natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission observes that the exemption mechanism for energy-intensive businesses reduces the revenues of the settlement centre — OeMAG — as the electricity suppliers are not obliged to purchase green electricity for those energy-intensive businesses that have been granted an exemption, and the direct payment made to OeMAG by the energy-intensive businesses is lower than what OeMAG would have received had the energy-intensive businesses not been exempted.
A Bizottság megállapítja, hogy a nagy villamosenergia-fogyasztók mentességi mechanizmusa az elszámolóközpont – az OeMAG – bevételeit csökkenti, mivel a villamosenergia-elosztók nem kötelesek zöld áramot eladni a mentességet élvező nagy villamosenergia-fogyasztóknak, és a nagy villamosenergia-fogyasztók közvetlen fizetései az OeMAG részére kevesebbet tesznek ki, mint az az összeg, amelyet az OeMAG akkor kapott volna, ha a nagy villamosenergia-fogyasztók nem kaptak volna mentességet.
Accordingly, the Commission needs to establish whether the resources which on the basis of the Green Electricity Act are under the control of the settlement centre, that is OeMAG, constitute State resources.
Ezért a Bizottságnak meg kell vizsgálnia, hogy az elszámolóközpont – az OeMAG- által ellenőrzött források a zöld áramról szóló törvény alapján állami forrásoknak minősülnek-e.
If that is the case, the measure under assessment leads to a reduction in State revenue, and is therefore financed from State resources.
Ha ez az eset áll fenn, akkor az értékelendő intézkedés az állami bevételeket csökkenti és így állami forrásokból finanszírozott.
In the Essent case [32], SEP, an undertaking owned by a number of Dutch electricity generating companies, had been entrusted by the State with a public service obligation to collect revenues from a surcharge imposed on the users of the electricity grid.
Az Essent [32] ügyben az állam egy különböző holland villamosenergia-termelők tulajdonában lévő vállalatot, a SEP-et bízta meg azzal az általános gazdasági érdekű szolgáltatással, hogy beszedje a villamosenergia-hálózat használóira kivetett illetéket.
The law allowed SEP to use the revenues of the surcharge only for the purpose set out in the law, that is to say in order to defray stranded costs incurred by the electricity undertakings in the context of the liberalisation of the electricity market.
A jogszabályok szerint a SEP az illetékekből származó bevételt csupán törvényben meghatározott célokra használhatta fel, azaz azon kieső költségek megtérítésére, amelyek a villamosenergia-piac liberalizációja során a villamos áram-vállalatoknál felmerültek.
The Court of Justice found that the surcharge collected by SEP constituted a State resource, because the following conditions were met:
A Bíróság ítélete szerint a SEP által beszedett illetékek állami forrásoknak minősülnek, mivel teljesülnek a következő feltételek:
the surcharge was a charge imposed upon private entities by an act of public authority (paragraphs 47–66 of the judgment);
A pótdíj egy illeték, amelyet közjogi hivatalos aktussal magáncégekre szabtak ki (az ítélet 47. és 66. pontjai).
the State had given SEP the task of operating an economic service of general interest, namely the task of collecting the charge (paragraph 68);
a SEP az államtól kapott megbízást arra az általános gazdasági érdekű szolgáltatással, hogy illetéket szedjen be (68. pont)
SEP was not entitled to use the proceeds from the charge for purposes other than those provided for by the law, and it was strictly monitored in carrying out its task (paragraph 69).
A SEP-nek nincs lehetősége arra, hogy az illetékekből származó bevételt a törvényben meghatározott célokon kívül másra fordítsa és feladata végrehajtása során szigorú ellenőrzés alatt áll (69. pont).
The judgment made it clear that the measure in question differed from that considered in PreussenElektra, because there ‘the undertakings had not been appointed by the State to manage a State resource, but were bound by an obligation to purchase by means of their own financial resources’ [33].
Az ítélet világossá tette, hogy a PreussenElektra ügy nem szolgálhat viszonyítási alapul, mivel a Bíróság által értékelt német kereteken belül az ítélet kimondja”… a vállalatokat az állam nem állami források kezelésével bízta meg, hanem saját anyagi forrásaik felhasználásával felvásárlásra kötelezte őket” [33].
In its opening decision of 22 July 2009 the Commission observed that OeMAG had been set up and licensed by the Austrian State, and in its founding documents had been given the task of administering the resources needed to support green electricity.
A Bizottság 2009. július 22-i határozatában következésképpen megjegyezte, hogy jelen esetben az OeMAG-ot Ausztria hozta létre és engedélyezte működését és az alapszabályában foglaltak szerint az OeMAG azt a feladatot kapta, hogy kezelje a zöld áram támogatására szánt forrásokat.
The Commission concluded that the fact that OeMAG was private was not enough to show that the measure did not involve State aid.
A Bizottság ebből arra következtetett, hogy az OeMAG privát jellege nem elegendő annak eldöntésére, hogy az intézkedés támogatásmentes-e.
In particular, the notified measure was not comparable to the scheme in PreussenElektra.
A Bizottság mindenekelőtt azt állapította meg, hogy a bejelentett intézkedés nem hasonlítható a PreussenElektra ügy rendszeréhez.
The PreussenElektra case was concerned with relations between private undertakings, without the involvement of any intermediate body, whereas the Green Electricity Act in Austria had given OeMAG the task of collecting and distributing the funds intended for the generation of green electricity.
Míg a PreussenElektra ügy keretein belül csupán a magánvállalatok közti üzleti kapcsolatokat szabályoztak köztes szerv beavatkozása nélkül, az osztrák zöld energiáról szóló törvény az OeMAG-ot bízta meg a zöld áram termelésének támogatására szánt források beszedésével és szétosztásával.
The Court also distinguished the Essent case from the cases of Pearle and PreussenElektra: in Pearle, the funds collected by a professional body were used not for a policy decided by the public authorities, but for a private advertisement campaign; while in PreussenElektra, private electricity undertakings which were required to purchase renewable electricity at a fixed price were using their own resources, and not the proceeds of a charge they had collected on behalf of the State (paragraphs 72–74).
A Bíróság az ügyet még a Pearle és a PreussenElektra ügyektől is megkülönbözteti. A Pearle ügyben nem egy szakmai szervezet által beszedett forrás felhasználását, hanem egy hirdetési kampányt írt elő a hatóság. A PreussenElektra ügyben a zöld áram fix áron való felvásárlására kötelezett, magánkézben lévő villamos áram-elosztó vállalatok a saját forrásaikat használták és nem az állam számára beszedett illetékből származó bevételeket ((72)–(74) pont).
In the present case, therefore, the Commission must assess whether OeMAG has been designated by the State to collect and administer a charge, as SEP was, or whether it is using its own funds, as the undertakings in PreussenElektra were [34].
Ezért a Bizottságnak meg kell vizsgálnia, hogy az OeMAG-ot jelen esetben a SEP-hez hasonlóan az állam bízta-e meg az illetékek beszedésével és kezelésével, vagy pedig a PreussenElektra ügyhöz hasonlóan az OeMAG is saját forrásokat használt fel [34].
Presence of a charge: The Commission first needs to establish whether the money collected by OeMAG constitutes a charge.
Illeték fennállása: A Bizottságnak először azt kell megállapítania, hogy az OeMAG által beszedett pénzeszköz illetéknek minősül-e.
Sections 10 and 19 of the Green Electricity Act require electricity suppliers to purchase a certain volume of renewable electricity at a price above the market price, called the ‘clearing price’(Verrechnungspreis).
A Bizottság ezzel kapcsolatban megjegyzi, hogy a zöld energiáról szóló törvény 10. és 19. cikkei arra kötelezik a villamosenergia-elosztókat, hogy meghatározott mennyiségű zöld áramot a piaci árat meghaladó áron vásároljanak fel; ez az ár az úgynevezett elszámolóár.
Section 22b of the Act states that the level of the clearing price is to be set annually by order of the Federal Minister for Economic Affairs and Labour, and goes on to lay down default values.
A zöld energiáról szóló törvény 22b. cikkének megfelelően az elszámolóár szintjét a szövetségi gazdasági és munkaügyi miniszter évente határozza meg; a zöld energiáról szóló törvény 22b. cikke alapértékeket rögzít.
The difference between the market price for electricity and the clearing price, which is set by an act of public authority, constitutes a charge on electricity.
Így a villamos energia piaci ára és a hivatalos közjogi aktus során megállapított elszámolóár közti különbözet a villamosenergia-illeték.
In the present case the charge is not paid to other market players engaged in ordinary commercial business, as it was in PreussenElektra, which led the Court to find that no State resources were involved.
Jelen ügyben a PreussenElektra ügytől eltérően ezt az összeget nem a szokásos üzleti tevékenységet folytató piaci résztvevőknek fizetik ki, ezért a Bíróság abból indult ki, hogy ott nem állami forrásokról van szó.
Here payments are made to a body that has the specific task of collecting and distributing these funds solely for purposes in the public interest.
Ebben az esetben viszont egy intézménynek fizetnek, amelyet kifejezetten a kizárólag közérdekű célokra szánt források beszedésével és szétosztásával bíztak meg.
Designation of a private body to collect and administer the charge: The Act provides that the charge is to be levied, not by the State, but by a legal entity that holds a concession to act as a settlement centre.
Magán intézmény megbízása az illetékek beszedésével és kezelésével: A zöld energiáról szóló törvény úgy rendelkezik, hogy az illetéket nem az állam, hanem egy elszámolóközpontként koncesszióval rendelkező jogalany szedi be.
A concession to act as settlement centre for the whole of Austria is currently held by OeMAG.
Jelenleg Ausztria teljes területére az OeMAG a koncesszióval rendelkező elszámolóközpont.
The concession gives OeMAG the public service obligation of collecting a charge in the form of the clearing price from all electricity suppliers.
E koncesszión keresztül az OeMAG-ra bízzák annak az általános gazdasági érdekű szolgáltatásnak az ellátását, hogy az illetékeket elszámolóár formájában az összes villamosenergia-elosztótól beszedje.
Electricity suppliers are generally free to pass that charge on to electricity consumers, and from an economic point of view it can be assumed that they will normally do so.
A villamosenergia-elosztók szabadon dönthetnek arról, hogy továbbhárítják-e az illetékeket a villamosenergia-fogyasztókra, és gazdasági szempontból abból kell kiindulni, hogy ezt általában meg is teszik.
However, the Act prohibits them from passing the charge on to those energy-intensive businesses which have been exempted in accordance with Section 22c of the Act from the obligation to purchase renewable electricity.
A zöld energiáról szóló törvény mégis megtiltja nekik, hogy az illetékeket azokra a nagy villamosenergia-fogyasztókra továbbhárítsák, amelyek a zöld energiáról szóló törvény 22c. cikke szerint mentesültek a felvásárlási kötelezettség alól.
The Commission concludes that OeMAG has been entrusted by the State with an economic service of general interest, namely collecting and administering the charge.
A Bizottság mindezekből arra a következtetésre jut, hogy az OeMAG-ot az állam bízta meg azzal az általános gazdasági érdekű szolgáltatással, hogy az illetékeket beszedje és kezelje.
Control of the funds and use for a purpose designated by law: Section 23 of the Act requires OeMAG to hold the revenues from the clearing price in a dedicated bank account.
A források törvényileg meghatározott célokra való felhasználása és a források ellenőrzése: A Bizottság megállapítja, hogy az OeMAG köteles a zöld energiáról szóló törvény 23. cikke szerint, az elszámolóárból származó bevételeket elkülönített bankszámlán kezelni.
The funds collected on this account can be used only for the purpose of purchasing renewable electricity.
Az erre a számlára érkező forrást kizárólag csak zöld energia felvásárlására használhatja fel.
OeMAG must grant access at any time to all documents concerning the account to the Federal Ministry of Economic Affairs and Labour or to the Austrian Court of Auditors.
Az OeMAG köteles a szövetségi gazdasági és munkaügyi miniszter és az osztrák Számvevőszék számára mindenkor betekintést engedni a bankszámlát érintő összes anyagba.
Irrespective of the ownership structure of OeMAG, Section 15 of the Act also requires the Court of Auditors to carry out ex post audits of OeMAG.
Az OeMAG tulajdonosi szerkezetétől függetlenül az osztrák Számvevőszék köteles a zöld energiáról szóló törvény 15. cikke alapján utólagos ellenőrzéseket végezni az OeMAG-nál.
The Commission concludes that OeMAG has to use the funds for a purpose designated by law, and that the State exercises strict control over their use.
A Bizottság ebből arra következtet, hogy az OeMAG köteles a forrásokat egy törvényileg szabályozott célra felhasználni, és az állam szigorú ellenőrzést gyakorol a források felhasználása felett.
In line with the Essent and Steinike cases, the Commission concludes that the funds collected and administered by OeMAG constitute State resources.
Mindezek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy – összhangban az Essent és Steinike ügyekkel – az OeMAG által beszedett és kezelt források állami forrásnak minősülnek.
Austria has presented a series of arguments in support of its view that the situation of OeMAG is comparable to that in PreussenElektra rather than that in Essent.
Ausztria számos érvet hozott fel amellett, hogy az OeMAG helyzete miért a PreussenElektra ügyhöz és miért nem az Essent ügyhöz hasonlítható.
It will be shown in the following recitals that these arguments do not withstand scrutiny.
A következő preambulumbekezdésekből egyértelműen kitűnik, hogy ezek az érvek egy alaposabb vizsgálat esetén nem helytállók.
The Commission observes first of all that Austria compares the Green Electricity Act to the German Renewable Energy Act, as it was earlier and as it is now, citing the judgment of the Court of Justice in PreussenElektra [35].
Elöljáróban a Bizottság megjegyzi, hogy Ausztria a zöld energiáról szóló törvényt a korábbi és a jelenlegi német megújuló energiáról szóló törvényhez hasonlította és a Bíróság 2001. március 13-i, a PreussenElektra ügyben hozott ítéletére [35] hivatkozott.
But that comparison is not relevant to the question at issue here.
Mindazonáltal ez az összehasonlítás a jelen esetben nem releváns.
In the present Decision the Commission is examining only the proposed measure, and will not try to assess the German or any other similar legislation: each case must be dealt with on its own merits.
Jelen határozatában a Bizottság csupán a javasolt intézkedést értékeli, és nem értékeli a német vagy ahhoz hasonló törvényalkotást, mivel minden esetet annak sajátos körülményei alapján kell értékelni.
With reference to the arguments put forward, however, it must be observed that the Austrian legislation differs substantially from the German Act that was considered in PreussenElektra.
Tekintettel a felhozott érvekre mindenesetre meg kell állapítani, hogy az osztrák törvényalkotás lényegesen eltér a Preussen Elektra ügyben értékelt német törvénytől.
In PreussenElektra the Court of Justice found that only advantages granted directly by the State or by a private body designated or established by the State could involve the use of State resources.
A PreussenElektra ügy ítéletében a Bíróság megállapította, hogy lényegében csak közvetlenül az állam által, vagy egy, az állam által kinevezett, vagy létrehozott magántestület által nyújtott előnyök tartalmazhatnak állami forrásokat.
The Court then found that the purchase obligation imposed on private electricity supply undertakings did not involve any direct or indirect transfer of State resources.
A Bíróság ezután megállapította, hogy a villamosenergia-elosztó vállalatok energia felvásárlásra való kötelezése nem eredményezi közvetlenül vagy közvetve állami források átruházását.
The scheme notified here is thus not identical to the scheme considered in PreussenElektra.
A bejelentett keret ezért tehát nem azonos azzal a kerettel, amelyet a PreussenElektra ítéletben értékeltek.
As it said in its opening decision of 22 July 2009, the Commission takes the view that the Austrian scheme involves the use of resources that are imputable to the State.
A 2009. július 22-i határozatban foglaltak szerint a Bizottság megállapította, hogy az osztrák rendszer az államnak betudható forrásokat tartalmaz.
The Austrian scheme differs from the German one in particular in that it provides for an intermediate body such as OeMAG which is designated by the State, and the State monitors and checks the collection and distribution of the resources administered by that body.
A Bizottság különösen megállapította azt, hogy az osztrák rendszer annyiban tér el a német rendszertől, hogy az osztrák rendszer egy, az állam által kinevezett, az állam és a fogyasztók közé iktatott szervet (pl. OeMAG) ír elő, és az állam felügyeli és ellenőrzi a beiktatott köztes szerv által kezelt források begyűjtését és szétosztását.
The Commission also finds that the Austrian scheme may allow direct payments from the State to OeMAG.
Ezenkívül a Bizottság azt is megállapította, hogy az osztrák rendszer lehetővé tehetné az OeMAG számára történő közvetlen állami fizetéseket.
With regard to the current German Renewable Energy Act, it should be observed that that measure is not the subject of this Decision; the Commission has not yet made an assessment of it, and consequently cannot enter into detailed consideration of a supposed analogy between the Austrian Green Electricity Act and the current German Renewable Energy Act.
A német megújuló energiáról szóló törvény tekintetében meg kell jegyezni, hogy ez a törvény nem képzi a jelen bejelentés tárgyát, a Bizottság ezt az intézkedést eddig még nem véleményezte, és ezért nem tér ki a zöld energiáról szóló törvény és a jelenlegi megújuló energiáról szóló törvény feltételezhető analógiáinak részleteire.
Austria argues furthermore that OeMAG is a private undertaking, and not a body governed by public law like the corporations that were discussed in the judgments in Air France and Salvat Père.
Ausztria a továbbiakban kifejti, hogy az OeMAG egy magánvállalat és nem közjogi szerv, mint az Air France és Salvat Père ítéletek alapjául szolgáló szervek.
The Austrian authorities can exercise control over OeMAG only by verifying its accounts ex post and by withdrawing its concession.
Az osztrák hatóságok csak a bankszámlák utólagos vizsgálatával és a koncesszió megvonásával gyakorolhatnak felügyeletet az OeMAG felett.
The Commission points out in this regard that it is clear from the judgment in Essent that where the State designates a body to collect and administer the revenues of a charge, there is no need to draw any distinction according to whether that body is public or private.
A Bizottság ezzel kapcsolatban az Essent ügyre utalva arra hívja fel a figyelmet, hogy lényegtelen, hogy az állam egy magán- vagy közintézményt bíz meg az illetékek beszedésével és kezelésével.
In its findings the Court did not give any indication as to whether SEP was publicly or privately owned; it follows that this fact was not relevant to its judgment.
A Bíróság fejtegetéseiből nem derül ki, hogy a SEP köz- vagy magántulajdonban volt-e, következésképp ez lényegtelen az értékelés szempontjából.
This is in line with point 106 of the conclusions of Advocate-General Mengozzi in Essent, and with the judgment of the Court of Justice in Steinike [36].
Ez összhangban van Mengozzi főtanácsnok Essent ügyre vonatkozó indítványának 106. pontjával, és a Bíróság Steinike ügyben hozott ítéletével [36].
Therefore, the fact that OeMAG is a privately controlled undertaking does not preclude the presence of State resources.
Az a tény, hogy az OeMAG egy magánirányítás alatt álló vállalat, nem zárja ki tehát az állami források fennállásának lehetőségét.
The decisive question is whether it has been designated by the State to collect a charge and administer it.
Sokkal inkább az az eldöntendő kérdés, hogy az OeMAG-ot az állam bízta-e meg az illetékek beszedésével és kezelésével.
Austria further argues that the State budget does not cover any losses that may be made by OeMAG, and that the role of the public authorities is limited to setting the prices for the purchase and sale of renewable electricity; there is therefore no burden on the State budget of the kind that was shown in Sloman Neptun and Pearle.
Ausztria kifejti továbbá, hogy az államháztartás nem viseli az OeMAG esetleges veszteségeit, és a közigazgatási hatóságok szerepe arra korlátozódik, hogy a zöld energia vételének és eladásának árát meghatározza. Ezért az OeMAG nem terheli az államháztartást, mint ahogy azt a Sloman Neptun és a Pearle ügyekben érvényre juttatták.
The Commission observes that it was shown in Essent that money at the disposal of a private entity that had been designated by the State to collect and administer a charge constituted a State resource.
Ebben a tekintetben a Bizottság az Essent ügyre utalva hangsúlyozta, hogy az állam által az illetékek beszedésére és kezelésére kinevezett intézmények rendelkezésére álló források állami forrásoknak minősülnek.
Accordingly, a reduction in the level of the charge paid by certain undertakings subject to the charge is sufficient to constitute a burden on the State.
Ennek megfelelően, az adott illeték alá eső vállalatok által fizetendő összegére vonatkozó kedvezmény elegendő ahhoz, hogy terhet jelentsen az állam számára.
With regard to the Austria’s argument that E-Control enjoys no discretion in exempting energy-intensive businesses from the purchase obligation, the Commission points out that, as Advocate-General Mengozzi explained in point 109 of his opinion in Essent, the fact that the body designated to collect and administer the charge enjoys no discretion is without bearing on the question whether these funds constitute State resources.
Ausztria érvelése tekintetében, amely szerint az Energie-Control GmbH nem rendelkezett mérlegelési jogkörrel a nagy villamosenergia-fogyasztók átvételi kötelezettség alól való mentésségének megadásakor, a Bizottság Mengozzi főtanácsnok okfejtésére hívja fel a figyelmet, amely az Essent ügyre vonatkozó indítványának 109. pontjában kimondta, hogy azon kérdés megítélésében, hogy bizonyos források állami forrásnak minősülnek-e, lényegtelen, hogy az állam által az illetékek beszedésére és kezelésére kijelölt közvetítő rendelkezik-e mérlegelési jogkörrel.
Austria’s last argument is that the overall amount of money the electricity suppliers pay to OeMAG is not affected by the exemption mechanism, which changes only the distribution of the overall amount between the different categories of final electricity consumers; the Commission observes that the fact that a loss of State revenues may be offset by an increase in State revenues from other sources has no bearing on the question whether State resources are being used.
Figyelembe véve Ausztria utolsó érvét, amely nevezetesen az volt, hogy a mentességi mechanizmus nem érinti a villamosenergia-elosztók által az OeMAG számára fizetett teljes összeget, és csak a teljes összeg villamosenergia-fogyasztók különböző kategóriáira való elosztása változik, a Bizottság arra hívja fel a figyelmet, hogy az a tény, hogy az állami bevételek veszteségét más forrásokból származó állami bevételek növelésével egyenlítik ki, az állami források bevonásának tekintetében szintén lényegtelen.
What is decisive is that an undertaking enjoys an advantage, and that this advantage reduces the revenues to the State from that undertaking.
Sokkal inkább az a döntő, hogy egy vállalat kedvezményekben részesül-e, és hogy ezek a kedvezmények veszteségekhez vezetnek-e az állam ebből a vállalatból származó bevételeire nézve.