provided to FBN.
A Bizottságot az is aggasztotta, hogy az ABN AMRO N hasznot húzott – valószínűleg közvetetten – az FBN számára biztosított likviditási intézkedésekből.