natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Were the BVerwG to be correct in its view, a Member State could declare any service to be a communal obligation, so making it a service of general economic interest.
Amennyiben a Szövetségi Közigazgatási Bíróság jogi véleménye helytálló lenne, akkor a tagállam bármilyen szolgáltatást kötelező kommunális feladatnak nyilváníthatna, és így általános gazdasági érdekű szolgáltatássá alakíthatná.
However, this interpretation would deprive Article 106 TFEU of all effectiveness: its purpose is precisely to ensure that compensation payments may only be granted where a service of general economic interest warrants it.
Ez az értelmezés azonban kizárná az EUMSZ 106. cikkének hatékony érvényesülését: e rendelkezés értelme és célja ugyanis éppen az, hogy ellentételezéseket csak ott lehessen nyújtani, ahol egy általános gazdasági érdekű szolgáltatás azt indokolja.
The Commission takes the view that a distinction must be made between granting an exclusive right and classing a service as a service of general economic interest.
A Bizottság véleménye szerint különbséget kell tenni egyrészről a kizárólagos jog odaítélése, másrészről pedig egy szolgáltatás általános gazdasági érdekű szolgáltatássá minősítése között.
Granting an exclusive right for the disposal of category 1 and 2 material may constitute a restriction of the freedom to provide services under Article 56 TFEU.
Az 1. és 2. kategóriába tartozó anyagok ártalmatlanítására megítélt kizárólagos jog a szolgáltatásnyújtás szabadságának az EUMSZ 56. cikke szerinti korlátozását képezheti.
Under Article 52 in conjunction with Article 62 TFEU may be justified on the grounds of protecting public health.
Egy ilyen korlátozás az EUMSZ 62. cikkével összefüggésben az EUMSZ 52. cikke szerint a közegészségügy védelmével indokolható.
When Germany and Rhineland-Palatinate lay down that only one undertaking is responsible for the disposal of category 1 and 2 material in a certain region, they are seeking to ensure that the undertaking is subject to very intensive supervision, so guaranteeing the protection of public health.
Amennyiben Németország és Rajna-vidék–Pfalz rögzíti, hogy egy meghatározott régióban csak egy vállalkozás felel az 1. és 2. kategóriába tartozó anyagok ártalmatlanításáért, akkor azt kívánják biztosítani, hogy e vállalkozás rendkívül intenzív felügyelet alatt áll, és így biztosítják a közegészségügy védelmét.
However, a measure aimed at protecting public health does not automatically constitute a service of general public interest — contrary to the view taken by Germany and the BVerwG.
A közegészségügy védelmét szolgáló intézkedés azonban – Németország és a Szövetségi Közigazgatási Bíróság megítélésével ellentétben – nem minősül automatikusan általános gazdasági érdekű szolgáltatásnak.
The Commission therefore does not question that the disposal of category 1 and 2 material involves the disposal of waste which, by its nature, poses a particular threat to health.
A Bizottság tehát nem vonja kétségbe, hogy az 1. és 2. kategóriába tartozó anyagok ártalmatlanításakor olyan hulladékokat ártalmatlanítanak, amelyek jellemzőik alapján különösen veszélyeztetik az egészséget.
That is why Regulation (EC) No 1069/2009 provides for a strict system of controls for establishments disposing of such waste.
Ezért az 1069/2009/EK rendelet szigorú rendszert ír elő az ilyen hulladékokat ártalmatlanító létesítmények ellenőrzésére.
These provisions certainly entail extra costs for the disposal undertakings, but those costs have to be included in the fees and charges.
Ezek az előírások minden bizonnyal további költségeket is jelentenek az ártalmatlanító üzemek számára, ezeket azonban be lehet számítani a díjakba és illetékekbe.
In this respect the disposal of category 1 and 2 material is no different from the disposal of other waste that, by its nature, poses a particular threat to health.
Az 1. és 2. kategóriába tartozó anyagok ártalmatlanítása e tekintetben nem különbözik más olyan hulladékok ártalmatlanításáról, amelyek jellemzőik alapján különösen veszélyesek az egészségre.
The cost of disposing of such waste normally has to be borne by whoever caused it and not by the public.
Az ilyen jellegű hulladékok ártalmatlanítási költségeit rendszerint a szennyezőnek, és nem a társadalomnak kell viselnie.
In the present case the service comprises the disposal of category 1 and 2 material.
A szolgáltatás tartalma a jelenlegi ügyben az 1. és 2. kategóriába tartozó anyagok ártalmatlanítása.
The Commission must therefore examine whether this service is especially different in essence from other economic activities so that it is in the general interest, and not only in the interest of the economic operators that profit from it.
Így a Bizottságnak a jelenlegi ügyben meg kell vizsgálnia, hogy ez a szolgáltatás alapvetően jelentősen eltér-e a gazdasági élet egyéb tevékenységeitől, és így az általános érdeket, és nem csak a tevékenységből hasznot húzó gazdasági szereplő érdekét szolgálja.
In the Commission’s view the disposal of category 1 and 2 material is not fundamentally different in terms of content from other economic activities.
A Bizottság véleménye szerint az 1. és 2. kategóriába tartozó anyagok ártalmatlanítása tartalmát tekintve alapvetően nem különbözik a gazdasági élet más tevékenységeitől.
For this reason it cannot be classed as a service of general economic interest.
Emiatt nem minősíthető általános gazdasági érdekű szolgáltatásnak.
Contrary to the view of the BVerwG, the strict control prescribed by Regulation (EC) No 1069/2009 does not mean that the disposal of category 1 and 2 material has to be regarded as a service of general economic interest.
A Szövetségi Közigazgatási Bíróság megítélésével ellentétben az 1069/2009/EK rendelet által előírt szigorú ellenőrzésből sem következik, hogy az 1. és 2. kategóriába tartozó anyagok ártalmatlanítása általános gazdasági érdekű szolgáltatásnak tekintendő.
Furthermore, the sector in question is regulated by provisions of Union law.
Ráadásul az érintett ágazatot az uniós jog előírásai szabályozzák.
In particular, those provisions require that the polluter bears cost for the disposal of category 1 and 2 material.
Ezek előírják különösen azt, hogy az 1. és 2. kategóriába tartozó anyagok ártalmatlanításának költségeit a szennyező viseli.
It follows that there is no scope for the public purse to take on part of the cost, as the Court of Justice found in GEMO [48].
Ebből az következik, hogy alapvetően nincs helye annak, hogy a társadalom a költségek egy részét átvállalja, ahogy azt a Bíróság a GEMO-ítéletben megállapította [48].
Because of these specific provisions of Union law there is no longer any room for national provisions seeking classify the disposal of category 1 and 2 material as a service of general economic interest, depart from Union law.
Az uniós jog e különös rendelkezései alapján immár nincs helye olyan nemzeti szabályoknak, amelyek az uniós jogtól eltérve az 1. és 2. kategóriába tartozó anyagok ártalmatlanítását általános gazdasági érdekű szolgáltatásnak akarják minősíteni.
Classing it as a service of general economic interest is therefore ruled out.
Emiatt kizárható az általános gazdasági érdekű szolgáltatásként való minősítés.
Lastly as regards Germany’s claim that the disposal of category 1 and 2 material serves to protect human health, the Commission would refer to the GEMO judgment, where the Court of Justice held that Article 107(1) TFEU does not distinguish between measures of State intervention by reference to their causes or aims but defines them in relation to their effects.
Végezetül Németország azon érvét illetően, miszerint az 1. és 2. kategóriába tartozó anyagok ártalmatlanítása az emberi egészség védelmét szolgálja, ismételten a GEMO-ítéletre kell utalni, amelyben a Bíróság megállapította, hogy az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése nem az állami beavatkozás okait és céljait keresi, hanem azt a hatása szerint határozza meg.
It follows that in principle an economic operator must bear the costs entailed by regulatory provisions governing the performance of his activity, such as the strict rules on the disposal of category 1 and 2 material in the present case.
Ebből az következik, hogy alapvetően egy gazdasági szereplőnek viselnie kell a tevékenysége gyakorlására vonatkozó szabályozási előírásokból adódó költségeket, mint amilyenek például ebben az ügyben az 1. és 2. kategóriába tartozó anyagok ártalmatlanítására vonatkozó szigorú szabályok.
The objective of protecting human health is taken into account for justifying granting an exclusive right with respect to the freedom to provide services and at the level of the compatibility of aid for farmers with the internal market.
Az emberi egészség védelmének célkitűzését figyelembe veszik a kizárólagos jog odaítélésének a szolgáltatásnyújtás szabadsága szempontjából való igazolásakor, valamint a mezőgazdasági termelőknek nyújtott támogatások belső piaccal való összeegyeztethetőségének vizsgálatakor.
For these reasons the Commission considers that the disposal of category 1 and 2 material cannot be classed by Germany as a service of general economic interest.
Mindezen indokok alapján a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az 1. és 2. kategóriába tartozó anyagok ártalmatlanítását Németország nem minősítheti általános gazdasági érdekű szolgáltatásnak.
In the alternative: compensation payments are not a requirement in any case
Másodlagosan: Az ellentételezés semmiképpen sem szükséges
All the costs of the disposal of category 1 and 2 material must be borne by those responsible for producing them, as they are inherent costs of the economic activities of farmers and slaughterhouses.
Az 1. és 2. kategóriába tartozó anyagok ártalmatlanításából adódó összes költséget a szennyezőnek kell viselnie, mivel itt olyan költségekről van szó, amelyek szükségszerűen kapcsolódnak a mezőgazdasági termelők és a vágóhidak gazdasági tevékenységéhez.
The Court of Justice held that State compensation for the costs arising from this obligation is not justified, as the costs have to be borne by those responsible.
A Bíróság úgy döntött, hogy az e kötelezettségekből eredő költségekre nyújtott állami ellentételezés nem tekinthető jogosnak, mivel ezeket a költségeket a szennyezőnek kell viselnie.
Contrary to the view of the BVerwG, the strict control prescribed by Regulation (EC) No 1069/2009 does not imply that the cost of disposal of category 1 and 2 material can be met by State compensation payments.
A Szövetségi Közigazgatási Bíróság megítélésével ellentétben az 1069/2009/EK rendelet által előírt szigorú ellenőrzésből nem vezethető le az, hogy 1. és 2. kategóriába tartozó anyagok ártalmatlanításából adódó költségek állami ellentételezésekből fedezhetők.
In other words the mere existence of a public service obligation does not necessarily imply that State compensation for the costs arising from that obligation is justified.
Azaz csupán a közszolgáltatási kötelezettség fennállásából nem vezethető le az, hogy az e kötelezettségekből adódó költségekre nyújtott állami ellentételezés jogosnak tekinthető.
In the Commission’s view Germany cannot justify the annual contributions as State compensation for the cost to the ZT arising from the obligation to dispose of category 1 and 2 material, since under the polluter pays principle the entire cost must be covered by the fees that the ZT charges those responsible for producing that material.
A Bizottság véleménye szerint Németország nem indokolhatja a hozzájárulásokat azzal, hogy azok a ZT számára az 1. és 2. kategóriába tartozó anyagok ártalmatlanítására vállalt kötelezettség miatt felmerülő költségekre nyújtott állami ellentételezések, mivel a „szennyező fizet” elv értelmében az összes költséget a ZT által a szennyezőktől beszedett díjakból kell fedezni.
Maintaining an epidemic reserve
Tartalékkapacitás fenntartása járványok esetére
As regards the question whether the reserve capacity, viewed in isolation, can be classed as a service of general economic interest, the following points should be made.
Azzal a kérdéssel kapcsolatban, hogy a tartalékkapacitás önmagában nézve általános gazdasági érdekű szolgáltatásnak minősíthető-e, a következőket kell megjegyezni.
Under German law, an undertaking that has a regional monopoly for the disposal of category 1 and 2 material must ensure that it can cope with an increased quantity of material in the event of an outbreak of disease.
A német jog értelmében annak a vállalkozásnak, amely területi monopóliummal rendelkezik az 1. és 2. kategóriába tartozó anyagok ártalmatlanítására, biztosítania kell, hogy a járvány esetén beérkező nagyobb anyagmennyiséget is képes kezelni.
As the comparison of the 16 Länder submitted by Germany shows, everywhere except in the ZT’s area the undertakings that run their plants in three shifts achieve this by running them at the weekend too and, if necessary, by transferring material to other Länder.
Amint azt a 16 szövetségi tartomány Németország által elvégzett összehasonlítása is mutatja, a ZT területén kívül ez minden térségben úgy történik, hogy a vállalkozások három műszakban üzemeltetik berendezéseiket, a berendezések hétvégén is működnek, és adott esetben más tartományoknak is adnak át anyagokat.
In other words, the obligation to maintain an epidemic reserve does not give rise to any extra costs, as the epidemic reserve can be covered by the operationally available spare capacity.
Tehát a járványok esetére szükséges tartalékkapacitás fenntartásának kötelezettsége miatt nem keletkeznek többletköltségek, mivel a járvány esetére fenntartott tartalékkapacitás az üzemszerűen rendelkezésre álló tartalékkapacitásból fedezhető.
Even if extra costs were to arise, they would have to be passed on to farmers and slaughterhouses.
Még ha ezáltal keletkeznek is többletköltségek, azokat a mezőgazdasági termelőkre és a vágóhidakra kellene áthárítani.
Coping with increased use of material in an epidemic is part of the cost that is inherent in the operation of a plant for the disposal of category 1 and 2 material.
Ugyanis a járvány idején megnövekedett anyagfelhasználási ráfordítások részei az 1. és 2. kategóriába tartozó anyagok ártalmatlanítására szolgáló berendezés üzemeltetésével együtt járó költségeknek.
The fact that the owners, i.e. the regional and local authorities, oblige the undertakings that they own to maintain an epidemic reserve by an official act is irrelevant.
E tekintetben annak semmi szerepe sincs, hogy a tulajdonosok, azaz a helyi hatóságok állami szervként elfogadott aktussal a hozzájuk tartozó vállalkozásokat arra kötelezik, hogy járványok idejére tartalékkapacitást tartsanak fenn.
Maintaining the epidemic reserve cannot be deemed to be a service of general economic interest for two reasons.
Ugyanis a járványok esetére szükséges tartalékkapacitás fenntartása két okból sem minősíthető általános gazdaság érdekű szolgáltatásnak.
If the spare capacity that is operationally available — without extra cost — is not sufficient to cover the prescribed epidemic reserve so that the obligation to maintain the epidemic reserve gives rise to additional investment costs, the polluter pays principle requires that those costs must be covered by the fees charged.
Amennyiben az üzemszerűen rendelkezésre álló – és többletköltséggel nem járó – tartalékkapacitások nem elégségesek a járvány esetére előírt tartalékkapacitás fedezésére, és ezért a járványok esetére szükséges tartalékkapacitás fenntartásának kötelezettsége további beruházási költségekkel jár, akkor ezeket a költségeket a „szennyező fizet” elv alapján alapvetően a díjakból és illetékekből kell fedezni.
This is no different to the arguments relating to the disposal of other waste (see recitals 156 to 185 above for detail).
E tekintetben az érvek ugyanazok, mint az egyéb hulladékok ártalmatlanítására vonatkozók (lásd részletesebben a (156)–(185) preambulumbekezdésben).
If the spare capacity maintained is higher than actually required in the event of an epidemic, there is no public interest in maintaining that excess spare capacity.
Amennyiben nagyobb tartalékkapacitást tartanak fenn annál, mint ami járványok esetén ténylegesen szükséges, akkor semmilyen társadalmi érdek nem fűződik ilyen felesleges tartalékkapacitás fenntartásához.
This was a question of the political responsibility of the regional and local authorities, not a question of aid law [49].
Ez a helyi hatóságok politikai felelősségének kérdése, nem pedig az állami támogatásokra vonatkozó jogé [49].
This argument cannot be accepted, since quite unnecessary capacity is unlikely to serve the public interest.
Ezt az érvet nem lehet elfogadni, mivel a valójában egyáltalán nem szükséges kapacitások alkalmatlanok arra, hogy a társadalmi érdeket szolgálják.
As examined more fully in section 9.3, in the case of the ZT the prescribed epidemic reserve can be covered by the operationally available spare capacity and compensation payments cannot be justified in any way.
Ahogy azt a 9.3. szakasz is pontosabban kifejti, a ZT ügyében az állapítható meg, hogy a járványok esetére előírt tartalékkapacitás az üzemszerűen rendelkezésre álló tartalékkapacitásból fedezhető, és így semmilyen körülmények között sem lehet megindokolni az ellentételezést.
For these reasons the Commission considers that the obligation to maintain an epidemic reserve cannot be deemed a service of general economic interest.
Ezen okok miatt a Bizottság úgy véli, hogy a járványok esetére szükséges tartalékkapacitás fenntartásának kötelezettsége sem minősíthető általános gazdasági érdekű szolgáltatásnak.
Alternatively the Commission considers that it does not provide any justification for the annual contributions as State compensation.
Másodlagosan a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a hozzájárulásokat állami ellentételezésként semmiképpen sem tekintheti indokoltnak.
Disposal of category 3 material
A 3. kategóriába tartozó anyagok ártalmatlanítása
As the ZT is not entrusted not with the disposal of category 3 material, it cannot be classed as a service of general economic interest for that reason alone.
Mivel a ZT-t nem bízták meg a 3. kategóriába tartozó anyagok ártalmatlanításával, már emiatt is kizárható a tevékenység általános gazdasági érdekű szolgáltatássá való minősítése.
In any case it cannot be classed as such for the reasons set out in section 9.1.1.
Emellett egy ilyen minősítés a 9.1.1. szakaszban felsorolt okok miatt sem állja meg a helyét.
The first Altmark criterion is therefore not met in the present case.
Ebben az ügyben az első Altmark-kritérium nem teljesül.
The following considerations regarding the second to fourth Altmark criteria are therefore merely set out in the alternative.
A többi Altmark-kritériummal kapcsolatos megállapításokat ezért csak másodlagosan fogalmazzák meg.
The second Altmark criterion requires that the parameters on the basis of which compensation is calculated should be drawn up objectively and transparently in advance.
A második Altmark-kritérium megköveteli, hogy azon feltételeket, amelyek alapján az ellentételezés mértékét megállapítják, tárgyilagos és átlátható módon előzetesen meg kell határozni.
Therefore if a Member State compensates an undertaking for losses without the parameters having been laid down in advance, this constitutes an advantage within the meaning of Article 107(1) TFEU,
Ezért ha egy tagállam a feltételek előzetes meghatározása nélkül ellentételezi egy vállalkozás veszteségeit, akkor ez az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti előnynek minősül.
In the present case a distinction must be made between the period from 1979 to 2008 and the period from 2009 to 2012.
Ebben az ügyben különbséget kell tenni az 1979–2008-as és a 2009–2012-es időszak között.
Period from 1979 to 2008
Az 1979–2008-as időszak
The Verbandsordnung adopted on 28 October 1994 allowed the ZT to cover all losses incurred in the course of the financial year by the annual contribution.
Az 1994. október 28-án elfogadott szövetségi szabályzat megengedte, hogy a ZT az üzleti év során felhalmozódott veszteségeket a hozzájárulásból fedezze.
However, as Germany has stated, the annual contributions were intended to finance the costs that the ZT incurred by maintaining the epidemic reserve.
Németország szerint azonban a hozzájárulások azokat a költségeket hivatottak finanszírozni, amelyek a ZT számára a járványok esetére szükséges tartalékkapacitás fenntartásából adódnak.
In the 1994 Verbandsordnung, however, there are no indications as to the size of the epidemic reserve that the ZT was to maintain or as to the parameters for calculating the costs of the reserve.
Az 1994. évi szövetségi szabályzat azonban sem a járványok esetére fenntartott tartalékkapacitás méretére, amelyet a ZT-nek fenn kellett volna tartania, sem pedig a járványok esetére fenntartott tartalékkapacitás költségeinek kiszámítására vonatkozóan nem tartalmaz információkat.
The loss incurred is not an objective indicator of the cost of the epidemic reserve, as the size of the loss depends on a large number of factors that have nothing to do with the cost of the epidemic reserve.
A felhalmozódott veszteség a járványok esetére fenntartott tartalékkapacitás költségeit illetően nem tekinthető objektív mércének, mivel a veszteség mértékét számos tényező befolyásolja, amelyek nincsenek összefüggésben a járványok esetére fenntartott tartalékkapacitás költségeivel.
Thus no objective and transparent method was laid down in advance that might have made it possible to calculate the cost of the epidemic reserve.
Előzetesen nem állapítottak meg a járványok esetére fenntartott tartalékkapacitás költségeinek kiszámítását lehetővé tevő tárgyilagos és átlátható módszert sem.
The second Altmark criterion is therefore not met for the period from 1979 to 2008.
Ezért az 1979–2008-as időszak tekintetében a második Altmark-kritérium nem teljesül.
Period from 2009 to 2012
A 2009–2012-es időszak
Under § 9(2) and § 10(4) the costs of the epidemic reserve and hence the size of the annual contribution has to be set before the beginning of the financial year through the budget statute.
A 9. § (2) bekezdése és a 10. §. (4) bekezdése szerint a járványok esetére fenntartott tartalékkapacitás költségeit és ezáltal a hozzájárulás mértékét az üzleti év kezdete előtt a költségvetési szabályzatban rögzítik.
In § 10(5) of the new Verbandsordnung rules were introduced for calculating the cost of the epidemic reserve.
Az új szövetségi szabályzat 10. §-ának (5) bekezdése vezeti be a járványok esetére fenntartott tartalékkapacitás költségszámítására vonatkozó szabályokat.
In line with the Fraunhofer study, a proportion of the total capacity costs are allocated to the prescribed epidemic reserve.
Ezek értelmében a Fraunhofer-szakvéleményt követve a járványok esetére előírt tartalékkapacitáshoz a teljes kapacitásköltség egy arányos részét rendelik.
The Verbandsordnung and the annual budget statutes set out the parameters needed to calculate the costs.
A szövetségi szabályzat és az éves költségvetési szabályzat felsorolja a költségszámításhoz szükséges feltételeket.
The Commission has checked that the parameters are objective and reasonable and the calculation method is set out unequivocally and transparently.
A Bizottság ellenőrizte, hogy a feltételek tárgyilagos módon követhető adatok-e, és ennek megfelelően a számítási módot egyértelműen és átláthatóan mutatták-e be.
For the years from 2010 the annual contributions are therefore determined in advance on the basis of objective and transparent parameters.
A 2010-től kezdődő évekre vonatkozóan így a hozzájárulásokat előzetesen, tárgyilagos és átlátható feltételek alapján rögzítik.
For the year 2009, on the other hand, the rules for calculating the cost, the budget statute and the size of the annual contribution were fixed retroactively and not in advance.
e vonatkozóan ezzel szemben a költségszámítási szabályokat, a költségvetési szabályzatot és a hozzájárulás mértékét visszamenőleges hatállyal, és nem előzetesen határozták meg.
The second Altmark criterion is therefore not met for the year 2009.
Ezért 2009-re vonatkozóan a második Altmark-kritérium nem teljesül.